ДИРЕКТИВА 2009/32/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 април 2009 година
за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и съставките на храни
(преработена)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 88/344/ЕИО на Съвета от 13 юни 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и хранителни съставки (3) е била неколкократно и съществено изменяна (4). Предвид внасянето на нови изменения е желателно тя да бъде преработена с оглед постигане на яснота.
(2)
Различията в националните законодателства в областта на екстракционните разтворители затрудняват свободното движение на храни и могат да създадат условия за неравноправна конкуренция, като по този начин пряко засегнат функционирането на вътрешния пазар.
(3)
Сближаването на законодателствата е необходимо, за да се осигури свободното движение на храни.
(4)
Законодателството относно екстракционните разтворители, предназначени за употреба в храните, следва на първо място да отчита изискванията на човешкото здраве, но също така и, при спазване на наложените ограничения за защита на здравето, икономическите и технически потребности.
(5)
Подобно сближаване следва да включва съставянето на единен списък на екстракционните разтворители, използвани в производството на храни или съставки на храни. Следва да се уточнят също така и общите критерии за чистота.
(6)
Употребата на екстракционни разтворители в условията на добра производствена практика следва да доведе до отстраняването на всички или на по-голямата част от остатъците от разтворителите в храните или в съставките на храни.
(7)
При тези условия наличието на остатъци или на разпадни продукти в крайните храни или в съставките на храни може да не е умишлено, но да е технически неизбежно.
(8)
Макар и по принцип полезно, не се налага определянето на специфично ограничение за веществата, изброени в част I от приложение I, които се считат за приемливи от гледна точка на безопасността за потребителя, при условие че се използват в условията на добра производствена практика.
(9)
С оглед защита на общественото здраве, следва да се уточнят условията за употреба на екстракционните разтворители, изброени в части II и III на приложение I, както и на разрешените максимални количества остатъци в храните и съставките на храни.
(10)
Следва да се определят специфичните критерии за чистота за екстракционните разтворители, както и методи за анализ и взимане на проби от екстракционните разтворители във и върху храните.
(11)
Ако вследствие на нова информация употребата на даден екстракционен разтворител, посочен в настоящата директива, представлява риск за здравето, държавите-членки следва да могат да спрат или да ограничат употребата му или да намалят допустимите количества до взимането на решение на общностно равнище.
(12)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(13)
По-специално, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да изменя списъка на екстракционни разтворители, които могат да се използват при преработката на суровини, на храни, на компонентите на храните, или на съставките на храните, и на условия за тяхната употреба и максимално допустимите количества на остатъците, както и да приеме специфични критерии за чистота на екстракционните разтворители, методите за анализ, необходими за проверка на спазването на общите и на специфичните критерии за чистота, както и методите за анализ и взимане на проби от екстракционните разтворители във и върху храните. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, включително чрез допълването ѝ с нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.
(14)
По причини за ефективност, сроковете, които обикновено са приложими в рамките на процедурата по регулиране с контрол, следва да бъдат съкратени за приемането на изменения на списъка на екстракционни разтворители, които могат да се използват при преработката на суровини, храни, компоненти на храни или съставки на храни, и условията за тяхната употреба и максимално допустимите количества на остатъците, както и за приемането на специфични критерии за чистота на екстракционните разтворители.
(15)
Когато, поради императивни причини за спешност, и по-специално при случаи на риск за човешкото здраве, сроковете, които обикновено са приложими в рамките на процедурата по регулиране с контрол, не могат да бъдат спазени, Комисията следва да може да използва процедурата по спешност, предвидена в член 5а, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО за приемането на изменения на списъка на екстракционни разтворители, които могат да се използват при преработката на суровини, храни, компоненти на храни или съставки на храни, и условията за тяхната употреба и максимално допустимите количества на остатъците, за приемането на специфични критерии за чистота на екстракционните разтворители, както и за приемането на изменения на настоящата директива, когато е установено, че употребата в храни на някои от веществата, изброени в приложение I, или че количеството на една или повече съставки, които са посочени в член 3 и се съдържат в тези вещества, може да застраши човешкото здраве, дори и да съответстват на условията, предвидени в настоящата директива.
(16)
Новите елементи, въведени в настоящата директива, се отнасят единствено до процедурите на комитет. Следователно транспонирането им от държавите-членки не е необходимо.
(17)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно посочените в приложение II, част Б срокове за транспониране на директивите в националното право,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се прилага за екстракционни разтворители, които се използват или са предназначени за употреба в производството на храни или на съставки на храни.
Настоящата директива не се прилага за екстракционни разтворители, които се използват в производството на добавки в храните, витамини или други такива добавки, освен ако тези добавки в храните, витамини или други такива добавки не са изброени в приложение I.
Независимо от това, държавите-членки гарантират, че употребата на добавки в храните, витамини или други такива добавки няма да доведе до съдържание на остатъци от екстракционни разтворители в храните на нива, опасни за човешкото здраве.
Настоящата директивата се прилага без да се засягат разпоредбите, приети съгласно специални правила на Общността.
2. За целите на настоящата директива:
а)
„разтворител“ означава всяко вещество за разтваряне на храна или на компонент на храна, включително и всеки замърсител във или върху тази храна;
б)
„екстракционен разтворител“ означава разтворител, който се използва в процедурата на екстракция при преработката на суровини, на храни или на компоненти или съставки на тези продукти, който е отстранен, но поради техническа невъзможност, макар и неумишлено, може да присъства под формата на остатъци или разпадни продукти в храните или в съставките на храни.
Член 2
1. Държавите-членки разрешават употребата на веществата или материалите, изброени в приложение I, в качеството им на екстракционни разтворители при производството на храни или на съставки на храни, при спазване на условията за употреба и, когато е уместно, на максимално допустимите количества остатъци, които са определени в посоченото приложение.
Държавите-членки не могат да забраняват, да ограничават или да препятстват предлагането на пазара на храни или съставки на храни по съображения, свързани с екстракционните разтворители или остатъци от тях, ако са спазени разпоредбите на настоящата директива.
2. Държавите-членки не разрешават употребата като екстракционни разтворители на други вещества или материали и не допълват условия за употреба и не увеличават разрешените количества остатъци от екстракционните разтворители, изброени в приложение I, в сравнение посоченото в това приложение.
3. Разрешава се употребата като екстракционни разтворители за производството на храни и съставки на храни на вода, към която са добавени вещества за урегулиране на киселинността или алкалността, както и на други хранителни вещества, които притежават разтворителни свойства.
Член 3
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че по отношение на веществата и материалите, изброени в приложение I като екстракционни разтворители, са спазени следните общи и специфични критерии за чистота:
а)
да не съдържат токсикологично опасно количество от какъвто и да е елемент или вещество;
б)
при условие че се спазват ограниченията, произтичащи от специфичните критерии за чистота, приети в съответствие с член 4, буква г) - да не съдържат повече от 1 mg/kg арсеник или повече от 1 mg/kg олово;
в)
да отговарят на специфичните критерии за чистота, приети в съответствие с член 4, буква г).
Член 4
Комисията приема, както следва:
а)
необходимите изменения в приложение I, като взема предвид научния и технически прогрес в областта на употребата на разтворителите, условията за тяхната употреба и максимално допустимите количества на остатъци;
б)
методите за анализ, необходими за проверка на спазването на общите и на специфичните критерии за чистота, предвидени в член 3;
в)
процедурата за взимане на проби и методите за качествен и количествен анализ на екстракционните разтворители, изброени в приложение I и използвани в храните и в съставките на храни;
г)
ако е необходимо - специфичните критерии за чистота на екстракционните разтворители, посочени в приложение I, и по-специално максимално разрешените количества на живак и на кадмий в екстракционните разтворители.
Мерките, посочени в първа алинея, букви б) и в), предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, включително чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 6, параграф 2.
Мерките, посочени в първа алинея, букви а) и г), предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, включително чрез допълването ѝ, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 6, параграф 3.
Когато е необходимо, мерките, посочени в първа алинея, букви а) и г), се приемат в съответствие с процедурата по спешност, посочена в член 6, параграф 4.
Член 5
1. Ако дадена държава-членка, вследствие на нова информация или на преоценка на съществуващата информация, направена след приемането на настоящата директива, има достатъчни основания да счита, че употребата в храни на някое от веществата, посочени в приложение I, или нивото на един или повече от компонентите, посочени в член 3 и съдържащи се в тези вещества, може да застраши човешкото здраве, въпреки че са спазени условията, предвидени в настоящата директива, тази държава-членка може временно да спре или да ограничи прилагането на съответните разпоредби на своята територия. Тя незабавно уведомява другите държави-членки и Комисията за това, като излага причините за решението си.
2. Комисията разглежда във възможно най-кратки срокове доказателствата, представени от държавата-членка и след консултации с комитета, посочен в член 6, параграф 1, дава своето становище по този въпрос и взема подходящи мерки, които да заменят мерките, посочени в параграф 1 от настоящия член.
3. Ако Комисията реши, че е необходимо да се внесат изменения в настоящата директива, за да се преодолеят посочени в параграф 1 трудности и да се гарантира защитата на човешкото здраве, тя приема тези изменения.
Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата по спешност, посочена в член 6, параграф 4.
Всяка държава-членка, която е приела защитни мерки, може да продължи да ги прилага до влизането в сила на измененията на нейната територия.
Член 6
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, създаден с член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (6).
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1-4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1-4 и параграф 5, буква б), и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Сроковете, посочени в член 5а, параграф 3, буква в), параграф 4, буква б) и параграф 4, буква д) от Решение 1999/468/ЕО, се определят съответно на два месеца, един месец и два месеца.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1, 2, 4 и 6, и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Член 7
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че веществата, посочени в приложение I и предназначени за употреба като екстракционни разтворители в храните, не могат да се предлагат на пазара, ако следната лесно видима, ясно четлива и незаличима информация не е нанесена на опаковката, контейнерите или етикетите:
а)
търговско наименование, посочено в приложение I;
б)
ясно обозначение, че качеството на материала е подходящо за употребата му за екстракция от храните или от съставките на храни;
в)
обозначение, което да позволява идентифицирането на цялата партида;
г)
наименованието или фирмата и адреса на производителя или на лицето, което опакова продукта, или на продавача, установен в Общността;
д)
нетното количество, изразено в единици за обем;
е)
ако е необходимо - специфичните условия за съхранение или за употреба.
2. Чрез дерогация от параграф 1, информацията, посочена в букви в), г), д) и е) от посочения параграф, може да фигурира само в търговските документи, отнасящи се до партидата, които се представят при или преди доставката.
3. Настоящият член не засяга по-точните или по-подробните разпоредби, приети от Общността относно теглилките и мерките, нито разпоредбите, приложими за класифицирането, опаковането и етикетирането на опасни вещества и смеси.
4. Държавите-членки се въздържат от приемане на по-подробни изисквания от тези, посочени в настоящия член по отношение на начина, по който да се представя предвидената информация.
Въпреки това, всяка държава-членка осигурява забраната на продажбата на екстракционни разтворители на собствената си територия, ако предвидената в настоящия член информация не фигурира на лесно разбираем за купувачите език, освен ако не са предприети други мерки, които да гарантират, че купувачът е информиран. Настоящата разпоредба не забранява информацията да бъде изписана на няколко езика.
Член 8
1. Настоящата директива се прилага и по отношение на екстракционните разтворители, които се използват или са предназначени за употреба в производството на храни или на съставки на храни, внасяни в Общността.
2. Настоящата директива не се прилага нито по отношение на екстракционните разтворители, нито по отношение на храните, предназначени за износ извън Общността.
Член 9
Директива 88/344/ЕИО, изменена с актовете, посочени в приложение II, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно посочените в приложение II, част Б срокове за транспониране в националното право на директивите.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 10
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 11
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 23 април 2009 година.
DIRECTIVA 2009/32/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 23 de abril de 2009
relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre los disolventes de extracción utilizados en la fabricación de productos alimenticios y de sus ingredientes
(versión refundida)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 95,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 88/344/CEE del Consejo, de 13 de junio de 1988, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre los disolventes de extracción utilizados en la fabricación de productos alimenticios y de sus ingredientes (3), ha sido modificada de forma sustancial en varias ocasiones (4). Con motivo de nuevas modificaciones de dicha Directiva, conviene, en aras de la claridad, proceder a la refundición de las disposiciones de la misma.
(2)
Las diferencias entre las legislaciones nacionales sobre los disolventes de extracción obstaculizan la libre circulación de los productos alimenticios y pueden conducir a condiciones desiguales de competencia que afecten al funcionamiento del mercado interior.
(3)
La aproximación de las legislaciones es, por consiguiente, necesaria para permitir la libre circulación de los productos alimenticios.
(4)
Las legislaciones sobre los disolventes de extracción destinados a ser utilizados en los productos alimenticios deben tener en cuenta principalmente las normas relativas a la salud humana, pero también, dentro de los límites exigidos para la protección de la salud, las necesidades económicas y técnicas.
(5)
Dicha aproximación debería implicar el establecimiento de una lista única de disolventes de extracción para la preparación de productos alimenticios o de otros ingredientes alimenticios. Conviene también especificar los criterios generales de pureza.
(6)
El empleo de un disolvente de extracción en condiciones de buenas prácticas de fabricación debería tener como resultado la eliminación de la totalidad o de la mayor parte de los residuos de disolventes en los productos alimenticios o en sus ingredientes.
(7)
En tales condiciones, la presencia de residuos o de derivados en el producto final del producto alimenticio o del ingrediente puede ser involuntaria aunque técnicamente inevitable.
(8)
Una limitación específica, aun siendo útil en general, no es necesaria en el caso de las sustancias indicadas en la parte I del anexo I y admitidas desde el punto de vista de la seguridad para el consumidor si se utilizan en condiciones de buenas prácticas de fabricación.
(9)
Conviene, desde la perspectiva de la protección de la salud pública, determinar las condiciones de empleo de otros disolventes de extracción indicados en las partes II y III del anexo I y los valores máximos de residuos permitidos en los productos alimenticios y sus ingredientes.
(10)
Conviene definir criterios específicos de pureza para los disolventes de extracción así como métodos de análisis y toma de muestras de los disolventes de extracción en y sobre los productos alimenticios.
(11)
Si la utilización de un disolvente de extracción previsto en la presente Directiva pareciere, a la vista de nuevas informaciones, que puede constituir un riesgo para la salud, los Estados miembros deberían poder suspender o limitar su utilización o reducir los límites previstos a la espera de una decisión a nivel comunitario.
(12)
Procede aprobar las medidas necesarias para la ejecución de la presente Directiva con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (5).
(13)
Conviene, en particular, conferir competencias a la Comisión para que modifique la lista de disolventes de extracción que puedan usarse en el procesado de materias primas, la fabricación de productos alimenticios, sus componentes e ingredientes y la especificación de sus condiciones de utilización y sus contenidos máximos en residuos, y para adoptar criterios generales y específicos de pureza para los disolventes de extracción y los métodos de análisis necesarios para verificar el cumplimiento de los criterios generales y específicos de pureza, así como los métodos de análisis y de muestreo de los disolventes de extracción dentro y sobre los productos alimenticios. Dado que estas medidas son de alcance general y están destinadas a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva, completándola con nuevos elementos no esenciales, deben adoptarse con arreglo al procedimiento de reglamentación con control previsto en el artículo 5 bis de la Decisión 1999/468/CE.
(14)
Por razones de eficacia, los plazos normalmente aplicables en el marco del procedimiento de reglamentación con control deben abreviarse para la adopción de modificaciones de la lista de disolventes de extracción que puedan usarse en el procesado de materias primas, la fabricación de productos alimenticios, sus componentes e ingredientes y la especificación de sus condiciones de utilización y sus contenidos máximos en residuos, y para adoptar criterios generales y específicos de pureza para los disolventes de extracción.
(15)
Cuando, por imperiosas razones de urgencia, en particular cuando exista un riesgo para la salud y los plazos normalmente aplicables en el marco del procedimiento de reglamentación con control no puedan respetarse, la Comisión debe poder hacer uso del procedimiento de urgencia establecido en el artículo 5 bis, apartado 6, de la Decisión 1999/468/CE para la adopción de modificaciones de la lista de los disolventes de extracción que puedan usarse en el procesado de materias primas, la fabricación de productos alimenticios, sus componentes e ingredientes y la especificación de sus condiciones de utilización y sus contenidos máximos en residuos, y para adoptar criterios generales y específicos de pureza para los disolventes de extracción, así como para la adopción de modificaciones de la presente Directiva cuando se establezca que el uso en productos alimenticios de cualquier sustancia que figure en la lista del anexo I o el nivel de uno o más componentes contemplados en el artículo 3 contenidos en dichas sustancias, pueda poner en peligro la salud humana aún cuando cumpla con las condiciones establecidas en la presente Directiva.
(16)
Los nuevos elementos introducidos en la presente Directiva se refieren únicamente a los procedimientos de comité. Por consiguiente, no es preciso que sean objeto de transposición por parte de los Estados miembros.
(17)
La presente Directiva no debe afectar a las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de transposición al Derecho nacional de las Directivas que figuran en la parte B del anexo II.
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
1. La presente Directiva se aplicará a los disolventes de extracción utilizados o destinados a ser utilizados en la fabricación de productos alimenticios o de sus ingredientes.
La presente Directiva no se aplicará a los disolventes de extracción utilizados para la producción de aditivos alimenticios, de vitaminas y de otros aditivos nutritivos salvo en el caso de que estos aditivos alimenticios, vitaminas y otros aditivos nutritivos figuren en una de las listas del anexo I.
No obstante, los Estados miembros velarán por que la utilización de aditivos alimenticios, de vitaminas y de otros aditivos nutritivos no genere en los productos alimenticios residuos de disolventes de extracción con contenidos peligrosos para la salud humana.
La presente Directiva se aplicará sin perjuicio de las disposiciones adoptadas en virtud de normas comunitarias más específicas.
2. A efectos de la presente Directiva, se entenderá por:
a)
«disolvente»: cualquier sustancia capaz de disolver un producto alimenticio o cualquier componente de un producto alimenticio, incluido cualquier agente contaminante presente en dicho producto alimenticio;
b)
«disolvente de extracción»: un disolvente utilizado en el proceso de extracción durante el tratamiento de materias primas, de productos alimenticios, de componentes o de ingredientes de dichos productos, que se elimine y que pueda provocar la presencia, involuntaria pero técnicamente inevitable, de residuos o de derivados en el producto alimenticio o en el ingrediente.
Artículo 2
1. Los Estados miembros autorizarán la utilización, como disolventes de extracción en la fabricación de productos alimenticios o de sus ingredientes, de las sustancias y materias enumeradas en el anexo I, en las condiciones de empleo y el respeto de los límites máximos de residuos que eventualmente se precisen en dicho anexo.
Los Estados miembros no podrán, por razones relativas a los disolventes de extracción utilizados, o sus residuos, que respondan a las disposiciones de la presente Directiva, prohibir, restringir u obstaculizar la comercialización de productos alimenticios o de sus ingredientes.
2. Los Estados miembros prohibirán la utilización, como disolventes de extracción, de otras sustancias y materias diferentes de los disolventes de extracción enumerados en el anexo I y no podrán ampliar estas condiciones de utilización ni los límites máximos de residuos admisibles más allá de lo indicado.
3. El agua, a la que podrán haberse añadido sustancias que regulen la acidez o la alcalinidad, así como otras sustancias que posean propiedades disolventes, estarán autorizadas como disolventes de extracción en la fabricación de productos alimenticios o de sus ingredientes.
Artículo 3
Los Estados miembros adoptarán todas las medidas necesarias para garantizar que las sustancias y materias que figuran en el anexo I como disolventes de extracción observen los siguientes criterios generales y específicos de pureza:
a)
que no contengan una cantidad toxicológicamente peligrosa de cualquier elemento o sustancia;
b)
sin perjuicio de cualquier excepción eventualmente previstas por los criterios de pureza específicos adoptados de conformidad con el artículo 4, letra d), que no contengan más de 1 mg/kg de arsénico o más de 1 mg/kg de plomo;
c)
que respondan a los criterios específicos de pureza adoptados de conformidad con el artículo 4, letra d).
Artículo 4
La Comisión adoptará lo siguiente:
a)
las modificaciones del anexo I que sean necesarias teniendo en cuenta el progreso científico y técnico en el ámbito de la utilización de los disolventes, de sus condiciones de utilización y de sus contenidos máximos en residuos;
b)
los métodos de análisis necesarios para controlar la observancia de los criterios generales y específicos de pureza establecidos en el artículo 3;
c)
el procedimiento para la toma de muestras y los métodos de análisis cualitativo y cuantitativo de los disolventes de extracción enumerados en el anexo I y utilizados en los productos o en los ingredientes;
d)
en caso necesario, los criterios específicos de pureza de los disolventes de extracción enumerados en el anexo I.
Las medidas contempladas en el párrafo primero, letras b) y c), destinadas a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva, incluso completándola, se adoptarán con arreglo al procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 6, apartado 2.
Las medidas contempladas en el párrafo primero, letras a) y d), destinadas a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva, incluso completándola, se adoptarán con arreglo al procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 6, apartado 3.
Cuando sea necesario, las medidas contempladas en el párrafo primero, letras a) y d), se adoptarán con arreglo al procedimiento de urgencia contemplado en el artículo 6, apartado 4.
Artículo 5
1. Si, debido a nuevas informaciones o a una nueva valoración de las informaciones existentes efectuada tras la adopción de la presente Directiva, un Estado miembro tuviere motivos precisos que le permitan establecer que el empleo, en los productos alimenticios, de alguna de las sustancias contempladas en el anexo I o que la presencia en dichas sustancias de uno a varios de los elementos contemplados en el artículo 3 pudiere perjudicar a la salud humana, a pesar de que se respeten las condiciones previstas en la presente Directiva, el Estado miembro mencionado podrá suspender o limitar temporalmente la aplicación de las disposiciones de que se trate en su territorio. Informará de ello inmediatamente a los demás Estados miembros y a la Comisión, exponiendo las razones de su decisión.
2. La Comisión examinará lo antes posible los motivos alegados por el Estado miembro de que se trate y consultará al Comité contemplado en el artículo 6, apartado 1, e, inmediatamente después, emitirá un dictamen y adoptará las medidas adecuadas que podrán sustituir las medidas contempladas en el apartado 1 del presente artículo.
3. Si la Comisión estimare necesarias modificaciones en la presente Directiva para resolver las dificultades mencionadas en el apartado 1 y garantizar la protección de la salud humana, adoptará dichas modificaciones.
Estas medidas, destinadas a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva se adoptarán de conformidad con el procedimiento de urgencia contemplado en el artículo 6, apartado 4.
Todo Estado miembro que hubiere adoptado medidas de salvaguardia podrá aplicarlas hasta la entrada en vigor de dichas modificaciones en su territorio.
Artículo 6
1. La Comisión estará asistida por el Comité permanente de la cadena alimentaria y sanidad animal establecido por el artículo 58 del Reglamento (CE) no 178/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 28 de enero de 2002, por el que se establecen los principios y los requisitos generales de la legislación alimentaria, se crea la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria y se fijan procedimientos relativos a la seguridad alimentaria (6).
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación el artículo 5 bis, apartados 1 a 4, y el artículo 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
3. En los casos en los que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación el artículo 5 bis, apartados 1 a 4, y apartado 5, letra b), y el artículo 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
Los plazos previstos en el artículo 5 bis, apartado 3, letra c), y apartado 4, letras b) y e), de la Decisión 1999/468/CE quedan fijados en dos meses, un mes y dos meses respectivamente.
4. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación el artículo 5 bis, apartados 1, 2, 4 y 6, y el artículo 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
Artículo 7
1. Los Estados miembros adoptarán todas las disposiciones útiles a fin de garantizar que las sustancias enumeradas en el anexo I y destinadas, en calidad de disolventes de extracción, para uso alimentario no puedan comercializarse a no ser que sus envases, recipientes o etiquetas lleven inscritas las siguientes menciones de manera que sean fácilmente visibles, claramente legibles e indelebles:
a)
la denominación de venta indicada en el anexo I;
b)
una mención clara que indique que la sustancia es de la calidad apropiada para utilizarse en la extracción de productos alimenticios o de sus ingredientes;
c)
una mención que permita identificar el lote;
d)
el nombre o la razón social y la dirección del fabricante, del envasador o de un vendedor establecido en el interior de la Comunidad;
e)
la cantidad neta expresada en unidades de volumen;
f)
en caso necesario, las normas particulares de conservación o de utilización.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, las menciones indicadas en las letras c), d), e) y f) de dicho apartado solo podrán figurar en los documentos comerciales relativos al lote, que se facilitarán antes o en el momento de la entrega.
3. El presente artículo no afectará a las disposiciones comunitarias, más precisas o más amplias, relativas a la metrología o a la clasificación, así como al envasado y al etiquetado de sustancias y mezclas peligrosas.
4. Los Estados miembros se abstendrán de precisar, más allá de lo que se prevé en el presente artículo, las modalidades según las cuales deben indicarse las menciones previstas.
Sin embargo, cada Estado miembro se encargará de prohibir en su territorio la venta al usuario de disolventes de extracción cuando las menciones previstas en el presente artículo no aparezcan en un idioma fácilmente comprensible por los usuarios, excepto cuando la información del usuario se garantice a través de otras medidas. Esta disposición no impedirá que dichas menciones se indiquen en varios idiomas.
Artículo 8
1. La presente Directiva se aplicará también a los disolventes de extracción que se utilicen o que se destinen a la fabricación de productos alimenticios o de sus ingredientes importados en la Comunidad.
2. La presente Directiva no se aplicará ni a los disolventes de extracción ni a los productos alimenticios destinados a la exportación fuera de la Comunidad.
Artículo 9
Queda derogada la Directiva 88/344/CEE modificada por los actos que figuran en la lista de la parte A del anexo II, sin perjuicio de las obligaciones de los Estados miembros en cuanto a los plazos de transposición al Derecho nacional de la Directivas que figuran en la parte B del anexo II.
Las referencias hechas a la Directiva derogada se entenderán hechas a la presente Directiva con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo III.
Artículo 10
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 11
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Estrasburgo, el 23 de abril de 2009.