31996L0074
L 032/38
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 96/74/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 декември 1996 година
относно наименованията на текстилните продукти
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),
(1)
като имат предвид, че Директива 71/307/ЕИО на Съвета от 26 юли 1971 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно наименованията на текстилните продукти (4) е била изменяна многократно и съществено; като имат предвид, че от съображения за яснота и рационалност посочената директива следва да бъде консолидирана;
(2)
като имат предвид, че ако разпоредбите на държавите-членки относно наименованията, състава и етикетирането на текстилните продукти се различават в отделните държави-членки, това би създало препятствия за правилното функциониране на вътрешния пазар;
(3)
като имат предвид, че тези препятствия могат да бъдат премахнати, ако пускането на текстилните продукти на пазара на ниво на Общността е предмет на единни правила; като имат предвид, че следователно е необходимо да се хармонизират наименованията на текстилните влакна и на данните върху етикетите, маркировките и документите, които придружават текстилните продукти на различните етапи от тяхното производство, преработка и разпространение; като имат предвид, че терминът „текстилно влакно“ следва да се разшири, за да обхване ленти или цеви с видима ширина не повече от 5 милиметра, които са оформени от листове, произведени чрез пресоване на полимери, описани като позиции от 19 до 38 и 41 в приложение I, и впоследствие изтеглени надлъжно;
(4)
като имат предвид, че следва също да бъде предвидена разпоредба по отношение на някои продукти, които не са изработени единствено от текстилни материали, но имат текстилна съставка, която съставлява съществена част от продукта или към която е насочено по-специално вниманието на производителя, преработвателя или търговеца; като има предвид, че в № 30 на приложение II не е необходимо разграничаване между различните видове полиамид или найлон, приетите отклонения за които следва да бъдат съответно приведени в съответствие;
(5)
като имат предвид, че допустимото отклонение по отношение на „други влакна“, които са вече установени за чистите продукти, трябва също така да се прилага към смесените тъкани;
(6)
като имат предвид, че за да се постигнат обективни основополагащи национални разпоредби в тази област, етикетирането следва да бъде задължително;
(7)
като имат предвид, че в случаите, в които е технически трудно да се определи точно съставът на даден продукт по време на производството, всички влакна, известни към съответния момент, могат да бъдат указани върху етикета, при условие че те съставляват определен процент от завършения продукт;
(8)
като имат предвид, че е целесъобразно, с цел да се избегнат различията по прилагането, които станаха явни в тази връзка в рамките на Общността, да се определят точните методи на етикетиране на някои текстилни продукти, състоящи се от два или повече компонента, както и компонентите на текстилните продукти, които не е необходимо да бъдат вземани предвид за целите на етикетирането и анализа;
(9)
като имат предвид, че текстилните продукти са предмет само на изискванията на общото етикетиране и продаваните на метър или на парчета продукти следва да бъдат предлагани за продажба по такъв начин, че клиентът да може сам напълно да се запознае с данните, посочени върху външната опаковка или върху топа; като имат предвид, че зависи от държавите-членки да вземат решение относно мерките, които трябва да бъдат приети за тази цел;
(10)
като имат предвид, че използването на описания или наименования, които се ползват с особен престиж сред потребителите и купувачите, следва да бъдат предмет на определени условия;
(11)
като имат предвид, че бе необходимо установяването на методи за вземане на проби и анализ на текстилните продукти, с цел да се изключи всякаква възможност за възражения срещу използваните методи; като имат предвид обаче, че временното запазване на действащите в момента национални методи не пречи на прилагането на единни правила;
(12)
като имат предвид, че приложение II към настоящата директива, което установява приетите отклонения, които да се прилагат при безводната маса на всяко влакно по време на определянето посредством анализ на съдържащите се в текстилния продукт влакна, дава в точки 1, 2 и 3 две различни приети допустими отклонения за изчисление на състава на кардирани или камгарни влакна, съдържащи вълна и/или животинска козина; като имат предвид, че лабораториите не винаги могат да установят дали продуктът е кардиран или камгарен, и следователно могат да възникнат противоречиви резултати от прилагането на тази разпоредба по време на проверките за съответствието на текстилните продукти, извършвани в Общността; като имат предвид, че следователно лабораториите следва да бъдат оправомощени да прилагат единно прието допустимо отклонение при случаи на съмнение;
(13)
като имат предвид, че не е препоръчително в отделна директива относно текстилните продукти да се хармонизират всички разпоредби, приложими към такива продукти;
(14)
като имат предвид, че приложения III и IV, поради изключителните характеристики на позициите, посочени в тях, следва също да се отнасят до други продукти, освободени от задължението за етикетиране, по-специално продукти за еднократна употреба или продукти, за които се изисква общо етикетиране;
(15)
като имат предвид, че разпоредбите, необходими за определянето и адаптирането към техническия напредък на методите за анализ са мерки за изпълнение със строго технически характер; като имат предвид, че следователно е необходимо да се прилагат тези мерки и мерките за адаптиране на приложения I и II към настоящата директива към техническия напредък, процедурата на Комитета, която вече е установена в член 6 от Директива 96/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно някои методи за количествен анализ на двукомпонентни смеси от текстилни влакна (5);
(16)
като имат предвид, че разпоредбите, установени в настоящата директива са в съответствие със становището на Комитета по директивите, свързани с наименованията на текстилните продукти и етикетирането;
(17)
като имат предвид, че настоящата директива не следва да нарушава задълженията на държавите-членки по отношение на крайните срокове за транспониране на директивите, определени в приложение V, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Текстилните продукти могат да бъдат търгувани в рамките на Общността, било преди или по време на тяхната промишлена преработка, или на който и да било от етапите на разпространение, само ако тези продукти съответстват на разпоредбите на настоящата директива.
Член 2
1. За целите на настоящата директива, „текстилни продукти“ означават всякакви сурови, полуобработени, обработени, полуфабрикати, фабрикати, полуготови или готови продукти, които са съставени изключително от текстилни влакна, независимо от използваният процес за смесване или съчетаване.
2. За целите на настоящата директива „текстилни влакна“ означават:
-
част от материя, характеризираща се със своята гъвкавост, тънкост и високо съотношение на дължина към максималния напречен размер, което я прави подходяща за текстилно приложение,
-
гъвкави ленти или цеви, с видима ширина не повече от 5 милиметра, включително ленти, изрязани от по-широки ленти или нишки, произведени от материали, използвани за изработката на влакна, описани в позиции от 19 до 41 на приложение I и подходящи за текстилно приложение; видимата ширина е ширината на лентата или цевта след като е фалцована, сплескана, пресована или усукана, или средната ширина, когато ширината не е стандартна.
3. Следните продукти се третират по същия начин като текстилните продукти и са предмет на разпоредбите на настоящата директива:
-
продукти, съдържащи най-малко 80 % от масата текстилни влакна,
-
покривни материи за мебели, дъждобрани или слънчобрани, съдържащи в поне 80 % от масата текстилни компоненти; също така текстилни компоненти на многослойни подови настилки, на матраци, продукти за къмпинг и топли подплати за обувни изделия и ръкавици и спортни ръкавици, при условие че тези части или подплати съставляват поне 80 % от масата на целия продукт,
-
текстилни изделия включени в други продукти и съставляващи интегрална част от тях, когато техният състав е указан.
Член 3
1. Наименованията и описанията на влакната, посочени в член 2, са изброени в приложение I.
2. Използването на наименованията, включени в таблицата на приложение I, са запазени за влакна, чиито характеристики са уточнени в същия № на посочената таблица.
3. Никое от тези наименования не може да бъде използвано за каквото и да било друго влакно, нито под формата на самото наименование, нито като корен или като прилагателно на какъвто и да било език.
4. Думата „коприна“ не може да се използва за обозначение на форма или специално представяне на непрекъсната нишка от текстилни влакна.
Член 4
1. Никакъв текстилен продукт не може да бъде описан като „100 %“, „чист“ или „изцяло“, освен ако той е съставен изключително само от едно и също влакно; никакъв подобен термин не може да бъде използван;
2. Текстилен продукт може да се състои в до 2 % от масата си от други влакна, при условие че това количество е оправдано поради технически причини и не е добавено поради установена практика. Това допустимо отклонение се увеличава до 5 % в случай на текстилни продукти, които са били подложени на кардиране.
Член 5
1. Вълненият продукт може да бъде описан като:
-
„lana virgen“ или „lana de esquilado“,
-
„ren, ny uld“,
-
„Schurwolle“
-
„παρθένο μαλλί“,
-
„fleece wool“ или „virgin wool“,
-
„laine vierge“ или „laine de tonte“,
-
„lana vergine“ или „lana di tosa“,
-
„scheerwol“,
-
„lã virgem“,
-
„uusi villa“,
-
„ren ull“,
само ако е съставен изключително от влакно, което преди това не е било включвано в готов продукт, което не е било подложено на каквито и да било процеси на изпридане и/или сплъстяване, различни от необходимите за производството на този продукт, и което не е било повредено от обработка или употреба.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1 наименованията, посочени в същия, могат да бъдат използвани за описание на вълна, съдържаща се в смес от влакна, когато:
а)
цялата вълна, съдържаща се в тази смес, отговаря на изискванията, определени в параграф 1;
б)
тази вълна съставлява не по-малко от 25 % от общата маса на сместа;
в)
в случай на кардирана смес, вълната се смесва само с едно друго влакно.
В случая, посочен в този параграф, трябва да се даде пълното процентно съдържание на състава.
3. Това допустимо отклонение, оправдано по технически причини, свързани с производството, се ограничава до 0,3 % от влакнестите примеси в случая на продуктите, посочени в параграфи 1 и 2, включително вълнени продукти, които са подложени на процес на кардиране.
Член 6
1. Текстилен продукт, съставен от две или повече влакна, едно от които съставлява поне 85 % от общата маса, се обозначава:
-
с наименованието на последното влакно, последвано от неговото процентно съдържание от масата, или
-
с наименованието на последното влакно, последвано от думите „85 % минимум“, или
-
от пълното процентно съдържание на продукта.
2. Текстилен продукт, съставен от две или повече влакна, никое от които не съставлява поне 85 % от общата маса, се обозначава с наименованието и процентното съдържание от масата на поне двете основни влакна, последвани от наименованията на другите съставляващи влакна в низходящ ред по маса, със или без указание за тяхното процентно съдържание от масата. При това:
а)
влакна, които поотделно съставляват не по-малко от 10 % от общата маса на продукта, може да бъдат посочени събирателно посредством термина „други влакна“, последван от пълното процентно съдържание от масата;
б)
когато наименованието на влакното, което съставлява не по-малко от 10 % от общата маса на продукта, е указано, се дава пълното процентно съдържание на този продукт.
3. На продукти, имащи основа от чист памук и вътък от чист лен, в които процентното съдържание на лена съставлява не по-малко от 40 % от общото тегло на неоразмерената маса, може да се даде наименованието „памучно-ленена смес“, която трябва да бъде придружена от указание за състава „чисто памучна основа - чисто ленен вътък“.
4. В случай на текстилни продукти, предназначени за краен потребител, в процентните съдържания на състава, указани в параграфи 1, 2, 3 и 5:
а)
се допуска количество примеси от други влакна до 2 % от общата маса на текстилния продукт, при условие че това количество е оправдано поради технически причини и не е добавено поради установена практика; това отклонение се увеличава до 5 % в случай на продукти, които са били подложени на процес на кардиране, без да се нарушава допустимото отклонение, посочено в член 5, параграф 3;
б)
се допуска производствено отклонение от 3 % между декларираните процентни съдържания на влакното и процентните съдържания, получени от анализа, по отношение на общата маса на влакната, указана на етикета; такова отклонение може да се приложи също така при влакна, които в съответствие с параграф 2, са изброени в низходящ ред по маса без указание за тяхното процентно съдържание. Това отклонение да се прилага също така към член 5, параграф 2, буква б).
При анализа отклоненията се изчисляват поотделно; общата маса, което трябва да се вземе предвид при изчисляването на допустимото отклонение, указано в буква б), е масата на влакната на крайните продукти без масата на каквито и да било чужди влакна, установени при прилагането на отклонението, посочено в буква а).
Прибавянето на отклоненията, посочени в букви а) и б) се допуска, само ако което и да било чуждо влакно, установено при анализа, в хода на прилагане на отклонението, посочено в буква а), се докаже, че е от същия химически вид като едно или повече от влакната, указани на етикета.
В случай на специфични продукти, за които производственият процес изисква отклонения, по-високи от указаните в букви а) и б), по-високи отклонения могат да бъдат разрешени, когато съответствието на продукта е проверено съгласно член 13, параграф 1 само при изключителни случаи и когато е представена съответна обосновка от производителя. Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията за това.
5. Терминът „смесени влакна“ или терминът „неуказан текстилен състав“ могат да бъдат използвани за всеки продукт, чийто състав не може да бъде установен лесно по време на производство.
Член 7
Без да се нарушават отклоненията, установени в член 4, параграф 2, член 5, параграф 3 и член 6, параграф 4, видимите и разграничими влакна с чисто декоративен характер, които не надвишават 7 % от масата на крайния продукт не е необходимо да бъдат споменавани в състава на влакната, предвиден в членове 4 и 6; същото се прилага към влакна (например метални влакна), които са включени, за да се получи антистатичен ефект и които не надвишават 2 % от теглото на крайния продукт. В случай на продукти, указани в член 6, параграф 3, тези процентни съдържания се изчисляват не от масата на тъканта, а от масата на основата и масата на вътъка поотделно.
Член 8
1. Текстилните продукти по смисъла на настоящата директива се етикетират или маркират всеки път, когато се пускат на пазара за производствени или търговски цели; това етикетиране или маркиране може да бъде заменено или допълнено с придружаващи търговски документи, когато продуктите не се предлагат за продажба на крайния потребител или когато те се доставят в изпълнение на поръчка, направена от държавата или друго публичноправно юридическо лице или в онези държави-членки, в които това понятие е непознато, от еквивалентен субект.
2.
а)
Наименованията, описанията и данните за състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I се указват ясно в търговските документи. Това изискване по-специално изключва възможността за употребата на съкращения в договорите за продажба, сметките и фактурите; може обаче да се използва код за механизирана обработка, при условие че този код е пояснен в същия документ.
б)
Наименованията, описанията и данните за състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I се указва с ясен, четлив и стандартен печатен шрифт, когато текстилните продукти се предлагат за продажба или се продават на потребителя, и по-специално в каталозите и търговската литература, върху опаковките, етикетите и маркировките.
Данни и информация, различни от предвидените в настоящата директива, се дават отделно. Тази разпоредба не се прилага за търговските марки или за наименованието на предприятието, което може да се постави непосредствено преди или след данните, предвидени от настоящата директива.
Ако обаче, когато текстилен продукт се предлага за продажба или се продава на потребителя съгласно посоченото в първа алинея, се посочва търговската марка или наименованието на предприятието, което съдържа като название или като прилагателно, или като корен едно от наименованията, изброени в приложение I, или наименование, което може да въведе потребителя в заблуждение, търговската марка или наименованието на предприятието трябва да бъдат непосредствено предхождани, или последвани от наименованията, описанията и данните относно състава на текстилното влакно, посочен в членове от 3 до 6 и в приложение I с ясен и четлив печатен шрифт.
в)
Държавите-членки могат да изискват, когато текстилните продукти се предлагат за продажба или се продават на крайния потребител на тяхна територия, техните национални езици да бъдат също така използвани при етикетирането и маркирането, изисквано от настоящия член.
В случай на макари, масури, чилета, кълбета или друго малко количество от шевни, прежди за шиене, кърпене или бродиране, възможността, предвидена в първа алинея, може да бъде използвана от държавите-членки само в случай на общо етикетиране за състава върху опаковката или маркировката. Без да се нарушават случаите, предвидени в № 18 на приложение IV, отделни изделия могат да бъдат етикетирани на всеки един от езиците на Общността.
г)
Държавите-членки не могат да забраняват използването на други описания или данни освен предвидените в членове 3, 4 и 5, които се отнасят до характеристиките на продуктите, при които подобни описания или данни са в съответствие с техните практики за лоялна търговия.
Член 9
1. Всеки текстилен продукт, съставен от два или повече компонента, съставени от различни влакна, има поставен етикет, указващ състава на влакната на всеки компонент. Такова етикетиране не е задължително при компоненти, представляващи по-малко от 30 % от общата маса на продукта, с изключение на случаите, когато този компонент представлява основна подплата.
2. Когато два или повече текстилни продукти имат еднакъв влакнест състав и обикновено образуват цялостен продукт, те имат прикрепен само един етикет.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 12:
а)
влакнестият състав на следните корсетни артикули трябва да бъде указан чрез посочване на състава на цялостния продукт или този на компонентите, изброени по-долу, заедно или отделно:
-
за сутиени: външната и вътрешна материя на чашките и гърба,
-
за корсети: предницата, гърба и странични пристягащи елементи,
-
за корсети, комбинирани със сутиен: външната и вътрешна материя на чашките, предните и задните пристягащи елементи и страничните части.
Съставът от влакна на корсетни артикули, различни от изброените в първа алинея, се указва чрез посочване състава на цялостния продукт или, заедно или поотделно, състава на различните компоненти на артикулите; такова етикетиране не е задължително за компоненти, представляващи по-малко от 10 % от общата маса на продукта.
Отделното етикетиране на различните части на посочените корсетни артикули се осъществява по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере за коя част на продукта се отнасят посочените в етикета данни;
б)
влакнестият състав на релефни или печатани текстилни изделия, получени чрез процес на ецване, се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на основната материя и тази на ецваните части. Тези съставки трябва да се упоменат по наименование;
в)
влакнестият състав на бродираните текстилни изделия се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на основната материя и тази на материята за бродиране; тези компоненти се упоменат по наименование; ако избродираните части възлизат на по-малко от 10 % от повърхността на продукта, се посочва само съставът на основната материя;
г)
влакнестият състав на нишките, състоящи се от сърцевина и покритие, направени от различни влакна и предлагани за продажба като такива на крайния потребител, се дава за продукта като цяло и може да се укаже чрез посочване, отделно на състава на сърцевината и на покритието; тези съставки се упоменават по наименование;
д)
влакнестият състав на кадифените и плюшените текстилни изделия или на текстилните продукти, съдържащи кадифе или плюш, се указва за целия продукт и където продуктът е с различен състав на лицевата и опаковата страна, то може да се посочи поотделно, като се посочват наименованията на влакната;
е)
съставът на подовите настилки и килимите, чиито лицева и опакова страна се състоят от различни влакна, може да се укаже само за състава на лицевата страна, чието наименование се посочва.
Член 10
1. Чрез дерогация от разпоредбите на членове 8 и 9:
а)
за текстилните продукти, изброени в приложение III, които са на един от етапите, посочени в член 2, параграф 1, държавите-членки могат да не изискват етикетиране или маркиране с наименованието или състава. Разпоредбите на членове 8 и 9 обаче се прилагат, когато такива продукти носят етикет или маркировка, указваща наименованието или състава, или търговската марка, или наименованието на предприятието, което включва самото название или названието като прилагателно, или като корен, или пък едно от наименованията, изброени в приложение I, или наименование, което може да въведе в заблуждение;
б)
когато текстилните продукти, изброени в приложение IV са с еднакъв вид и състав, те могат да се предлагат за продажба заедно под общ етикет за състава, указващ данните за състава, установени от настоящата директива;
в)
съставът на текстилните продукти, продавани на метър, може да се посочва само за дължината или топа, предлагани за продажба.
2. Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да осигурят продуктите, посочени в букви б) и в) на параграф 1, да се предлагат за продажба по такъв начин, че крайният потребител да може сам изцяло да се запознае със състава на тези продукти.
Член 11
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, всяка информация, предоставена при пускането на текстилните продукти на пазара, да не може да бъде объркана с наименованията и данните, установени от настоящата директива.
Член 12
За целите на прилагането на член 8, параграф 1 и на останалите разпоредби от настоящата директива относно етикетирането на текстилните продукти процентното съдържание на влакна, посочени в членове 4, 5 и 6 се определя, без да се вземат предвид следните артикули:
1.
за всички текстилни продукти:
нетекстилните части, кантове, етикети и означения, обшивки и гарнитури, които не съставляват неразделна част от продукта, копчета и катарами, облечени с текстилни материали, аксесоари, декорации, нееластични панделки, еластични конци и ленти, прибавени на специфични и точно определени места на продукта и предмет на условията, указани в член 7, видими, разграничими декоративни влакна и антистатични влакна;
2.
а)
за подови настилки и килими: всички съставки, различни от използваемата повърхност;
б)
за платове за тапициране: основи и вътъци за кантове и пълнеж, които не формират лицевата страна на плата;
за пердета и завеси: компонентите, свързващи и запълващи вътъка и основата, които не формират лицевата страна на плата;
в)
за други текстилни продукти: материи за основа и хастар, подплънки и подложки, хастарни и бризентови подплати, шевни и свързващи конци, освен ако заместват основата и/или вътъка на плата, подплънки, които нямат изолиращи функции, и хастари, предмет на член 9, параграф 1.
По смисъла на настоящата разпоредба:
-
материали, представляващи основа или подплата на текстилните продукти, подложка на лицева част, по-специално при одеяла и двойни платове, и опакова страна за кадифени и плюшени материи и сродни продукти няма да бъдат считани за отделящи се хастари.
-
„подплънки и подложки“ означават нишки или материи, добавяни на специфични и точно определени места на текстилните продукти за тяхното заздравяване или за да им придаде твърдост или плътност;
3.
промазващи, свързващи и подлепващи материали, пълнежи, импрегниращи вещества, допълнителни багрила, вещества за щамповане и други вещества за текстилна обработка. При липса на разпоредби на Общността, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тези артикули да не бъдат представени в количества, които могат да въведат потребителя в заблуждение.
Член 13
1. Проверки по това дали съставът на текстилните продукти е в съответствие с информацията, предоставена съгласно настоящата директива, се осъществяват чрез методи за анализ, определени в директивите, посочени в параграф 2.
За тази цел процентното съдържание на влакната в членове 4, 5 и 6 се определят чрез прилагането към безводната маса на всяко влакно на съответно приетото допустимо отклонение, установено в приложение II, след като се отстранят елементите, посочени в член 12, параграфи 1, 2 и 3.
2. Отделни директиви ще уточнят методите за вземане на проби и анализ, които да се използват в държавите-членки за определянето на влакнестия състав на продуктите, предмет на настоящата директива.
Член 14
1. Никоя държава-членка не може, поради причини, свързани с наименованията или характеристиките на състава, да забрани или да възпрепятства пускането на пазара на текстилните продукти, които отговарят на разпоредбите на настоящата директива.
2. Разпоредбите на настоящата директива не изключват прилагането на действащите разпоредби във всяка държава-членка относно защитата на индустриалната и търговската собственост, относно указанията за произход, наименованията за произход и защита срещу нелоялна конкуренция.
Член 15
Разпоредбите на настоящата директива не се прилагат към текстилни продукти, които:
1.
са предназначени за износ в трети страни;
2.
влизат в страните-членки под митнически контрол за транзитни цели;
3.
са внасяни от трети страни за активно усъвършенстване;
4.
са договорени с лица работещи надомно или със самостоятелни предприятия, които работят с материали на ишлеме.
Член 16
1. Допълненията към приложение I и допълненията и измененията към приложение II на настоящата директива, които са необходими за адаптирането на тези приложения към техническия прогрес се приемат в съответствие с процедурата, установена в член 6 на Директива 96/73/ЕО.
2. Новият метод за количествен анализ на двукомпонентни и трикомпонентни смеси, различни от тези посочени в Директива 96/73/ЕО и Директива 73/44/ЕИО на Съвета от 26 февруари 1973 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно количествения анализ на трикомпонентни меланжи от текстилни влакна (6) също да се определя по тази процедура.
3. Комитетът, указан в член 5 от Директива 96/73/ЕО, е наречен „Комитет за директиви относно текстилните наименования и етикетиране“.
Член 17
Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националните си законодателства, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 18
Директивите, изброени в приложение V, част А, се отменят, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране, установени в приложение V, част Б.
Позоваванията на отменените директиви се считат за позовавания на настоящата директива и следва да бъдат тълкувани в съответствие с таблицата на съответствие, съдържаща се в приложение VI.
Член 19
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Настоящата директива влиза в сила на 20-тия ден след нейното публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 16 декември 1996 година.
DIRECTIVA 96/74/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO de 16 de diciembre de 1996 relativa a las denominaciones textiles
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 100 A,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (2),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 189 B del Tratado (3),
(1) Considerando que la Directiva 71/307/CEE del Consejo, de 26 de julio de 1971, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre las denominaciones textiles (4), ha sido modificada en diversas ocasiones y de forma substancial; que conviene, en aras de una mayor racionalidad y claridad, proceder a la codificación de dicha Directiva;
(2) Considerando que si las disposiciones de los Estados miembros relativas a la denominación, composición y al etiquetado de los productos textiles variaran de un Estado miembro a otro, ello originaría obstáculos para el funcionamiento del mercado interior;
(3) Considerando que esos obstáculos pueden eliminarse si la comercialización en el ámbito comunitario de los productos textiles se subordina a reglas uniformes; que se hace preciso desde ahora armonizar las denominaciones de las fibras textiles así como las indicaciones que figuran en las etiquetas, marcados o documentos que acompañan a los productos textiles durante las diversas operaciones de los ciclos de producción, transformación y distribución; que la noción de fibra textil debe englobar también las tiras o tubos de hasta 5 mm de anchura aparente que se cortan de hojas fabricadas mediante extrusión de los polímeros descritos en los números 19 al 38 y 41 del Anexo I y se estiran sucesivamente en sentido longitudinal;
(4) Considerando que hay que contemplar también ciertos productos que no están compuestos exclusivamente por textiles pero cuyo componente textil constituye un elemento esencial del producto o se resalta por medio de una especificación del productor, del transformador o del comerciante; que no es necesario distinguir, en el número 30 del Anexo II, los diferentes tipos de poliamida o nailon, cuyos porcentajes convencionales deben, por lo tanto, unificarse;
(5) Considerando que la tolerancia para «otras fibras», ya establecida para los productos puros, debe aplicarse también a las mezclas;
(6) Considerando que para alcanzar los objetivos en que se inspiran las disposiciones nacionales en la materia conviene que el etiquetado sea obligatorio;
(7) Considerando que, cuando la composición de un producto sea técnicamente difícil de precisar en el momento de la fabricación, las fibras conocidas en ese momento pueden indicarse en la etiqueta, siempre que representen un determinado porcentaje del producto acabado;
(8) Considerando que, a fin de evitar las divergencias de aplicación que han aparecido a este respecto en la Comunidad, es oportuno determinar con precisión los métodos exactos para etiquetar determinados productos textiles compuestos de dos o más partes, así como los elementos de los productos textiles que no es preciso tener en cuenta en el momento del etiquetado y del análisis;
(9) Considerando que los productos textiles sometidos únicamente a la obligación de etiquetado global y los vendidos por metros o por cortes deben ponerse a la venta de forma que el consumidor pueda conocer realmente las indicaciones fijadas en el embalaje global o en el rollo, y que corresponde a los Estados miembros determinar las medidas que se han de adoptar a tal fin;
(10) Considerando que conviene someter a ciertas condiciones el uso de calificativos o de denominaciones que disfruten de un favor especial entre los usuarios y consumidores;
(11) Considerando que ha sido necesario prever métodos de preparación de muestras y de análisis de los productos textiles para eliminar cualquier posibilidad de polémica sobre los métodos empleados; que, sin embargo, el mantenimiento provisional de los métodos nacionales actualmente en vigor no impide la aplicación de reglas uniformes;
(12) Considerando que el Anexo II de la presente Directiva, que contiene los porcentajes convencionales que se deben aplicar a la masa anhidra de cada fibra al proceder a la determinación, mediante análisis, de la composición en fibras de los productos textiles, establece para los números 1, 2 y 3 dos porcentajes convencionales diferentes para calcular la composición de los productos cardados o peinados que contengan lana y/o pelo; que, sin embargo, los laboratorios no siempre pueden reconocer si un producto procede del proceso de cardado o de peinado, pudiéndose llegar, en tal caso, a resultados contradictorios al aplicar esta disposición durante los controles de conformidad de los productos textiles efectuados en la Comunidad; que, por lo tanto, es conveniente autorizar a los laboratorios la aplicación, en aquellos casos que sean dudosos, de un único porcentaje convencional; (13) Considerando que no es oportuno armonizar el conjunto de disposiciones aplicables a los productos textiles en una directiva específica, relativa a los mismos;
(14) Considerando que los Anexos III y IV, en función del carácter excepcional de los casos que ahí se mencionan, deben asimismo contener otros productos exentos de etiquetado, especialmente los productos «desechables» para los que sólo se precisa un etiquetado global;
(15) Considerando que las disposiciones necesarias para determinar y adaptar al progreso técnico los métodos de análisis constituyen unas medidas de aplicación de carácter estrictamente técnico; que conviene, por consiguiente, aplicar a estas medidas y a las necesarias para adaptar al progreso técnico los Anexos I y II de la presente Directiva el procedimiento del Comité ya establecido en el artículo 6 de la Directiva 96/73/CE, del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 1996, relativa a determinados métodos de análisis cuantitativo de mezclas binarias de fibras textiles (5);
(16) Considerando que las disposiciones previstas en la presente Directiva se ajustan al dictamen del Comité para el sector de las directivas relativas a las denominaciones y al etiquetado de los productos textiles;
(17) Considerando que la presente Directiva no debe afectar a las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de transposición de las Directivas que figuran en la parte B del Anexo V,
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
Los productos textiles solo podrán comercializarse en el interior de la Comunidad, sea anteriormente a toda transformación, sea en el transcurso del ciclo industrial y de las diversas operaciones de su distribución, cuando cumplan las disposiciones de la presente Directiva.
Artículo 2
1. Se entenderá por productos textiles, a efectos de la presente Directiva, todos los que, en estado bruto, semielaborados, elaborados, semimanufacturados, manufacturados, semiconfeccionados o confeccionados estén compuestos exclusivamente por fibras textiles, cualquiera que sea el procedimiento de mezcla o de ensamblaje utilizado.
2. Se entenderá por fibra textil, a efectos de la presente Directiva:
- aquel elemento cuya flexibilidad, finura y gran longitud con relación a su dimensión transversal máxima, lo hacen apto para aplicaciones textiles,
- las tiras flexibles o los tubos que no sobrepasen los 5 milímetros de ancho aparente, incluidas las tiras cortadas de otras tiras más anchas o de láminas, fabricadas partiendo de sustancias que sirven para la fabricación de fibras clasificadas en el Anexo I con los números 19 al 41 y aptas para aplicaciones textiles; el ancho aparente será el de la tira o el del tubo plegado, aplastado, comprimido o retorcido o, en los casos de ancho no uniforme, el ancho medio.
3. Se asimilarán a los productos textiles y estarán sujetos a las disposiciones de la presente Directiva:
- los productos cuyo peso esté constituido, al menos en un 80 %, por fibras textiles,
- los recubrimientos, cuyas partes textiles representen al menos el 80 % de su peso, de muebles, paraguas, quitasoles y, con el mismo límite, las partes textiles de los revestimientos para suelos con varias capas, colchones y artículos de acampada, así como los forros de abrigo para artículos de zapatería y guantería,
- los productos textiles incorporados a otros productos de los que formen parte integrante, en caso de especificación de su composición.
Artículo 3
1. Las denominaciones de las fibras a las que se refiere el artículo 2 y sus descripciones se especifican en el Anexo I.
2. La utilización de las denominaciones que figuran en el cuadro del Anexo I quedará reservada a las fibras cuya naturaleza se precisa en el mismo punto del cuadro.
3. Queda prohibida la utilización de esas denominaciones para designar todas las demás fibras, a título principal o a título de raíz, o en forma de adjetivo, cualquiera que sea la lengua utilizada.
4. La utilización de la denominación «seda» queda prohibida para indicar la forma o presentación particular en hilo continuo de las fibras textiles.
Artículo 4
1. Un producto textil sólo podrá calificarse de 100 % o de «puro» o eventualmente de «todo», con exclusión de cualquier expresión equivalente, si el producto se compone en su totalidad de la misma fibra.
2. Se tolerará una cantidad de otras fibras hasta un total de 2 % del peso del producto textil si está justificada por motivos técnicos y no resulta de una adición sistemática. Esa tolerancia se elevará al 5 % para los productos textiles obtenidos por el proceso de cardado.
Artículo 5
1. Un producto de lana sólo podrá calificarse como:
- «lana virgen» o «lana de esquilado»
- «ren, ny uld»
- «Schurwolle»
- «ðáñèÝíï ìáëëss»
- «fleece wool» o «virgin wool»
- «laine vierge» o «laine de tonte»
- «lana vergine» o «lana di tosa»
- «scheerwol»
- «lã virgem»
- «uusi villa»
- «ren ull»,
si está exclusivamente compuesto de una fibra que no haya sido nunca incorporada a un producto acabado y no haya sufrido operaciones de hilatura y/o de enfurtido, excepto las requeridas por la fabricación del producto, ni un tratamiento o utilización que haya dañado a la fibra.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, las denominaciones contenidas en el mismo podrán utilizarse para calificar la lana contenida en una mezcla de fibras cuando:
a) la totalidad de la lana contenida en la mezcla responda a las características definidas en el apartado 1;
b) la cantidad de esta lana con relación al peso total de la mezcla no sea inferior al 25 %;
c) en caso de mezcla íntima, la lana sólo esté mezclada con una única fibra.
En el caso a que se refiere el presente apartado, la indicación de la composición porcentual completa será obligatoria.
3. La tolerancia justificada por motivos técnicos inherentes a la fabricación se limitará al 0,3 % de impurezas fibrosas para los productos contemplados en los apartados 1 y 2, incluso para los productos de lana obtenidos por el proceso de cardado.
Artículo 6
1. Cualquier producto textil compuesto por dos o más fibras de las cuales una represente al menos el 85 % del peso total se designará:
- o por la denominación de esa fibra seguida de su porcentaje en peso,
- o por la denominación de esa fibra seguida de la indicación «85 % mínimo»,
- o por la composición porcentual completa del producto.
2. Todo producto textil compuesto por dos o más fibras, de las que ninguna alcance el 85 % del peso total, se designará con la denominación y el porcentaje en peso de al menos las dos fibras que tengan los porcentajes mayores, seguida de la enumeración de las denominaciones de las otras fibras que componen el producto en orden decreciente de peso con o sin indicación de su porcentaje en peso. Sin embargo:
a) el conjunto de las fibras que por separado supongan menos del 10 % en la composición de un producto podrá designarse con la expresión «otras fibras» seguida de un porcentaje global;
b) en caso de que se especificase la denominación de una fibra que entre con menos del 10 % en la composición de un producto, se mencionará la composición porcentual completa del producto.
3. Los productos que contengan una urdimbre en algodón puro y una trama en lino puro y cuyo porcentaje de lino no sea inferior al 40 % del peso total de la tela sin encolar podrán designarse por la denominación «mezclado» completada obligatoriamente por la indicación de composición «urdimbre algodón puro-trama lino puro».
4. Para los productos textiles destinados al consumidor final, en las composiciones porcentuales especificadas en los apartados 1, 2, 3 y 5:
a) se tolerará una cantidad de fibras extrañas de hasta un 2 % del peso total del producto textil, si se justifica por motivos técnicos y no resulta de una adición sistemática; esta tolerancia se aumentará hasta el 5 % en los productos obtenidos por el proceso de cardado sin perjuicio de la tolerancia prevista en el apartado 3 del artículo 5;
b) se admitirá una tolerancia de fabricación del 3 % con relación al peso total de las fibras indicadas en la etiqueta, entre los porcentajes indicados y los porcentajes que resulten del análisis; se aplicará también a las fibras que, conforme al apartado 2, se enumeran en orden decreciente de pesos sin indicación de su porcentaje. Esta tolerancia se aplicará también a la letra b) del apartado 2 del artículo 5.
En el momento del análisis, estas tolerancias se calcularán por separado; el peso total que deberá considerarse para el cálculo de la tolerancia mencionada en la letra b) será el de las fibras del producto terminado, menos el de las fibras extrañas que se detectan al aplicarse la tolerancia mencionada en la letra a).
El conjunto de tolerancias mencionadas en las letras a) y b) no se admitirá más que en caso de que las fibras extrañas que se pudieran detectar en el análisis, en aplicación de la tolerancia dada en la letra a), fuesen de la misma naturaleza química que una o varias fibras de las mencionadas en la etiqueta.
Para productos especiales, cuya técnica de fabricación requiera tolerancias superiores a las indicadas en las letras a) y b), no se podrán admitir tolerancias superiores en el momento de comprobar si el producto se ajusta al apartado 1 del artículo 13, más que de forma excepcional y mediante justificación adecuada proporcionada por el fabricante. Los Estados miembros informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
5. Las expresiones «fibras diversas» o «composición textil no determinada» podrán utilizarse para todo producto cuya composición en el momento de la fabricación sea difícil de precisar.
Artículo 7
Sin perjuicio de las tolerancias previstas en el apartado 2 del artículo 4, en el apartado 3 del artículo 5 y en el apartado 4 del artículo 6, las fibras visibles y aislables destinadas a producir un efecto puramente decorativo y que no sobrepasen el 7 % del producto terminado así como las fibras (por ejemplo metálicas) incorporadas para obtener un efecto antiestático y que no sobrepasen el 2 % del producto terminado, podrán no mencionarse en las composiciones porcentuales establecidas en los artículos 4 y 6. En el caso de los productos mencionados en el apartado 3 del artículo 6, los porcentajes deberán calcularse no sobre el peso de la tela, sino sobre el peso de la trama y el de la urdimbre por separado.
Artículo 8
1. Los productos textiles en el sentido de la presente Directiva se etiquetarán o marcarán en cualquier operación de comercialización referente al ciclo industrial y comercial; el etiquetado y el marcado podrán sustituirse o completarse por documentos comerciales que los acompañen, cuando esos productos no sean ofrecidos en venta al consumidor final o cuando sean entregados en ejecución de un encargo del Estado o de otra persona jurídica de Derecho público, o en los Estados miembros en que no se conozca este concepto, de una entidad equivalente.
2. a) Las denominaciones, los calificativos y los contenidos en fibras textiles previstos en los artículos 3 a 6 y en el Anexo I deberán indicarse claramente en los documentos comerciales. Esta obligación excluye especialmente el recurso a abreviaturas en los contratos, facturas o relaciones de venta; se admitirá sin embargo el recurrir a un código mecanográfico, a condición de que la significación de las codificaciones figure en el mismo documento.
b) En el momento de la oferta de venta y de la venta a los consumidores y en especial en los catálogos, prospectos, embalajes, etiquetas y marcas, las denominaciones, calificativos y contenidos en fibras textiles previstos en los artículos 3 a 6 y en el Anexo I deberán indicarse con los mismos caracteres tipográficos fácilmente legibles y claramente visibles.
Las indicaciones e informaciones que no sean las previstas por la presente Directiva se separarán de una manera nítida. Esta disposición no se aplicará a las marcas o razones sociales, que pueden acompañar inmediatamente a las indicaciones previstas por la presente Directiva.
Sin embargo, si en el momento de la oferta de venta o de la venta a los consumidores a las que se refiere el primer párrafo, se indicase una marca o razón social que implicase, ya sea a título principal, o de adjetivo o de raíz, la utilización de una denominación prevista en el Anexo I o que se pueda prestar a confusión con ella, la marca o la razón social deberán ir inmediatamente acompañadas, en caracteres fácilmente legibles y muy visibles, de las denominaciones, calificativos y contenidos en fibras textiles previstos en los artículos 3 a 6 y en el Anexo I.
c) Los Estados miembros podrán exigir que en su territorio, en el momento de la oferta y de la venta al consumidor final, el etiquetado o el marcado previstos por el presente artículo se expresen también en sus lenguas nacionales.
Para las bobinas, carretes, madejas, ovillos y cualquier otra pequeña unidad de hilo para coser, zurcir o bordar, los Estados miembros no podrán ejercer la facultad mencionada en el párrafo primero más que para el etiquetado global en los embalajes o en las vitrinas. Sin perjuicio de los casos apuntados en el número 18 del Anexo IV, las unidades individuales podrán etiquetarse en uno cualquiera de los idiomas de la Comunidad.
d) Los Estados miembros no podrán prohibir el empleo de calificativos o indicaciones relativos a características de productos, distintos de los contemplados en los artículos 3, 4 y 5 que sean conformes con sus usos legales del comercio.
Artículo 9
1. Cualquier producto textil compuesto por dos o varias partes que no tengan el mismo contenido en fibras irá provisto de una etiqueta que indique el contenido en fibras de cada una de las partes. Este etiquetado no será obligatorio para las partes que representen menos del 30 % del peso total del producto, a excepción de los forros principales.
2. Podrán ir provistos de una sola etiqueta dos o más productos textiles con el mismo contenido en fibras que formen habitualmente un conjunto inseparable.
3. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 12:
a) se indicará la composición en fibras de los siguientes artículos de corsetería dando la composición del conjunto del producto o, globalmente o por separado, la de las partes enumeradas a continuación:
- para los sostenes: tejido exterior e interior de las copas y de la espalda,
- para las fajas: refuerzos, delantero, trasero y del costado,
- para los combinados: tejido exterior e interior de las copas, refuerzo delantero y trasero y del costado.
La composición en fibras de los tejidos de corsetería que no sean los mencionados en el párrafo primero se indicará dando la composición del conjunto del producto o, globalmente o por separado, la composición de las diferentes partes de dichos artículos, al no ser obligatorio el etiquetado para las partes que representen menos del 10 % del peso total del producto.
El etiquetado separado de las diferentes partes de dichos artículos de corsetería se efectuará de forma que el consumidor final pueda comprender fácilmente a qué parte del producto se refieren las indicaciones que figuran en la etiqueta;
b) la composición en fibras de los tejidos estampados por corrosión se dará para la totalidad del producto y se podrá indicar dando por separado la composición del tejido básico y la de las partes estampadas al aguafuerte. Estos elementos deberán indicarse por su nombre;
c) la composición en fibras de los productos textiles bordados se dará para la totalidad del producto y podrá indicarse dando por separado la composición del tejido básico y la de los hilos del bordado; estos elementos deberán indicarse por su nombre; si las partes bordadas son inferiores al 10 % de la superficie del producto, bastará con indicar la composición del tejido básico;
d) la composición de los hilos constituidos por un alma y un revestimiento compuestos de fibras diferentes, que se presentan como tales a los consumidores, se dará para la totalidad del producto y podrá indicarse dando por separado la composición del alma y la del revestimiento; dichos elementos deberán indicarse por su nombre;
e) la composición en fibras de los tejidos de terciopelo o de felpa, o de los que se parezcan a éstos, se dará para la totalidad del producto y, cuando dichos productos estén constituidos por una base y un acabado de uso diferentes y compuestos por fibras diferentes, podrá indicarse por separado para ambos elementos, que deberán indicarse por su nombre;
f) la composición de los revestimientos de suelo y de las alfombras cuya base y capa superior estén compuestas de fibras diferentes, podrá darse sólo para la capa superior, que deberá indicarse por su nombre.
Artículo 10
1. No obstante lo dispuesto en los artículos 8 y 9:
a) los Estados miembros no podrán exigir para los productos textiles que figuran en el Anexo III y en uno de los estados definidos en el apartado 1 del artículo 2, un etiquetado o marcado que se refiera a la denominación y la indicación de la composición. Sin embargo si estos productos estuvieran provistos de una etiqueta o de un marcado que indique la denominación, la composición o la marca o la razón social de una empresa que implique, ya sea a título principal o de adjetivo, o de raíz, la utilización de una denominación prevista en el Anexo I o que pueda prestarse a confusión con ésta, se aplicarán las disposiciones de los artículos 8 y 9;
b) los productos textiles que figuran en el Anexo IV, cuando sean del mismo tipo y de la misma composición, podrán ofrecerse en venta agrupados bajo un etiquetado global que lleve las indicaciones de composición previstas por la presente Directiva;
c) el etiquetado de composición de los productos textiles que se venden por metros podrá figurar únicamente en la pieza o en el rollo presentado para la venta.
2. Los Estados miembros tomarán todas las medidas necesarias para que la presentación a la venta de los productos mencionados en los puntos b) y c) del apartado 1 se efectúe de forma que el consumidor final pueda efectivamente conocer la composición de dichos productos.
Artículo 11
Los Estados miembros tomarán todas las medidas oportunas para que cualquier información proporcionada con motivo de la comercialización de productos textiles no pueda provocar confusión con las denominaciones e indicaciones previstas en la presente Directiva.
Artículo 12
A efectos de aplicación del apartado 1 del artículo 8 y de las demás disposiciones de la presente Directiva relativas al etiquetado de los productos textiles, los porcentajes en fibras previstos en los artículos 4, 5 y 6 se determinarán sin tener en cuenta los elementos siguientes:
1) para todos los productos textiles:
partes no textiles, orillos, etiquetas y escudos, orlas y adornos que no formen parte integrante del producto, botones y hebillas recubiertos de tejido, accesorios, adornos, cintas no elásticas, hilos y bandas elásticas añadidas en lugares específicos y limitados del producto y, conforme a las condiciones del artículo 7, fibras visibles y aislables puramente decorativas y fibras antiestáticas;
2) a) para los revestimientos de suelos y alfombras: todos los elementos constituyentes que no sean la capa de uso;
b) para los tejidos de tapizado de muebles: las urdimbres y tramas de unión y de relleno que no formen parte de la capa de uso;
para las cortinas, visillos y dobles visillos: las urdimbres y las tramas de unión y de relleno que no formen parte del derecho de la tela;
c) para los demás productos textiles: soportes, refuerzos, entretelas y entelados, hilos de costura y de unión a no ser que sustituyan a la trama y/o a la urdimbre del tejido, relleno sin función aislante y, sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 9, forros.
A efectos de la presente disposición:
- no se considerarán como soportes que deban eliminarse los tejidos de base de los productos textiles que sirven de soporte a la capa de uso, en particular los tejidos de base de las mantas y de los tejidos de doble cara y las bases de los productos de terciopelo o de felpa y similares,
- se entenderá por refuerzos los hilos o telas añadidos en lugares específicos y limitados del producto textil a fin de reforzarlo o de conferirle rigidez o grosor;
3) los cuerpos grasos, aglutinantes, cargas, aprestos, productos de impregnación, productos auxiliares de teñido y estampado y otros productos de tratamiento de los textiles. En ausencia de disposiciones comunitarias, los Estados miembros tomarán todas las medidas necesarias para evitar que dichos elementos estén presentes en cantidades que puedan inducir a error al consumidor.
Artículo 13
1. Los controles para comprobar si la composición de los productos textiles se ajusta a la información dada conforme a la presente Directiva, se efectuarán según los métodos de análisis adoptados en las Directivas mencionadas en el apartado 2.
A tal efecto, se determinarán los porcentajes de fibras previstos en los artículos 4, 5 y 6 aplicando a la masa anhidra de cada fibra el índice convencional de referencia previsto en el Anexo II, tras haber eliminado los elementos mencionados en los puntos 1, 2 y 3 del artículo 12.
2. Los métodos de recogida de muestras y de análisis que se han de aplicar en los Estados miembros para determinar la composición en fibras de los productos afectados por la presente Directiva, se especificarán en directivas especiales.
Artículo 14
1. Los Estados miembros no podrán, por motivos referentes a las denominaciones o a las indicaciones de la composición, prohibir ni obstaculizar la comercialización de productos textiles si éstos cumplen las disposiciones de la presente Directiva.
2. Las disposiciones de la presente Directiva no impedirán la aplicación de las disposiciones en vigor en cada Estado miembro relativas a la protección de la propiedad industrial y comercial, a las indicaciones de la procedencia, a las denominaciones de origen y a la represión de la competencia desleal.
Artículo 15
las disposiciones de la presente Directiva no se aplicarán a los productos textiles que:
1) se destinen a la exportación a terceros países;
2) se introduzcan en tránsito, bajo control aduanero, en Estados miembros de las Comunidades Europeas;
3) se importen de países terceros y se destinen a un tráfico de perfeccionamiento activo;
4) sin dar lugar a cesión a título oneroso, se confíen para su elaboración a trabajadores a domicilio o a empresas independientes que trabajen a destajo.
Artículo 16
1. Los añadidos del Anexo I así como los añadidos y las modificaciones del Anexo II de la presente Directiva que sean necesarios para adaptar dichos Anexos al progreso técnico, se adoptarán con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 6 de la Directiva 96/73/CE.
2. Se determinarán también, según dicho procedimiento, los nuevos métodos de análisis cuantitativo relativos a las mezclas binarias y ternarias que no sean las mencionadas en las Directivas 96/73/CE y 73/44/CEE del Consejo, de 26 de febrero de 1973, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en materia de análisis cuantitativo de mezclas ternarias de fibras textiles (6).
3. El Comité contemplado en el artículo 5 de la Directiva 96/73/CE se denominará «Comité para el sector de las directivas relativas a las denominaciones y al etiquetado de los productos textiles».
Artículo 17
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones básicas de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 18
Quedan derogadas las Directivas que figuran en la parte A del Anexo V, sin perjuicio de las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de transposición que figuran en la parte B del Anexo V.
Las referencias a las Directivas derogadas se entenderán hechas a la presente Directiva y deberán leerse con arreglo al cuadro de correspondencias que figura en el Anexo VI.
Artículo 19
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
La presente Directiva entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Hecho en Bruselas, el 16 de diciembre de 1996.