32000R1673
L 193/16
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1673/2000 НА СЪВЕТА
от 27 юли 2000 година
относно общата организация на пазарите на лен и на коноп за влакно
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (4),
като има предвид, че:
(1)
Управлението и развитието на общия пазар на селскостопански продукти трябва да се съпровождат с установяването на Обща селскостопанска политика. Тази политика трябва да включва, по-специално, обща организация на селскостопанските пазари, която може да приема различни форми в зависимост от продуктите.
(2)
Целта на Общата селскостопанска политика е да бъдат постигнати целите, определени в Договора. В случая на лена и на конопа, отглеждани за производство на влакна, в допълнение към разпоредбите относно плащанията за единица площ, определени с Регламент (ЕО) № 1251/1999 на Съвера от 17 май 1999 г. относно установяване на режим на подпомагане на производителите на някои полски култури (5) е необходимо да бъдат предвидени мерки за управление на вътрешния пазар, включващи помощи за първичните преработватели на слама от лен и коноп или за земеделските производители, които преработват сламата за своя сметка.
(3)
С цел да се гарантира, че сламата от лен и коноп е действително преработена, отпускането на помощи следва да бъде подчинено на някои условия, по-специално, на издаване на разрешително на първичните преработватели и поставяне на изискване към тези преработватели да изкупуват сламата по договор. Също така, с цел да се предотвратят възможните злоупотреби, помощите за преработката се отпускат единствено въз основа на преработката на сламата или от използването на влакната на пазара, в случай че земеделският производител е възложил преработката на суровината за своя сметка.
(4)
С цел да бъде избегнато неправилното използване на общностните фондове е целесъобразно да се изключи от право на помощи всеки преработвател или всеки земеделски производител, по отношение на когото се установи, че изкуствено е създал изискваните условия с цел да получи помощ и по този начин да се ползва от едно преимущество, несъответстващо на целите на режима на подпомагане, предназначен за преработката на слама.
(5)
Като се отчитат специфичните особености, присъщи, от една страна, на пазара на дълги ленени влакна и, от друга страна, на пазара на къси ленени влакна и на конопените влакна, е целесъобразно да се разграничат помощите за всяка една от двете категории получени влакна. За да се гарантира пълна степен на подпомагане, което да създаде условия за запазване на традиционното производство на дълги ленени влакна при условия, близки до тези, установени в Регламент (ЕИО) № 1308/70 на Съвета от 4 юли 1970 г. относно общата организация на пазарите в сектор лен и коноп (6), следва да бъде увеличен прогресивно размерът на помощите, така че да бъде отчетено постепенното намаление на помощите на хектар, отпускани на производителите съгласно Регламент (ЕО) № 1251/1999 и за премахване, след определен период, на помощите за къси ленени влакна. По отношение на късите ленени влакна и конопените влакна е необходимо да се определи размер на помощта, който, за известен период, да позволи взаимното адаптиране на получените нови продукти и на разкриващите се потенциални пазари. С цел насърчаването единствено на производството на качествени къси ленени влакна и конопени влакна е необходимо установяване на пределен процент на примеси и на развлакнени отпадъци, както и на преходни разпоредби, които да позволят на преработвателната промишленост да се приспособи към това изискване.
(6)
За да бъде отчетен специалният статут на традиционното производство на лен в някои райони на Нидерландия, Белгия и Франция, е необходимо да се отпусне допълнителна преходна помощ за първичните преработватели на слама по отношение на засегнатите райони.
(7)
За да бъде избегнато всякакво недобросъвестно увеличаване на количествата, допустими до помощи, държавите-членки следва да определят пределни количества въз основа на площите, от които се получава слама, предмет на договори за преработка или на други задължения.
(8)
За да бъдат ограничени разходите, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, е необходимо да се установи стабилизиращ механизъм за всеки вид получени влакна, т.е. дълги ленени влакна, къси ленени влакна и конопени влакна. С оглед гарантирането на разумно равнище на производство на съответните продукти във всяка една от държавите-членки е необходимо да се определят пределни гарантирани количества за двата вида влакна, които да бъдат разпределени между държавите-членки под форма на гарантирани национални количества. Въпреки това, гарантираните национални количества се определят за късите ленени влакна и за конопените влакна само за период, необходим за адаптирането на новите продукти към пазара. Национално гарантираните количества се прилагат за помощта за преработване и не засягат режима, установен с Регламент № (ЕО) 1251/1999. Гарантираните национални количества се определят преди всичко, като се отчитат по-специално последните измерени средни площи, засети с текстилен лен и коноп, евентуално адаптирани на базата на тяхната реално продуктивна стойност, както и към съответния среден добив на влакна. По отношение на държавите-членки, чието реално производство е слабо, следва да бъдат взети мерки за общо количество, което да се определя по време на всяка пазарна година, така че да се даде възможност на въпросните държави-членки да адаптират и развият тяхното производство.
(9)
За да се позволи на държавите-членки да направят корекции между получените по този начин количества, следва да се определят условия за прехвърляне между гарантираните национални количества, разпределени на всяка държава-членка. Това прехвърляне на количества се извършва на базата на коефициент, гарантиращ бюджетна еквивалентност.
(10)
Произвеждащите държави-членки трябва да предприемат необходимите действия, за да гарантират правилното функциониране на помощите. Освен това, поради времето, необходимо за преработка на цялото количество слама, събрано в една пазарна година, следва да се въведат разпоредби за авансови плащания като контролна мярка.
(11)
Взет в своята съвкупност, режимът, регулиращ търговията с трети страни, трябва да позволява освобождаване от всякакви количествени ограничения и от всякакви такси, налагани на външните граници на Общността. Въпреки това, този механизъм може при изключителни обстоятелства да се окаже неправилен. С цел в подобни случаи да не бъде оставен общоевропейският пазар без защита срещу смущенията, които могат да произтекат от това, следва да бъде разрешено на Общността да предприеме незабавно всички необходими мерки. Тези мерки трябва да съответстват на задълженията, произтичащи от споразуменията на Световната търговска организация в областта на селското стопанство (7).
(12)
За да се избегне нарушаването на общата организация на пазара на коноп, предназначен за производство на влакна, поради отглеждането на незаконни конопени култури, е необходимо да се предвиди контрол на вноса на коноп и конопено семе, така че да се гарантира, че въпросните продукти предоставят известни гаранции по отношение на съдържанието на тетрахидроканабинол. Освен това, вносът на конопено семе, различно от семената за посев, трябва да бъде подчинен на режим на контрол, предвиждащ система за лицензиране на съответните вносители.
(13)
С развитието на пазара на лен и коноп, предназначени за производство на влакна, държавите-членки и Комисията си съобщават взаимно необходимата информация по прилагането на настоящия регламент.
(14)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, се приемат в съответствие с Решение № 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (8).
(15)
Разходите, поети от държавите-членки във връзка със задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, трябва да бъдат финансирани от Общността съгласно Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (9).
(16)
Общата организация на пазарите в сектор лен и коноп, определена в Регламент (ЕИО) № 1308/70, е била предмет на множество изменения, но вече не съответства на дълбоките промени, настъпили в сектора. При тези обстоятелства следва да бъдат отменени Регламент (ЕИО) № 1308/70 и Регламент (ЕИО) № 619/71 на Съвета от 22 март 1971 относно определяне на общи правила за отпускане на помощи за лен и коноп (10). Регламент (ЕИО) № 620/71 на Съвета от 22 март 1971 г. относно установяване на рамкови разпоредби за договорите, отнасящи се до продажбата на ленена и конопена слама (11), Регламент (ЕИО) № 1172/71 на Съвета от 3 юни 1971 г. относно установяване на общи разпоредби, отнасящи се до помощите за частно съхранение на ленени и конопени кълчища (12), Регламент (ЕИО) № 1430/82 на Съвета от 18 май 1982 г. относно въвеждане на ограничителни мерки за вноса на коноп и конопено семе и за изменение на Регламент (ЕИО) № 1308/70 по отношение на конопа (13), Регламент (ЕИО) № 2059/84 на Съвета от 16 юли 1984 г. относно определяне на общи правила за ограничителните мерки за вноса на коноп и конопено семе и за изменение на Регламент (ЕИО) № 619/71 по отношение на конопа (14), които се основават на Регламенти (ЕИО) № 1308/70 и (ЕИО) № 619/71, се отменят и заменят с новите разпоредби в настоящия регламент.
(17)
Преминаването от разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 1308/70 към разпоредбите, съдържащи се в настоящия регламент, има вероятност да създаде затруднения, които не са предвидени в настоящия регламент. За да може да се отговори на тази вероятност, е необходимо да се позволи на Комисията да вземе необходимите преходни мерки. Следва също да се разреши на Комисията да решава специфични практически проблеми.
(18)
Като се вземе предвид датата на влизане в сила на настоящия регламент, е необходимо да бъдат предвидени специални мерки за пазарната година 2000-2001 г. За тази цел действащият режим по време на пазарната година 1999-2000 г. следва да продължи да се прилага до 30 юни 2001 г. Въпреки това, размерите на помощта трябва да се определят от Комисията в зависимост от възможностите на бюджета, веднага след като съответните площи бъдат определени достоверно и бъде определен нулев размер за финансиране на мерките за насърчаване на използването на ленени кълчища.
(19)
С оглед оценката на резултатите от новите мерки Комисията ще представи на Европейския парламент и на Съвета доклади, отнасящи се, от една страна, през 2003 г. до националните гарантирани количества и максималния процент на примеси и развлакнени отпадъци по късите ленени влакна и конопените влакна и, от друга страна, през 2005 г. до отражението на помощите върху преработката и на допълнителните помощи върху производителите и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Общата организация на пазарите в сектора на лен и коноп, предназначени за производството на влакна, включва режим на вътрешен пазар и на търговия с трети страни. Общата организация се отнася до следните продукти:
Код по КН
Наименование на стоките
5301
Необработен или обработен лен, но непреден; дреб и отпадъци от лен (включително отпадъците от прежди и развлакнените отпадъци)
5302
Коноп (Cannabis sativa L.), необработен или обработен, но непреден; дреб и отпадъци от коноп (включително отпадъците от прежди и развлакнените отпадъци)
2. По смисъла на настоящия регламент:
а)
„земеделски производител“ е земеделският производител, определен в член 10, буква а) от Регламент (ЕО) № 1259/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно установяване на общи правила за схемите за пряко подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика (15);
б)
„лицензиран първичен преработвател“ е физическо или юридическо лице или обединение на физически или юридически лица, независимо от техния правен статут съгласно националното законодателство или законодателството на техните членове, които са били лицензирани от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия са разположени съоръженията, предназначени за производство на ленени и конопени влакна.
3. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите, установени с Регламент (ЕО) № 1251/1999.
ДЯЛ I
Вътрешен пазар
Член 2
1. Въвежда се помощ за преработка на слама от лен и коноп, предназначени за производството на влакна.
Помощта се отпуска за лицензиран първичен преработвател на базата на количеството влакна, действително получени от слама, за които е сключен договор за покупко-продажба със земеделски производител.
Въпреки това:
а)
в случай че лицензираният първичен преработвател и земеделският производител са едно и също лице, договорът за покупко-продажба се заменя с поемане на задължение от заинтересованата страна да извършва самостоятелно съответната преработка;
б)
в случай че земеделският производител запазва собствеността върху сламата, която се преработва по договор от лицензиран първичен преработвател, и докаже, че е предложил получените влакна на пазара, помощта се отпуска на земеделския производител.
2. Не се изплащат помощи на лицензирани първични преработватели или на земеделски производители, за които се установи, че изкуствено са създали условията за получаване на помощи, като по този начин са се възползвали от предимства, несъответстващи на целите на настоящия режим.
3. Размерът на помощта за преработка на тон влакна се определя, както следва:
а)
по отношение на дългите ленени влакна:
-
100 EUR за пазарната година 2001-2002 г.,
-
160 EUR за пазарните години 2002-2003 г., 2003-2004 г., 2004-2005 г. и 2005-2006 г.,
-
200 EUR, считано от пазарната година 2006-2007 г.;
б)
по отношение на късите ленени влакна и конопените влакна, съдържащи не повече от 7,5 % примеси и развлакнени отпадъци: 90 EUR за пазарните години 2001-2002 г. до 2005-2006 г.;
Въпреки това, за пазарните години 2001-2002 г. до 2003-2004 г. държавата-членка може, въз основа на традиционните пазари, също да реши да отпусне помощи:
-
за късите ленени влакна, съдържащи между 7,5 % и 15 % примеси и развлакнени отпадъци,
-
за конопените влакна, съдържащи между 7,5 % и 25 % примеси и развлакнени отпадъци.
В тези случаи държавата-членка отпуска помощи по отношение на количество, което не може да надвишава произведеното количество въз основа на 7,5 % съдържание на примеси и развлакнени отпадъци.
4. Количествата влакна, допустими до помощ, се ограничават в зависимост от площите, които са били предмет на един от договорите или на задълженията по параграф 1.
Посочените в първа алинея ограничения се определят от държавите-членки по такъв начин, че да бъдат спазени гарантираните национални количества съгласно член 3.
5. По искане на лицензиран първичен преработвател се изплаща аванс от помощта на базата на количеството получени влакна.
Член 3
1. Определя се максимално гарантирано количество от 75 250 тона на пазарна година за дълги ленени влакна, разпределено между държавите-членки, под формата на гарантирани национални количества. Количеството се разпределя, както следва:
-
13 800 тона за Белгия,
-
300 тона за Германия,
-
50 тона за Испания,
-
55 800 тона за Франция,
-
4 800 тона за Нидерландия,
-
150 тона за Австрия,
-
50 тона за Португалия,
-
200 тона за Финландия,
-
50 тона за Швеция,
-
50 тона за Обединеното кралство.
2. Определя се максимално гарантирано количество от 135 900 тона за пазарна година за късите ленени влакна и за конопените влакна, по отношение на които могат да бъдат отпускани помощи. Количеството се разпределя, както следва:
а)
националните гарантирани количества за държавите-членки са следните:
-
10 350 тона за Белгия,
-
12 800 тона за Германия,
-
20 000 тона за Испания,
-
61 350 тона за Франция,
-
5 550 тона за Нидерландия,
-
2 500 тона за Австрия,
-
1 750 тона за Португалия,
-
2 250 тона за Финландия,
-
2 250 тона за Швеция,
-
12 100 тона за Обединеното кралство.
б)
5 000 тона се разпределят като гарантирани количества за всяка пазарна година между Дания, Гърция, Ирландия, Италия и Люксембург. Въпросното разпределение се определя в зависимост от площите, предмет на един от договорите или на задълженията съгласно член 2, параграф 1.
Националните гарантирани количества за къси ленени влакна и за конопени влакна, намалени, където е приложимо, в съответствие с параграф 5 от настоящия член, спират да се прилагат, считано от пазарната година 2006-2007 г.
3. В случай че влакната, получени в една държава-членка, произхождат от слама, произведена в друга държава-членка, съответните количества влакна се приспадат от националните гарантирани количества на държавата-членка, в която е събрана реколтата слама. Помощта се изплаща от държавата-членка, в която приспадането на съответното национално гарантирано количество е било извършено.
4. Държавите-членки, които пожелаят това, могат да прехвърлят помежду си, еднократно преди 30 юни 2001 г., част от техните национални гарантирани количества, посочени в параграфи 1 или 2, коригирани при необходимост в съответствие с параграф 5. В този случай държавите-членки информират Комисията, която съответно уведомява останалите държави-членки.
5. Всяка държава-членка може да прехвърли част от нейното гарантирано национално количество, посочено в параграф 1, към гарантираното национално количество, посочено в параграф 2, и обратно.
Прехвърлянията, посочени в първа алинея, се извършват в съотношение един тон дълги ленени влакна към 2,2 тона къси ленени влакна и конопени влакна.
Помощите за преработката се отпускат единствено по отношение на количествата, посочени съответно в параграфи 1 и 2, коригирани в съответствие с първите две алинеи на настоящия параграф и параграф 4.
Член 4
До пазарната година 2005-2006 г. допълнителна помощ се отпуска на лицензирани първични преработватели по отношение на площите, засети с лен в зони I и II, описани в приложението, и на производството на слама от тях, което е предмет на:
-
договор за покупко-продажба или задължения съгласно член 2, параграф 1 и
-
помощ за преработка в дълги влакна.
Размерът на допълнителната помощ е 120 EUR на хектар в зона I и 50 EUR на хектар в зона II.
ДЯЛ II
Търговия с трети страни
Член 5
1. Разпоредбите на настоящия член се прилагат, без да се засягат по-ограничителните разпоредби, установени от държавите-членки в изпълнение на Договора и задълженията, произтичащи от споразуменията на Световната търговска организация относно земеделието.
2. Целият внос на коноп от трети страни е подчинен на издаване на разрешително при следните условия:
-
необработеният коноп, попадащ под код по КН № 5302 10 00, трябва да отговаря на изискванията, установени в член 5а от Регламент (ЕО) № 1251/1999,
-
сортовите семена на конопа, предназначени за засяване, попадащи под код по КН № 1207 99 10, трябва да се придружават от доказателства, че съдържанието на тетрахидроканабинол в тях не превишава определеното в член 5а от Регламент (ЕО) № 1251/1999,
-
конопени семена, различни от семена за посев, попадащи под код по КН № 1207 99 91, могат да бъдат внасяни единствено от вносители, лицензирани от държавата-членка, за да се гарантира, че тези семена не са предназначени за посев.
Вносът в Общността на продуктите, посочени в първо и второ тире, подлежи на проверки, за да се установи дали условията на настоящия член са били спазени.
Член 6
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент или в разпоредби, приети съгласно настоящия регламент, следните действия се забраняват в търговията с трети страни:
-
налагането на каквато и да било такса с равностоен ефект на мито,
-
прилагането на каквото и да било количествено ограничение или мерки с равностоен ефект.
Член 7
1. Ако, по причина на вноса или износа, общностният пазар на един или няколко от продуктите, посочени в член 1, параграф 1, бъде засегнат или застрашен от сериозни смущения, които има вероятност да изложат на риск целите, установени в член 33 от Договора, могат да бъдат прилагани подходящи мерки в търговията с трети страни, докато бъдат отстранени смущенията или заплахата от такива смущения бъде прекратена.
Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, определя общите правила за прилагане на разпоредбите на настоящия параграф и определя обстоятелствата и границите, в които държавите-членки могат да приемат защитни мерки.
2. В случай че ситуацията, посочена в параграф 1, възникне, Комисията, по искане на държава-членка или по собствена инициатива, взема решение относно необходимите мерки, които се съобщават на държавите-членки и се прилагат незабавно. Ако Комисията бъде сезирана с молба от дадена държава-членка, тя взема решение в срок от три работни дни от получаването на молбата.
3. Решението на Комисията може да бъде отнесено до Съвета от всяка държава-членка в срок до три работни дни от датата, на която решението ѝ е било съобщено. Съветът се събира на заседание незабавно. Съветът може да измени или отмени с квалифицирано мнозинство въпросната мярка в срок от един месец, считано от датата, на която въпросът е бил отнесен до Съвета.
4. Разпоредбите на настоящия член се прилагат предвид задълженията, които произтичат от споразуменията, сключени в съответствие с член 300, параграф 2 от Договора.
ДЯЛ III
Общи разпоредби
Член 8
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 87, 88 и 89 от Договора се прилагат за производството и търговията с продуктите, изброени в член 1, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 9
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, отнасящи се до условията, цитирани по-долу, се приемат в съответствие с процедурата на управление, посочена в член 10, параграф 2. Тези мерки включват по-специално:
-
условията за лицензиране на първични преработватели,
-
условията, които трябва да бъдат спазени от лицензираните преработватели по отношение на договорите за покупко-продажба и задълженията по член 2, параграф 1,
-
условията, които трябва да бъдат спазени от земеделските производители в случаите съгласно член 2, параграф 1, буква б),
-
критериите, които трябва да бъдат спазени, от една страна, за дългите ленени влакна и, от друга страна, за късите ленени влакна и конопените влакна,
-
методите за изчисляване на количествата, за които се прилагат помощите в случаите съгласно член 2, параграф 3, буква б), втора алинея,
-
условията за отпускане на помощи и аванси, и по-специално по отношение на доказателствата за преработка на слама,
-
условията, които трябва да бъдат спазени, при определяне на ограниченията съгласно член 2, параграф 4,
-
разпределението на количеството от 5 000 тона съгласно член 3, параграф 2, буква б),
-
условията за прехвърляне между националните гарантирани количества съгласно член 3, параграф 5,
-
условията за отпускане на допълнителна помощ съгласно член 4.
Освен това мерките могат да се отнасят до всякакви мерки за инспекция, необходими за защита на финансовите интереси на Общността, срещу измами и другите нередности.
Член 10
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за естествените влакна (оттук нататък наричан „Комитетът“).
2. В случай на позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
3. Комитетът може да разгледа всеки въпрос, поставен от неговия председател, както по негова инициатива, така и по искане на представител на държава-членка.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 11
Регламент (ЕО) № 1258/1999 и разпоредбите, приети за неговото прилагане, се прилагат за продуктите, посочени в член 1, параграф 1 от настоящия регламент.
ДЯЛ IV
Преходни и заключителни разпоредби
Член 12
1. За пазарната година 2000-2001 г. размерът на помощите, отпускани за лен и коноп, произведени в Общността, се определя най-късно до 31 октомври 2000 г. в съответствие с процедурата, установена в член 10, параграф 2.
Този размер се определя като към размера, който е сила за пазарната година 1999-2000, се прилага коефициент, равен на съотношението между:
-
средния разход на хектар, съответстващ на 88 милиона EUR общо за всички площи, определени в декларациите за културите, и
-
средния разход от 721 EUR на хектар, определен за пазарната година 1999-2000.
Въпреки това размерът на помощта за пазарната година 2000-2001 г. не може да надвишават размера на помощта, определена за пазарната година 1999-2000 г.
2. За пазарната година 2000-2001 г. сумата, която се удържа от помощта за лена, предназначена за финансирането на мерките в подкрепа на използването на ленени кълчища, се определя на 0 евро на хектар.
3. Пазарната година 2000-2001 г. завършва на 30 юни 2001 г.
Член 13
Регламенти (ЕИО) № 1308/70, (ЕИО) № 619/71, (ЕИО) № 620/71, (ЕИО) № 1172/71, (ЕИО) № 1430/82 и (ЕИО) № 2059/84 се отменят, считано от 1 юли 2001 г.
Член 14
Комисията приема съгласно процедурата, установена в член 10, параграф 2:
-
мерките, необходими за улесняване на прехода от разпоредбите от Регламенти (ЕИО) № 1308/70 и (ЕИО) № 619/71 към тези в настоящия регламент,
-
мерките, необходими за решаване на специфични практически проблеми. Тези мерки, ако са надлежно обосновани, могат да предвиждат дерогации от някои от разпоредбите на настоящия регламент.
Член 15
1. Най-късно до 31 декември 2003 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад, при необходимост придружен с предложения относно тенденциите в производството в различните държави-членки и относно отражението на реформата в общата организация на пазара върху новите пазари и икономическата функционалност на сектора. В доклада се разглежда и максималният процент на примеси и развлакнени отпадъци, приложими за късите ленени влакна и за конопените влакна.
Докладът служи при необходимост като основа на ново разпределение и възможно увеличение на гарантираните национални количества. Комисията взема предвид и равнището на производство, капацитета на преработка и появата на нови пазари.
2. През 2005 г. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета доклад относно помощите за преработка, при необходимост придружен с предложения.
Докладът съдържа оценка за отражението на помощта върху преработката по-специално относно:
-
положението на производителите по отношение на отглежданите площи и цените, които получават от тях,
-
тенденциите на пазарите на текстилни влакна и развитието на нови продукти,
-
преработвателната промишленост.
Докладът посочва, с оглед алтернативната продукция, дали промишлеността е в състояние да функционира съгласно определената ориентация. Докладът разглежда и възможността за въвеждане на постоянна помощ, след пазарната година 2005-2006 г., за преработката на тон къси ленени влакна и конопени влакна, и допълнителна помощ на хектар за лен, посочена в член 4.
Член 16
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Членове 1-11 се прилагат от началото на пазарната 2001-2002 г.
Регламенти (ЕИО) № 1308/70 и (ЕИО) № 619/71 остават в сила за пазарните години 1998-1999 г., 1999-2000 г. и 2000-2001 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 юли 2000 година.
Reglamento (CE) no 1673/2000 del Consejo
de 27 de julio de 2000
por el que se establece la organización común de mercados en el sector del lino y el cáñamo destinados a la producción de fibras
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, sus artículos 36 y 37,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo(2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social(3),
Visto el dictamen del Comité de las Regiones(4),
Considerando lo siguiente:
(1) El funcionamiento y el desarrollo del mercado común de los productos agrícolas han de ir parejos al establecimiento de una política agrícola común que, entre otras cosas, debe integrar una organización común de los mercados agrarios, que puede adoptar distintas formas según el producto de que se trate.
(2) La finalidad de la política agrícola común es alcanzar los objetivos del Tratado. En el sector del lino y el cáñamo destinados a la producción de fibras, además de las disposiciones referentes a los pagos por superficie del Reglamento (CE) no 1251/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece un régimen de apoyo a los productores de determinados cultivos herbáceos(5), es necesario establecer medidas que regulen el mercado interior y, entre ellas, ayudas a los primeros transformadores de varilla de lino y de cáñamo o a los agricultores que hacen transformar las varillas por cuenta propia.
(3) Para garantizar la transformación efectiva de la varilla de lino y de cáñamo, es conveniente que la concesión de la ayuda esté supeditada a algunas condiciones y, en particular, a la autorización de los primeros transformadores y la obligación de un contrato de compra de la varilla por parte de éstos. Asimismo, con el fin de luchar contra posibles abusos, la ayuda a la transformación sólo se concede en función de la transformación de las varillas o de la utilización de las fibras en el mercado cuando el agricultor hace transformar las varillas por cuenta propia.
(4) Con el fin de evitar una asignación incorrecta de los fondos comunitarios, es conveniente excluir de la ayuda a aquellos primeros transformadores o agricultores de quienes se haya comprobado que han creado artificialmente las condiciones requeridas para poder optar a la misma y, de este modo, obtener una ventaja no conforme con los objetivos del régimen de ayuda destinado a la transformación de las varillas.
(5) Habida cuenta de las características específicas inherentes al mercado de las fibras largas de lino por una parte y, por otra, al de las fibras cortas de lino y las fibras de cáñamo, es conveniente diferenciar la ayuda en función de las dos categorías de fibras obtenidas. Con el fin de garantizar que la ayuda sea total y que la producción tradicional de fibras largas de lino pueda subsistir en condiciones similares a las que se mencionan en el Reglamento (CEE) no 1308/70 del Consejo, de 4 de julio de 1970, por el que se establece la organización común de mercados en el sector del lino y del cáñamo(6), conviene aumentar progresivamente el importe de la ayuda para tener en cuenta la reducción gradual de la ayuda por hectárea concedida al productor con arreglo al Reglamento (CE) no 1251/1999 y la supresión, a largo plazo, de la ayuda a las fibras cortas de lino. En lo que respecta a estas últimas y a las fibras de cáñamo, conviene que el importe de la ayuda que se conceda sea adecuado para que los nuevos productos y los mercados potenciales que surjan puedan ajustarse mutuamente durante un determinado período. A fin de fomentar únicamente la producción de fibras cortas de lino y fibras de cáñamo de calidad, conviene prever un porcentaje máximo de impurezas y agramizas, así como disposiciones transitorias que permitan a la industria de transformación adaptarse a esta exigencia.
(6) Para tener en cuenta la situación particular del lino tradicional de algunas zonas de los Países Bajos, Bélgica y Francia, es necesario conceder, para las superficies de que se trate, una ayuda complementaria transitoria al primer transformador de las varillas.
(7) Con el fin de evitar cualquier aumento fraudulento de las cantidades que pueden acogerse a la ayuda, conviene que los Estados miembros establezcan límites máximos de dichas cantidades en función de las superficies cuyas varillas sean objeto de contratos o de compromisos de transformación.
(8) Con el fin de limitar los gastos derivados de la aplicación del presente Reglamento, es conveniente establecer un mecanismo estabilizador para cada tipo de fibras obtenidas según se trate de fibras largas de lino o de fibras cortas de lino y fibras de cáñamo. Para favorecer una producción razonable en cada uno de los Estados miembros, es necesario fijar una cantidad máxima garantizada de cada categoría de fibras y distribuirla entre los Estados miembros en forma de cantidades nacionales garantizadas. No obstante, las cantidades nacionales garantizadas de fibras cortas de lino y fibras de cáñamo deben limitarse al período que permita a los nuevos productos resultantes ajustarse al mercado. Las cantidades nacionales garantizadas se aplican a la ayuda a la transformación y no afectan al régimen previsto en el Reglamento (CE) no 1251/1999. Las cantidades nacionales garantizadas deben establecerse, en particular, teniendo en cuenta las superficies medias de lino textil y cáñamo más recientes, adaptadas, en su caso, en función de la proporción realmente productiva y una vez aplicados los rendimientos medios en fibras. Para los Estados miembros cuya producción actual es escasa, conviene prever una cantidad común que ha de distribuirse en cada campaña con el fin de permitir una adaptación al desarrollo de su producción.
(9) Para que cada Estado miembro pueda ajustar las cantidades de fibras obtenidas, conviene establecer condiciones de transferencia entre las cantidades nacionales garantizadas que se le asignan. Esta transferencia de cantidades debe efectuarse en función de un coeficiente que garantice una equivalencia presupuestaria.
(10) Los Estados miembros productores deben adoptar las disposiciones necesarias para garantizar el funcionamiento de las medidas establecidas para la concesión de la ayuda. Además, debido a los plazos necesarios para la transformación de toda la varilla de la campaña, debe establecerse un sistema de anticipos de la ayuda como medida de control.
(11) El conjunto de medidas inherentes al régimen de intercambios comerciales con los terceros países debe ser tal que se pueda renunciar a la aplicación de cualquier restricción cuantitativa y a la recaudación de cualquier tasa en las fronteras exteriores de la Comunidad. No obstante, en circunstancias excepcionales, este mecanismo puede presentar fallos. Para no dejar el mercado comunitario sin defensa ante las perturbaciones que ello pudiera ocasionar, es conveniente que la Comunidad pueda adoptar sin demora todas las medidas necesarias. Estas medidas deben ajustarse a las obligaciones derivadas de los acuerdos sobre agricultura de la Organización Mundial del Comercio(7).
(12) Para que los cultivos ilícitos de cáñamo no perturben la organización común del mercado del cáñamo destinado a la producción de fibras, es conveniente establecer un control de las importaciones de cáñamo y de semillas de cáñamo con el fin de garantizar que dichos productos ofrezcan determinadas garantías en lo que se refiere al contenido de tetrahidrocannabinol. Además, la importación de semillas de cáñamo no destinadas a la siembra debe supeditarse a un régimen de control que prevea un sistema de autorización de los importadores afectados.
(13) Según vayan evolucionando los mercados del lino y el cáñamo destinados a la producción de fibras, los Estados miembros y la Comisión deben comunicarse mutuamente la información necesaria para la aplicación del presente Reglamento.
(14) Las medidas necesarias para la aplicación del presente Reglamento se adoptarán de conformidad con la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión(8).
(15) Los gastos sufragados por los Estados miembros como consecuencia de las obligaciones derivadas de la aplicación del presente Reglamento debe financiarlos la Comunidad con arreglo al Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, sobre la financiación de la política agrícola común(9).
(16) La organización común de mercados en los sectores del lino y el cáñamo definida en el Reglamento (CEE) no 1308/70, si bien modificada en diversas ocasiones, no corresponde ya a los profundos cambios que ha experimentado el sector. En estas circunstancias, conviene derogar el Reglamento (CEE) no 1308/70. El Reglamento (CEE) n° 619/71 del Consejo, de 22 de marzo de 1971, por el que se fijan las normas generales de concesión de la ayuda para el lino y el cáñamo(10), el Reglamento (CEE) n° 620/71 del Consejo, de 22 de marzo de 1971, por el que se establecen disposiciones-marco para los contratos referentes a la venta de lino y de cáñamo en varilla(11), el Reglamento (CEE) n° 1172/71 del Consejo, de 3 de junio de 1971, por el que se establecen las normas generales relativas a las ayudas al almacenamiento privado de fibras de lino y de cáñamo(12), el Reglamento (CEE) n° 1430/82 del Consejo, de 18 de mayo de 1982, por el que se prevén medidas restrictivas a la importación de cáñamo y de semillas de cáñamo y por el que se modifica el Reglamento (CEE) no 1308/70 en lo referente al cáñamo(13), el Reglamento (CEE) n° 2059/84 del Consejo, de 16 de julio de 1984, por el que se fijan las normas generales relativas a las medidas restrictivas a la importación de cáñamo y de semillas de cáñamo y por el que se modifica el Reglamento (CEE) no 619/71 en lo que se refiere al cáñamo(14), que se basan en los Reglamentos (CEE) no 1308/70 y (CEE) n° 619/71, deben derogarse y sustituirse por las nuevas disposiciones del presente Reglamento.
(17) La transición de las disposiciones del Reglamento (CEE) no 1308/70 a las del presente Reglamento puede originar dificultades no previstas en este último. Para hacer frente a tal posibilidad, es preciso que la Comisión pueda adoptar las medidas transitorias necesarias. Es conveniente asimismo autorizar a la Comisión a resolver problemas prácticos específicos.
(18) Habida cuenta de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento, es necesario prever medidas particulares para la campaña 2000/01. A tal efecto, conviene que el régimen vigente durante la campaña 1999/2000 continúe siendo aplicable hasta el 30 de junio de 2001. No obstante, la Comisión habrá de fijar los importes de la ayuda en función de las disponibilidades presupuestarias, desde el momento en que haya una estimación fiable de las superficies en cuestión, fijándose en 0 el importe retenido para la financiación de las medidas que favorezcan la utilización de fibras de lino.
(19) Con el fin de evaluar los efectos de las nuevas medidas, la Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo informes en 2003, por una parte, sobre las cantidades nacionales garantizadas y el porcentaje máximo de impurezas y agramizas de las fibras cortas de lino y las fibras de cáñamo, y en 2005, por otra parte, sobre el impacto de las ayudas a la transformación y de la ayuda complementaria en los productores y los mercados.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. La organización común de mercados en el sector del lino y el cáñamo destinados a la producción de fibras constará de un régimen de mercado interior y un régimen de comercio con los terceros países. Por ella se regularán los productos siguientes:
SITIO PARA UN CUADRO
2. A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a) "agricultor": el agricultor tal como se define en la letra a) del artículo 10 del Reglamento (CE) no 1259/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establecen las disposiciones comunes aplicables a los regímenes de ayuda directa en el marco de la política agrícola común(15);
b) "primer transformador autorizado": la persona física o jurídica, o la agrupación de personas físicas o jurídicas, cualquiera que sea su estatuto jurídico o el de sus miembros con arreglo al derecho nacional, que haya autorizado la autoridad competente del Estado miembro en cuyo territorio estén situadas sus instalaciones dedicadas a la producción de fibras de lino y cáñamo.
3. El presente Reglamento se aplicará sin perjuicio de las disposiciones del Reglamento (CE) no 1251/1999.
TÍTULO I
Mercado Interior
Artículo 2
1. Se establecerá una ayuda a la transformación de varillas de lino y de cáñamo destinadas a la producción de fibras.
La ayuda se concederá al primer transformador autorizado en función de la cantidad de fibras realmente obtenida a partir de las varillas para las que se haya celebrado un contrato de compraventa con un agricultor.
No obstante:
a) en caso de que el primer transformador autorizado y el agricultor sean la misma persona, el contrato de compraventa será sustituido por el compromiso del interesado a realizar él mismo la transformación;
b) en caso de que el agricultor conserve la propiedad de las varillas que encomiende transformar por contrato a un primer transformador autorizado y acredite que ha comercializado las fibras obtenidas, la ayuda se concederá al agricultor.
2. No se abonará ninguna ayuda al primer transformador autorizado o a un agricultor de quien se haya comprobado que ha creado artificialmente las condiciones requeridas para acogerse a ella y obtener de este modo una ventaja no acorde con los objetivos del presente régimen.
3. El importe de la ayuda a la transformación, por tonelada de fibra, quedará fijado del siguiente modo:
a) fibras largas de lino:
- 100 euros para la campaña de comercialización 2000/01,
- 160 euros para las campañas de comercialización 2002/03, 2003/04, 2004/05 y 2005/06,
- 200 euros a partir de la campaña de comercialización 2006/07;
b) fibras cortas de lino y fibras de cáñamo que contengan como máximo un 7,5 % de impurezas y agramizas: 90 euros para las campañas de comercialización 2001/02 a 2005/06.
No obstante, para las campañas 2001/02 a 2003/04, el Estado miembro podrá, en función de las salidas de mercado tradicionales, decidir conceder igualmente la ayuda:
- para fibras cortas de lino que contengan un porcentaje de impurezas y agramizas comprendido entre el 7,5 % y el 15 %,
- para fibras de cáñamo que contengan un porcentaje de impurezas y agramizas comprendido entre el 7,5 % y el 25 %.
En tales casos, el Estado miembro concederá la ayuda para una cantidad que equivalga como máximo, sobre la base del 7,5 % de impurezas y agramizas, a la cantidad producida.
4. Las cantidades de fibras que podrán acogerse a la ayuda estarán limitadas en función de las superficies que hayan sido objeto de uno de los contratos o del compromiso contemplados en el apartado 1.
Los Estados miembros establecerán los límites a que se refiere el párrafo primero de manera que se respeten las cantidades nacionales garantizadas a que se refiere el artículo 3.
5. A petición del primer transformador autorizado, se abonará un anticipo de la ayuda en función de las cantidades de fibras obtenidas.
Artículo 3
1. Se establecerá una cantidad máxima garantizada de fibras largas de lino de 75250 toneladas por cada campaña de comercialización, que se distribuirá entre todos los Estados miembros en forma de cantidades nacionales garantizadas. La distribución de dicha cantidad será la siguiente:
- 13800 toneladas para Bélgica,
- 300 toneladas para Alemania,
- 50 toneladas para España,
- 55800 toneladas para Francia,
- 4800 toneladas para los Países Bajos,
- 150 toneladas para Austria,
- 50 toneladas para Portugal,
- 200 toneladas para Finlandia,
- 50 toneladas para Suecia,
- 50 toneladas para el Reino Unido.
2. Se establecerá una cantidad máxima garantizada de fibras cortas de lino y fibras de cáñamo para las cuales pueda concederse la ayuda, de 135900 toneladas por cada campaña de comercialización. Dicha cantidad se distribuirá en forma:
a) de cantidades nacionales garantizadas para los siguientes Estados miembros:
- 10350 toneladas para Bélgica,
- 12800 toneladas para Alemania,
- 20000 toneladas para España,
- 61350 toneladas para Francia,
- 5550 toneladas para los Países Bajos,
- 2500 toneladas para Austria,
- 1750 toneladas para Portugal,
- 2250 toneladas para Finlandia,
- 2250 toneladas para Suecia,
- 12100 toneladas para el Reino Unido;
b) de 5000 toneladas, que han de distribuirse en cantidades nacionales garantizadas por cada campaña de comercialización entre Dinamarca, Grecia, Irlanda, Italia y Luxemburgo. Dicha distribución se establecerá en función de las superficies que sean objeto de uno de los contratos o del compromiso contemplados en el apartado 1 del artículo 2.
Las cantidades nacionales garantizadas de fibras cortas de lino y fibras de cáñamo, reducidas en su caso de conformidad con el apartado 5 del presente artículo, dejarán de ser aplicables a partir de la campaña 2006/07.
3. En caso de que las fibras obtenidas en un Estado miembro provengan de varillas producidas en otro Estado miembro, las cantidades de fibras de que se trate se imputarán a la cantidad nacional garantizada del Estado miembro en que se cosechen las varillas. La ayuda será abonada por el Estado miembro cuya cantidad nacional garantizada sea imputada.
4. Los Estados miembros que lo deseen podrán transferirse entre sí, una sola vez y antes del 30 de junio de 2001, una parte de sus cantidades nacionales garantizadas contempladas en los apartados 1 o 2, adaptadas llegado el caso de conformidad con el apartado 5. En tal caso, lo notificarán a la Comisión, que informará a los demás Estados miembros.
5. Cada Estado miembro podrá transferir una parte de su cantidad nacional garantizada mencionada en el apartado 1 a su cantidad nacional garantizada mencionada en el apartado 2 o viceversa.
Las transferencias a que se refiere el párrafo primero se efectuarán en función de una equivalencia de 1 tonelada de fibra larga de lino por 2,2 toneladas de fibras cortas de lino y fibras de cáñamo.
Los importes de las ayudas a la transformación se concederán como máximo por las cantidades a que se refieren, respectivamente, los apartados 1 y 2, adaptados de conformidad con los dos primeros párrafos del presente apartado y con el apartado 4.
Artículo 4
Hasta la campaña de comercialización 2005/06, para las superficies de lino situadas en las zonas I y II descritas en el anexo cuya producción de varillas sea objeto:
- de contrato de compraventa o del compromiso contemplados en el apartado 1 del artículo 2, y
- de una ayuda a la transformación de fibras largas,
se concederá una ayuda complementaria al primer transformador autorizado.
Los importes de la ayuda complementaria serán, respectivamente, de 120 euros por hectárea en la zona I y de 50 euros por hectárea en la zona II
TÍTULO II
Comercio con los terceros países
Artículo 5
1. El presente artículo se aplicará sin perjuicio de las disposiciones más restrictivas adoptadas por los Estados miembros de acuerdo con el Tratado y las obligaciones derivadas de los acuerdos sobre agricultura de la Organización Mundial del Comercio.
2. Cualquier importación de cáñamo procedente de terceros países estará sujeta a la expedición de un certificado en las siguientes condiciones:
- el cáñamo en bruto del código NC 5302 10 00 deberá reunir las condiciones establecidas en el artículo 5 bis del Reglamento (CE) n° 1251/1999,
- las semillas destinadas a la siembra de variedades de cáñamo del código NC 12079910 deberán ir acompañadas de una prueba de que el porcentaje de tetrahidrocannabinol no supera el valor establecido de conformidad con el artículo 5 bis del Reglamento (CE) n° 1251/1999,
- las semillas de cáñamo no destinadas a la siembra del código NC 12079991 sólo podrán ser importadas por importadores autorizados por el Estado miembro, a fin de garantizar que no sean destinadas a la siembra.
Cualquier importación en la Comunidad de los productos a que se refieren los guiones primero y segundo estará sujeta a un sistema de control mediante el cual se pueda comprobar el cumplimiento de las condiciones establecidas en el presente artículo.
Artículo 6
Salvo disposición contraria del presente Reglamento o adoptada en virtud de una de las disposiciones del mismo, quedarán prohibidas, en los intercambios comerciales con terceros países:
- la percepción de cualquier gravamen de efecto equivalente a un derecho de aduana,
- la aplicación de cualquier restricción cuantitativa o medida de efecto equivalente.
Artículo 7
1. En caso de que en la Comunidad, debido a las importaciones o las exportaciones, el mercado de uno o varios de los productos a que se refiere el apartado 1 del artículo 1 sufra o pueda sufrir perturbaciones graves que puedan poner en peligro los objetivos del artículo 33 del Tratado, podrán aplicarse medidas apropiadas en los intercambios comerciales con terceros países hasta que la perturbación o la amenaza de perturbación haya desaparecido.
A propuesta de la Comisión, el Consejo adoptará, por mayoría cualificada, las normas generales de aplicación del presente apartado y definirá los casos y límites en los que los Estados miembros podrán adoptar medidas cautelares.
2. En el caso a que se refiere el apartado 1, la Comisión, a instancia de un Estado miembro o por propia iniciativa, adoptará las medidas necesarias, que se comunicarán a los Estados miembros y serán de inmediata aplicación. En caso de que un Estado miembro presente una solicitud al respecto a la Comisión, ésta adoptará una decisión sobre la solicitud en un plazo de tres días hábiles a partir de su recepción.
3. Cualquier Estado miembro podrá someter al Consejo la decisión adoptada por la Comisión dentro de los tres días hábiles siguientes al día de su comunicación. El Consejo se reunirá sin demora y podrá modificar o anular la medida en cuestión, por mayoría cualificada, en el plazo de un mes a partir del día en que se le haya presentado la decisión.
4. Al aplicarse las disposiciones del presente artículo se respetarán las obligaciones derivadas de los Acuerdos celebrados de conformidad con el apartado 2 del artículo 300 del Tratado.
TÍTULO III
Disposiciones generales
Artículo 8
Salvo que se disponga lo contrario en el presente Reglamento, los artículos 87, 88 y 89 del Tratado se aplicarán a la producción y al comercio de los productos mencionados en el apartado 1 del artículo 1 del presente Reglamento.
Artículo 9
Las medidas necesarias para la ejecución del presente Reglamento relativas a las materias que se citan a continuación, se adoptarán según el procedimiento de gestión establecido en el apartado 2 del artículo 10. Se trata, en concreto:
- de las condiciones de autorización de los primeros transformadores,
- de las condiciones que los primeros transformadores autorizados deberán cumplir respecto a los contratos de compraventa y compromisos contemplados en el apartado 1 del artículo 2,
- de las condiciones que los agricultores deberán cumplir en el caso contemplado en la letra b) del apartado 1 del artículo 2,
- de los requisitos que deberán reunir, por una parte, las fibras largas de lino y, por otra, las fibras cortas de lino y las fibras de cáñamo,
- de las modalidades de cálculo de las cantidades que pueden acogerse a la ayuda en los casos a que se refiere el segundo párrafo de la letra b) del apartado 3 del artículo 2,
- de las condiciones de concesión de la ayuda y el anticipo y, en particular, los elementos de prueba de la transformación de las varillas,
- de las condiciones que deben respetarse al establecer los límites a que se refiere el apartado 4 del artículo 2,
- de la distribución de la cantidad de 5000 toneladas a que se refiere la letra b) del apartado 2 del artículo 3,
- de las condiciones de transferencia entre las cantidades nacionales garantizadas a que se refiere el apartado 5 del artículo 3,
- de las condiciones de concesión de la ayuda complementaria a que se refiere el artículo 4.
Las medidas podrán referirse, además, a cualquier medida de control necesaria para proteger los intereses financieros de la Comunidad contra el fraude y otras irregularidades.
Artículo 10
1. La Comisión estará asistida por el Comité de gestión de las fibras naturales, denominado en lo sucesivo "el Comité".
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, se aplicarán los artículos 4 y 7 de la Decisión 1999/468/CE.
El período previsto en el apartado 3 del artículo 4 de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en un mes.
3. El Comité podrá examinar cualquier otra cuestión planteada por su Presidente, bien por iniciativa propia, bien a instancia del representante de un Estado miembro.
4. El Comité adoptará su reglamento interno.
Artículo 11
El Reglamento (CE) n° 1258/1999 y las disposiciones adoptadas para su aplicación se aplicarán a los productos a que se refiere el apartado 1 del artículo 1 del presente Reglamento.
TÍTULO IV
Disposiciones transitorias y finales
Artículo 12
1. Para la campaña de comercialización 2000/01, los importes de la ayuda para el lino y el cáñamo producidos en la Comunidad se fijarán a más tardar el 31 de octubre de 2000, conforme al procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 10.
Tales importes se determinarán aplicando a los importes vigentes para la campaña 1999/2000 un coeficiente igual a la relación entre:
- el gasto medio por hectárea correspondiente a 88 millones de euros para el conjunto de las superficies resultantes de las declaraciones de cultivo, y
- el gasto medio de 721 euros por hectárea estimado para la campaña 1999/2000.
No obstante, los importes de la ayuda para la campaña 2000/01 no podrán superar a los fijados para la campaña 1999/2000.
2. Para la campaña de comercialización 2000/01, el importe que se ha de retener en la ayuda al lino destinado a la financiación de las medidas que favorezcan la utilización de las fibras de lino se fija en 0 euros por hectárea.
3. La campaña de comercialización 2000/01 finalizará el 30 de junio de 2001.
Artículo 13
Los Reglamentos (CEE) n° 1308/70, (CEE) no 619/71, (CEE) n° 620/71, (CEE) no 1172/71, (CEE) n° 1430/82 y (CEE) no 2059/84 quedarán derogados el 1 de julio de 2001.
Artículo 14
De conformidad con el procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 10, la Comisión adoptará:
- las medidas necesarias para facilitar la transición de las disposiciones de los Reglamentos (CEE) no 1308/70 y (CEE) n° 619/71 a las del presente Reglamento,
- las medidas necesarias para resolver problemas prácticos específicos; dichas medidas, si se justifican debidamente, podrán no ajustarse a determinadas disposiciones del presente Reglamento.
Artículo 15
1. A más tardar el 31 de diciembre de 2003, la Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo un informe, acompañado en su caso de propuestas, sobre las tendencias de la producción en los diferentes Estados miembros y el impacto de la reforma de la organización común del mercado en las salidas comerciales y la viabilidad económica del sector. En él se tratará asimismo el nivel del porcentaje máximo de impurezas y agramizas aplicable a las fibras cortas de lino y a las fibras de cáñamo.
Llegado el caso, dicho informe servirá de base para una nueva distribución y, eventualmente, un aumento de las cantidades nacionales garantizadas. La Comisión tendrá en cuenta en particular el nivel de producción, la capacidad de transformación y las salidas del mercado.
2. En 2005, la Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo un informe sobre la ayuda a la transformación, acompañado en su caso de propuestas.
El informe incluirá una evaluación del impacto de la ayuda a la transformación, en particular, en:
- la situación de los productores con respecto a las superficies cultivadas y los precios obtenidos,
- las tendencias de los mercados de fibras textiles y el desarrollo de nuevos productos,
- la industria de transformación.
El informe indicará, habida cuenta de la producción alternativa, si la industria está en condiciones de funcionar con arreglo a las orientaciones definidas. Se referirá igualmente a la posibilidad de mantener, más allá de la campaña 2005/06, la ayuda a la transformación por tonelada de fibras cortas de lino y de fibras de cáñamo, y la ayuda complementaria por hectárea de lino contemplada en el artículo 4.
Artículo 16
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Los artículos 1 a 11 serán aplicables a partir de la campaña de comercialización 2001/02.
Los Reglamentos (CEE) n° 1308/70 y (CEE) no 619/71 continuarán aplicándose durante las campañas de comercialización 1998/99, 1999/2000 y 2000/01.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 27 de julio de 2000.