РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 декември 2007 година
относно държавна помощ C 51/06 (ex N 748/06), приведена в действие от Полша в полза на Arcelor Huta Warszawa
(нотифицирано под номер C(2007) 6077)
(само текстът на полски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2008/406/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид Протокол № 8 от Договора за присъединяване за преструктурирането на полската стоманодобивна индустрия (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си (2) в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
През 2002 г. на полските власти беше представен план за преструктуриране (наричан също „индивидуален бизнес план“) от страна на Arcelor Huta Warszawa (наричано по-долу „AHW“), тогава все още Huta L.W. Sp. z o.o. (наричано по-долу „HLW“). Планът беше преразгледан през март 2003 г. (наричан по-долу „ИБП 2003“).
(2)
Процесът на преструктуриране на стоманодобивната промишленост в Полша започна през юни 1998 г., когато Полша представи на Общността първата Програма за преструктуриране на промишлеността за производство на желязо и стомана с цел изпълнение изискванията на член 8, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение с Полша (наричан по-долу „член 8, параграф 4“), който позволяваше по изключение да се отпусне държавна помощ за преструктуриране на стоманодобивния отрасъл през първите пет години след влизането в сила на споразумението.
(3)
На 5 ноември 2002 г., Министерският съвет на Република Полша прие Програмата за преструктуриране и развитие на полската промишленост за производство на желязо и стомана до 2006 г. и на тази база на 25 март 2003 г. той прие своята окончателна Национална програма за преструктуриране (наричана по-долу „НПП“). Този план на практика разрешава отпускането на държавна помощ на стойност до 3,387 млрд. PLN (846 млн. евро) (3) за преструктуриране на полската стоманодобивна промишленост през периода от 1997 г. до 2006 г.
(4)
НПП беше представена на Комисията, която я оцени на 25 март 2003 г. и въз основа на своята оценка изготви предложение за решение на Съвета за удължаване на гратисния период (който първоначално е трябвало да изтече през 1997 г.) за отпускането на държавната помощ на полския стоманодобивен отрасъл съгласно Европейското споразумение до края на 2003 г., с изискване получателите на помощта да постигнат жизнеспособност до 2006 г. Предложението беше одобрено от Съвета през юли 2003 г. (4).
(5)
Така ЕС разреши на Полша, чрез дерогация от правилата на ЕС (5), да отпусне помощ за преструктуриране на стоманодобивната промишленост. Това беше окончателно постановено в Протокол № 8 към Акта за присъединяване относно преструктурирането на полската стоманодобивна промишленост (наричан по-долу „Протокол № 8“) (6). Той потвърждава одобряването на държавна помощ на стойност не повече от 3,387 млрд. PLN, която се отпуска на осемте посочени дружества, включително и на HLW, до края на 2003 г.,при условие че преструктурирането завърши най-късно до 31 декември 2006 г. (7) НПП определя 322 млн. PLN помощ за преструктуриране за HLW (вж. таблица 8), която е описана по-подробно в ИБП 2003 и която следва да се приложи съгласно точка 9, букви а) и з) от Протокол № 8.
(6)
За да се гарантира спазването на неговите условия, Протокол № 8 определя подробни правила за прилагане и мониторинг. Inter alia Полша трябваше да предоставя мониторингови доклади два пъти годишно, а през 2004, 2005 и 2006 г. независими консултанти извършиха независими оценки. До момента фирмени доклади за HLW/AHW са представяни през февруари 2004 г., април 2005 г., май 2006 г. и юни 2007 г. Те бяха обсъдени с полските власти и с получателите и одобрени от службите на Комисията и от полските власти.
(7)
През 2005 г. ИБП на HLW беше изменен от AHW (наричан по-долу „ИБП 2005“) и беше поискано одобрението на Комисията в съответствие с точка 10 от Протокол № 8.
(8)
С писмо от 6 декември 2006 г. Комисията уведоми Полша, че е решила да започне процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО във връзка с потенциално неправилно използване на помощ.
(9)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта.
(10)
Полша отговори с писмо от 2 март 2007 г. На 19 март 2007 г. Комисията получи мнения и от получателя на помощ AHW, които заедно с въпросите изпрати на полските власти. След среща с полските власти и получателя през март 2007 г. на Полша бяха изпратени още въпроси на 2 април 2007 г. и на 6 август 2007 г. Полша отговори на 4 юни 2007 г. и на 1 октомври 2007 г.
(11)
След това на 18 октомври 2007 г. службите на Комисията уведомиха Полша за своята предварителна оценка на случая и след допълнителен обмен на информация между полските власти и Комисията на 16 ноември 2007 г. полските власти съобщиха, че дружеството възнамерява да върне помощта, „без да се нарушава правното положение“.
(12)
С писмо от 22 ноември 2007 г. полските власти потвърдиха, че на 20 ноември 2007 г. AHW е изплатило 2 089 768 EUR по сметка, блокирана в полза на Министерството на финансите на Полша. Съгласно условията на споразумението никой няма да има достъп до средствата в сметката до приемането на настоящото решение. На датата на неговото приемане министерството ще получи сумата плюс натрупаната към 20 ноември 2007 г. лихва. Ако решението не бъде публикувано до края на февруари 2008 г., средствата ще бъдат върнати на AHW.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(13)
AHW е полски производител на стомана, който произвежда течни и дълги стоманени продукти, предимно висококачествени и специални видове стомана (лек и тежък профил).
(14)
През 1991 г. най-голямата част от акциите на HLW бяха придобити от италианския производител на стомана Lucchini и продадени през 2005 г. на Arcelor, които се сляха с Mittal Steel през 2006 г. (9)
1. Програмата за преструктуриране от ИБП 2003
(15)
Комисията осъзнава, че HLW е имало сериозни финансови ограничения по време на приемане на бизнес плана. То не е получавало допълнителни средства от компанията майка Lucchini, която според Полша е била в дълбока финансова криза, и не е можело да продаде собствените си ценни активи поради регулаторни проблеми. Поради това между 1997 и 2003 г. дружеството е имало сериозен недостиг на налични средства, което е отразено в плана за преструктуриране (10).
(16)
Поради това, с цел възстановяване на жизнеспособността, ИБП 2003 на HLW определя няколко основни задачи за преструктуриране (вж. точка 3.2.), от които най-важните са:
а)
„Преструктуриране на активите и финансово преструктуриране с цел набиране на средства за осъществяването на настоящата програма, осигуряване на финансова ликвидност и намаляване на финансовите разходи.
б)
Осъществяване на инвестиции с цел допълнително подобряване на качеството и асортимента на произвежданите продукти и повишаване на конкурентоспособността на предприятието, намаляване на разходите […].
в)
По-нататъшно усъвършенстване на стандартите за опазване на околната среда.“
а) Инвестиции
(17)
В ИБП 2003 (точка 3.3.) е посочено, че промишлената стратегия е дружеството „да се концентрира върху постепенното усъвършенстване на продуктовия си асортимент чрез значително намаляване на производството на профилни пръти и междинни заготовки и развитието на производство, насочено към специална стомана и стомана за строителството“. В тази връзка очакванията на HLW са „… да осъществява програма за поетапни инвестиции в следните области в завода: валцовъчен цех, ковашки цех, цех за изтегляне, цех за отливане на слитъци“, а валцовъчният цех за лентов материал е щял да бъде затворен.
(18)
За да осъществи гореописаната стратегия, дружеството планира инвестиционна програма от [между 150 млн. PLN и 220 млн. PLN] (11), която е представена в ИБП 2003, както следва:
Таблица 1
Планирани инвестиции в производството на стомана (= таблица 21 от ИБП 2003)
(в 000 PLN)
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
2006 г.
Общо
Цех за стомана
[…]
[…]
Цехове за горещо валцуване
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 95 %]
Общи
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Цех за изтегляне
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Общо
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[150-220 млн. PLN]
(19)
Както е посочено в точка 4.4 от ИБП 2003, инвестициите са насочени към модернизация на цеховете за горещо валцуване (вж. таблица 22 от ИБП 2003). Това включва модернизацията на цеха за средни профили, както и подмяната на пещите за повторно загряване в цеха за блуми и в цеха за тежки профили. Определеното време за осъществяване на инвестициите е посочено в таблица 23 от ИБП 2003, която показва, че почти всички инвестиции е трябвало да започнат през 2002 г.
б) Преструктуриране на персонала
(20)
Съгласно ИБП 2003 (точка 4.11), дружеството планира да намали броя на своите служители от 1 249 на 850. Сега в ИБП 2005 се посочва, че работната сила ще бъде намалена на 700 души. В ИБП 2003 са определени 4,03 млн. PLN за преструктурирането на персонала, от които 1,5 млн. PLN е трябвало да бъдат осигурени чрез специално определена държавна помощ, 1,17 млн. PLN - чрез програма ФАР и 1,34 млн. PLN - от дружеството (12).
в) Финансово преструктуриране
(21)
ИБП 2003 предвижда и финансово преструктуриране и преструктуриране на активите, което според плана (точка 3.2) се отнася до „изплащане на краткосрочни заеми и продажба на излишни активи, които не са свързани с производството.“
(22)
ИБП 2003 (точка 4.7) предвижда преструктуриране на дълга от 513,369 млн. PLN (според счетоводния баланс това са били общите дългосрочни и краткосрочни пасиви). Намерението е било това да се финансира от бъдещи печалби и преструктуриране на активи. От това преструктуриране са очаквани постъпления от 363 млн. PLN през 2004 и 2005 г., от които 60 млн. PLN е трябвало да покрият нови дългове.
(23)
По-конкретно Комисията разбира, че ИБП 2003 включва следните мерки за финансово преструктуриране: на първо място, опростен публичен дълг, което представлява помощ от 21,5 млн. PLN (вж. 4.12.2); на второ място, от 2000 г. насам HLW провежда текущо преструктуриране на активи чрез продажба на непроизводствени активи, като се предполага, че това ще осигури средства за финансиране на инвестиционната програма.
(24)
Преструктурирането на активите следва да се разглежда на фона на това, че активите на HLW вече са били обект на финансова транзакция, описана от HLW като „трансакция за продажба с обратен лизинг“. През 2000 г. дружеството е получило заем от 250 млн. PLN, гарантиран главно чрез ипотекиране на земя и сгради, собственост на дружеството. Това е засягало производствени и непроизводствени активи. Изплащането е трябвало да се осъществява с по две вноски годишно до 2010 г. Транзакцията е била необходима, тъй като HLW е имало нужда от налични средства, но дружеството не е можело да продаде непроизводствените си активи веднага. Това е щяло да стане в течение на следващите години и е щяло да доведе до набиране на средства и намаляване на финансовите разходи.
(25)
Според ИБП 2003 преструктурирането на активите е щяло да засяга непроизводствените активи (точки 4.7 и 4.8). Ясно е, че в края на 2001 г. е продадена първата част (53 ha) от 100 ha. Продажбата на други непроизводствени активи обаче е закъсняла, тъй като AKR (Agencja Kapitałowo Rozliczeniowa S.A. - дружество, чиито акционери са Агенцията за развитие на промишлеността и държавната хазна) е имало затруднения с урегулирането на правния статут на тази част от земята, която не е свързана с производството.
(26)
Тъй като от продажбата на земя не е имало налични средства, е предвиден гарантиран от държавата междинен заем от 300 млн. PLN. Планирано е заемът да се използва за инвестиции и за покриване на краткосрочните задължения (общо 219 млн. PLN). Освен това 53 млн. PLN са били определени за изтегляне в по-ранен период на инвестиции, които първоначално са планирани за след 2006 г. (тези 219 млн. + 53 млн., заедно с 10 % финансови разходи (т.е. 27 млн.) съставляват общо 299 млн.). Така от общите средства от [150-220 млн. PLN], планирани за инвестиции, поне […] млн. PLN (т.е. […] млн. PLN - 53 млн. PLN) следва да бъдат включени в тези 219 млн. PLN. Следователно останалата сума от […] млн. PLN (219 млн. PLN - […] млн. PLN) би трябвало да бъде разходът за краткосрочното финансово преструктуриране.
г) Преструктуриране по отношение на опазването на околната среда
(27)
ИБП 2003 (точка 4.9) включва и отделна инвестиционна програма за околна среда, включваща прилагането на система за управление на околната среда в съответствие с ISO 14001 (0,5 млн. PLN), редица инвестиции в рамките на проект за рекултивация на терени с разходи от 50 млн. PLN и модернизация на направление енергетика (за която не са определени средства). Мерките е трябвало да започнат през 2002 г.
(28)
Разследването показа, че някои, но не всички мерки, посочени в ИБП 2003, са приложени според графика. По-специално изграждането на завод за преработка на отпадъци е било отложено за 2007-2008 г. и не е започнало до лятото на 2007 г. Освен това изграждането на завод за преработка на бракувани материали е било изоставено, тъй като преработката на бракувани материали се извършва от подизпълнител (13), което е по-рентабилно решение.
(29)
Разследването потвърди също твърдението на Полша, че разходите за преструктуриране по отношение на околната среда не е трябвало да се плащат по плана за преструктуриране, а да се покриват със собствени средства като постъпления от преструктурирането на активи.
д) Финансиране на преструктурирането
(30)
В ИБП 2003 (точка 4.12) се установява недостиг на финансиране от 300 млн. PLN (вж. също отчета за паричния поток, точка 5.1.). Тъй като не е посочено друго твърдение, може да се приеме, че това е било единственото необходимо финансиране.
(31)
В точка 4.12 се посочва, че за преструктурирането е било необходимо финансиране от 113,6 млн. PLN през 2002 г. и 105,3 млн. PLN през 2003 г., както и финансови разходи от 21,9 млн. PLN за заемането на тези средства. Освен това са били определени допълнително 53 млн. PLN за изтегляне на инвестициите в по-ранен период. Не е посочено обаче за какво точно е било необходимо финансирането.
(32)
След 2003 г. изглежда не е имало необходимост от повече инвестиции. И действително, в своя ИБП 2005 AHW, описвайки ИБП 2003, потвърждава: „В програмата за преструктуриране […] беше прието, че ще се предприемат редица действия от стратегически и оперативен характер, в резултат на които се очакваше значително подобряване на рентабилността на дейностите, а като последствие - и финансова ликвидност. В програмата за преструктуриране се прие, че факторите на финансовата ликвидност постепенно ще се подобряват от 2003 г. нататък.“
е) Заключение по отношение на усилията за преструктуриране според ИБП 2003
(33)
Преструктурирането, предвидено в ИБП, за което е била необходима извънредна подкрепа, включва инвестиция ([150-220] млн. PLN, включително 53-те млн. PLN за изтеглените за по-ранен период инвестиции), преструктуриране на работните места (4,03 млн. PLN), отписване на публичен дълг (21,5 млн. PLN), известно финансово преструктуриране (81,5 млн. PLN) и финансови разходи за заема (27,1 млн. PLN), общо на стойност 324,63 млн. PLN.
(34)
Преструктурирането е трябвало да бъде финансирано главно чрез гарантиран от държавата заем, с който е било планирано да се покрие недостигът на финансиране, дължащ се на забавянето на част от преструктурирането на активите. Поради това, за да се даде възможност на дружеството да осъществи финансово преструктуриране и инвестиции през 2002/2003 г. и евентуално през 2004 г., му е отпуснат междинен заем, гарантиран от държавната хазна. По тази причина проектът за преструктуриране естествено е бил свързан с график.
(35)
Въпреки това, в ИБП 2003 не е посочено, че преструктурирането на активите води до разходи за преструктуриране. По-скоро това е била текуща дейност, протичаща независимо от плана за преструктуриране, подпомогнат чрез държавната помощ, за която дейност очевидно не е било необходимо допълнително държавно финансиране. Също така някои мерки, които не са пряко свързани с възстановяването на жизнеспособността, като мерките за околната среда, са били финансирани чрез преструктурирането на активите, както припомни Полша, поради което са били провеждани извън преструктурирането.
(36)
В действителност единствената причина, поради която се споменава преструктурирането на активите, е защото то е трябвало да осигури финансиране чрез продажбата на непроизводствените активи. Не се споменава обаче изплащането на транзакцията за продажба с обратен лизинг.
2. Държавна помощ
(37)
От помощта от 322 млн. PLN (изчислена като нетен еквивалент на помощта), одобрена първоначално в НПП, AHW е получило помощта, посочена в приложената таблица, предоставена от Полша:
Таблица 2
Държавна помощ, одобрена и получена през 2002 и 2003 г. (14)
НПП
(в 000 PLN)
Получена държавна помощ
(в 000 PLN)
Разлика
(в 000 PLN)
Общо 2002-2003 г.
321 878 000
203 946 000
117 932 000
(38)
Помощта е отпусната за три различни цели:
а)
0,33 млн. PLN за преструктуриране на работните места (първоначално са били планирани 1,5 млн.),
б)
20,56 млн. PLN за отписване на заеми (първоначално са били планирани 21,5 млн.), които са използвани за общо подобряване на финансовото състояние на дружеството,
в)
гарантиране на заем от 183,2 млн. PLN (46,3 млн. евро); (първоначално са били планирани 299 млн. PLN и са били одобрени от Комисията).
(39)
HLW е получило гарантирания от държавата заем от банка Pekao S.A. на базата на договор между HLW и банката от 10 декември 2003 г. В договора за заем се посочва, че заемът трябва да бъде изплатен пет години след подписването на договора, т.е. до 10 декември 2008 г.
(40)
AHW е кандидатствало за гаранцията през август 2003 г. Тя е отпусната с Решение на Министерския съвет от 31 декември 2003 г. и се отнася за номиналната стойност от 46,3 млн. евро плюс лихви и други свързани разходи от максимум 58,3 млн. евро. В решението на Министерския съвет е посочено, че помощта ще бъде необходима на HLW на първо място, за да финансира инвестициите, свързани с цеха за горещо валцуване и разходите за закупуване на имоти по договора за продажба с обратен лизинг и е постановено тя да бъде използвана за тази цел. И по-подробно:
а)
една част от заема е планирана за сума от максимум 14 600 000 EUR за финансиране на инвестиции в производството, инвестиция, свързана с валцовъчния цех и модернизация на машината за валцуване (клетки). Но между 30 септември 2004 г. и 28 февруари 2005 г. посредством 8 вноски са използвани само 2 854 355 EUR. Изплащането е станало на 16 септември 2005 г.;
б)
другата част на стойност 31 430 000 EUR, с която дружеството е искало да изплати останалата част от договора за продажба с обратен лизинг, е била предназначена за преструктуриране на дълг чрез повторно изкупуване на производствено имущество (земя и сгради). От 24 август 2004 г. дружеството е използвало 31 245 684 EUR, които е върнало на 16 септември 2005 г. Според полските власти и получателя заемът е бил използван за изплащане на договора за продажба с обратен лизинг от 2000 г.
(41)
Общо дружеството посочва, че е изплатило лихви на стойност 1 132 788,35 EUR, които е платило на траншове. В тази връзка е било преценено, че първият транш за изплащане на лихви, направен на 30 декември 2004 г., следва да бъде свързан със съответните изтеглени части от заема, а от този момент нататък сумите за лихвите да бъдат разпределяни между съответните общи стойности. Полските власти посочват, че това е довело до следната разбивка в плащанията на лихви:
Таблица 3
Платени лихви
Дата на плащане на лихви
Общо лихви
Лихви за частта от заема, използвана за изплащане на договора за продажба с обратен лизинг
Лихви за частта от заема, използвана за инвестиции
30.12.2004 г.
371 931 EUR
363 880 EUR
8 051 EUR
30.6.2005 г.
536 522 EUR
491 612 EUR
44 910 EUR
16.9.2005 г.
224 336 EUR
205 557 EUR
18 778 EUR
1 132 788 EUR
1 061 050 EUR
71 738 EUR
(42)
AHW е имало е следните видове разходи, свързани с гарантирания заем:
а)
такса за подготовка от 270 000 EUR;
б)
такса за държавната хазна от 583 300 EUR за предоставяне на гаранцията за заема, платена на 30 април 2004 г. (1 % от общата стойност на гаранцията от 58 330 000 EUR, независимо от действително предоставения размер на заема);
в)
разходи, направени от банката за договора за заем и прехвърлени на AHW: 55 947 EUR.
(43)
Молбата за заем на HLW от 2003 г. показва също, че намаляването на заема (в сравнение със сумата, одобрена с ИБП 2003) се е основавало на инициативата на самото HLW, тъй като то вече е било договорило заема. Въпреки това HLW си е запазило правото да кандидатства за оставащата помощ с таван от 75 млн. PLN, но това не е направено.
3. Изпълнение на ИБП 2003
(44)
Не се оспорва, че ИБП 2003 е изпълнен само отчасти. Между 2002 и 2004 г. HLW е изразходвало само 58,7 млн. PLN за преструктуриране. Само [приблизително 25 % от общата сума на инвестициите, посочена в таблица 1] млн. PLN са изразходвани от […] млн. PLN за инвестиции за модернизация на цеха за горещо валцуване, предвидени за периода от 2002 до 2004 г. Инвестициите са засягали само модернизацията на цеха за средни профили, а в пещите за повторно загряване в цеха за блуми и в цеха за тежки профили инвестиции не са правени. Освен това, по-малко от половин милион от […] млн. PLN е инвестиран в завода за стомана и […] млн. PLN - за други общи инвестиции (за подробности вж. колоните за 2002, 2003 и 2004 г. в таблица 4 по-долу).
(45)
На Комисията не е предоставена информация за това дали е осъществено финансово преструктуриране. При все това, от ИБП 2005 Комисията вижда, че задлъжнялостта на HLW към 30 юни 2005 г. е била почти същата като на HLW в края на 2001 г. (вж. точка 1.8 от ИБП 2005). Освен това, HLW е успяло да постигне положителен оперативен резултат още през 2004 г. Поради това Комисията приема, че дружеството е постигнало планираното краткосрочно финансово преструктуриране.
(46)
Докладите на независимия консултант, отговарящ за мониторинга, потвърждават, че HLW не е било жизнеспособно през 2004 г., в края на 2004 г. или в края на 2005 г. АHW обаче е било жизнеспособно в края на периода на преструктуриране (края на 2006 г.).
(47)
Безспорно жизнеспособността в края на 2006 г. се дължи на редица фактори, които произтичат освен от частичната модернизация на цеха за валцуване, преди всичко от бурното развитие на стоманодобивния отрасъл, което е оказало изключително положително въздействие върху оборота на дружеството. Освен това, с придобиването на HLW от Arcelor - един силен инвеститор, са отстранени всички проблеми на HLW относно ликвидността. При все това, дружеството не е могло да обоснове общо формулираното си твърдение, че действителното използване на гаранцията с цел рефинансиране е било причина дружеството да постигне жизнеспособност.
4. Промени в ИБП 2003
(48)
През 2005 г. навлизането на нов собственик е довело до съществена промяна в инвестиционната стратегия. Вместо модернизацията на съществуващите цехове за горещо валцуване, AHW вече планира изграждането на нов цех за валцуване с капацитет за производство на дълги продукти за приложение в строителството. Очевидно в цеха като входящ материал ще се използват 160 mm заготовки CC и продуктовият му асортимент ще включва арматурни пръти от въглеродна стомана, пръти с цилиндрично сечение и лентов материал, леки профили и профили с квадратно напречно сечение. Полша обяснява, че това адаптиране е реакция спрямо развитието на строителния пазар, за който се прогнозира значителен растеж в района на Варшава в продължение на много години, което би могло да осигури на AHW „предимството на първия“ поради местоположението му във Варшава.
(49)
Новият цех ще заработи напълно до средата на 2008 г. и ще замени съществуващите цехове за горещо валцуване, за чиято модернизация вече са инвестирани [приблизително 25 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1] млн. PLN. Общите разходи по инвестиционната програма са обобщени в следната таблица:
Таблица 4
Разходи за новата инвестиционна програма в ИБП 2005
В 000 PLN
2002 г. (15)
2003 г. (15)
2004 г. (15)
2005 г.
2006 г.
Общо
Цех за стомана
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Цехове за горещо валцуване
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизи-телно120 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1]
Общи
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Общо
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 140 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1]
(50)
Така вече общите разходи за инвестиции ще бъдат [приблизително 140 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1] млн. PLN, от които се планира [приблизително 120 % от общата сума на инвестициите, показани в таблица 1] млн. PLN да се отделят за цеха за горещо валцуване и така инвестициите ще са с […] млн. PLN повече от първоначално определените. Тези разходи обаче включват […] млн. PLN за цеха за средни профили, който вече е завършен. Ако те се приспаднат от […] млн. PLN, разходите за новия цех за валцуване ще възлизат на [по-малко от 200] млн. PLN.
5. Развитие на капацитет
(51)
Развитието на капацитета на AHW е представено в следната таблица:
Таблица 5
Максимален производствен капацитет за година в хиляди тона
Производство
2002 г.
2003 г.
2004 г.
2005 г.
2006 г.
2007 г.
2008 г.
Забележки
Течна стомана
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 100 % от общия капацитет на цеха]
[същото]
Няма промени
Плоски продукти
20
20
20
20
0
0
0
Предвидено в Протокол № 8
Цех за валцуване - валцдрат
180
180
180
180
180
0
0
Предвидено в Протокол № 8
Валцувани профилни пръти - леки профили
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 40 %]
0
Нова стратегия (16)
Валцувани дълги продукти - тежки профили
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[приблизително 60 %]
0
Нова стратегия (16)
Валцувани ковани профили
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
0
Нова стратегия (16)
Студеновалцуван щрипс
30
0
0
0
0
0
0
Предвидено в Протокол № 8
Нов цех за валцуване
0
0
0
0
0
[…]
[приблизително 70 %]
Нова стратегия (не е предвидено в Протокол № 8)
(52)
След като новият цех за валцуване започне да функционира изцяло през 2008 г., старият цех за валцуване ще бъде затворен. До 2007 г. няма момент, в който общото производство на дружеството да е надвишавало максималния капацитет от […] тона. Така изменението на инвестиционната програма ще доведе до допълнително намаляване на капацитета на дружеството с […] тона.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(53)
В писмото си от 6 декември 2006 г. Комисията посочи, че планът за преструктуриране на AHW не е бил изпълнен, и отбеляза, че възнамерява да разследва дали това представлява неправилно използване на предоставената помощ за преструктуриране. По-специално Комисията посочи, че голяма сума от помощта не е била използвана правилно.
(54)
Освен това Комисията изрази съмнение дали може да приеме актуализирания бизнес план съгласно точка 10 от Протокол № 8, тъй като той се отнася до нова инвестиция, която би могла да е полезна, но да не е необходима за преструктурирането на дружеството.
IV. МНЕНИЕ НА ПОЛША
(55)
Полските власти твърдят, че AHW е използвало държавната гаранция в съответствие с условията, при които тя е била отпусната, и обясняват, че:
а)
на първо място, изплащането на транзакцията за продажба с обратен лизинг е свързано с инвестициите, които са описани само като твърде обща мярка, без да се опишат подробно конкретни инвестиции;
б)
на второ място, гаранцията е била част от финансовото преструктуриране, тъй като стойността на разходите за преструктуриране е била 857 млн. PLN, след като те считат и загубите, и задълженията като разходи за преструктуриране. Полша посочва, че те се състоят от загуби от 150 млн. PLN за 2002 и 2003 г., представени в прогнозния счетоводен баланс (стр. 79, ИБП 2003). Освен това, дружеството е имало дългосрочни и краткосрочни дългове от 513,4 млн. PLN. Допълнителните разходи произтичат от преструктурирането на работните места и инвестициите (190,5 млн. PLN);
в)
на трето място, транзакцията е била част от преструктурирането на активите, което е предвидено в плана за преструктуриране. Поради това дружеството е решило „да замени договора за продажба с обратен лизинг с финансов заем с по-малки разходи“, за да намали „отрицателното въздействие на съществуващия финансов дълг върху паричния поток“. Полша отбеляза, че това е било спешно, тъй като HLW е било на „предела на изчерпването на финансовите си ресурси“.
(56)
Полските власти твърдят още, че транзакцията за продажба с обратен лизинг също е допринесла за жизнеспособността на дружеството, но не обосновават твърдението си.
(57)
Полските власти потвърждават, че моментът на отпускане на помощта е бил от решаващо значение. Всъщност те посочват, че „необходимост от държавна помощ е имало само през 2003/2004 г.“, точно когато е имало недостиг на финансиране (17).
(58)
Полските власти напомнят, че AHW е върнало помощта. Държавната гаранция е трябвало да бъде само допълнение към другите гаранции за заема. Всъщност на банката е дадена гаранция под формата на ипотека върху земя и върху всички дълготрайни активи, както и седем менителници. Освен това Полша предостави информация за различни други финансови инструменти, които HLW също е използвало по това време, и съответно твърди, че HLW е можело да получи финансиране на пазара и без гаранцията.
(59)
Полските власти напомнят, че Arcelor не биха закупили дружеството, ако не бяха сигурни, че HLW е „имало право на държавната помощ, която е получило за процеса на преструктуриране“.
(60)
Полските власти подчертават, че изменението на плана ще доведе до по-обширна инвестиционна програма от предвидената в първоначалния план и че окончателно е определено цялата инвестиция да приключи до края на 2006 г. (т.е. до края на периода на преструктуриране). Поради това полските власти са на мнение, че не следва да се счита, че има неправилно използване на помощта и че предложеното изменение на плана следва да се приеме за съвместимо с правилата на Общността.
(61)
Полските власти отбелязват, че инвестицията, предвидена в ИБП 2005, т.е. заменянето на цеха за средни профили, е била обсъждана още през 1997 г. Но от 1997 г. до 2003 г. дружеството е имало недостатъчни парични потоци, за да финансира тази инвестиция. Едва след като Arcelor закупува дружеството, е имало достатъчно средства на разположение за финансирането (18). Освен това Полша твърди, че продуктовият асортимент е бил определен само най-общо в ИБП 2003 и това, което е определено, не е било оптимално, за да удовлетворява променената структура на търсенето на полския пазар, която е изисквала адаптиране на продуктовия асортимент.
(62)
Полските власти твърдят, че измененията в ИБП 2005 нямат отрицателно отражение върху Протокол № 8. Новият план е необходим за постигане на „трайна жизнеспособност“. Текущата жизнеспособност в края на периода на преструктуриране се е дължала единствено на доброто състояние на пазара и на съотношението цена/приходи/разходи. В този смисъл се твърди, че технологията за валцуване на блуми не би осигурила на дружеството дългосрочна конкурентоспособност и е трябвало да бъде заменена с модерен процес на непрекъснато леене.
(63)
Полските власти смятат, че дори ако получената помощ се е считала за допълнителна оперативна помощ, би следвало да се приеме, че тя се балансира чрез компенсаторните мерки, т.е. допълнителното намаляване на капацитета на дружеството след изменението на стратегията. Полските власти също потвърждават, че HLW не е реализирало всичките си инвестиции, защото преструктурирането на активите му е било забавено.
(64)
Полша информира Комисията също и за лихвения процент, определен за заема, както е посочено по-горе в съображение 41, и за другите разходи, наложени във връзка със заема и гаранцията, описани в съображение 42.
V. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(65)
Получателят представи мнения по отношение на започването на процедурата и впоследствие беше уведомяван за обмена на информация между Комисията и полските власти.
(66)
AHW твърди, че голяма част от помощта е използвана за обратно изкупуване на някои активи, отдадени на лизинг с цел намаляване на финансовите разходи. Нещо повече - тъй като инвестициите се отнасят до отдадено на лизинг имущество, неговото обратно изкупуване би могло да се възприеме като част от преструктурирането.
(67)
Получателят също така твърди, че гаранцията е била дадена преди присъединяването на Полша към Европейския съюз (резолюцията на Министерския съвет е приета през декември 2003 г.) и следователно полското правителство е трябвало да определи целта на помощта. Освен това дружеството отбелязва, че е използвало помощта изцяло в съответствие с решението, предоставящо гаранцията.
(68)
AHW припомня, че новият план следва да обслужва целите на стария план и промяната на стратегията е необходима за дългосрочната жизнеспособност на дружеството.
VI. ОЦЕНКА
1. Приложимо право
(69)
Точка 1 от Протокол № 8 гласи, че „въпреки членове 87 и 88 от Договора за ЕО, държавната помощ, предоставена от Полша за целите на преструктурирането на особени части от полската стоманодобивна индустрия, се счита за съвместима с общия пазар“, ако inter alia са изпълнени условията, предвидени в протокола.
(70)
Гратисният период за отпускането на помощ за преструктуриране на полската стоманодобивна промишленост съгласно Европейското споразумение беше удължен от Съвета до присъединяването на Полша към Европейския съюз. Тази договореност беше приета в Протокол № 8 като част от присъединяването на Полша към Европейския съюз. За да се постигне тази цел, протоколът включва времева рамка, простираща се в периода преди и след присъединяването. По-конкретно тя разрешава ограничена сума за помощ за преструктуриране през периода от 1997 г. до 2003 г. и забранява всякаква друга държавна помощ за полската стоманодобивна промишленост с цел преструктуриране между 1997 г. и 2006 г. В това отношение договореността ясно се отличава от други разпоредби от Договора за присъединяване като междинния механизъм, предвиден в приложение IV („процедурата за съществуващи помощи“), който засяга само държавни помощи, отпуснати преди присъединяването, когато те „все още се прилагат след“ датата на присъединяването. Поради това Протокол № 8 може да се счита за lex specialis, който, поради материята, която засяга, заменя всички други разпоредби от Акта за присъединяване (19).
(71)
Следователно, въпреки че членове 87 и 88 от Договора за ЕО по правило не се прилагат за помощи, отпуснати преди присъединяването, които не се прилагат след присъединяването, разпоредбите на Протокол № 8 пренасят мониторинга на държавните помощи съгласно Договора за ЕО върху всички помощи, отпуснати за преструктуриране на полската стоманодобивна промишленост между 1997 и 2006 г.
(72)
Решението може да се вземе съгласно член 88, параграф 2 от Договора за ЕО след присъединяването на Полша, тъй като в отсъствието на специфични разпоредби в Протокол № 8 следва да се прилагат обичайните правила и принципи. Следователно се прилага и Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (наричан по-долу „Процедурен регламент“) (20).
2. Неправилно използване на помощ
(73)
Точка 18, буква а) от Протокол № 8 предоставя на Комисията правомощията да предприема „необходимите стъпки, които изискват всяка въпросна компания да възстанови предоставена ѝ помощ в нарушение на условията, предвидени в този протокол […], ако наблюдението на преструктурирането покаже, че ангажиментите за преходните уговорки, съдържащи се в протокола, не са изпълнени“.
(74)
След официалното разследване Комисията заключи, че Полша не е могла да разсее съмненията ѝ за неправилно използване на помощта за преструктуриране. Комисията стига до заключението, че дружеството не е изпълнило добре своя план за преструктуриране, както ясно се посочва в точка 9, букви а) и з) от Протокол № 8. Комисията отбелязва, че от предоставените финансови средства (около 34 млн. евро) само незначителна част е използвана за финансиране на инвестиции съгласно ИБП 2003, а останалата част, т.е. 31,2 млн. евро, е използвана за цели, които не са посочени в плана.
(75)
За да стигне до това заключение, Комисията оцени най-напред какъв вид мерки са планирани в първоначалния ИБП, след това дали мерките, които са прилагани от дружеството, по някакъв начин са били несъвместими с общия пазар, а впоследствие оцени и въздействието на несъвместимостта на неправилно използваната помощ с оглед на цялостния план, преди да разгледа размера на помощта. Въпросът дали новият план може да промени това заключение е обсъден в следващата глава 3.
а) Обхват на преструктурирането, определено в първоначалния инвестиционен план
(76)
Най-напред Комисията изяснява обхвата на ИБП 2003 и дали изплащането на договора за продажба с обратен лизинг на производствените активи, за който основно е използвана помощта за преструктуриране, е включено в ИБП 2003.
(77)
Както е посочено в съображение 34, основната задача на плана за преструктуриране е била да се обезпечи изпълнението на някои мерки, които са били необходими за своевременното възстановяване на жизнеспособността на HLW. Това е засягало главно инвестициите и финансовото преструктуриране. В плана е наблегнато на осигуряването на възможност дружеството да се преструктурира през 2002 и 2003 г.
(78)
На първо място, според ИБП 2003 HLW е щяло да инвестира [150-220] млн. PLN. Но както получателят, така и полските власти изглежда считат, че придобиването на производствените активи би могло да се разглежда като част от инвестиционната програма. Полша твърди, че инвестициите са били описани като съвсем обща мярка, без да се описва подробно някоя от инвестициите. Освен това получателят твърди, че покупката е била необходима за процеса на преструктуриране, „тъй като заводът е нямало да може да функционира по време на преструктурирането без тези съоръжения“.
(79)
Комисията не може да приеме тези аргументи. Видно е, че в точка 4.4 от ИБП 2003 инвестициите са определени по отношение на разходи (таблица 21 от ИБП 2003, представена като таблица 1 в точка 18), предмет (таблица 22 от ИБП 2003) и време (таблица 23 от ИБП 2003). Не се посочва нищо за изплащането на договора за продажба с обратен лизинг на производствените активи. Всъщност този опит по-скоро показва, че нито получателят, нито полските власти са виждали правдоподобно основание за изплащане на договора за продажба и лизинг. В противен случай това би било включено в плана.
(80)
На второ място, ИБП 2003 предвижда ограничено финансово преструктуриране. В свои по-късни съобщения полските власти твърдят, че сумата за обратното изкупуване на производствените активи следва да бъде включена във финансовото преструктуриране (21). Те твърдят, че финансовото преструктуриране е покрило и съществуващите загуби от 150 млн. PLN и разсрочването на дълга от 513 млн. PLN и така се получават общи разходи за преструктуриране от около 858 млн. PLN.
(81)
Комисията обаче не може да приеме, че съществуващите загуби от 150 млн. PLN и разсрочването на дълга от 513 млн. PLN са разходи за преструктуриране. Както е посочено в съображение 22, Комисията не оспорва, че в точка 4.7 от ИБП 2003 се споменава, че „дружеството възнамерява да преструктурира задължението от 513 млн. PLN“. Не е посочено обаче, че това непременно е част от задачите за преструктуриране. В действителност, в точка 3.2 само „изплащането на краткосрочни заеми и продажбата на излишни активи, които не са свързани с производството“, се отбелязва като задача на преструктурирането.
(82)
Освен това не е обичайно всички видове загуба да се считат просто за разходи за преструктуриране, както твърди Полша. Пасивите от счетоводния баланс не са непременно еквивалентни на разходи за преструктуриране, тъй като задълженията като такива представляват част от нормалната бизнес дейност. Вярно е, че прекомерните задължения могат да предизвикат затруднения, но тогава за преструктурирането трябва да се определят конкретни мерки като вливане на капитал или заеми или споразумения за разсрочване на заеми с цел справяне със задълженията. Планът не включва никоя от тези мерки за финансовото преструктуриране (точка 4.7, пети параграф).
(83)
Действително, в точка 4.7 от ИБП 2003 се посочва, че за финансиране на преструктурирането са били необходими само 363 млн. PLN. Това е по-малко от общия съществуващ дълг от 513 млн. PLN. Освен това, 60-те млн. PLN, упоменати в точка 4.7, изглежда са свързани с бъдещ оборотен капитал. Следователно най-много 300 млн. PLN са щели да се използват за преструктурирането (вж. съображение 30 по-горе).
(84)
Все пак използването на тези 300 млн. PLN е разяснено в точка 4.12.1 от ИБП 2003 по отношение на разходите и източниците на програмата. В тази точка се обяснява, че за периода 2002-2003 г. е необходимо общо финансово покритие от 219 млн. PLN. Като се има предвид, че то е трябвало да включва и инвестициите, както е посочено по-горе в съображение 26, средствата, оставащи за финансово преструктуриране, са само […] млн. PLN.
(85)
Тези 81,5 млн. PLN дори не биха покрили сумата за изплащане на договора за продажба с обратен лизинг. В точка 3.2 ясно е посочено, че финансовото преструктуриране ще засяга само краткосрочния дълг. Следователно финансовото преструктуриране, включено в плана, е било ограничено до 81,5 млн. PLN, които обаче не са засягали изплащането на договора за продажба с обратен лизинг. След като е трябвало да бъде изплатен през годините до 2010 г., този договор естествено е бил дългосрочно задължение. Поради това изплащането на договора за продажба с обратен лизинг също не може да се разглежда като част от финансовото преструктуриране, което да се допълва с помощ.
(86)
И накрая, полските власти изглежда приемат, че изплащането на транзакцията за продажба с обратен лизинг не е било част от преструктурирането на активите, тъй като те не оспорват това. Все пак те непряко засягат преструктурирането на активите, когато цитират пасаж от частта за преструктурирането на активите: „гореспоменатата продажба ще осигури възможност на Huta L.W да изплати част от своите заеми и да поддържа финансова ликвидност“ (точка 64 от писмото от 4 юни).
(87)
Въпреки това полските власти не признават, че никъде не се посочва, че целият дълг по продажбата с обратен лизинг трябва да се разсрочи, а в плана се отбелязва няколко пъти, че разсрочването засяга само непроизводствените активи. Това се повтаря два пъти в същата глава, от която е взет горепосоченият цитат на полските власти. Всъщност там ясно се определя, че някои дългове по договора за продажба с обратен лизинг, а именно тези, които са свързани с непроизводствените активи (вж. точка 4.12.1 от ИБП 2003), ще подлежат на преструктуриране на активите. Това засяга така наречените „проекти 100 ha“ и „88 ha“. Целта на това преструктуриране на активи е била да освободи налични средства за осъществяване на инвестициите. Това същевременно би намалило финансовите разходи по дълга. Въпреки това не е посочено, че целият договор за продажба с обратен лизинг трябва да бъде изплатен по-рано от предвиденото, за да се намалят финансовите разходи. По-скоро преструктурирането на активите има за цел само да „намали“ финансовите разходи, а не да ги премахне.
(88)
И накрая, предвид финансовите ограничения на HLW, Комисията не вижда причина, поради която HLW е трябвало да има за цел да изкупи производствените си активи, когато изплащането е било дължимо едва на по-късен етап. Действително, по никакъв начин не е показано, че лизинговият договор би представлявал пречка за преструктурирането. По-специално, точка 4.12 от ИБП 2003 не подкрепя това предположение, тъй като в нея само се посочва, че чрез продажбата на някои активи, които преди това са били определени като непроизводствени, HLW би било в състояние да намали разходите за обслужване на лизинговия договор. Това е съвсем логично, като се има предвид, че активите са щели да бъдат продадени, за да се изплати (частично) заемът и така HLW да се освободи от плащане на лихви за заема. Това обаче няма никаква връзка с обратното изкупуване на производствените активи, което не би могло да генерира налични средства, тъй като тези активи са щели да бъдат запазени от фирмата.
(89)
Поради това обратното изкупуване на производствените активи не е било предвидено в ИБП 2003. Следователно HLW е използвало помощта за цел, която не е включена в плана за преструктуриране, който е бил основата за разрешаването на помощта. Това означава, че помощта е използвана в нарушение на НПП и решението за разрешаване, т.е. Протокол № 8. Съгласно член 1, буква ж) от Процедурния регламент това би могло да се счита за неправилно използване, тъй като за такова се определя използването на помощ в нарушение на решението за одобряване на държавна помощ (22).
б) Несъвместимост на неправилно използваната помощ
(90)
След като бе установено, че получената държавна помощ не е използвана в съответствие с плана, необходимо е да се докаже, че тази неправилно използвана помощ е и несъвместима с общия пазар.
(91)
Формално погледнато, такова заключение вече може да се направи от факта, на първо място, че дружеството не е използвало помощта в съответствие с плана, който съгласно Протокол № 8 е длъжно да прилага правилно и, на второ място, че всяка друга държавна помощ извън ИБП, НПП и Протокол № 8 е несъвместима с общия пазар съгласно точка 18 от Протокол № 8.
(92)
В допълнение Комисията отбелязва, че тя не би могла да сметне действителното използване за съвместимо с общия пазар въпреки факта, че AHW е възстановило своята жизнеспособност. В тази връзка Комисията би искала да изясни, че въпреки че получателят се съмнява дали неговата настояща жизнеспособност е достатъчна, трябва да се има предвид, че неговото разбиране за жизнеспособност се отклонява от начина, по който жизнеспособността е определена в приложение 3 към Протокол № 8. Това разбиране беше прието в Протокол № 8, наблюдавано от двете договарящи се страни и не може да се изменя с обратна сила от получател.
(93)
Все пак Комисията отново отбелязва на първо място, че съвместимостта не произтича просто от факта, че HLW е възстановило жизнеспособността си през 2006 г. Всъщност само възстановяването на жизнеспособността не е достатъчно, за да се определи даден проект за преструктуриране за съвместим с общия пазар. Освен това трябва да е гарантирано, че възстановяването на жизнеспособността е постигнато с държавна помощ в минималния размер, необходим за преструктурирането, и че са приложени компенсаторни мерки. Комисията припомня, че тези условия са посочени в член 8, параграф 4 от Европейското споразумение, което се упоменава в точка 1 от Протокол № 8. Всъщност идеята, че държавната помощ трябва да е в минималния необходим размер, предполага, че помощта не следва да се използва за финансиране на инвестиция или мярка, която не е от съществено значение за преструктурирането (23).
(94)
На второ място Комисията припомня, че планът, т.е. задачите за преструктуриране и мерките за тяхното финансиране трябва да гарантират ex ante, че ще бъде постигната жизнеспособност. Всъщност в ИБП 2003 е наблегнато специално на инвестициите и на изтегляне на инвестициите за по-ранен период при използването на държавната помощ. В плана е посочено, че инвестициите трябва да бъдат изтеглени за 2003 г. благодарение на междинния заем. Освен това е отбелязано, че преструктурирането на активите се очаква да се осъществи през 2004 и 2005 г., което очевидно е твърде късно за изпълнение на инвестиционната програма. Затова заемът е бил осигурен, за да обезпечи недостига на финансиране. Действително, във въведението към плана се повтаря, че „изпълнението на програмата за преструктуриране в съответствие с приетия график и продължаването на функционирането на предприятието ще изискват необходимия междинен заем.“ В заключение, междинният заем е бил счетен за необходим, за да се изтеглят инвестициите за по-ранен период в съответствие с определен график.
(95)
Поради това фактът, че HLW е решило да изплати договора за продажба с лизинг на производствени активи и да не осъществи навреме инвестициите показва, че от гледна точка ex ante действията на HLW са застрашили шансовете му за възстановяване на жизнеспособността. Всъщност полските власти не са съобщили никаква причина, поради която през август 2003 г., когато HLW кандидатства за гаранцията, ситуацията би трябвало да е променена, като се има предвид, че това е било само пет месеца след последната актуализация на плана през март 2003 г. Следователно това използване на помощта не е било изпълнение на плана, а по-скоро, предвид факта, че инвестициите са били свързани с график - пречка за правилното изпълнение на плана. Така, от гледна точка ex ante, дружеството очевидно е застрашило жизнеспособността си въпреки факта, че по-късно я е възстановило.
(96)
Вярно е, че финансовите ресурси са заменими, и фактът, че държавната помощ не е използвана в съответствие с плана, би могъл да означава, че е можело планът за преструктуриране да се финансира чрез други средства, първоначално планирани да се използват за други цели, за които помощта се използва сега. Въпреки това подобна аргументация не е приемлива в случая на проект за преструктуриране, при който финансовите средства на дружеството следва да се използват за преориентирането на предприятието и поради затрудненията на дружеството не следва да остават свободни средства за проекти извън плана. Следователно използването на средства от гарантирания от държавата заем за изплащане на заема за производствените активи допринася за намаляването на дейностите за преструктуриране, особено за навременното осъществяване на горепосочените инвестиции.
(97)
Освен това Комисията не вижда уместността на аргумента, представен от полските власти и от получателя за това, че през 2003 г. дружеството е било в толкова затруднено финансово положение, че не е било в състояние да предприеме инвестиции. Това е така, тъй като Комисията не разбира защо дружество в такова състояние би избрало изплащането на дългосрочен заем вместо други мерки, които са били определени като необходими за възстановяването на жизнеспособността.
(98)
И накрая, не е уместно сегашното предложение на дружеството да навакса неосъществените през 2004 г. инвестиции, тъй като изпълнението е било свързано с определен график, който е смятан за единствения начин за възстановяване на жизнеспособността до края на 2006 г. Нарушение определено има и то не може да бъде променено с промяна в ИБП. Това е така дори въпреки факта, че ИБП 2005 предвижда допълнителни инвестиции, тъй като те не могат да поправят неправилното използване на помощта.
(99)
На трето място, дори ако HLW бе приело през август 2003 г., че инвестициите вече няма да са необходими за възстановяване на жизнеспособността, това би означавало, че HLW е посочило прекомерно големи разходи за преструктуриране в ИБП 2003 и че получената помощ не е била необходима за преструктурирането. Въпреки това Комисията счита, че не е вероятно дружеството да е променило становището си само пет месеца след завършване на ИБП 2003 (през март 2003 г.), когато, през август 2003 г., то кандидатства за гаранцията и посочва, че основната част е необходима, за да се изплати заемът за производствените активи. За да обоснове подобно твърдение, дружеството е трябвало непременно да уведоми Комисията своевременно за този факт, но не го е направило.
(100)
Независимо от това, дори ако инвестициите не са били необходими, пренасочването на средствата за изплащане на транзакцията за продажба с обратен лизинг на производствените активи не би могло да се оправдае като разход за преструктуриране. Всъщност финансирането на изплащането на договора за продажба с обратен лизинг на производствени активи е било уредено и изплащането е можело да стане след периода на преструктуриране. Може да е вярно, че това води до финансова тежест, но явно тя е взета под внимание във финансовите прогнози в ИБП 2003. Тъй като активите не могат да бъдат продадени, единственият резултат от изплащането по този начин би било облекчаването от финансовите разходи, което би осигурило на HLW допълнителна ликвидност. Това означава, че HLW е получило допълнителни налични средства, които могат да се считат за оперативна помощ, която би могла да доведе дори до мерки, предизвикващи прекомерно изкривяване на пазара. Ето защо Комисията не вижда как такива мерки биха могли да бъдат разрешени, ако тя беше уведомена за тях. Също така, ако инвестициите наистина не са били необходими, действителното използване на помощта отново би се считало за несъвместимо с общия пазар.
(101)
И накрая, Комисията не оспорва аргумента на получателя, че гаранцията е била използвана в съответствие с решението на правителството и че правителството е било компетентно да определи предназначението на помощта. Въпреки това Комисията отбелязва, че това не оказва влияние върху съвместимостта на гаранцията, която следва да бъде определена в съответствие с Протокол № 8 и ИБП 2003, които не включват помощи за одобрената от правителството цел в решението за предоставяне на помощ.
(102)
С оглед на гореспоменатото Комисията следва да заключи, че помощта е била използвана по начин, който е несъвместим с точки 9 и 18 от Протокол № 8. Следователно тя е несъвместима с общия пазар.
в) Въздействие на несъвместимостта на неправилно използваната помощ върху целия план за преструктуриране
(103)
И накрая, необходимо е да се определи въздействието на несъвместимостта на неправилно използваната помощ.
(104)
В тази връзка Комисията би искала на първо място да изтъкне, че настоящото разследване не установи, че някои разходи за преструктуриране вече не са нужни, а че има неправилно използване на част от държавните средства. Може да е вярно, че някои инвестиции биха могли да бъдат отменени - в най-добрия случай след получаване на одобрение от Комисията. Това би означавало, че действителните разходи за преструктуриране са по-малки и че съответната част от помощта ще трябва да бъде възстановена - подход, който Комисията е възприела в предишни дела за преструктуриране в стоманодобивната промишленост (24). При все това, в настоящия случай въпросът не е само в това, че някои разходи за преструктуриране са станали излишни, а проблемът е, както беше обсъдено по-горе, че цялото финансиране на част от преструктурирането (т.е. тези 31,2 млн. евро) е загубило смисъл, като се има предвид, че от гледна точка ex ante междинният заем е използван почти изцяло по начин, който не е съобразен с ИБП и е застрашил възстановяването на жизнеспособността, или от гледна точка на момента, когато е настъпила промяната, той е осигурил на дружеството налични средства в излишък, които е трябвало да бъдат върнати. Освен това такова неправилно използване не може да бъде коригирано с обратна сила чрез осъществяване на инвестицията от страна на дружеството на по-късен етап, тъй като средствата са били предоставени с цел осигуряване на възможност за финансиране на инвестициите и финансово преструктуриране в точно определен момент. Това стимулиране чрез помощта вече не е било актуално през 2005 г. Всъщност, ако преструктурирането беше организирано на по-късен етап, нямаше да има нужда от никаква помощ, по-специално от междинния заем, гарантиран от държавата. Следователно неправилното използване на помощта засяга всички средства, осигурени чрез междинния заем, които са използвани за продажбата с обратен лизинг на производствените активи.
(105)
Освен това Комисията е наясно, че излишъкът на ресурси в края на периода на преструктуриране не е нещо необичайно и че едно дружество не следва да бъде санкционирано за постигането на по-добри резултати в сравнение с очакваните ex ante. Това обаче би следвало да води до по-добри бизнес резултати, които да осигуряват на дружеството по-големи маржове за по-ранно изплащане на дълга например. Това не означава, че дружеството може да пренасочва почти цялата помощ за цели, които не са посочени в бизнес плана.
(106)
На второ място следва да се напомни, че дружеството е получило и няколко други мерки за държавна помощ, например отписването на дълг и част от гарантирания заем, използвана за финансиране на инвестиции. Тези мерки са осъществени в съответствие с плана и са помогнали на дружеството да постигне жизнеспособност.
(107)
Независимо от това би могло да се приеме, че цялото преструктуриране следва да се смята за неуспешно, тъй като планът е осъществен само частично, а от гледна точка ex ante само пълното осъществяване на плана за преструктуриране би гарантирало, че жизнеспособността е възстановена. Все пак в тази връзка вероятно има значение, че дружеството е възстановило жизнеспособността си (25). Случаят е такъв, поне доколкото дружеството не е получило прекомерно голяма помощ, която не е била необходима за възстановяване на жизнеспособността. С други думи, ако тази облага е била върната, това щеше да възстанови ex ante положението, т.е. да потвърди получаването на прекомерна помощ. В такъв случай останалите мерки, които са приложени в съответствие с плана, може действително да са допринесли за възстановяване на жизнеспособността. Следователно те биха могли да се считат за съвместими при условие, че получената прекомерна помощ е била върната.
(108)
Следователно, тъй като останалите мерки са осигурили възстановяването на жизнеспособността с минималната необходима помощ, Комисията може да заключи, че има неправилно използване само на пренасочената сума от гарантирания заем, а не на цялата сума на помощта за преструктуриране, и че другите мерки съгласно ИБП 2003 си остават съвместими.
г) Елемент на помощ в неправомерно използваната част от гарантирания заем
(109)
И накрая, трябва да се определи елементът на помощ в гарантирания от държавата заем от 31 245 684 EUR. По принцип интензитетът на помощта в гаранцията може да бъде до 100 % (26).
(110)
Все пак Комисията признава, че гаранцията като вид помощ в този случай е имала ограничено изкривяващо въздействие, като се има предвид, че заемът, за който HLW е получило гаранция, е изплатен след една година от Arcelor. Поради това Комисията счита, че за да се възстанови цялата облага, получена от дружеството, е необходимо да се върне само субсидията за лихви, дадена с гаранцията за периода, в който заетите средства са били на разположение на дружеството. Освен това Комисията отбелязва, че дружеството все още е имало шансове да получи финансиране и е могло да предостави добро обезпечение. Това се потвърждава в договора за гаранцията, в който се изисква да има обезпечение.
(111)
Според постоянната практика на Комисията субсидията за лихви би следвало да е равна на разликата между лихвата, която би било необходимо да се плаща в пазарни условия, и действително заплатената от дружеството лихва. В този случай пазарната лихва би се изчислила на базата на референтната ставка в момента на предоставяне на средствата (август 2004 г.) плюс 400 базисни точки, като се има предвид, че HLW не е било жизнеспособно през 2004 г. (вж. съображение 46 по-горе), а е било дружество в затруднено положение (27). Установената практика на Комисията не позволява преминаване под 400 базисни точки (28). По-голямо увеличение обаче не е необходимо, тъй като дружеството е предоставило обезпечение и стоманодобивният отрасъл е имал добри показатели през 2004 г.
(112)
Тъй като заемът не е предоставен в PLN, а в евро, Комисията прилага референтната ставка за Еврозоната, т.е. 4,43 %. В тази връзка следва да се напомни, че действително постигнатата облага следва да бъде оценена, като се сравнят условията, постигнати от дружеството, и условията, които биха били постигнати в пазарни условия (без държавната помощ). Обичайна пазарна практика е лихвата за кредити да се определя на базата на референтната ставка (обикновено съответната междубанкова референтна ставка) за валутата на главницата, тъй като колебанието на стойността на парите се свързва с икономиката, в която се използва дадена валута. Следователно в случая на заем, определен в евро, референтната ставка, прилагана от кредитор, работещ в условията на пазарна икономика, следва също да бъде тази, която се използва за кредит, определен в евро, въпреки че заемът е предоставен в Полша.
(113)
Следователно годишната лихва е трябвало да бъде 8,43 %., т.е. тя е трябвало да възлиза на 2 807 206 EUR. Необходимо е тя да се сравни с действителните разходи, които е направило дружеството. Те включват лихвата от 1 061 050 EUR плюс премии за гаранцията (както е посочено в съображение 42, букви а) и б), които, според практиката на Комисията, следва да се вземат под внимание, когато се изчислява размерът на помощта от гаранцията (29).
(114)
Разходът за гаранцията следва да се разпредели върху цялата сума на гаранцията и да се съотнесе към неправилно използваната помощ плюс лихвата, покрита от гаранцията. Това е така, защото ограниченото използване на гарантираната част от заема за инвестиции е бизнес решение, което все още не е било взето, когато гарантираният заем е уреден като заем за 46 млн. евро плюс лихви за пет години. В противен случай гарантираният заем щеше да бъде уреден по друг начин. Следователно трябва да се направи пропорционално разпределение чрез изчисляване на дела на таксата спрямо действително гарантираната и неправилно използвана сума. Освен това, по същите причини таксата следва да бъде изчислена пропорционално на времето, в което гаранцията е използвана действително спрямо гаранцията за общия период от пет години, тъй като теоретично гаранцията се е амортизирала в този период. Ако тя се прекрати по-рано, това представлява преразглеждане на бизнес решение, което е независимо от предишната договореност.
(115)
Това означава, че Комисията приема приспадането на разходите за таксата за държавната хазна и таксата за подготовка, както е посочено по-горе в съображение 42, но на базата на пропорционално изчисление въз основа на: а) съотношението на действително гарантираната сума [32,3 (=31,24 + 1,06 (главница плюс действително платена лихва)] към общата сума на гаранцията (58 330 000 EUR), и б) съотношението на действителното използване към планираното използване за 5 години (т.е. 388 дни от възможни 1 826 дни).
(116)
По отношение на таксите за заема, посочен по-горе в съображение 42, буква в) обаче Комисията не счита, че това са разходи, които да се приспаднат от облагата, като се има предвид, че всеки заем в пазарни условия предполага подобни разходи, които вероятно биха могли да са дори по-високи.
(117)
Това води до следното изчисление, като се отчита сложна лихва върху облагата от 24 август 2004 г. до изплащането, със ставка на възстановяване от 7,62 % годишно:
(в евро)
Обща сума на финансирането
31 245 684,00
Дължима лихва от 24.8.2004 г. до 16.9.2005 г.
2 807 206
Действително заплатена лихва от страна на HLW върху гарантирания заем
1 061 050
Такса за изготвяне на гаранцията, пропорционална на цялата гаранция и срока на заема
31 792
Такса за държавната хазна, пропорционална на цялата гаранция и срока на заема
68 683
Общи действително направени разходи за гарантирания заем
1 161 525
Разлика в лихвите (= облага)
1 645 682
Плюс сложна лихва със ставка на възстановяване от 24.8.2004 г. до 20.11.2007 г.
444 086
За плащане към 20.11.2007 г.
2 089 768
д) Заключение
(118)
В заключение: Комисията стига до заключението, че изплащането по договора за продажба с обратен лизинг за производствените активи не е било предвидено в ИБП 2003 и е поставило в опасност възстановяването на жизнеспособността, поне в периода, когато помощта е поискана. Въпреки това, тъй като дружеството все пак е възстановило жизнеспособността си, неправилното използване на помощта не засяга съвместимостта на останалата помощ. Освен това, тъй като гаранцията е прекратена и заемът вече е изплатен, сега е необходимо да се възстанови само субсидията за лихви, от която HLW се е възползвало в периода, когато средствата са били налични (т.е. от превода на сумата до изплащането). Тази субсидия за лихви възлиза на 1 645 682 EUR.
3. Промяна на плана
(119)
Полша е помолила Комисията да приеме актуализиран ИБП съгласно точка 10 от Протокол № 8.
(120)
Комисията е разглеждала подобни случаи в миналото и е изяснила, че: „Одобряването на промяна в ИБП от страна на Комисията следва да се основава на съображението, че не съществува проблем по отношение на съвместимостта на промяната с целите на Протокол № 8. Такъв е случаят, когато основните данни, посочени в протокола, отнасящи се за държавната помощ, капацитета и определянето на времето остават непроменени и пропорционалността на държавните помощи, както е определено в протокола, продължава да съществува, без да се поставя под съмнение целта за жизнеспособност.“ (30).
(121)
В решението си за започване на процедурата Комисията разясни, че в този случай промените не са се отнасяли нито за увеличаване на общата сума на държавната помощ, нито за увеличаване на производствения капацитет (31) в рамките на периода на преструктуриране, но че преработеният ИБП основно е включвал значителна промяна в инвестиционната стратегия на дружеството, че вероятно предоставената държавна помощ е използвана неправилно, като е използвана като оперативна помощ, и не е била необходима повече държавна помощ за завършване на инвестициите (вж. съображения 54 и 56). По същество разследването потвърди, че тези съмнения не са разсеяни и действително има неправилно използване на помощта, както беше заключено по-горе, и тя е несъвместима с общия пазар.
(122)
ИБП 2005 не коригира тази слабост, т.е. прекомерната държавна помощ, и следователно не може да бъде одобрен в този вид. По-специално, фактът, че AHW междувременно е обновило инвестиционната си програма, не е достатъчен за коригиране на слабостта. Както беше обсъдено по-горе, това щеше да бъде така, дори ако дружеството беше осъществило само инвестициите, посочени в плана за преструктуриране. Ясно е, че новата инвестиционна програма ще бъде осъществена на много по-късен етап, отколкото е било предвидено първоначално в плана. Освен това е ясно, че първоначалната помощ е била предоставена за гарантиране на спазването на графика на програмата за преструктуриране. Така помощта е била обвързана с целта HLW да бъде насърчено да направи тези инвестиции навреме, според графика, през 2003 и 2004 г. Всъщност, ако графикът за преструктуриране беше отложен ex ante за 2004 и 2005 г., нямаше да съществува необходимост от междинен заем и съответно от помощ.
(123)
Независимо от неправилното използване Комисията отбелязва, че ако неправилно използваната помощ бъде възстановена, тя може да приеме оставащата част от новия план. В решението за започване на процедурата Комисията отбеляза готовността си да приеме новата бизнес стратегия от гледна точка на промишлеността, приемайки, че новата инвестиция ще е от полза за бъдещите икономически резултати на дружеството и би могла да има друго положително въздействие по отношение на опазването на околната среда и намаляването на разходите.
(124)
Във всеки случай Комисията отбелязва, че изменението на плана не изисква допълнителна помощ, а се финансира изцяло от средствата на инвеститора. Поради това Комисията не вижда причина за отхвърляне на актуализираната програма, дори ако съществува промяна в стратегията (32).
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(125)
Накратко, Комисията стига до заключението, че съгласно точки 9 и 18 от Протокол № 8 има неправилно използване на гаранцията за заем от 31,2 млн. евро и тя е била използвана по несъвместим начин от HLW. Като се има предвид, че държавната гаранция е била прекратена и заемът е бил изплатен, което означава, че е имало облага за HLW, равняваща се на субсидия за лихви от 1 645 682 EUR, тази облага следва да бъде възстановена. Предвид това, че на 20 ноември 2007 г. AHW доброволно е изплатило в блокираната сметка 2 089 768 EUR, съответстващи на сумата, която трябва да се възстанови, плюс сложната лихва, които ще бъдат получени от полските власти към датата на публикуване на настоящото решение, друго възстановяване на суми не е необходимо.
(126)
Освен това, имайки предвид, че посочената помощ е възстановена, Комисията може, съгласно точка 10 от Протокол № 8, да одобри промяната в плана, представена в ИБП 2005, тъй като той не включва допълнителна помощ и укрепва жизнеспособността на фирмата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ от 1 645 682 EUR, предоставена на HLW/AHW от Полша в нарушение на точка 18 от Протокол № 8, е била използвана неправилно от HLW/AHW и е несъвместима с общия пазар.
Член 2
С оглед възстановяването на неправилно използваната помощ, посочена в член 1, Комисията не възразява срещу изменението на бизнес плана на AHW.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Република Полша.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2007 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 11 de diciembre de 2007
relativa a la ayuda estatal C 51/06 (ex N 748/06) concedida por Polonia a Arcelor Huta Warszawa
[notificada con el número C(2007) 6077]
(El texto en lengua polaca es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2008/406/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 88, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Visto el Protocolo 8 del Tratado de Adhesión sobre la reestructuración de la industria siderúrgica polaca (1),
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones (2), de conformidad con el citado artículo, y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
I. PROCEDIMIENTO
(1)
En 2002 la empresa Arcelor Huta Warszawa (en lo sucesivo, «AHW»), en aquel momento aún Huta L.W. SP. z o. o. (en lo sucesivo, «HLW»), presentó a las autoridades polacas un plan de reestructuración (también denominado plan de negocios individual). El plan (en lo sucesivo, «el PNI de 2003») fue actualizado en marzo de 2003.
(2)
El proceso de reestructuración siderúrgica comenzó en Polonia en junio de 1998 cuando Polonia presentó a la Comunidad un primer programa de reestructuración del sector siderúrgico para cumplir lo dispuesto en el artículo 8, apartado 4, del Protocolo 2 del Acuerdo Europeo con Polonia (en lo sucesivo, «el artículo 8, apartado 4»), que autorizaba con carácter excepcional la concesión de ayuda estatal para la reestructuración del sector siderúrgico durante los cinco primeros años tras la entrada en vigor del Acuerdo.
(3)
El 5 de noviembre de 2002, el Consejo de Ministros de la República de Polonia aprobó el programa de reestructuración y desarrollo del sector siderúrgico polaco hasta 2006 y, sobre esta base, el 25 de marzo de 2003 adoptó su programa nacional de reestructuración (en lo sucesivo, «el PNR»). Este programa autoriza esencialmente la concesión de ayudas de hasta 3 387 millones de zlotys polacos (PLN) (846 millones EUR) para la reestructuración del sector siderúrgico polaco en el período de 1997 a 2006 (3).
(4)
El PNR fue presentado a la Comisión, que lo evaluó el 25 de marzo de 2003 y, sobre la base de esta evaluación, presentó una propuesta de Decisión del Consejo destinada a ampliar el período de gracia (que inicialmente estaba previsto que expirase en 1997) para la concesión de ayuda estatal al sector siderúrgico polaco con arreglo al Acuerdo Europeo hasta finales de 2003, siempre que los beneficiarios alcanzasen la rentabilidad antes de 2006. La propuesta fue aprobada por el Consejo en julio de 2003 (4).
(5)
Por consiguiente, la UE autorizó a Polonia, mediante una excepción de las normas de la UE (5), a conceder ayuda de reestructuración al sector siderúrgico, lo que se estableció finalmente en el Protocolo 8 del Acta de Adhesión sobre la reestructuración de la industria siderúrgica polaca (en lo sucesivo, «el Protocolo 8») (6). En este Protocolo se autoriza la concesión de ayuda estatal por un importe de 3 387 millones PLN a las ocho empresas indicadas, incluida HLW, hasta finales de 2003, siempre que la reestructuración se llevara a cabo antes del 31 de diciembre de 2006 (7). El PNR asigna 322 millones PLN en concepto de ayuda de reestructuración a HLW (véase el cuadro 8), que se confirma con mayor detalle en el PNI de 2003 y que se ha de aplicar con arreglo al punto 9, letras a) y h), del Protocolo 8.
(6)
Con el fin de garantizar el cumplimiento de sus condiciones, el Protocolo 8 establece modalidades de ejecución y control. Entre otras cosas, las autoridades polacas debían facilitar informes de control semestrales y un consultor independiente llevó a cabo evaluaciones independientes en 2004, 2005 y 2006. Hasta el momento, los informes sobre la actividad de HLW/AHW se presentaron en febrero de 2004, abril de 2005, mayo de 2006 y junio de 2007. Se negociaron con las autoridades polacas y los beneficiarios y fueron aceptados por los servicios de la Comisión y las autoridades polacas.
(7)
En 2005, AHW modificó el PNI de HLW (en lo sucesivo, «el PNI de 2005») y se solicitó la autorización de la Comisión de conformidad con el punto 10 del Protocolo 8.
(8)
Mediante carta de 6 de diciembre de 2006, la Comisión informó a las autoridades polacas de que había decidido incoar el procedimiento establecido en el artículo 88, apartado 2, del Tratado CE respecto de la posible existencia de ayuda abusiva.
(9)
La decisión de la Comisión de incoar el procedimiento se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea (8). La Comisión invitó a los interesados a presentar sus observaciones a propósito de las medidas de ayuda.
(10)
Las autoridades polacas respondieron mediante carta de 2 de marzo de 2007. El 19 de marzo de 2007, la Comisión también recibió observaciones del beneficiario AHW, que fueron remitidas con unas preguntas formuladas a las autoridades polacas. Tras una reunión celebrada en marzo de 2007 entre las autoridades polacas y el beneficiario, el 2 de abril y el 6 de agosto de 2007 se volvieron a plantear nuevas preguntas a las autoridades polacas. Polonia respondió el 4 de junio y el 1 de octubre de 2007.
(11)
Posteriormente, el 18 de octubre de 2007 los servicios de la Comisión informaron a Polonia de su evaluación preliminar del caso y, tras nuevos intercambios de información entre las autoridades polacas y la Comisión, el 16 de noviembre las autoridades polacas indicaron que la empresa tenía la intención de reembolsar la ayuda, «sin perjuicio de la situación jurídica».
(12)
En una carta de 22 de noviembre, las autoridades polacas confirmaron que el 20 de noviembre de 2007 AHW había ingresado 2 089 768 EUR en una cuenta bloqueada a favor del Ministerio de Hacienda polaco. De conformidad con las condiciones del acuerdo, nadie tendrá acceso al dinero depositado en la cuenta hasta que se adopte la presente Decisión. Ese día el Ministerio recibirá el importe más los intereses a partir del 20 de noviembre de 2007. Si la decisión no se adopta antes de finales de febrero de 2008, el dinero pasará a disposición de AHW.
II. DESCRIPCIÓN DETALLADA DE LA AYUDA
(13)
AHW es un productor siderúrgico polaco que fabrica acero líquido y productos largos, especialmente aceros de calidad y especiales (perfiles ligeros y pesados).
(14)
En 1991 el productor siderúrgico italiano Lucchini adquirió la mayor parte del capital en acciones de HLW y en 2005 la vendió a Arcelor, que se fusionó con Mittal Steel en 2006 (9).
1. El programa de reestructuración descrito en el PNI de 2003
(15)
La Comisión entiende que HLW atravesaba graves dificultades financieras en el momento de adoptar el plan de negocios. No recibía aportes financieros adicionales de su matriz Lucchini, empresa que, según las autoridades polacas, se encontraba en una profunda crisis financiera y no estaba en condiciones de vender sus propios activos más cotizados por problemas reglamentarios. Entre 1997 y 2003 la empresa disponía de muy poca liquidez, lo que se tradujo en el plan de reestructuración (10).
(16)
Por tanto, para restablecer la rentabilidad, el PNI de 2003 de HLW establecía varias tareas esenciales de reestructuración (en el punto 3.2), entre las cuales las más importantes eran las siguientes:
«a)
la reestructuración de activos y la reestructuración financiera con objeto de obtener fondos para la aplicación del presente programa, garantizar liquidez y reducir los costes financieros;
b)
la realización de inversiones con el fin de mejorar la calidad y la gama de productos manufacturados y de aumentar la competitividad de la empresa; la reducción de costes […];
c)
la introducción de nuevas mejoras en las normas de protección del medio ambiente».
a) Inversiones
(17)
En el PNI de 2003 (punto 3.3) se declaraba que su estrategia industrial consistía en «centrarse en la mejora gradual de su gama de productos mediante una reducción significativa de la producción de barras y palanquillas y el desarrollo de la producción centrándose en aceros especiales y de calidad». A tal efecto, HLW esperaba «… desarrollar un programa de inversiones graduales en los ámbitos siguientes de la planta: tren de laminación medio, forja, planta de trefilado, instalación de colada en lingotes», mientras que se debía cerrar el tren de laminación en frío de flejes.
(18)
Con objeto de llevar a cabo la estrategia anterior, la empresa previó un programa de inversiones de [entre 150 y 220 millones PLN] (11), que se indicó en el PNI 2003 como sigue:
Cuadro 1
Inversiones previstas en el ámbito de la producción de acero (= cuadro 21 del PNI de 2003)
(en miles PLN)
2002
2003
2004
2005
2006
Total
Acería
[…]
[…]
Trenes de laminación en caliente
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[en torno al 95 %]
Total
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Planta de trefilado
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Total
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[entre 150 y 220 millones PLN]
(19)
Como se ha indicado en el punto 4.4 del PNI de 2003, las inversiones se centraron en la modernización de los trenes de laminación en caliente (véase el cuadro 22 del PNI de 2003). Ello incluía la modernización del tren de laminación medio y la sustitución de los hornos de recalentamiento del tren de laminación de palanquillas cuadradas y del tren de laminación de perfiles pesados. En el cuadro 23 del PNI de 2003 figuraba el calendario de ejecución de las inversiones. En él se indicaba que casi todas ellas tenían que iniciarse en 2002.
b) Reestructuración de la plantilla
(20)
Con arreglo al PNI de 2003 (punto 4.11), la empresa tenía previsto reducir su plantilla de 1 249 a 850 trabajadores. El PNI de 2005 prevé ahora una nueva reducción hasta los 700 empleados. El PNI de 2003 asignó 4,03 millones PLN para la reestructuración de la plantilla, de los cuales 1,5 millones PLN iban a proceder de una ayuda estatal específica, 1,17 millones PLN del programa PHARE y 1,34 millones PLN de la empresa (12).
c) Reestructuración financiera
(21)
El PNI de 2003 contemplaba también la reestructuración financiera y la reestructuración de los activos, que, según el plan (punto 3.2), incluían: «la devolución de los créditos a corto plazo y la enajenación de los activos innecesarios no productivos».
(22)
El PNI de 2003 (punto 4.7) contemplaba la reestructuración de la deuda de 513,369 millones PLN (según el balance, se trataba de deudas a corto y largo plazo). Se había previsto financiar esta deuda mediante los beneficios futuros y la reestructuración de los activos. De la reestructuración de los activos se había previsto recaudar 363 millones PLN en 2004 y 2005, de los cuales 60 millones PLN se destinarían a cubrir las nuevas deudas.
(23)
La Comisión entiende que el PNI de 2003 especificaba las siguientes medidas de reestructuración financiera. En primer lugar, se condonó la deuda pública con el resultado de 21,5 millones PLN de ayuda (véase el punto 4.12.2). En segundo lugar, desde 2000 HLW había venido llevando a cabo algún tipo de reestructuración de activos mediante la venta de los activos no productivos. Se suponía que ello generaría fondos para financiar el programa de inversiones.
(24)
La reestructuración de los activos ha de analizarse teniendo en cuenta que los activos de HLW ya habían sido objeto de una operación financiera descrita por la propia empresa como una «operación de venta y lease back». En 2000 la empresa había obtenido un crédito por importe de 250 millones PLN garantizado básicamente mediante una hipoteca sobre el suelo y los edificios propiedad de la empresa. Se incluían activos productivos y no productivos. El reembolso debía realizarse en dos pagos al año hasta 2010. La operación era necesaria porque HLW necesitaba liquidez pero no podía enajenar sus activos no productivos inmediatamente. La venta debía realizarse a lo largo de los próximos años y tendría como resultado la generación de liquidez y la reducción de los costes financieros.
(25)
Con arreglo al PNI de 2003, se debían reestructurar los activos no productivos (puntos 4.7 y 4.8). Aparentemente a finales de 2001 se vendió una primera parte (53 hectáreas) de las 100 hectáreas. No obstante, se retrasó la venta de otros activos no productivos porque AKR (Agencja Kapitałowo Rozliczeniowa SA), una empresa participada por la Agencia de Desarrollo Industrial y el Tesoro Público, tenía dificultades a la hora de regular la situación jurídica de la parte del suelo no relacionada con la producción.
(26)
Habida cuenta de que no se disponía de los fondos procedentes de la venta del suelo, se previó un crédito puente de 300 millones PLN garantizado por el Estado. Se suponía que este crédito iba a ser empleado para inversiones y para cubrir las deudas a corto plazo (219 millones PLN en total). Además, se asignó una cuantía de 53 millones PLN para realizar las inversiones previstas inicialmente para después de 2006 (los 219 + 53 millones PLN suman, junto al 10 % de los costes de financiación, es decir, 27 millones, 299 millones PLN). En consecuencia, de los fondos totales de [entre 50 y 220] millones PLN previstos para inversiones, al menos […] millones PLN, es decir, […] millones PLN - 43 millones PLN) deberían incluirse en los 219 millones PLN. Por tanto, el importe restante de […] millones PLN (219 millones PLN - […] millones PLN) ha debido ser el coste de la reestructuración financiera a corto plazo.
d) Reestructuración en el ámbito de la incidencia en el medio ambiente
(27)
El PNI de 2003 incluía también (punto 4.9) un programa separado de inversiones en materia de protección del medio ambiente que consistía en la ejecución de un sistema de gestión medioambiental con arreglo a la norma ISO 14001 (0,5 millones PLN), una serie de inversiones al amparo de un proyecto de saneamiento de terrenos por importe de 50 millones PLN y la modernización de la unidad energética (para lo que no se asignaron fondos). Estas inversiones iban a comenzar en 2002.
(28)
El procedimiento puso de relieve que solo algunas de las medidas indicadas en el PNI de 2003 se llevaron a la práctica conforme a lo previsto. En particular, se pospuso hasta 2007/2008 la construcción de una planta de tratamiento de chatarra y no empezó a construirse hasta el verano de 2007. Además, se abandonó la construcción de una planta de tratamiento de residuos dado que este proceso de tratamiento de residuos lo lleva a cabo un subcontratista (13), por ser una solución más eficaz desde el punto de vista de los costes.
(29)
No obstante, el procedimiento confirmó también la alegación de Polonia de que los costes de la reestructuración ambiental no tenían que pagarse con cargo al plan de reestructuración sino a partir de fondos propios, tales como los obtenidos de la reestructuración de activos.
e) Financiación de la reestructuración
(30)
En el punto 4.12 del PNI de 2003 se constata la existencia de un déficit de 300 millones PLN (véase también el estado de flujos de tesorería, punto 5.1). Habida cuenta de que no existe indicación en contrario, puede suponerse que se trataba de la financiación total necesaria.
(31)
En el punto 4.12 se afirma que la reestructuración requirió una financiación por importe de 113,6 millones PLN en 2002 y de 105,3 millones PLN en 2003, a los que se han de añadir los 21,9 millones PLN que costó el crédito que hubo de pedirse para lograr tales fondos. Además, se asignó una cuantía adicional de 53 millones PLN destinada a cubrir los costes. No obstante, no había indicación de para qué se necesitaba exactamente la financiación.
(32)
Después de 2003 dio la impresión de que ya no se necesitaba más financiación. De hecho, en su PNI de 2005 AHW, al describir el PNI de 2003, confirma que «el Programa de Reestructuración […] partía de la base de que se adoptaría una serie de acciones de tipo estratégico y operativo de las que se esperaba una mejora notable de la rentabilidad de las actividades y, como consecuencia, la liquidez financiera. El programa de reestructuración aprobado apostaba por que mejorarían gradualmente a partir de 2003 los factores de liquidez financiera.».
f) Conclusión sobre las medidas de reestructuración previstas en el PNI de 2003
(33)
La reestructuración descrita en el PNI para la que se necesitaban fondos extraordinarios abarca la inversión de ([entre 150 y 220] millones PLN, incluidos los 53 millones PLN de inversiones adelantadas), la reestructuración de la plantilla (4,03 millones PLN), condonaciones de algunas deudas públicas (21,5 millones PLN), reestructuraciones financieras (81,5 millones PLN) y financiaciones de costes (27,1 millones PLN), lo que totaliza 324,63 millones PLN.
(34)
La reestructuración tenía que financiarse esencialmente a través de un crédito garantizado por el Estado, cuyo objetivo era cubrir el déficit financiero resultante del retraso de parte de la reestructuración de los activos. Por tanto, con el fin de hacer posible que la empresa llevara a cabo la reestructuración financiera e inversiones en 2002/2003 y posiblemente en 2004, se le concedió el crédito puente avalado por el Estado. Por consiguiente, la reestructuración se encontraba claramente asociada a un calendario temporal.
(35)
No obstante, en el PNI de 2003 no figuraba que la reestructuración de los activos fuera a conducir a la reestructuración de costes. Se trataba más bien de un ejercicio en curso, independiente del plan de reestructuración con ayuda estatal y que no necesitaba financiación adicional del Estado. Por otra parte, algunas medidas no relacionadas directamente con el restablecimiento de la rentabilidad, como las medidas medioambientales, se financiaron mediante la reestructuración de los activos y, por tanto, se llevaron a la práctica, como reiteran las autoridades polacas, al margen de la reestructuración.
(36)
En realidad, la única razón de que se mencione la reestructuración de los activos era para generar financiación a través de la enajenación de los activos no productivos. No obstante, no se menciona el reembolso de la operación de venta y lease back.
2. Ayuda estatal
(37)
De los 322 millones PLN de ayuda (calculada como equivalente en subvención neta) aceptados inicialmente en el PNR, AHW obtuvo la ayuda que figura en el cuadro anejo facilitado por Polonia:
Cuadro 2
Ayuda estatal autorizada y recibida en 2002 y 2003 (14)
PNR
(en miles PLN)
Ayuda estatal obtenida
(en miles PLN)
Diferencia
(en miles PLN)
Total en 2002-2003
321 878 000
203 946 000
117 932 000
(38)
La ayuda se concedió con tres fines distintos:
a)
0,33 millones PLN para la reestructuración de la plantilla (se habían previsto inicialmente 1,5 millones PLN);
b)
20,56 millones PLN para condonaciones de deudas (se habían previsto inicialmente 21,5 millones), que se emplearon para introducir mejoras generales en la situación financiera de la empresa;
c)
garantía de un crédito de 183,2 millones PLN (46,3 millones EUR; autorizado inicialmente un importe de 299 millones PLN).
(39)
El crédito garantizado por el Estado fue concedido a HLW por el banco Pekao S.A. sobre la base de un acuerdo celebrado entre HLW y el banco el 10 de diciembre de 2003. El acuerdo del crédito establece que este se ha de reembolsar en el plazo de cinco años contados a partir de la firma del acuerdo, es decir, antes del 10 de diciembre de 2008.
(40)
AHW había solicitado la garantía en agosto de 2003. Se concedió mediante una decisión del Consejo de Ministros de 31 de diciembre de 2003 y tenía un valor nominal de 46,3 millones EUR más intereses y otros costes asociados de hasta 58,3 millones EUR. La decisión del Consejo de Ministros reconocía que HLW necesitaría primero la ayuda para financiar las inversiones relacionadas con el tren de laminación en caliente y los costes de adquisición en el marco del contrato de venta/lease back y ordenaba que se debía emplear a tal efecto. En particular:
a)
una parte del crédito por un importe de 14 600 000 EUR se destinaba a financiar inversiones productivas, inversiones relacionadas con el tren de laminación (medio) y la modernización del laminador (jaulas). No obstante, entre el 30 de septiembre de 2004 y el 28 de febrero de 2005 solo se habían utilizado 2 854 355 EUR en 8 plazos. El reembolso tuvo lugar el 16 de septiembre de 2005;
b)
la otra parte, de un importe de 31 430 000 EUR, con la que la empresa deseaba abonar la parte restante del contrato de venta/lease back, se destinaba a la reestructuración de la deuda mediante la recompra de los activos productivos (suelo y edificios). A partir del 24 de agosto de 2004, la empresa utilizó 31 245 684 EUR y los reembolsó el 16 de septiembre de 2005. Según las autoridades polacas y el beneficiario, el crédito se empleó para saldar el contrato de venta y lease back de 2000.
(41)
La empresa indicó que en conjunto había abonado intereses por importe de 1 132 788,35 EUR, que pagó a plazos. A tal efecto, se consideró que el primer plazo de intereses, pagado el 30 de diciembre de 2004, debía asignarse a las porciones correspondientes del crédito utilizadas, considerando que a partir de ese momento, los importes de los intereses podían distribuirse entre los totales respectivos. Las autoridades polacas informaron de que ello conducía al desglose siguiente en concepto de pago de intereses:
Cuadro 3
Intereses pagados
(en EUR)
Fecha, intereses pagados
Total intereses
Intereses sobre la parte del crédito destinada al contrato de venta y lease back
Intereses sobre la parte del crédito destinada a inversiones
30.12.2004
371 931
363 880
8 051
30.6.2005
536 522
491 612
44 910
16.9.2005
224 336
205 557
18 778
1 132 788
1 061 050
71 738
(42)
AHW también tuvo las siguientes partidas de gasto en relación con el crédito garantizado:
a)
una tasa de preparación de 270 000 EUR;
b)
una tasa del Tesoro Público para la concesión de la garantía del crédito de 583 300 EUR, pagada el 30 de abril de 2004 (1 % del importe total de la garantía de 58 330 000, independientemente del tamaño del crédito concedido realmente);
c)
los costes incurridos por el banco en concepto del contrato de crédito y repercutidos a AHW, 55 947 EUR.
(43)
La solicitud del crédito presentada por HLW en 2003 indica también que la reducción del crédito (en relación con el importe autorizado con arreglo al PNI de 2003) se basó en la propia iniciativa de HLW porque el crédito ya se había negociado. No obstante, HLW se reservó el derecho de solicitar la ayuda restante hasta el máximo de 75 millones PLN, pero nunca lo hizo.
3. Ejecución del PNI de 2003
(44)
Nadie cuestiona que el PNI de 2003 solo se ejecutó parcialmente. Entre 2002 y 2004 HLW solo gastó 58,7 millones PLN en la reestructuración. De los […] millones PLN destinados a ser invertidos en la modernización del tren de laminación en caliente prevista para 2002 a 2004 solo se gastó [aproximadamente el 25 % del importe total de inversión que figura en el cuadro 1]. Las inversiones se destinaban exclusivamente al tren de laminación medio, mientras que no se invirtió en los hornos de recalentamiento del tren de laminación de desbastes o del tren de laminación para perfiles. En cambio, de los […] millones PLN, en torno a medio millón se invirtió en la acería y […] millones PLN en otras inversiones generales (para información detallada, véanse las columnas de los años 2002, 2003 y 2004 del cuadro 4).
(45)
No se facilitó información alguna a la Comisión sobre cómo se llevó a cabo la reestructuración financiera. No obstante, del PNI de 2005 la Comisión constata que a 30 de junio de 2005 el endeudamiento de HLW era aproximadamente el mismo que a finales de 2001 (véase el punto 18 del PNI de 2005). Además, ya en 2004 HLW pudo lograr un resultado de explotación positivo. Por tanto, la Comisión supone que la empresa ha logrado con éxito su reestructuración financiera a corto plazo como había previsto.
(46)
Los informes del consultor independiente encargado del seguimiento confirman que HLW no era rentable en 2004 ni a finales de 2005. Sin embargo, AHW era rentable al término del período de reestructuración (finales de 2006).
(47)
Nadie discute que la rentabilidad a finales de 2006 se debe a una serie de factores que, al margen de la modernización parcial del tren de laminación, se derivan sobre todo de la expansión del sector siderúrgico, que tuvo una incidencia muy positiva en el volumen de negocios de la empresa. Además, con la absorción de HLW por parte de Arcelor, un gran inversor, desaparecieron todos los problemas de liquidez de HLW. Sin embargo, la empresa no pudo hacer valer su argumento general de que el uso de la garantía con fines de refinanciación fue una de las causas de que la empresa lograse la rentabilidad.
4. Modificaciones en el PNI de 2003
(48)
En 2005, la llegada de un nuevo propietario produjo un cambio considerable en la estrategia de inversiones. En vez de modernizar los trenes de laminación en caliente ya existentes, ahora AHW tiene la intención de construir un nuevo tren de laminación con capacidad para producir productos largos para la construcción. Al parecer el tren de laminación empleará como materia prima palanquillas cuadradas de 160 mm y su gama de productos estará compuesta por perfiles para armadura de acero al carbono, perfiles redondos y planos, perfiles ligeros y perfiles cuadrados y transversales. Las autoridades polacas explican que esta adaptación constituye una respuesta a la evolución del mercado de la construcción en el que se ha previsto un crecimiento sustancial durante muchos años en la región de Varsovia, que puede ofrecer a AHW una ventaja al ser la primera empresa en tomar la iniciativa por estar situada en esta zona.
(49)
El nuevo tren de laminación será plenamente operativo a mediados de 2008 y sustituirá a los anteriores trenes de laminación en caliente, en los que ya se han invertido [aproximadamente el 25 % de la inversión total que figura en el cuadro 1] millones PLN en su modernización. En el cuadro siguiente se resume el coste total del programa de inversiones:
Cuadro 4
Costes del nuevo programa de inversiones en el PNI de 2005
(en miles PLN)
2002 (15)
2003 (15)
2004 (15)
2005
2006
Total
Acería
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Tren de laminación en caliente
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[aproximadamente el 120 % del importe total de inversión que figura en cuadro 1]
Total
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Total
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[aproximadamente el 140 % del importe total de inversión que figura en cuadro 1]
(50)
Por consiguiente, los costes totales de inversión serán ahora de [aproximadamente el 140 % de la inversión total que figura en el cuadro 1] millones PLN, de los cuales se ha previsto asignar [aproximadamente el 120 % de la inversión total que figura en el cuadro 1] millones PLN al tren de laminación en caliente, es decir, […] millones PLN más de lo destinado inicialmente para inversión. No obstante, estos costes incluyen los […] millones PLN para el tren de laminación de perfiles medios ya realizado. Si se restasen de los […] millones PLN, el coste del nuevo tren de laminación ascendería a [menos de 200] millones PLN.
5. Desarrollo de la capacidad de producción
(51)
En el cuadro siguiente se indican los cambios en la capacidad de producción de AHW:
Cuadro 5
Capacidad de producción máxima anual en miles de toneladas
Producción
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
Observaciones
Acero líquido
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[aproximadamente el 100 % de toda la capacidad del tren]
[ídem]
Sin cambios
Productos planos
20
20
20
20
0
0
0
Con arreglo al Protocolo 8
Tren de alambrón
180
180
180
180
180
0
0
Con arreglo al Protocolo 8
Tren de redondos comerciales y de perfiles ligeros
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[alrededor del 40 %]
0
Nueva estrategia (16)
Tren de perfiles largos pesados
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[alrededor del 60 %]
0
Nueva estrategia (16)
Tren de perfiles para forjado
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
0
Nueva estrategia (16)
Tren de laminación de flejes en frío
30
0
0
0
0
0
0
Con arreglo al Protocolo 8
Nuevo tren de laminación
0
0
0
0
0
[…]
[alrededor del 70 %]
Nueva estrategia (no contemplada en el Protocolo 8)
(52)
Una vez que el nuevo tren de laminación sea plenamente operativo en 2008, se cerrará el antiguo. Antes de 2007 la producción total de la empresa no superó en ningún momento la capacidad máxima de […] toneladas. Por tanto, la modificación del programa de inversiones tendrá como resultado una nueva reducción de la capacidad de producción de […] toneladas.
III. RAZONES PARA INCOAR EL PROCEDIMIENTO
(53)
En su carta de 6 de diciembre de 2006, la Comisión indicó que no se había ejecutado el plan de reestructuración de AHW y señaló que tenía la intención de investigar si ello implicaba que la ayuda de reestructuración se había concedido de forma abusiva. En particular, la Comisión indicó que una gran parte de la ayuda no se había empleado adecuadamente.
(54)
Además, la Comisión albergaba dudas de que pudiera aceptar el plan de negocios actualizado con arreglo al punto 10 del Protocolo 8, ya que se refiere a una nueva inversión que podría ser útil pero no necesaria para la reestructuración de la empresa.
IV. OBSERVACIONES DE LAS AUTORIDADES POLACAS
(55)
Las autoridades polacas afirman que AHW utilizó la garantía estatal de acuerdo con las condiciones con arreglo a las cuales fue concedida y explican que:
a)
en primer lugar, el reembolso de la operación de venta y lease back estaba relacionado con inversiones que solo se describieron de forma muy general, sin especificar en detalle;
b)
en segundo lugar, formaba parte de la reestructuración financiera, habida cuenta de que el importe de los costes de reestructuración era de 857 millones PLN, puesto que las pérdidas y las deudas también se consideran costes de reestructuración. Polonia señala que estas pérdidas son las de los años 2002 y 2003, de un importe de 150 millones PLN, que se indican en el balance previsto (punto 79 del PNI de 2003). Además, la empresa también tenía deudas a corto y largo plazo por importe de 513,4 millones PLN. Los costes adicionales proceden de la reestructuración de la plantilla e inversiones (190,5 millones PLN);
c)
en tercer lugar, la operación formaba parte de la reestructuración de activos que se contemplaba en el plan de reestructuración. Por tanto, la empresa decidió «sustituir el contrato de lease back por un crédito financiero menos oneroso» con objeto de reducir sus «efectos negativos de la deuda financiera existente sobre el flujo de tesorería». Las autoridades polacas señalaron que era urgente, puesto que HLW se encontraba «a punto de agotar sus recursos financieros».
(56)
Por otra parte, las autoridades polacas alegan que la operación de venta y lease back también contribuyó a la rentabilidad de la empresa, aunque no lo acreditan.
(57)
Las autoridades polacas confirman que el calendario de concesión de la ayuda era crucial. De hecho, afirman que «solo hubo necesidad de ayuda estatal en 2003/2004» cuando se constató esencialmente un déficit financiero (17).
(58)
Las autoridades polacas reiteran que AHW ha devuelto la ayuda. Se suponía que la garantía del Estado solo era un complemento de las demás garantías del crédito. De hecho, se ofreció al banco una garantía en forma de aval sobre el suelo y todos los activos fijos, así como siete letras de cambio. Además, Polonia facilitó datos pormenorizados sobre varios instrumentos financieros que HLW también usaba en aquel momento y, por consiguiente, alega que HLW podría haber obtenido financiación en el mercado sin la garantía.
(59)
Las autoridades polacas recuerdan que Arcelor no habría comprado la empresa de no estar segura de que HLW «tenía derecho a recibir la ayuda estatal que se le concedió para el proceso de reestructuración».
(60)
Las autoridades polacas subrayan que la modificación del plan conducirá a un programa de inversiones más amplio que el previsto en el plan original y que toda la inversión se había comprometido de forma irrevocable a finales de 2006 (es decir, a finales del período de reestructuración). Por tanto, las autoridades polacas estiman que no se debería considerar que la ayuda había sido concedida de forma abusiva y que la modificación del plan propuesta debe ser considerada compatible con las normas comunitarias.
(61)
Las autoridades polacas informaron de que ya en 1997 se negoció la inversión prevista en el PNI de 2005, es decir, la sustitución del tren de laminación medio. No obstante, entre 1997 y 2003 la empresa no disponía del flujo de tesorería suficiente para financiar esta inversión. Hasta que Arcelor no se hizo con el control de la empresa no hubo fondos suficientes para la financiación (18). Por otra parte, Polonia alega que en el PNI de 2003 la gama de productos se definió de forma muy general y poco precisa, habida cuenta de la evolución de la estructura de la demanda en el mercado polaco, que exigía su adaptación.
(62)
Las autoridades polacas alegan que las modificaciones introducidas en el PNI de 2005 no inciden negativamente en el Protocolo 8. El nuevo plan es necesario para lograr «una rentabilidad duradera». La rentabilidad actual al término del período de reestructuración solo se debió a la positiva situación del mercado y de precios/ingresos/costes. En este sentido, se alega que la tecnología de desbastes no garantizaría que la empresa fuera competitiva a largo plazo y tendría que ser sustituida por un proceso de colada continua de tecnología de vanguardia.
(63)
Las autoridades polacas sugieren que, aunque la ayuda se considerase ayuda de funcionamiento adicional, convendría tener en cuenta que se equilibra con las medidas compensatorias, a saber, la reducción adicional de la capacidad de producción de la empresa en el marco del cambio de estrategia. También confirman que HLW no llevó a cabo todas sus inversiones porque se retrasó la reestructuración de sus activos.
(64)
Polonia también informó a la Comisión del tipo de interés aplicado al crédito como se indica en el considerando 41 y de los demás costes relativos al crédito y la garantía, como se indica en el considerando 42.
V. OBSERVACIONES DE LOS INTERESADOS
(65)
El beneficiario presentó observaciones sobre la incoación del procedimiento y se le ha mantenido informado del intercambio de información entre la Comisión y las autoridades polacas.
(66)
AHW alega que una gran parte de la ayuda se utilizó para volver a adquirir determinados activos alquilados para reducir los costes financieros. Además, como las inversiones estaban relacionadas con bienes alquilados, su recompra podía ser considerada como parte de la reestructuración.
(67)
El beneficiario alega también que la garantía se concedió antes de la adhesión de Polonia a la Unión Europea (la decisión del Consejo de Ministros se adoptó en diciembre de 2003), por lo que correspondía al Gobierno polaco determinar la finalidad de la ayuda. Por otra parte, la empresa indica que ha utilizado la ayuda en estricta observancia de la decisión por la que se concede la garantía.
(68)
AHW reitera que el nuevo plan ha de cumplir el objetivo del plan anterior y el cambio de estrategia es necesario para la rentabilidad a largo plazo de la empresa.
VI. EVALUACIÓN
1. Legislación aplicable
(69)
El punto 1 del Protocolo 8 establece que «no obstante lo dispuesto en los artículos 87 y 88 del Tratado CE, las ayudas públicas que haya concedido Polonia con objeto de reestructurar determinadas secciones de la industria siderúrgica polaca se considerarán compatibles con el mercado común» si se cumplen, entre otras cosas, las condiciones establecidas en el Protocolo.
(70)
El período de gracia para la concesión de ayuda de reestructuración al sector siderúrgico polaco con arreglo al Acuerdo Europeo fue prorrogado por el Consejo hasta la adhesión de Polonia a la Unión Europea. Esta decisión se plasmó en el Protocolo 8 incluido como parte de la adhesión de Polonia a la Unión Europea. Con el fin de lograr este objetivo, el Protocolo abarca un espacio temporal que comienza antes de la adhesión y culmina después de la misma. Más concretamente, autoriza una cuantía limitada de ayuda de reestructuración para el período 1997-2003 y prohíbe nuevas ayudas estatales al sector siderúrgico polaco a efectos de reestructuración entre 1997 y 2006. A este respecto, difiere claramente de otras disposiciones del Tratado de adhesión tales como el mecanismo de medidas provisionales establecido en el anexo IV («el procedimiento de ayuda existente»), que solo se refiere a las ayudas estatales concedidas antes de la adhesión en la medida en que estén «aún vigentes con posterioridad a la misma». Por tanto, el Protocolo 8 puede ser considerado lex specialis que, en su ámbito de aplicación, sustituye a cualquier otra disposición del Acta de adhesión (19).
(71)
En consecuencia, si bien los artículos 87 y 88 del Tratado CE no se aplicarían en condiciones normales a las ayudas concedidas antes de la adhesión y no vigentes después de la misma, las disposiciones del Protocolo 8 amplían el control de las ayudas estatales al amparo del Tratado CE a cualquier ayuda concedida para la reestructuración del sector siderúrgico polaco entre 1997 y 2006.
(72)
La decisión puede adoptarse con arreglo al artículo 88, apartado 2, del Tratado CE después de la adhesión de Polonia porque, al no existir disposiciones específicas en el Protocolo 8, serán de aplicación las normas y principios habituales. En consecuencia, también será de aplicación el Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo de 22 de marzo de 1999 por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (en adelante «el Reglamento de procedimiento» (20).
2. Ayuda abusiva
(73)
El punto 18, letra a), del Protocolo 8 faculta a la Comisión para adoptar «medidas adecuadas para exigir a las empresas afectadas que reembolsen las ayudas concedidas en incumplimiento de las condiciones establecidas en el presente Protocolo […] si la supervisión pusiera de manifiesto que no se han cumplido las condiciones para las medidas transitorias que se recogen en el presente Protocolo».
(74)
A raíz de la investigación formal, la Comisión ha concluido que Polonia no ha sido capaz de despejar sus dudas en relación con el uso indebido de la ayuda de reestructuración. La Comisión concluye que la empresa no ha ejecutado adecuadamente su plan de reestructuración como se establecía explícitamente en el punto 9, letras a) y h), del Protocolo 8. La Comisión señala que, de los recursos financieros puestos a su disposición (unos 34 millones EUR), solo una parte insignificante se empleó para financiar inversiones en línea con el PNI de 2003, mientras que el resto, 31,2 millones EUR, se utilizó para fines no indicados en el plan.
(75)
Para llegar a esta conclusión, la Comisión analizó, en primer lugar, qué tipo de medidas se habían previsto en el PNI inicial, luego si las medidas que habían sido adoptadas por la empresa eran de alguna forma compatibles con el mercado común y, posteriormente, el efecto de la incompatibilidad de la ayuda abusiva en el marco del plan general, antes de considerar el importe de la ayuda. En el capítulo siguiente (3) se dilucida si el nuevo plan puede cambiar su conclusión.
a) Alcance de la reestructuración establecida en el plan de inversión original
(76)
En primer lugar, la Comisión aclara el alcance del PNI de 2003 y examina si este cubría el contrato de venta y de lease back de los activos productivos, para el que se empleó principalmente la ayuda de reestructuración.
(77)
Como se indicaba en el considerando 34, la tarea principal del plan de reestructuración era garantizar la ejecución de determinadas medidas necesarias para que HLW restableciese su rentabilidad a corto plazo. Se trataba esencialmente de medidas relacionadas con inversiones y una reestructuración financiera. El plan se centraba en lograr la reestructuración de la empresa en 2002 y 2003.
(78)
En primer lugar, al amparo del PNI de 2003 HLW tenía la intención de invertir [150-220] millones PLN. No obstante, tanto el beneficiario como las autoridades polacas parecen concluir que la adquisición de los activos productivos podría considerarse como parte del programa de inversión. Polonia alega que las inversiones se describieron como una medida de carácter muy general, sin especificar ninguna de las inversiones en detalle. Además, el beneficiario esgrime que la compra era necesaria para el proceso de reestructuración «pues la planta no podría haber sido explotada durante la reestructuración sin estos equipos».
(79)
La Comisión no puede aceptar estos argumentos. Es evidente que el PNI de 2003 presenta las inversiones contempladas en el punto 4.4 en términos de costes (cuadro 21 del PNI de 2003, que figura como cuadro 1 en el considerando 18), de contenido (cuadro 22 del PNI de 2003) y de calendario (cuadro 23 del PNI de 2003). No se contemplaba el reembolso del contrato de venta y lease back de los activos productivos. De hecho, esta tentativa ilustra más bien que ni las autoridades polacas ni el beneficiario vieron ninguna justificación plausible para reembolsar el contrato de venta y lease back. De lo contrario, se habría incluido en el plan.
(80)
En segundo lugar, el PNI de 2003 prevé una reestructuración financiera limitada. En las informaciones remitidas con posterioridad las autoridades polacas alegaron que se debería incluir en la reestructuración financiera el importe de la recompra de los activos productivos (21). Esgrimen que la reestructuración financiera también abarcaba las pérdidas existentes por importe de 150 millones PLN y la reprogramación de la deuda de 513 millones PLN, lo que eleva los costes totales de reestructuración a unos 858 millones PLN.
(81)
No obstante, la Comisión no puede aceptar que las pérdidas existentes de 150 millones PLN y la reprogramación de la deuda de 513 millones PLN son costes de reestructuración. Como se indica en el considerando 22, la Comisión no cuestiona que el punto 4.7 del PNI de 2003 menciona que «la empresa tiene la intención de reestructurar la deuda de 513 millones PLN». No obstante, no se indica que forme parte necesariamente de las tareas de reestructuración. En realidad, el punto 3.2 solo señalaba como medidas de reestructuración «el reembolso de créditos a corto plazo y la venta de activos innecesarios no productivos».
(82)
Por otra parte, como alegan las autoridades polacas, tampoco suele ser habitual considerar las pérdidas, sean del tipo que sean, como costes de reestructuración. Las deudas inscritas en el balance no equivalen necesariamente a costes de reestructuración, ya que las deudas en sí mismas forman parte de la actividad normal de una empresa. Es cierto que un endeudamiento excesivo puede provocar dificultades, pero, en ese caso, la reestructuración ha de identificar medidas específicas, como ampliaciones de capital o acuerdos de reprogramación, para abordar este problema de endeudamiento. El plan no contempla ninguna de estas medidas destinadas a la reestructuración financiera (punto 4.7, párrafo quinto).
(83)
Es indudable que el PNI de 2003 indica en su punto 4.7 que solo se necesitaban 363 millones PLN para financiar la reestructuración, una cuantía inferior a la deuda total existente de 513 milones PLN. Además, la cifra de 60 millones PLN que figura en el punto 4.7 parece referirise a capital circulante futuro. Por tanto, la cuantía que se había previsto destinar a la reestructuración era como máximo de 300 millones PLN (véase el anterior punto 30).
(84)
Sin embargo, el uso de los 300 millones PLN se aclara en el punto 4.12.1 del PNI de 2003 en relación con los costes y fuentes de financiación del programa. Este punto explica que para 2002-2003 se necesitaba una cobertura financiera total de 219 millones PLN. Habida cuenta de que esta cuantía se destinaba también para financiar las inversiones, como se indica en el punto 26, los fondos restantes destinados a la reestructuración financiera no superaban los […] millones PLN.
(85)
La cuantía de 81,5 millones PLN ni siquiera cubriría el importe necesario para reembolsar el contrato de venta y lease back. En el punto 3.2 se indicaba claramente que la reestructuración financiera afectaría únicamente a la deuda a corto plazo. Por tanto, la reestructuración financiera incluida en el plan se limitaba a 81,5 millones PLN, que, sin embargo, no abarcaba al reembolso del contrato de venta y lease back, que, como tenía que haberse reembolsado a lo largo de un período que culminaba en 2010, era claramente una deuda a largo plazo. Por consiguiente, reembolsar el contrato de venta y lease back tampoco puede considerarse como parte de la reestructuración financiera que ha de contar con ayuda.
(86)
Por último, las autoridades polacas parecen aceptar que la operación de venta y lease back no formaba parte de la reestructuración de activos, ya que no ponen en tela de juicio que así sea. No obstante, indirectamente hacen referencia a la reestructuración de los activos al citar un pasaje relativo a la misma: «la venta anterior permitirá a Huta L. W. devolver parte de sus créditos y mantener la liquidez financiera» (punto 64 de la carta de 4 de junio).
(87)
No obstante, las autoridades polacas no indicaron que en ningún sitio se afirmara que se hubiera de reprogramar la totalidad de la deuda procedente de la venta y el lease back, mientras que el plan indica en varios puntos que la reprogramación solo se refiere a los activos no productivos. Ello se afirma dos veces en el mismo capítulo del que se extrajo la cita anterior de las autoridades polacas. De hecho, se establece claramente que determinadas deudas en el marco del contrato de venta y de lease back, especialmente las relativas a activos no productivos (véase el punto 4.12.1 del PNI de 2003) han de someterse a la reestructuración de activos. Se trata de los denominados proyectos de «100 hectáreas» y «88 hectáreas». Lo que se pretendía con esta reestructuración de activos era generar liquidez para realizar las inversiones, lo que reduciría simultáneamente el coste financiero de la deuda. No obstante, nada indica que se debería reembolsar el contrato de venta y de lease back antes de lo previsto para reducir los costes financieros. En lugar de ello, la reestructuración de activos solo pretende «reducir» los costes financieros, no eliminarlos.
(88)
Por último, habida cuenta de las dificultades financieras de HLW, la Comisión no ve razón alguna por la que se huniera incitado a la empresa a adquirir sus propios activos productivos cuando no se tenía que proceder a su reembolso hasta una fecha posterior. En ningún caso se indicaba que el contrato de lease back fuera un obstáculo para la reestructuración. En particular, el punto 4.12 del PNI de 2003 no corrobora esta afirmación, ya que solo indica que, mediante la venta de algunos activos, que anteriormente habían sido identificados como no productivos, HLW estaría en condiciones de reducir los costes de servicio del contrato de lease back. Ello es lógico, dado que los activos tenían que ser vendidos para reembolsar (parcialmente) el crédito y liberar así a HLW del pago de intereses sobre el crédito. No obstante, ello no guarda relación alguna con la recompra de los activos productivos, que no podría generar liquidez puesto que estos activos se los quedaría la empresa.
(89)
Así pues, en el PNI de 2003 no se contemplaba la recompra de los activos productivos. Por tanto, HLW utilizó la ayuda para un fin que no se contemplaba en el plan de reestructuración, que era la base para la autorización de la ayuda. Ello implica que la ayuda se empleó de forma no conforme con el PNR y la decisión de autorización, es decir, el Protocolo 8. De conformidad con el artículo 1, letra g), del Reglamento de procedimiento, este hecho puede considerarse ayuda abusiva, es decir, su utilización de forma no conforme a la decisión por la que se autoriza la ayuda estatal (22).
b) Incompatibilidad de la ayuda abusiva
(90)
Una vez se ha acreditado que la ayuda estatal recibida no se utilizó con arreglo al plan, se ha de demostrar que esta ayuda abusiva también es incompatible con el mercado común.
(91)
En términos formales, ello ya se puede deducir del hecho de que, en primer lugar, la empresa no utilizó la ayuda con arreglo al plan que, de conformidad con el Protocolo 8, está obligada a ejecutar adecuadamente y, en segundo lugar, de que cualquier otra ayuda estatal concedida al margen del PNI, el PNR y el Protocolo 8 es incompatible con el mercado común de conformidad con el punto 18 del Protocolo 8.
(92)
Además, la Comisión señala que no habría podido concluir que la utilización real de la ayuda es compatible con el mercado común, a pesar de que AHW volvió a ser rentable. En este contexto, la Comisión desea aclarar que, aunque el beneficiario duda de que su rentabilidad actual sea suficiente, se ha de considerar que su concepto de rentabilidad se aleja de la definición de este término que figura en el anexo 3 del Protocolo 8. Esta definición se acordó en el marco del Protocolo 8, fue verificada por ambas partes contratantes y no puede ser alterada retroactivamente por el beneficiario.
(93)
No obstante, la Comisión reitera, en primer lugar, que la compatibilidad no se deriva simplemente del hecho de que HLW volviera a ser rentable en 2006. De hecho, el restablecimiento de la rentabilidad no basta en sí mismo para que un proyecto de reestructuración sea compatible con el mercado común. Además, se ha de garantizar que este restablecimiento de la rentabilidad se logra con la mínima cuantía de ayuda estatal necesaria para la reestructuración y que se han aplicado medidas compensatorias. La Comisión recuerda que estas condiciones se recogen en el artículo 8, apartado 4, del Acuerdo Europeo al que se hace referencia en el punto 1 del Protocolo 8. En particular, el concepto de que la ayuda estatal se ha de circunscribir al mínimo necesario implica que la ayuda no debería emplearse para financiar una inversión o medida que no sea esencial para la reestructuración (23).
(94)
En segundo lugar, la Comisión recuerda que el plan, es decir, las medidas de reestructuración y los recursos previstos para su financiación, ha de garantizar, desde un punto de vista ex ante, el restablecimiento de la rentabilidad. De hecho, el PNI de 2003 pone especial énfasis en la realización y en la aceleración de las inversiones gracias a la ayuda estatal. El plan indicaba que había que adelantar las inversiones a 2003 merced al crédito puente. Además, se afirmaba que la reestructuración de los activos debía tener lugar en 2004 y 2005, lo que resultaba, obviamente, demasiado tarde para la ejecución del programa de inversiones. En consecuencia, el crédito sirvió para cubrir las necesidades de recursos financieros. De hecho, en la introducción al plan se afirma que «la ejecución del programa de reestructuración con arreglo al calendario previsto y la continuación de la actividad de la empresa exige nuevos créditos puente». En conclusión, se consideraba que el crédito puente era necesario para realizar las inversiones con arreglo al calendario establecido.
(95)
Por consiguiente, el hecho de que HLW optase por reembolsar el contrato de venta y lease back de los activos productivos y renunciase a realizar las inversiones con arreglo al calendario previsto indica que, desde una perspectiva ex ante, la actuación de HLW puso en peligro sus posibilidades de volver a ser rentable. De hecho, las autoridades polacas no han dado ninguna explicación para justificar por qué en agosto de 2003, cuando HLW solicitó la garantía, debería haber cambiado la situación, dado que solo habían transcurrido cinco meses desde la última actualización del plan en marzo de 2003. Por tanto, esta utilización de la ayuda no corresponde a la ejecución del plan sino que son más bien, dado que las inversiones debían realizarse con arreglo a un calendario predefinido, un obstáculo a su correcta realización. Así pues, desde una perspectiva ex ante, es evidente que la empresa puso en peligro su rentabilidad, a pesar de que posteriormente logró restablecerla.
(96)
Es cierto que los recursos financieros son intercambiables y el hecho de que la ayuda estatal no se utilizara de conformidad con lo previsto en el plan puede sugerir que el plan de reeestructuración podía financiarse con otros medios, destinados inicialmente a otros fines distintos a los que la ayuda se ha consagrado actualmente. No obstante, esta argumentación no es aceptable en el contexto de un programa de reestructuración en el que los medios financieros de la empresa han de usarse para reorientar sus actividades y, como consecuencia de sus dificultades financieras, ningún recurso disponible debe consagrarse a proyectos que no se encuadren en el plan. Por tanto, el uso de los fondos procedentes del crédito garantizado por el Estado para reembolsar el crédito vinculado a los activos productivos explica que se hayan reducido las demás medidas de reestructuración en otros ámbitos, en particular la ejecución en los plazos previstos de las inversiones anteriores.
(97)
Por otra parte, la Comisión no entiende la pertinencia del argumento esgrimido por las autoridades polacas y el beneficiario en el sentido de que en 2003 la empresa se encontraba en tal crisis financiera que no estaba en condiciones de realizar inversión alguna. La Comisión no comprende por qué una empresa en tal situación habría optado por reembolsar una deuda a largo plazo en lugar de adoptar otras medidas que se consideraban necesarias para restablecer la rentabilidad.
(98)
Por último, poco importa que la empresa proponga ahora recuperar el terreno pérdido en relación con las inversiones no realizadas en 2004, porque la ejecución estaba supeditada a un determinado calendario, que se consideraba era la única manera de restablecer la rentabilidad a finales de 2006. Esta infracción es definitiva y no puede ser alterada modificando el PNI y ello a pesar de que el PNI de 2005 contempla inversiones adicionales, ya que estas no pueden corregir el uso indebido de los recursos.
(99)
En tercer lugar, a pesar de que en agosto de 2003 HLW había podido determinar que ya no se necesitaban las inversiones para restablecer su rentabilidad, ello implicaría que HLW había indicado unos costes de reestructuración excesivamente altos en el PNI de 2003 y que la ayuda recibida no era necesaria para la reestructuración. No obstante, la Comisión considera poco problabe que la empresa cambiara de opinión cinco meses después de que hubiera aprobado el PNI de 2003 (en marzo de 2003) cuando, en agosto de 2003, solicitó la garantía e indicó que la mayor parte se destinaba a reembolsar el crédito relacionado con los activos productivos. Si así hubiera sido, con objeto de sustanciar esta conclusión, la empresa debería haber comunicado en su momento este hecho a la Comisión, pero no lo hizo.
(100)
No obstante, aunque las inversiones no hubieran sido necesarias, reorientar los fondos para reembolsar el contrato de venta y lease back de los activos productivos no parecería justificable como coste de reestructuración. Se planificó la financiación del reembolso del contrato de venta y lease back de los activos productivos y podría haberse reembolsado plenamente después del período de reestructuración. Puede ser cierto que ello implicaba cargas financieras, pero estas se tuvieron en expresamente cuenta en las previsiones financieras del PNI de 2003. Al no poder venderse los activos, la única consecuencia del reembolso sería por tanto la liberación de los costes financieros, lo que habría dado a HLW una mayor liquidez. Ello implica que HLW obtuvo recursos financieros adicionales, que pueden ser considerados ayuda de funcionamiento y que podrían haber tenido como consecuencia medidas con un falseamiento excesivo del mercado. Por consiguiente, la Comisión no se imagina cómo podría haber autorizado estas medidas, de habérsele notificado. Por tanto, si las inversiones no eran realmente necesarias, la utilización real de la ayuda también se consideraría incompatible con el mercado común.
(101)
La Comisión no cuestiona el argumento del beneficiario según el cual la garantía se empleó conforme a la decisión del Gobierno y este era competente para determinar la finalidad de la ayuda. No obstante, la Comisión señala que ello no influye en la compatibilidad de la garantía, que se ha de determinar de conformidad con el Protocolo 8 y el PNI de 2003, que no contemplan la concesión de ayudas a los fines aprobados por el Gobierno en la adopción de su decisión.
(102)
Habida cuenta de lo anteriormente expuesto, la Comisión ha de concluir que la ayuda se ha empleado de forma incompatible con los puntos 9 y 18 del Protocolo 8, por lo que es incompatible con el mercado común.
c) Incidencia de la incompatibilidad de la ayuda abusiva sobre todo el plan de reestructuración
(103)
Para terminar, se ha de evaluar la incidencia de la incompatibilidad de la ayuda abusiva.
(104)
A tal efecto, a la Comisión le gustaría señalar, en primer lugar, que el presente procedimiento de investigación no ha demostrado que algunos costes de reestructuración fueran inútiles, sino que una parte de los fondos públicos ha sido utilizada de manera abusiva. Es evidente que algunas inversiones podían haber sido anuladas, idealmente con el acuerdo de la Comisión. Ello implicaría que los costes reales de reestructuración serían inferiores y que habría que recuperar la proporción correspondiente de la ayuda; planteamiento que la Comisión ha aceptado en anteriores casos de reestructuración en el sector siderúrgico (24). No obstante, en el caso que nos ocupa el problema no es solo que algunos costes de reestructuración han resultado ser irrelevantes sino que, como se ha indicado anteriormente, radica en que toda la financiación asignada a una parte de la reestructuración (31,2 millones EUR) ha perdido su razón de ser, ya que, desde una perspectiva ex ante, el crédito puente se utilizó casi totalmente de una forma que no se ajustaba al PNI y puso en peligro el restablecimiento de la viabilidad y que, si se considera el momento en el que se produjo el cambio, aportó a la empresa un excedente de recursos financieros, que se ha de reembolsar. Además, este uso abusivo no puede ser rectificado a posteriori por la empresa realizando las inversiones más tarde porque los fondos se concedieron para permitir la financiación de las inversiones y la reestructuración financiera en un determinado momento. Ya en 2005 quedó obsoleto el objetivo de la ayuda. En realidad, si la reestructuración se hubiera planificado más tarde, no habría sido necesaria ayuda alguna, y en particular no habría sido necesario el crédito puente garantizado por el Estado. En consecuencia, la ayuda abusiva afecta a todos los fondos facilitados al amparo del crédito puente que se utilizaron para financiar el contrato de venta y lease back de los activos productivos.
(105)
La Comisión es también consciente de que no suele ser inhabitual que haya un exceso de recursos al término del período de reestructuración y de que no se debería penalizar a una empresa por conseguir mejores resultados de lo esperado. Ello debe conducir, sin embargo, a lograr mejores resultados empresariales, que hagan posible que la empresa logre mayores márgenes que le permitan, por ejemplo, acelerar el reembolso de sus deudas. Ello no implica que la empresa pueda reorientar casi toda la ayuda a fines no especificados en el plan de negocios.
(106)
Por otra parte, conviene recordar que la empresa también recibió otras ayudas estatales como la condonación de deudas y la posibilidad de utilizar una parte del crédito garantizado para financiar inversiones. Estas medidas se llevaron a la práctica de acuerdo con el plan y contribuyeron a lograr la rentabilidad de la empresa.
(107)
No obstante, se habría podido considerar que toda la reestructuración había fracasado porque el plan solo se llevó a cabo en parte y, desde una perspectiva ex ante, únicamente la plena ejecución del plan de reestrucración garantizaría el restablecimiento de la rentabilidad. En este contexto, lo relevante, sin embargo, es que la empresa volvió a ser rentable (25). Tal es el caso siempre que la empresa no obtuviera una ayuda excesiva, que no fuera necesaria para el restablecimiento de la rentabilidad. Dicho de otro modo, la compensación de esta ventaja permite volver a la situación previa, es decir, anula los efectos de la concesión de una ayuda excesiva. En este caso, se puede considerar que las otras medidas, que se ejecutaron conforme al plan, fueron las que contribuyeron a restablecer la rentabilidad. Por tanto, estas medidas pueden ser consideradas compatibles con las normas en materia de ayudas estatales, siempre que se recupere la ayuda recibida en exceso.
(108)
Por consiguiente, dado que las medidas restantes hicieron posible que se restableciese la rentabilidad limitando la ayuda al mínimo imprescindible, la Comisión puede concluir que solo se utilizó de manera abusiva el importe del crédito garantizado, destinado a fines distintos de los previstos, y no la totalidad de la ayuda de reestructuración, y que las demás medidas contempladas en el PNI de 2003 se ejecutaron con arreglo a lo previsto.
d) Elemento de ayuda contenido en la parte del crédito garantizado utilizada de manera abusiva
(109)
Por último, se ha de precisar el elemento de ayuda contenido en el crédito garantizado por el Estado de un importe de 31 245 684 EUR. En principio, la intensidad de ayuda de una garantía puede ser de hasta el 100 % (26).
(110)
La Comisión reconoce, sin embargo, que la garantía como forma de ayuda tuvo en este caso un efecto de falseamiento limitado, dado que al cabo de un año Arcelor reembolsó el crédito en relación con el cual HLW había obtenido la garantía. Por tanto, la Comisión considera que, con vistas a compensar toda la ventaja recibida por la empresa, es preciso recuperar únicamente la bonificación de intereses ofrecida por la garantía para el período en que el dinero prestado se encontraba a disposición de la empresa. Además, la Comisión señala que la empresa aún tenía posibilidades de obtener financiación y estaba en condiciones de constituir un aval adecuado. Así se confirma en el contrato de garantía, que exigía un aval.
(111)
De acuerdo con la práctica reiterada de la Comisión, la bonificación de intereses sería equivalente a la diferencia entre los intereses que se tendrían que haber abonado en condiciones de mercado y los pagados realmente por la empresa. En este caso, los intereses de mercado se calcularían sobre la base del tipo de referencia en el momento en que se facilitaran los fondos (agosto de 2004) más 400 puntos básicos, dado que HLW no era rentable en 2004 (véase el considerando 46), sino una empresa en crisis (27). La práctica consagrada de la Comisión no permite bajar de los 400 puntos básicos (28). No obstante, no se precisa ningún incremento adicional ya que la empresa constituyó una garantía y el sector siderúrgico se comportaba bien en 2004.
(112)
Dado que el credito no se concedió en PLN sino en euros, la Comisión aplica el tipo de referencia para la zona del euro, es decir, el 4,43 %. En este contexto, se debería recordar que el beneficio alcanzado realmente se ha de calcular comparando las condiciones obtenidas por la empresa con las que se habrían conseguido en condiciones de mercado (sin la garantía del Estado). Es práctica habitual del mercado fijar el interés crediticio sobre la base del tipo de referencia (por lo general, el tipo de referencia en el mercado interbancario) para la moneda del crédito porque la fluctuación del valor del dinero está relacionada con la economía en la que se emplea una moneda determinada. Por consiguiente, en el caso de un crédito denominado en EUR, el tipo de referencia aplicado por un acreedor en una economía de mercado también debería ser el usado para créditos denominados en EUR, aunque el crédito se concediera en Polonia.
(113)
Así pues, el interés debería haberse situado en el 8,43 % anual, o sea, debería haber ascendido a 2 807 206 EUR. Esta cuantía tiene que ser comparada con los gastos en los que incurrió realmente la empresa, que consisten en intereses por un importe de 1 061 050 EUR más algunas primas por la garantía [como se indica en el punto 42, letras a) y b)], que, según la práctica de la Comisión, se han de tener en cuenta a la hora de calcular el importe de ayuda de la garantía (29).
(114)
El coste de la garantía debe repartirse a lo largo del importe total de la misma y relacionarse con la ayuda abusiva más los intereses cubiertos por la garantía. Ello se debe a que el uso limitado de la parte garantizada del crédito para inversiones fue una decisión empresarial que aún no se conocía cuando se negoció el crédito garantizado y que debía garantizar el crédito de 46 millones EUR más intereses por cinco años. De no ser así, el crédito garantizado se habría negociado de otra manera. Por consiguiente, se debería realizar una reparto proporcional calculando la parte del coste relativa al importe realmente garantizado y usado de manera abusiva. Además, por las mismas razones, debería calcularse este coste en proporción al tiempo durante el cual se empleó realmente la garantía con relación al período total de cinco años, ya que la garantía se amortizaba teóricamente en dicho período. Si se rescinde anticipadamente, se trata de una revisión de una decisión empresarial que es independiente del acuerdo anterior.
(115)
Ello implica que la Comisión acepta la deducción de los importes abonados al Tesoro Público y la tasa de preparación indicada anteriormente en el considerando 42, aunque sobre la base de un cálculo a prorrata, basado en: a) la proporción del importe realmente garantizado [32,3 = 31,24 + 1,06 (principal más intereses realmente abonados)] en relación con el importe total de la garantía (58 330 000 EUR), y b) la proporción del uso real con relación al uso previsto en un período de 5 años (388 días de 1 826 días posibles).
(116)
No obstante, por lo que respecta a los costes relativos al crédito indicados anteriormente en el considerando 42, letra c), la Comisión no los considera costes deducibles de la ventaja, dado que cualquier crédito concedido en condiciones de mercado ha de implicar también costes similares, que hasta podrían ser superiores.
(117)
Ello conduce al siguiente cálculo, tendiendo en cuenta los intereses debidos sobre la ventaja obtenida calculados para el período comprendido entre el 24 de agosto de 2004 y el reembolso, sobre la base de un rendimiento del 7,62 % anual:
(en EUR)
Importe total financiado
31 245 684,00
Intereses correspondientes, exigidos desde el 24.8.2004 al 16.9.2005
2 807 206
Intereses realmente abonados por HLW sobre el crédito garantizado
1 061 050
Tasa de preparación en concepto de garantía, a prorrata de toda la garantía y la duración del crédito
31 792
Abono al Tesoro Público, a prorrata de toda la garantía y la duración del crédito
68 683
Costes totales incurridos realmente en concepto del crédito garantizado
1 161 525
Diferencial de interés (= ventaja)
1 645 682
Más los intereses calculados sobre la base del tipo de reembolso desde el 24.8.2004 al 20.11.2007
444 086
Pagadero el 20.11.2007
2 089 768
e) Conclusión
(118)
En resumidas cuentas, la Comisión concluye que el reembolso del contrato de venta y lease back de los activos productivos no se contemplaba en el PNI de 2003 y que puso en peligro el restablecimiento de la rentabilidad, al menos en el momento en que se necesitaba la ayuda. No obstante, habida cuenta de que, a pesar de todo, la empresa volvió a ser rentable, la ayuda abusiva no afecta a la compatibilidad de la ayuda restante. Además, como se ha cancelado la garantía y el crédito ya se ha reembolsado, ahora solo queda por recuperar la bonificación de intereses de la que se benefició HLW en el período en que los fondos estaban a su disposición (es decir, desde el momento de la concesión de los fondos y hasta la fecha de su reembolso). Esta bonificación de intereses asciende a 1 645 682 EUR.
3. Modificación del plan
(119)
Polonia ha solicitado a la Comisión que apruebe un PNI actualizado con arreglo al punto 10 del Protocolo 8.
(120)
La Comisión se ha enfrentado a casos similares y ha aclarado que «Toda autorización de la Comisión para introducir modificaciones en un PNI ha de basarse en la consideración de que no existe problema de compatibilidad de dichas modificaciones con los objetivos del Protocolo 8. Tal es el caso cuando las cifras principales indicadas en el Protocolo relativo a las ayudas estatales, la capacidad y el calendario no se modifican y permanece intacta, sin cuestionar el objetivo de la rentabilidad, la proporcionalidad de las ayudas estatales como se establece en el Protocolo» (30).
(121)
En la decisión de incoación la Comisión aclaró que, en este caso, las modificaciones no suponían un incremento del importe total de ayuda estatal ni un aumento de la capacidad de producción (31) en el período de reestructuración, sino que el PNI modificado suponía esencialmente un cambio significativo de la estrategia de inversión de la empresa, que la ayuda estatal concedida parecía haber sido utilizada de manera abusiva como ayuda de funcionamiento y que no se necesitaban nuevas ayudas estatales para completar las inversiones (véanse los considerandos 54 y 56). El procedimiento de investigación confirmó esencialmente que no se despejaron estas dudas, ya que la ayuda fue utilizada de manera abusiva, como se concluye anteriormente, y es incompatible con el mercado común.
(122)
El PNI de 2005 no subsana esta deficiencia, que no es otra que el exceso de ayuda estatal, por lo que no puede ser autorizado en su versión actual. En particular, el hecho de que AHW haya rescatado entre tanto su programa de inversiones no basta para suplir la deficiencia. Como se ha planteado anteriormente, habría sido así aun cuando la empresa solo hubiera llevado a cabo las inversiones indicadas en el plan de reestructuración. Es evidente que el nuevo programa de inversiones se ejecutará en una fase mucho más tardía de lo inicialmente previsto en el plan. También está claro que la ayuda original se concedió para garantizar el cumplimiento del calendario del programa de inversiones. Por tanto, la ayuda estaba relacionada con el objetivo de incitar a HLW a realizar estas inversiones con arreglo a un calendario preciso en 2003 y 2004. De hecho, si el calendario de reestructuración se hubiera pospuesto ex ante a 2004 y 2005, no habría sido necesario el crédito puente ni, por tanto, ninguna ayuda.
(123)
Sin perjuicio del uso abusivo, la Comisión señala que, si la ayuda abusiva se recupera, puede autorizar el nuevo plan. En la decisión de incoación del procedimiento, la Comisión manifestó su disposición a autorizar la nueva estrategia empresarial desde un punto de vista industrial y acepta que la nueva inversión sería beneficiosa para el futuro rendimiento económico de la empresa y que podría tener otros efectos positivos en términos de protección del medio ambiente y de reducción de costes.
(124)
En cualquier caso, la Comisión señala que la moficación del plan no exige una ayuda adicional sino que se financia enteramente a partir de los fondos del inversor. Por tanto, la Comisión no ve razón alguna para oponerse al programa actualizado, a pesar de que existe un cambio de estrategia de la empresa (32).
VII. CONCLUSIÓN
(125)
A modo de resumen, la Comisión concluye que, de conformidad con lo dispuesto en los puntos 9 y 18 del Protocolo 8, la garantía por importe de 31,2 millones EUR se utilizó de manera abusiva y se empleó de forma incompatible por parte de HLW. Habida cuenta de que ha expirado la garantía del Estado y se ha reembolsado el crédito, HLW obtuvo una ventaja equivalente a una bonificación de intereses por importe de 1 645 682 EUR, que ha de ser reembolsada. Dado que el 20 de noviembre de 2007 AHW reembolsó voluntariamente la suma de 2 089 768 EUR, que corresponde a la cantidad que debía ser reembolsada más los intereses, en una cuenta bancaria bloqueada a la que tendrán acceso las autoridades polacas a partir de la fecha de adopción de la presente Decisión, no es preciso proceder a nuevos reembolsos.
(126)
Además, siempre que se devuelva la ayuda, la Comisión, con arreglo a lo dispuesto en el punto 10 del Protocolo 8, puede autorizar la modificación del plan indicada en el PNI de 2005, pues no implica la concesión de ayuda adicional y refuerza la rentabilidad de la empresa.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La ayuda estatal de un importe de 1 645 682 EUR concedida por Polonia infringiendo lo dispuesto en el punto 18 del Protocolo 8 ha sido utilizada de manera abusiva por HLW/AHW y es incompatible con el mercado común.
Artículo 2
Habida cuenta de que se ha reembolsado la ayuda utilizada de manera abusiva a que se hace referencia en el artículo 1, la Comisión no presenta objeciones a la modificación del plan de negocios por parte de AHW.
Artículo 3
La destinataria de la presente Decisión es la República de Polonia.
Hecho en Bruselas, el 11 de diciembre de 2007.