32001L0019
L 206/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2001/19/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 май 2001 година
за изменение на Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО на Съвета относно общата система за признаване на професионални квалификации и Директиви 77/452/ЕИО, 77/453/ЕИО, 78/686/ЕИО, 78/687/ЕИО, 78/1026/ЕИО, 78/1027/ЕИО, 80/154/ЕИО, 80/155/ЕИО, 85/384/ЕИО, 85/432/ЕИО, 85/433/ЕИО и 93/16/ЕИО на Съвета относно се професиите на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт и на лекар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 40, член 47, параграф 1, член 47, параграф 2, първо и трето изречение, и член 55 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
действайки в съответствие с процедурата, определена в член 251 от Договора (3), в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 15 януари 2001 г.,
като имат предвид, че:
(1)
На 16 февруари 1996 г. Комисията даде на Европейския парламент и на Съвета доклада си за състоянието по прилагане на общата система за признаването на дипломи за висше образование, създадена в съответствие с член 13 на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (4). В този доклад Комисията е поела задължение да проучи възможността за включване в тази директива на задължението да се взима предвид при разглеждането на молби за признаване придобитият опит след получаването на въпросната квалификация възможността за включване на понятието „регулирано образование и обучение“. Комисията поема също и задължение да проучи начините, чрез които ролята на Координационната група, създадена въз основа на член 9, параграф 2 на Директива 89/48/ЕИО може да бъде развита с цел да се осигури по-уеднаквено прилагане и тълкуване на директивата.
(2)
Понятието за регулирано образование и обучение, въведено с Директива 92/51/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно втора обща система за признаване на професионално образование и обучение за допълнение на Директива 89/48/ЕИО (5) (двете директиви са наричани по-долу „Директиви относно общата система“), следва да бъде разширено и по отношение на първоначалната обща система и трябва да се основава на същите принципи, като към него се прилагат същите правила; следва всяка държава-членка сама да избере начините за определяне на професиите, обхванати от регулираното образование и обучение.
(3)
Директивите относно общата система дават възможност на приемащата държава-членка да изисква при определени условия от молителя да предприеме компенсаторни мерки, по-специално, когато съществуват значителни различия между полученото теоретично и/или практическо образование и обучение и това, обхванато от квалификацията, която се изисква в приемащата държава-членка; съгласно членове 39 и 43 от Договора така, както ги тълкува Съдът на Европейските общности (6), приемащата държава-членка трябва да прецени дали професионалният опит е достатъчен, за да се установи притежаването на познания, които липсват; от съображения за яснота и правна сигурност по отношение на гражданите, желаещи да практикуват своята професия в друга държава-членка, е желателно да бъде включено в директивите относно общата система задължението приемащата държава-членка да проучи дали придобитият от молителя професионален опит след получаването на квалификацията/ите обхваща предметите, посочени по-горе.
(4)
Процедурата на съгласуване, предвидена от директивите относно общата система, следва да бъде подобрена и опростена, като се даде възможност на Координационната група да приеме и да публикува становища по въпросите, отнасящи се до практическото прилагане на общата система, които са ѝ поставени от Комисията.
(5)
В своето Съобщение до Европейския парламент и до Съвета относно инициативата SLIM, Комисията пое ангажимента да представи предложения, целящи да се опрости актуализирането на списъците на квалификации, за които е възможно да бъдат автоматично признати. Директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. за улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация (7), предвижда проста процедура в случая на квалификация на общопрактикуващи лекари; опитът е показал, че процедурата предоставя достатъчна правна сигурност; желателно е тя да се разпростре и по отношение на квалификациите, притежавани от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от фармацевти и от лекари, така както е посочено съответно в Директиви 77/452/ЕИО (8), 77/453/ЕИО (9), 78/686/ЕИО (10), 78/687/ЕИО (11), 78/1026/ЕИО (12), 78/1027/ЕИО (13), 80/154/ЕИО (14), 80/155/ЕИО (15), 85/432/ЕИО (16), 85/433/ЕИО (17) и 93/16/ЕИО на Съвета (наричани по-долу „секторни директиви“).
(6)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейските общности, държавите-членки не са длъжни да признават дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, които не потвърждават обучение, получено в една от държавите-членки на Общността (18). Въпреки това, държавите-членки трябва да взимат предвид професионалния опит, придобит от съответното лице в друга държава-членка (19). При тези обстоятелства, трябва да се уточни в секторните директиви, че признаването от една държава-членка на диплома, удостоверение или друг документ за официална квалификация, присъдени на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт или на лекар при завършването на образование и обучение в трета страна и при професионален опит, придобит от съответното лице в дадена държава-членка, представляват елементи на Общността, които другите държави-членки следва да разгледат.
(7)
Периодът, в рамките на който държавите-членки трябва да вземат решение относно молбите за признаване на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация, получена от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от архитекти, от фармацевти или от лекари в трета страна следва да бъде уточнен.
(8)
Като се има предвид бързината, с която се развиват техниката и научният прогрес, обучението през целия живот придобива особено значение в областта на медицината. Държавите-членки са тези, които трябва да решат как да гарантират, чрез подходящо непрекъснато обучение след завършването на учебния цикъл, че лекарите ще се информират за развитието на медицината. Настоящата система за взаимно признаване на професионалната квалификация остава непроменена.
(9)
Молителят трябва да има право на обжалване съгласно националното законодателство, ако молбата му е отхвърлена или ако не е взето решение в рамките на уточнения период. Държавите-членки трябва да посочат основанията си за такива решения, взети с оглед признаването на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация, притежавани от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от архитекти, от фармацевти или от лекари; когато дадена държава-членка реши да признае диплома, удостоверение или друг документ за официална квалификация, тя трябва да бъде свободна да избира дали да посочи или не основанията си.
(10)
От съображения за справедливост следва да бъдат взети преходни мерки по отношение на определени практикуващи стоматолози в Италия, които притежават дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по медицина, присъдени в Италия при завършването на обучение по медицина, започнало след крайния срок, определен в член 19 на Директива 78/686/ЕИО.
(11)
Член 15 на Директива 85/384/ЕИО (20) предвижда отклонение по време на един преходен период, който вече е изтекъл, поради това следва тази разпоредба да се заличи.
(12)
Трябва да има ясно разграничение в член 24 на Директива 85/384/ЕИО между формалностите, които следва да бъдат изпълнени в случая на установяване, и онези, които следва да бъдат изпълнени в случая на предоставяне на услуги, за да може по този начин да се направи по-ефективно упражняването на свободното предоставяне на услуги от архитекти.
(13)
По съображения за равно третиране следва да се предвидят преходни мерки по отношение на определени притежатели на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по фармация, присъдени в Италия при завършването на обучение, което не съответства напълно на Директива 85/432/ЕИО.
(14)
Желателно е да се разшири приложното поле на взаимното признаване на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по фармация с цел да се улесни реалното упражняване на правото на установяване между Гърция и другите държави-членки. Следователно отклонението, предвидено в член 3 на Директива 85/433/ЕИО, следва да се заличи.
(15)
В доклада си относно специалното обучение по обща медицина, предвидено в раздел IV на Директива 93/16/ЕИО, Комисията препоръчва да се уеднаквят изискванията, приложими по отношение на задочното обучение по обща медицина, с онези, които се прилагат по отношение на другите медицински специалисти.
(16)
Директивите относно общата система и секторните директиви следва да бъдат изменени и допълнени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ 1
ИЗМЕНЕНИЯ НА ДИРЕКТИВИТЕ ОТНОСНО ОБЩАТА СИСТЕМА
Член 1
Директива 89/48/ЕИО се изменя, както следва:
1)
член 1 се изменя, както следва:
а)
буква а), второ тире се заменя със следния текст:
„-
които показват, че титулярът е завършил успешно курс на образование след средното образование с минимална продължителност от три години или с равностойна продължителност на непълна заетост в университет или във висше учебно заведение или в друго учебно заведение с равностойно равнище на обучение и, при необходимост, че той е завършил успешно професионалното обучение, което се изисква в допълнение към курса на образование след средното образование, и“;
б)
добавя се следната буква:
„г)
регулирано образование и обучение: всяко образование и обучение, което:
-
е пряко насочено към упражняването на определена професия, и
-
включва курс на образование и обучение след средното образование с минимална продължителност от три години или с равностойна продължителност на непълна заетост в университет или във висше учебно заведение или в друго учебно заведение с равностойно равнище на обучение и, при необходимост, професионалното обучение, професионалния стаж или професионалната практика, които се изискват в допълнение към курса на образование и обучение след средното образование; структурата и равнището на професионалното обучение, на професионалния стаж или на професионалната практика трябва да бъдат определени чрез законовите, подзаконовите или административните разпоредби на съответната държава-членка или да бъдат контролирани или одобрени от органа, определен за тази цел.“;
2)
в член 3, буква б), се добавя следната алинея след първа алинея:
„Все пак, двете години професионален опит, посочени в първа алинея, не могат да бъдат изисквани, когато квалификацията или квалификациите, притежавани от молителя и посочени в настоящата точка, са присъдени за завършването на регулирано образование и обучение.“;
3)
в член 4, параграф 1, буква б), се добавя следната алинея след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, упомената в първа алинея.“;
4)
следните параграфи се добавят в член 6:
„5. Когато се изисква доказателство за финансовото положение с цел достъп или упражняване на регулирана професия в приемащата държава-членка, то тази държава-членка счита удостоверенията, издадени от банки в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която чуждият гражданин идва, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия.
6. Когато компетентният орган на приемащата държава-членка изисква от своите собствени граждани, желаещи достъп или упражняване на регулирана професия, доказателство, че са осигурени срещу финансовите рискове, произтичащи от тяхната професионална отговорност, то тази държава-членка приема удостоверенията, издадени от застрахователни компании на други държави-членки, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия. Такива удостоверения уточняват, че застрахователят се е съобразил със законовите и подзаконовите разпоредби, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на покриването. Те не могат да бъдат представени по-късно от три месеца след датата на издаването им.“;
5)
в член 9, параграф 2, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
да улесни въвеждането на настоящата директива, по-специално чрез приемане и публикуване на становища по въпросите, посочени от Комисията,“.
Член 2
Директива 92/51/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 4, параграф 1, буква б), следната алинея се добавя след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, посочена в първа алинея.“;
2)
в член 5 следният параграф се добавя след първи параграф:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика между дипломата и удостоверението.“;
3)
в член 7, буква а), следната алинея се добавя след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, посочена в първа алинея.“;
4)
следните параграфи се добавят в член 10:
„5. Когато се изисква доказателство за финансовото положение с цел достъп или упражняване на регулирана професия в приемащата държава-членка, то тази държава-членка смята удостоверенията, издадени от банки в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която чуждият гражданин идва, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия.
6. Когато компетентният орган на приемащата държава-членка изисква от своите собствени граждани, желаещи достъп до или упражняване на регулирана професия, доказателство, че са осигурени срещу финансовите рискове, произтичащи от тяхната професионална отговорност, то тази държава приема удостоверенията, издадени от застрахователните компании на другите държави-членки, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия. Такива удостоверения уточняват, че застрахователят се е съобразил със законовите и подзаконови разпоредби, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на покриването. Те не могат да бъдат представени по-късно от три месеца след датата на издаването им.“;
5)
в член 13, параграф 2, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
да улесни въвеждането на настоящата директива, по-специално чрез приемане и публикуване на становища по въпросите, посочени от Комисията,“;
6)
следният параграф се добавя в член 15:
„8. Измененията, направени в списъците на курсове на образование и обучение, изложени в приложения В и Г въз основа на процедурата, определена по-горе, се прилагат незабавно от датата, фиксирана от Комисията.“
РАЗДЕЛ 2
ИЗМЕНЕНИЯ НА СЕКТОРНИТЕ ДИРЕКТИВИ
Раздел 2.1
Медицински сестри общ профил
Член 3
Директива 77/452/ЕИО се изменя, както следва:
1)
(отнася се само за гръцкия вариант);
2)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложението“;
3)
член 3 се заличава;
4)
Позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
5)
(отнася се само за гръцкия вариант);
6)
следните членове се добавят:
„Член 18а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации за обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 18б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 18в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 18г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
7)
приложението, включено в приложение I към настоящата директива, се добавя.
Член 4
В член 1, параграф 1 на Директива 77/453/ЕИО, думите „както е уточнено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „както е уточнено в приложението към Директива 77/452/ЕИО.“
Раздел 2.2
Практикуващи стоматолози
Член 5
Директива 78/686/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложение А“;
2)
член 3 се заличава;
3)
заглавието на глава III се заменя със следния текст:
„Дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по специализирана стоматология.“;
4)
член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Всяка държава-членка, която има законови, подзаконови или административни разпоредби в тази област, признава дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация на практикуващи стоматолози, специализирани в ортодонтия и орална хирургия, издадени на граждани на държави-членки от други държави-членки в съответствие с членове 2 и 3 на Директива 78/687/ЕИО и които са изброени в приложение Б, като им придава на своята територия същото действие като на дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, които е издала тя самата.“;
5)
член 5 се заличава;
6)
член 6 се изменя, както следва:
а)
следната алинея се добавя в параграф 2:
„Той взима предвид също професионалния опит, допълнителното обучение и продължаващото обучение по стоматология, което притежават;“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните власти или органи на приемащата държава-членка, след като оценят съдържанието и продължителността на обучението на съответното лице въз основа на представените дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация и вземат предвид професионалния опит, допълнителното обучение и продължаващото обучение по стоматология, което притежава, го уведомяват за изисквания период на допълнително обучение и за областите, които то следва да обхваща.“;
в)
следният параграф се добавя:
„4. Държавата-членка издава решението си в рамките на четири месеца от датата, на която молителят представи молбата си заедно с цялата допълваща документация.“;
7)
в член 19 съществуващите две алинеи стават параграф 1 и се добавя следният параграф:
„2. Държавите-членки признават дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация по медицина, издадени в Италия на лица, които са започнали университетското си обучение по медицина между 28 януари 1980 г. и 31 декември 1984 г. и придружени от удостоверение, издадено от компетентните италиански власти, удостоверяващо:
-
че съответните лица са преминали успешно специалния изпит за правоспособност, организиран от компетентните италиански власти, за да проверят дали те притежават равнище на знания и умения, съпоставимо с това на лицата, притежаващи квалификацията, фигурираща за Италия в приложение А,
-
че са били ефективно, законно и главно заети в Италия с дейностите, посочени в член 5 на Директива 78/687/ЕИО, поне за три последователни години по време на петте години, предхождащи издаването на удостоверението,
-
и че им е разрешено да упражняват или ефективно, законно и главно да са заети с дейностите, посочени в член 5 на Директива 78/687/ЕИО, при същите условия като притежателите на квалификация, фигурираща за Италия в приложение А на настоящата директива.
Изискването за полагане на изпит за правоспособност, посочен в първа алинея, се отменя в случая на лица, които успешно са завършили поне три години на обучение, които компетентните власти са удостоверили като равностойни на обучението, посочено в член 1 на Директива 78/687/ЕИО.“;
8)
позоваванията на членове 3 и 5 се считат за позовавания съответно на приложения А и Б;
9)
следните членове се добавят:
„Член 23а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучаване и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 23б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 23в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалният опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 23г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
10)
приложения А и Б, включени в приложение II към настоящата директива, се добавят.
Член 6
В член 1, параграф 1 на Директива 78/687/ЕИО думите „посочено в член 3 на същата директива“ се заменят с „посочено в приложение А към тази директива“.
Раздел 2.3
Ветеринарни хирурзи
Член 7
Директива 78/1026/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „в член 3“ се заменят с „в приложението“;
2)
член 3 се заличава;
3)
позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
4)
следните членове се добавят:
„Член 17а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 17б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 17в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 17г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
5)
приложението, включено в приложение III към настоящата директива, се добавя.
Член 8
В член 1, параграф 1 на Директива 78/1027/ЕИО думите „посочено в член 3 на Директива 78/1026/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 78/1026/ЕИО“.
Раздел 2.4
Акушерки
Член 9
Директива 80/154/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2, параграф 1, думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложението“;
2)
в член 2, параграф 1, четвърто и пето тире, думите „посочено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 77/452/ЕИО“;
3)
член 3 се заличава;
4)
позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
5)
следните членове се добавят:
„Член 19а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 19б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 19в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 19г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
6)
приложението, включено в приложение IV към настоящата директива, се добавя.
Член 10
Директива 80/155/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 1, параграф 1, думите „посочено в член 3“ се заменят с „посочено в приложението“;
2.
В член 1, параграф 2, второ тире, думите „посочено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 77/452/ЕИО“.
Раздел 2.5
Архитекти
Член 11
Директива 85/384/ЕИО се изменя, както следва:
1)
следните членове се добавят:
„Член 6
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 6а
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
2)
член 15 се заличава.
3)
в член 24, параграф 1, думите „съгласно членове 17 и 18“ се заменят със „съгласно членове 17 и 18 в случая на установяване и съгласно член 22 в случая на предоставяне на услуги“.
Раздел 2.6
Фармацевти
Член 12
В член 2 на Директива 85/432/ЕИО се добавя следната точка:
„6.
Като преходна мярка и чрез дерогация от параграфи 3 и 5 Италия, чиито законови, подзаконови и административни разпоредби са предвиждали обучение, което не е било изцяло приведено в съответствие с изискванията за обучение, посочени в настоящия член в срока, предвиден в член 5, може да продължи да прилага тези разпоредби по отношение на лица, които са започнали обучението си по фармация преди 1 ноември 1993 г. и са го завършили преди 1 ноември 2003 г.
На всяка приемаща държава-членка е разрешено да изисква от притежателите на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по фармация, издадени в Италия при завършването на обучение, започнало преди 1 ноември 1993 г. и завършило преди 1 ноември 2003 г, да представят заедно с техните квалификации удостоверение, уточняващо, че поне за три последователни години по време на петте години, предхождащи издаването на удостоверението, те са били заети с една от дейностите, посочени в член 1, параграф 2, доколкото такава дейност е регламентирана в Италия.“
Член 13
Директива 85/433/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 1 думите „посочено в член 4“ се заменят с „посочено в приложението“;
2)
член 3 се заличава;
3)
член 4 се заличава;
4)
позоваванията на член 4 се считат за позовавания на приложението;
5)
следните членове се добавят:
„Член 18а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 18б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация, са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива, и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 18в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 18г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на неуспех да се вземе решение в рамките на определения период.“;
6)
приложението, включено в приложение V към настоящата директива, се добавя.
Раздел 2.7
Лекари
Член 14
Директива 93/16/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложение А“;
2)
член 3 се заличава;
3)
заглавието на глава II се заменя със следния текст:
„Дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по специализирана медицина.“;
4)
член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Всяка държава-членка, в която съществуват законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, признава дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация по специализирана медицина, издадени на граждани на държави-членки от другите държави-членки в съответствие с членове 24, 25, 26 и 29 и които са изброени в приложения Б и В, като придава на такива квалификации на своята територия същата стойност като на онези, които държавата-членка сама издава.“;
5)
член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
Дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, посочени в член 4, са онези, които, издадени от компетентните власти или органи и изброени в приложение Б, съответстват за целите на въпросното специализирано обучение на квалификациите, изброени в приложение В, що се отнася до онези държави-членки, където такова обучение съществува.“;
6)
заглавието на глава III и членове 6 и 7 се заличават;
7)
в член 8:
а)
следната алинея се добавя в параграф 2:
„Той взима предвид също техния професионален опит, допълнително обучение и продължаващо обучение по медицина.“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните власти или органи на приемащата държава-членка, след като оценят съдържанието и продължителността на обучението на съответното лице въз основа на представените дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация и като вземат предвид неговия професионален опит, допълнително обучение и продължаващо обучение по медицина, го уведомяват за периода на изискваното допълнително обучение и за областите, които да бъдат обхванати от него.“;
в)
следният параграф се добавя:
„4. Държавата-членка произнася решението си в рамките на четири месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.“;
8)
в член 9 се добавя следният параграф:
„2а. Държавите-членки признават документите за официална квалификация по специализирана медицина, издадени в Испания на лекари, които са завършили специализирано обучение преди 1 януари 1995 г., което не съответства на формалните изисквания за обучение, предвидени в членове от 24 до 27, ако документите са придружени от удостоверение, издадено от компетентните испански власти, удостоверяващо факта, че съответното лице е издържало успешно изпит за специфична професионална правоспособност, организиран в контекста на специалните регламентиращи мерки, съдържащи се в Кралски указ 1497/99, с цел да се провери дали съответното лице има равнище на познания и правоспособност, сравнимо с това на лекарите, притежаващи квалификация на лекар-специалист, които в случая на Испания са посочени в член 5, параграф 3, и в член 7, параграф 2.“;
9)
следният параграф се добавя в член 23:
„6. Продължаващото обучение гарантира в съответствие с договореностите, присъщи за всяка държава-членка, че лицата, които са завършили образованието си, могат да следят развитието на медицината.“;
10)
в член 24, параграф 1, буква а) се заменя със следния текст:
„а)
това предполага успешното завършване на шест учебни години в рамките на курса на обучение, посочен в член 23, през които са били придобити подходящи познания по обща медицина;“;
11)
членове 26 и 27 се заменят със следния текст:
„Член 26
Държавите-членки, в които съществуват законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, следят минималното времетраене на специализираните курсове на обучение да не бъде по-кратко от продължителността на курса, посочена в приложение В по отношение на всеки курс на обучение. Такава минимална продължителност на курса се променя съгласно процедурата, предвидена в член 44а, параграф 3.“;
12)
член 30 се заменя със следния текст:
„Член 30
Всяка държава-членка, която освобождава от пълното обучение, посочено в член 23, в рамките на своята територия, въвежда специално обучение по обща медицина, отговарящо поне на строгите изисквания като онези, предвидени в членове 31 и 32, така че първите дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация, издадени при завършването на курса, да са издадени не по-късно от 1 януари 2006 г.“;
13)
член 31, параграф 1, буква б) се заменя със следния текст:
„б)
то е дълготраен редовен курс от поне три години и се контролира от компетентните власти или органи.“;
14)
член 31, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Когато курсът на обучение, посочен в член 23, включва практическо обучение, проведено в акредитирана болница или клиника, разполагаща с подходящо оборудване и обслужване по обща медицина, или в акредитирана практика по обща медицина, или в акредитиран център за първична медицинска помощ, продължителността на това обучение за максимум една година може да бъде включена в периода, предвиден в параграф 1, буква б). Тази възможност съществува само в държавите-членки, в които на 1 януари 2001 г. продължителността на специализираното обучение по обща медицина е две години.
Ако Комисията установи, когато настоящият параграф се приложи, че възникват големи трудности за дадена държава-членка по отношение на равнището на обучение, посочено в параграф 1, буква б), тя взима предвид становището на Комитета на висшите служители за обществено здравеопазване, учреден с Решение 75/365/ЕИО на Съвета (21) и уведомява Европейския парламент и Съвета за това. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета, при необходимост, предложения, пряко насочени към по-добро съгласуване на продължителността на специализираното обучение по обща медицина.
15)
в член 34, параграф 1, второ тире, „60 %“ се заменят с „50 %“;
16)
позоваванията на членове 3, 6, 7 и 27 се считат като позовавания съответно на приложение А, на член 4, на член 5 и на член 26;
17)
следните членове се добавят:
„Член 42а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 42б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, които съответстват на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 42в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз, в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 42г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
18)
член 44а се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думите „в процедурите“ се заменят с думите „в процедурата“;
б)
параграф 2 се заличава;
19)
приложения A, Б и В, включени в приложение VI към настоящата директива, се добавят.
РАЗДЕЛ 3
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Не по-късно от 1 януари 2008 г. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на член 1, точки 1 и 2 в държавите-членки.
След като предприеме всички необходими изслушвания, Комисията представя заключенията си във връзка с всички промени в съществуващата уредба в член 1, точки 1 и 2. Ако е необходимо, Комисията представя също и предложения за усъвършенстване на съществуващата уредба.
Член 16
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 май 2001 година.
Directiva 2001/19/CE del Parlamento Europeo y del Consejo
de 14 de mayo de 2001
por la que se modifican las Directivas 89/48/CEE y 92/51/CEE del Consejo, relativas al sistema general de reconocimiento de las calificaciones profesionales, y las Directivas 77/452/CEE, 77/453/CEE, 78/686/CEE, 78/687/CEE, 78/1026/CEE, 78/1027/CEE, 80/154/CEE, 80/155/CEE, 85/384/CEE, 85/432/CEE, 85/433/CEE y 93/16/CEE del Consejo, relativas a las profesiones de enfermero responsable de cuidados generales, odontólogo, veterinario, matrona, arquitecto, farmacéutico y médico
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular su artículo 40, el apartado 1 de su artículo 47, la primera y tercera frases del apartado 2 de este mismo artículo y su artículo 55,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social(2),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado(3), a la vista del texto conjunto aprobado el 15 de enero de 2001 por el Comité de Conciliación,
Considerando lo siguiente:
(1) El 16 de febrero de 1996 la Comisión presentó al Parlamento Europeo y al Consejo su Informe sobre el estado de aplicación del sistema general de reconocimiento de los títulos de enseñanza superior, elaborado con arreglo a lo dispuesto en el artículo 13 de la Directiva 89/48/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1988, relativa a un sistema general de reconocimiento de los títulos de enseñanza superior que sancionan formaciones profesionales de una duración mínima de tres años(4). En dicho Informe la Comisión se comprometió a estudiar la posibilidad de incorporar en dicha Directiva la obligación de tomar en consideración, en el examen de la solicitud de reconocimiento, la experiencia adquirida después de obtener el título, y de introducir el concepto de "formación regulada". La Comisión también se comprometió a estudiar el modo de ampliar el papel del grupo de coordinación establecido por el apartado 2 del artículo 9 de la Directiva 89/48/CEE a fin de lograr una aplicación y una interpretación más uniformes de la Directiva.
(2) Se debe extender al sistema general inicial el concepto de formación regulada introducido en la Directiva 92/51/CEE del Consejo, de 18 de junio de 1992, relativa a un segundo sistema general de reconocimiento de formaciones profesionales, que completa la Directiva 89/48/CEE(5) (las dos directivas se denominan en lo sucesivo "directivas relativas al sistema general"), fundándolo sobre los mismos principios y regulándolo con las mismas normas; se debe dejar a los Estados miembros la posibilidad de escoger los medios para definir las profesiones que son objeto de la formación regulada.
(3) Las directivas relativas al sistema general permiten al Estado miembro de acogida imponer al solicitante, bajo determinadas condiciones, medidas compensatorias, especialmente cuando la formación que éste haya recibido comprenda materias teóricas y/o prácticas substancialmente diferentes de las cubiertas por el título exigido en dicho Estado. Con arreglo a los artículos 39 y 43 del Tratado, tal como han sido interpretados por el Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas(6) incumbe al Estado miembro de acogida juzgar si la experiencia profesional acredita la posesión de los conocimientos que comprende la formación. Para garantizar a los ciudadanos deseosos de ejercer su profesión en otro Estado miembro la suficiente claridad y seguridad jurídica, conviene integrar en las directivas relativas al sistema general la obligación del Estado miembro de acogida de examinar si la experiencia profesional adquirida por el solicitante después de obtener su título o títulos cubre las materias antes mencionadas.
(4) Se debe mejorar y simplificar el procedimiento de coordinación previsto por las directivas relativas al sistema general, facultando al grupo de coordinación para emitir dictámenes sobre las cuestiones relativas a la aplicación práctica del sistema general que le sean planteadas por la Comisión y disponiendo que dichos dictámenes sean publicados.
(5) En su Comunicación al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la iniciativa SLIM, la Comisión se comprometió a presentar propuestas destinadas a simplificar la actualización de las listas de títulos que pueden disfrutar de un reconocimiento automático; la Directiva 93/16/CEE del Consejo, de 5 de abril de 1993, destinada a facilitar la libre circulación de los médicos y el reconocimiento mutuo de sus diplomas, certificados y otros títulos(7) contiene una fórmula sencilla para los diplomas, certificados y otros títulos de médico generalista; la experiencia demuestra que esta fórmula garantiza un grado suficiente de seguridad jurídica; resulta conveniente hacer extensiva esta fórmula a los diplomas, certificados y otros títulos de enfermero responsable de cuidados generales, odontólogo, veterinario, matrona, farmacéutico y médico a que se refieren, respectivamente, las Directivas 77/452/CEE(8), 77/453/CEE(9), 78/686/CEE(10), 78/687/CEE(11), 78/1026/CEE(12), 78/1027/CEE(13), 80/154/CEE(14), 80/155/CEE(15), 85/432/CEE(16), 85/433/CEE(17) y 93/16/CEE del Consejo (estas directivas se denominan en lo sucesivo "directivas sectoriales").
(6) De conformidad con la jurisprudencia del Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas los Estados miembros no están obligados a reconocer los diplomas, certificados y otros títulos en que no se acredite la formación adquirida en uno de los Estados miembros de la Comunidad(18). No obstante, los Estados miembros deberían tomar en consideración la experiencia profesional adquirida por el interesado en un Estado miembro(19). Así las cosas, hay que disponer en las directivas sectoriales que el reconocimiento por parte de un Estado miembro de un diploma, certificado u otro título que sancione una formación de enfermero responsable de cuidados generales, de odontólogo, de veterinario, de matrona, de arquitecto, de farmacéutico o de médico adquirida en un tercer país y la experiencia profesional adquirida por el interesado en un Estado miembro constituyen elementos comunitarios que los demás Estados miembros deben examinar.
(7) Debe indicarse el plazo en que los Estados miembros han de pronunciarse sobre las solicitudes de reconocimiento de diplomas, certificados u otros títulos de enfermero responsable de cuidados generales, odontólogo, veterinario, matrona, arquitecto, farmacéutico o médico obtenidos en un tercer país.
(8) Dada la celeridad de la evolución de la técnica y del progreso científico, la formación a lo largo de toda la vida es especialmente importante en el ámbito de la medicina. Corresponde a los Estados miembros decidir la forma de asegurarse, mediante un perfeccionamiento profesional adecuado tras la conclusión de los estudios, de que los médicos mantienen su conocimiento del progreso de la medicina. El sistema actual de reconocimiento mutuo de cualificaciones profesionales se mantendrá sin cambios.
(9) Toda decisión negativa o falta de decisión en el plazo establecido debe poder recurrirse con arreglo al derecho nacional. Los Estados miembros deben motivar tales decisiones sobre el reconocimiento de diplomas, certificados u otros títulos de enfermero responsable de cuidados generales, odontólogo, veterinario, matrona, arquitecto, farmacéutico o médico; si un Estado miembro decide reconocer un diploma, certificado u otro título, debe tener libertad para motivar o no su decisión.
(10) Por razones de equidad, deben establecerse medidas transitorias en favor de determinados odontólogos que ejercen en Italia con diplomas, certificados y otros títulos de medicina expedidos en dicho país que sancionan formaciones de médico iniciadas tras cumplirse el plazo fijado en el artículo 19 de la Directiva 78/686/CEE.
(11) El artículo 15 de la Directiva 85/384/CEE(20) establece una excepción por un período transitorio que ya ha expirado; conviene suprimir esta disposición.
(12) En el artículo 24 de la Directiva 85/384/CEE debe hacerse una distinción clara entre las formalidades exigidas en caso de establecimiento y en caso de prestación de servicios, para hacer más efectiva la libre prestación de servicios como arquitecto.
(13) Por razones de igualdad de trato, se deben prever medidas transitorias aplicables a Italia en favor de determinados titulares de diplomas, certificados y otros títulos de farmacia expedidos que sancionan formaciones que no se ajustan plenamente a lo dispuesto en la Directiva 85/432/CEE.
(14) Convendría ampliar los efectos del reconocimiento mutuo de los diplomas, certificados y otros títulos de farmacia de manera tal que se facilite el ejercicio efectivo del derecho de establecimiento entre Grecia y los demás Estados miembros. Para ello, es preciso suprimir la excepción establecida en el artículo 3 de la Directiva 85/433/CEE.
(15) En su Informe sobre la formación específica en medicina general prevista en el título IV de la Directiva 93/16/CEE, la Comisión recomendó que se aplicasen a la formación a tiempo parcial en medicina general los mismos requisitos que a la formación a tiempo parcial en especializaciones médicas.
(16) Las directivas relativas al sistema general y las directivas sectoriales deben ser modificadas.
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
SECCIÓN 1
MODIFICACIONES DE LAS DIRECTIVAS RELATIVAS AL SISTEMA GENERAL
Artículo 1
La Directiva 89/48/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) El artículo 1 queda modificado del siguiente modo:
a) en la letra a), el guión segundo se sustituye por el texto siguiente: "- que acredite que el titular ha cursado con éxito un ciclo de estudios postsecundarios de una duración mínima de tres años, o de una duración equivalente a tiempo parcial, en una universidad, en un centro de enseñanza superior o en otro centro de un nivel de formación equivalente y, en su caso, que ha cursado con éxito la formación profesional requerida, además del ciclo de estudios postsecundarios, y"
b) se inserta la letra siguiente: "d bis) 'formación regulada': toda formación que:
- esté directamente orientada al ejercicio de una profesión determinada,
y
- comprenda un ciclo de estudios postsecundarios de una duración mínima de tres años, o de una duración equivalente a tiempo parcial, en una universidad, en un centro de enseñanza superior o en otro centro de un nivel de formación equivalente y, en su caso, la formación profesional, período de prácticas profesionales o práctica profesional requerida además del ciclo de estudios postsecundarios; la estructura y nivel de la formación profesional, período de prácticas profesionales o práctica profesional se determinarán en las disposiciones legislativas, reglamentarias o administrativas del Estado miembro afectado o serán objeto del control o aprobación por la autoridad designada a tal fin."
2) En la letra b) del artículo 3, se inserta el párrafo siguiente después del párrafo primero: "No obstante, no podrán exigirse los dos años de experiencia profesional mencionados en el párrafo primero cuando el título o títulos de formación del solicitante a los que se refiere la presente letra sancionen una formación regulada."
3) En la letra b) del apartado 1 del artículo 4, se inserta el párrafo siguiente después del párrafo primero: "Si el Estado miembro de acogida tiene intención de exigir al solicitante que complete un período de adaptación o supere una prueba de aptitud, tendrá que examinar previamente si los conocimientos adquiridos por el solicitante en el transcurso de su experiencia profesional compensan total o parcialmente la diferencia sustancial contemplada en el párrafo primero."
4) En el artículo 6 se añaden los siguientes apartados: "5. Cuando el Estado miembro de acogida supedite el acceso a una profesión regulada o su ejercicio a una prueba de solvencia económica, dicho Estado miembro considerará los certificados expedidos por bancos del Estado miembro de origen o del Estado miembro del que proceda el extranjero como equivalentes a los expedidos en su propio territorio.
6. Cuando la autoridad competente del Estado miembro de acogida supedite el acceso de sus propios nacionales a una profesión regulada o su ejercicio a la prueba de que están asegurados contra los riesgos financieros derivados de su responsabilidad profesional, dicho Estado miembro considerará los certificados expedidos por compañías de seguros de otros Estados miembros como equivalentes a los expedidos en su propio territorio. En dichos certificados deberá constar que la compañía aseguradora ha cumplido las normas legales y reglamentarias vigentes en el Estado miembro de acogida en cuanto a las condiciones y el alcance de la cobertura. Dichos certificados sólo podrán presentarse hasta tres meses después de la fecha de su expedición."
5) En el apartado 2 del artículo 9, se sustituye el primer guión del párrafo segundo por el siguiente texto: "- facilitar la aplicación de la presente Directiva, en particular emitiendo y publicando dictámenes sobre las cuestiones que le plantee la Comisión,".
Artículo 2
La Directiva 92/51/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) En la letra b) del apartado 1 del artículo 4, se añade el párrafo siguiente después del párrafo primero: "Si el Estado miembro de acogida tiene intención de exigir al solicitante que complete un período de adaptación o supere una prueba de aptitud, tendrá que examinar previamente si los conocimientos adquiridos por el solicitante en el transcurso de su experiencia profesional compensan total o parcialmente la diferencia sustancial contemplada en el párrafo primero."
2) En el artículo 5 se añade el párrafo siguiente después del párrafo segundo: "Si el Estado miembro de acogida tiene intención de exigir al solicitante que complete un período de adaptación o supere una prueba de aptitud, tendrá que examinar en primer lugar si los conocimientos adquiridos por el solicitante en el transcurso de su experiencia profesional compensan total o parcialmente la diferencia sustancial entre el diploma y el certificado."
3) En la letra a) del artículo 7 se añade el párrafo siguiente después del párrafo primero: "Si el Estado miembro de acogida tiene intención de exigir al solicitante que complete un período de adaptación o supere una prueba de aptitud, tendrá que examinar previamente si los conocimientos adquiridos por el solicitante en el transcurso de su experiencia profesional compensan total o parcialmente la diferencia sustancial contemplada en el párrafo primero."
4) En el artículo 10, se añaden los siguientes apartados: "5. Cuando el Estado miembro de acogida supedite el acceso a una profesión regulada o su ejercicio a una prueba de solvencia económica, dicho Estado miembro considerará los certificados expedidos por bancos del Estado miembro de origen o del Estado miembro del que proceda el extranjero como equivalentes a los expedidos en su propio territorio.
6. Cuando la autoridad competente del Estado miembro de acogida supedite el acceso de sus propios nacionales a una profesión regulada o su ejercicio a la prueba de que están asegurados contra los riesgos financieros derivados de su responsabilidad profesional, dicho Estado miembro considerará los certificados expedidos por compañías de seguros de otros Estados miembros como equivalentes a los expedidos en su propio territorio. En dichos certificados deberá constar que la compañía aseguradora ha cumplido las normas legales y reglamentarias vigentes en el Estado miembro de acogida en cuanto a las condiciones y el alcance de la cobertura. Dichos certificados sólo podrán presentarse hasta tres meses después de la fecha de su expedición."
5) En el apartado 2 del artículo 13, se sustituye el primer guión del párrafo segundo por el siguiente texto: "- facilitar la aplicación de la presente Directiva, en particular emitiendo y publicando dictámenes sobre las cuestiones que le plantee la Comisión,".
6) En el artículo 15 se añade el apartado siguiente: "8. Las modificaciones que se hagan en las listas de cursos de enseñanza y formación que figuran en los Anexos C y D con arreglo al procedimiento precedente serán de inmediata aplicación en la fecha que establezca la Comisión".
SECCIÓN 2
MODIFICACIONES DE LAS DIRECTIVAS SECTORIALES
Sección 2.1
Enfermeros responsables de cuidados generales
Artículo 3
La Directiva 77/452/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) (Concierne únicamente a la versión griega)
2) En el artículo 2, se sustituyen las palabras "enumeradas en el artículo 3" por los términos "enumeradas en el Anexo".
3) Se suprime el artículo 3.
4) Las referencias al artículo 3 se entenderán hechas al Anexo.
5) (Concierne únicamente a la versión griega)
6) Se añaden los artículos siguientes: "Artículo 18 bis
Los Estados miembros notificarán a la Comisión las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas que adopten en materia de expedición de los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva. La Comisión publicará un anuncio en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas en el que se enumerarán las denominaciones adoptadas por los Estados miembros para las titulaciones en cuestión y, en su caso, para el título profesional correspondiente.
Artículo 18 ter
Los Estados miembros reconocerán como prueba suficiente para los nacionales de los Estados miembros que posean diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que no respondan a las denominaciones que figuren para el Estado miembro de que se trate en la presente Directiva, los diplomas, certificados y otros títulos expedidos por el Estado miembro en cuestión que vayan acompañados de un certificado expedido por sus autoridades u organismos competentes en el que se haga constar que dichos diplomas, certificados y otros títulos sancionan una formación conforme a las disposiciones de la presente Directiva y son asimilados por el Estado miembro que los expidió a aquéllos cuyas denominaciones figuran en la presente Directiva.
Artículo 18 quater
Los Estados miembros examinarán los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que el interesado haya obtenido fuera de la Unión Europea cuando hayan sido reconocidos en un Estado miembro y tomarán en consideración la formación y/o la experiencia profesional adquiridas en un Estado miembro. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de tres meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado.
Artículo 18 quinquies
Las decisiones denegatorias de los Estados miembros sobre solicitudes de reconocimiento de diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva deberán estar debidamente motivadas.
Dichas decisiones podrán ser objeto de un recurso jurisdiccional con arreglo al Derecho interno. El solicitante también podrá interponer dicho recurso a falta de la correspondiente decisión dentro del plazo fijado."
7) Se añade el Anexo que figura en el Anexo I de la presente Directiva.
Artículo 4
En el apartado 1 del artículo 1 de la Directiva 77/453/CEE, las palabras "a los que se refiere el artículo 3 de la Directiva 77/452/CEE" se sustituyen por los términos "a los que se refiere el Anexo de la Directiva 77/452/CEE".
Sección 2.2
Odontólogos
Artículo 5
La Directiva 78/686/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) En el artículo 2, se sustituyen las palabras "enumerados en el artículo 3" por los términos "enumerados en el Anexo A".
2) Se suprime el artículo 3.
3) Se sustituye el título del Capítulo III por el siguiente texto: "Diplomas, certificados y otros títulos de dentista especialista".
4) Se sustituye el artículo 4 por el texto siguiente: "Artículo 4
Los Estados miembros que tengan disposiciones legales, reglamentarias o administrativas en la materia reconocerán los diplomas, certificados y otros títulos de dentista especialista en ortodoncia y en cirugía bucal expedidos a nacionales de los Estados miembros por los demás Estados miembros con arreglo a los artículos 2 y 3 de la Directiva 78/687/CEE y enumerados en el Anexo B, y les darán en su territorio igual efecto que a los diplomas, certificados y otros títulos por ellos expedidos."
5) Se suprime el artículo 5.
6) El artículo 6 queda modificado del siguiente modo:
a) En el apartado 2, se añade el párrafo siguiente: "También se tendrá en cuenta su experiencia profesional, formación complementaria y formación odontológica permanente."
b) Se sustituye el apartado 3 por el texto siguiente: "3. Las autoridades u organismos competentes del Estado miembro de acogida, tras haber verificado el contenido y la duración de la formación del interesado basándose en los diplomas, certificados y otros títulos presentados, y teniendo en cuenta su experiencia profesional, formación complementaria y formación odontológica permanente, le informarán del período de formación complementaria necesario y de las materias que éste comprenda."
c) Se añade el apartado siguiente: "4. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de cuatro meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado."
7) En el artículo 19, los dos párrafos existentes pasan a ser el apartado 1 y se añade el apartado siguiente: "2. Los Estados miembros reconocerán los diplomas, certificados y otros títulos de médico expedidos en Italia a personas que hayan iniciado la formación universitaria de médico entre el 28 de enero de 1980 y el 31 de diciembre de 1984 y acompañados de una certificación de las autoridades competentes italianas, en la que se haga constar que:
- los titulares han superado la prueba de aptitud específica organizada por las autoridades competentes italianas al objeto de comprobar la posesión de un nivel de conocimientos y de competencias comparable al acreditado por el título que figura para Italia en el Anexo A de la presente Directiva;
- se han dedicado, en Italia, efectiva y lícitamente y con carácter principal, a las actividades mencionadas en el artículo 5 de la Directiva 78/687/CEE durante, por lo menos, tres años consecutivos en el transcurso de los cinco años anteriores a la concesión de la certificación;
- y están autorizados para ejercer o ejercen efectivamente, lícitamente y con carácter principal y en las mismas condiciones que los titulares del diploma, certificado u otros títulos mencionados para Italia en el Anexo A de la presente Directiva, las actividades a que se refiere el artículo 5 de la Directiva 78/687/CEE.
Quedarán dispensados de la prueba de aptitud mencionada en el párrafo primero las personas que hayan aprobado los estudios de por lo menos tres años que las autoridades competentes acrediten como equivalentes a la formación a que se refiere el artículo 1 de la Directiva 78/687/CEE".
8) Las referencias a los artículos 3 y 5 se entenderán hechas a los Anexos A y B, respectivamente.
9) Se añaden los artículos siguientes: "Artículo 23 bis
Los Estados miembros notificarán a la Comisión las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas que adopten en materia de expedición de los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva. La Comisión publicará un anuncio en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas en el que se enumerarán las denominaciones adoptadas por los Estados miembros para las titulaciones en cuestión y, en su caso, para el título profesional correspondiente.
Artículo 23 ter
Los Estados miembros reconocerán como prueba suficiente para los nacionales de los Estados miembros que posean diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que no respondan a las denominaciones que figuren para el Estado miembro de que se trate en la presente Directiva, los diplomas, certificados y otros títulos expedidos por el Estado miembro en cuestión que vayan acompañados de un certificado expedido por sus autoridades u organismos competentes en el que se haga constar que dichos diplomas, certificados y otros títulos sancionan una formación conforme a las disposiciones de la presente Directiva y son asimilados por el Estado miembro que los expidió a aquéllos cuyas denominaciones figuran en la presente Directiva.
Artículo 23 quater
Los Estados miembros examinarán los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que el interesado haya obtenido fuera de la Unión Europea cuando hayan sido reconocidos en un Estado miembro y tomarán en consideración la formación y/o la experiencia profesional adquiridas en un Estado miembro. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de tres meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado.
Artículo 23 quinquies
Las decisiones denegatorias de los Estados miembros sobre solicitudes de reconocimiento de diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva deberán estar debidamente motivadas.
Dichas decisiones podrán ser objeto de un recurso jurisdiccional con arreglo al Derecho interno. El solicitante también podrá interponer dicho recurso a falta de la correspondiente decisión dentro del plazo fijado."
10) Se añaden los Anexos A y B que figuran en el Anexo II de la presente Directiva.
Artículo 6
En el apartado 1 del artículo 1 de la Directiva 78/687/CEE se sustituyen las palabras "contemplado en el artículo 3 de la misma Directiva" por los términos "contemplado en el Anexo A de dicha Directiva".
Sección 2.3
Veterinarios
Artículo 7
La Directiva 78/1026/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) En el artículo 2, se sustituyen las palabras "en el artículo 3" por los términos "en el Anexo".
2) Se suprime el artículo 3.
3) Las referencias al artículo 3 se entenderán hechas al Anexo.
4) Se añaden los artículos siguientes: "Artículo 17 bis
Los Estados miembros notificarán a la Comisión las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas que adopten en materia de expedición de los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva. La Comisión publicará un anuncio en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas en el que se enumerarán las denominaciones adoptadas por los Estados miembros para las titulaciones en cuestión y, en su caso, para el título profesional correspondiente.
Artículo 17 ter
Los Estados miembros reconocerán como prueba suficiente para los nacionales de los Estados miembros que posean diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que no respondan a las denominaciones que figuren para el Estado miembro de que se trate en la presente Directiva, los diplomas, certificados y otros títulos expedidos por el Estado miembro en cuestión que vayan acompañados de un certificado expedido por sus autoridades u organismos competentes en el que se haga constar que dichos diplomas, certificados y otros títulos sancionan una formación conforme a las disposiciones de la presente Directiva y son asimilados por el Estado miembro que los expidió a aquéllos cuyas denominaciones figuran en la presente Directiva.
Artículo 17 quater
Los Estados miembros examinarán los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que el interesado haya obtenido fuera de la Unión Europea cuando hayan sido reconocidos en un Estado miembro y tomarán en consideración la formación y/o la experiencia profesional adquiridas en un Estado miembro. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de tres meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado.
Artículo 17 quinquies
Las decisiones denegatorias de los Estados miembros sobre solicitudes de reconocimiento de diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva deberán estar debidamente motivadas.
Dichas decisiones podrán ser objeto de un recurso jurisdiccional con arreglo al Derecho interno. El solicitante también podrá interponer dicho recurso a falta de la correspondiente decisión dentro del plazo fijado."
5) Se añade el Anexo que figura en el Anexo III de la presente Directiva.
Artículo 8
En el apartado 1 del artículo 1 de la Directiva 78/1027/CEE, se sustituyen las palabras "mencionado en el artículo 3 de la Directiva 78/1026/CEE" por los términos "mencionado en el Anexo de la Directiva 78/1026/CEE".
Sección 2.4
Matronas
Artículo 9
La Directiva 80/154/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) En el apartado 1 del artículo 2, se sustituyen las palabras "que se enumeran en el artículo 3 de la presente Directiva" por los términos "que se enumeran en el Anexo".
2) En el cuarto y quinto guiones del apartado 1 del artículo 2, se sustituyen las palabras "mencionados en el artículo 3 de la Directiva 77/452/CEE" por los términos "mencionados en el Anexo de la Directiva 77/452/CEE".
3) Se suprime el artículo 3.
4) Las referencias al artículo 3 se entenderán hechas al Anexo.
5) Se añaden los artículos siguientes: "Artículo 19 bis
Los Estados miembros notificarán a la Comisión las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas que adopten en materia de expedición de los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva. La Comisión publicará un anuncio en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas en el que se enumerarán las denominaciones adoptadas por los Estados miembros para las titulaciones en cuestión y, en su caso, para el título profesional correspondiente.
Artículo 19 ter
Los Estados miembros reconocerán como prueba suficiente para los nacionales de los Estados miembros que posean diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que no respondan a las denominaciones que figuren para el Estado miembro de que se trate en la presente Directiva, los diplomas, certificados y otros títulos expedidos por el Estado miembro en cuestión que vayan acompañados de un certificado expedido por sus autoridades u organismos competentes en el que se haga constar que dichos diplomas, certificados y otros títulos sancionan una formación conforme a las disposiciones de la presente Directiva y son asimilados por el Estado miembro que los expidió a aquéllos cuyas denominaciones figuran en la presente Directiva.
Artículo 19 quater
Los Estados miembros examinarán los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que el interesado haya obtenido fuera de la Unión Europea cuando hayan sido reconocidos en un Estado miembro y tomarán en consideración la formación y/o la experiencia profesional adquiridas en un Estado miembro. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de tres meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado.
Artículo 19 quinquies
Las decisiones denegatorias de los Estados miembros sobre solicitudes de reconocimiento de diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva deberán estar debidamente motivadas.
Dichas decisiones podrán ser objeto de un recurso jurisdiccional con arreglo al Derecho interno. El solicitante también podrá interponer dicho recurso a falta de la correspondiente decisión dentro del plazo fijado."
6) Se añade el Anexo que figura en el Anexo IV de la presente Directiva.
Artículo 10
La Directiva 80/155/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) En el apartado 1 del artículo 1, se sustituyen las palabras "mencionado en el artículo 3" por los términos "mencionado en el Anexo".
2) En el segundo guión del apartado 2 del artículo 1, se sustituyen las palabras "mencionado en el artículo 3 de la Directiva 77/452/CEE" por los términos "mencionado en el Anexo de la Directiva 77/452/CEE".
Sección 2.5
Arquitectos
Artículo 11
La Directiva 85/384/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) Se añaden los artículos siguientes: "Artículo 6
Los Estados miembros examinarán los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que el interesado haya obtenido fuera de la Unión Europea cuando hayan sido reconocidos en un Estado miembro y tomarán en consideración la formación y/o la experiencia profesional adquiridas en un Estado miembro. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de tres meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado.
Artículo 6 bis
Las decisiones denegatorias de los Estados miembros sobre solicitudes de reconocimiento de diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva deberán estar debidamente motivadas.
Dichas decisiones podrán ser objeto de un recurso jurisdiccional con arreglo al Derecho interno. El solicitante también podrá interponer dicho recurso a falta de la correspondiente decisión dentro del plazo fijado."
2) Se suprime el artículo 15.
3) En el apartado 1 del artículo 24, se sustituyen las palabras "de conformidad con los artículos 17 y 18" por los términos "de conformidad con los artículos 17 y 18 en caso de establecimiento y de conformidad con el artículo 22 en caso de prestación de servicios".
Sección 2.6
Farmacéuticos
Artículo 12
En el artículo 2 de la Directiva 85/432/CEE, se añade el apartado siguiente: "6. Con carácter transitorio y no obstante lo dispuesto en los apartados 3 y 5, Italia, cuyas disposiciones legales, reglamentarias y administrativas preveían una formación que no se hizo, en el plazo previsto en el artículo 5, enteramente conforme a las condiciones de formación establecidas en el presente artículo, podrá seguir aplicando estas disposiciones a las personas que hayan iniciado su formación en farmacia antes del 1 de noviembre de 1993 y la hayan concluido antes del 1 de noviembre de 2003.
Se autoriza al Estado miembro de acogida a exigir a los titulares de diplomas, certificados y otros títulos de farmacia expedidos en Italia para sancionar formaciones iniciadas antes del 1 de noviembre de 1993 y concluidas antes del 1 de noviembre de 2003 que presenten sus diplomas, certificados y otros títulos acompañados de una certificación en que se haga constar que se han dedicado efectiva y lícitamente, durante, por lo menos, tres años consecutivos en el transcurso de los cinco años anteriores a la concesión de la certificación, a una de las actividades mencionadas en el apartado 2 del artículo 1, en la medida en que esa actividad esté regulada en Italia".
Artículo 13
La Directiva 85/433/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) En el artículo 1, se sustituyen las palabras "a que se refiere el artículo 4" por los términos "a que se refiere el Anexo".
2) Se suprime el artículo 3.
3) Se suprime el artículo 4.
4) Las referencias al artículo 4 se entenderán hechas al Anexo.
5) Se añaden los artículos siguientes: "Artículo 18 bis
Los Estados miembros notificarán a la Comisión las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas que adopten en materia de expedición de los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva. La Comisión publicará un anuncio en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas en el que se enumerarán las denominaciones adoptadas por los Estados miembros para las titulaciones en cuestión y, en su caso, para el título profesional correspondiente.
Artículo 18 ter
Los Estados miembros reconocerán como prueba suficiente para los nacionales de los Estados miembros que posean diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que no respondan a las denominaciones que figuren para el Estado miembro de que se trate en la presente Directiva, los diplomas, certificados y otros títulos expedidos por el Estado miembro en cuestión que vayan acompañados de un certificado expedido por sus autoridades u organismos competentes en el que se haga constar que dichos diplomas, certificados y otros títulos sancionan una formación conforme a las disposiciones de la presente Directiva y son asimilados por el Estado miembro que los expidió a aquéllos cuyas denominaciones figuran en la presente Directiva.
Artículo 18 quater
Los Estados miembros examinarán los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que el interesado haya obtenido fuera de la Unión Europea cuando hayan sido reconocidos en un Estado miembro y tomarán en consideración la formación y/o la experiencia profesional adquiridas en un Estado miembro. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de tres meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado.
Artículo 18 quinquies
Las decisiones denegatorias de los Estados miembros sobre solicitudes de reconocimiento de diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva deberán estar debidamente motivadas.
Dichas decisiones podrán ser objeto de un recurso jurisdiccional con arreglo al Derecho interno. El solicitante también podrá interponer dicho recurso a falta de la correspondiente decisión dentro del plazo fijado."
6) Se añade el Anexo que figura en el Anexo V de la presente Directiva.
Sección 2.7
Médicos
Artículo 14
La Directiva 93/16/CEE queda modificada del siguiente modo:
1) En el artículo 2, se sustituyen las palabras "enumerados en el artículo 3" por los términos "enumerados en el Anexo A".
2) Se suprime el artículo 3.
3) Se sustituye el título del Capítulo II por el siguiente texto: "Diplomas, certificados y otros títulos de médico especialista"
4) Se sustituye el artículo 4 por el siguiente texto: "Artículo 4
Los Estados miembros que tengan disposiciones legales, reglamentarias y administrativas en la materia reconocerán los diplomas, certificados y otros títulos de médico especialista expedidos a nacionales de los Estados miembros por los demás Estados miembros con arreglo a los artículos 24, 25, 26 y 29 y enumerados en los Anexos B y C, reconociéndoles, en sus territorios, el mismo efecto que a los diplomas, certificados y otros títulos por ellos expedidos."
5) Se sustituye el artículo 5 por el siguiente texto: "Artículo 5
Los diplomas, certificados y otros títulos mencionados en el artículo 4 serán aquellos expedidos por las autoridades u organismos competentes indicados en el Anexo B que correspondan, en la formación especializada de que se trate, a las denominaciones recogidas en el Anexo C para los Estados miembros en que exista dicha formación."
6) Se suprimen el título del Capítulo III y los artículos 6 y 7.
7) En el artículo 8:
a) Se añade el párrafo siguiente al apartado 2: "También se tendrá en cuenta su experiencia profesional, formación complementaria y formación médica permanente."
b) Se sustituye el apartado 3 por el siguiente texto: "3. Las autoridades u organismos competentes del Estado miembro de acogida, tras haber evaluado el contenido y la duración de la formación del interesado basándose en los diplomas, certificados y otros títulos presentados, y teniendo en cuenta su experiencia profesional, formación complementaria y formación médica permanente, le informarán del período de formación complementaria necesario y de las materias que éste comprenda."
c) Se añade el apartado siguiente: "4. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de cuatro meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado."
8. En el artículo 9 se añade el apartado siguiente: "2 bis. Los Estados miembros reconocerán los títulos de médico especialista expedidos en España a los médicos que hubieran recibido una formación especializada antes del 1 de enero de 1995 y que no responda a los requisitos mínimos de formación previstos en los artículos 24 a 27, si están acompañados de una certificación expedida por las autoridades competentes españolas que acredite que el interesado ha superado la prueba de competencia profesional específica organizada en el marco de las medidas excepcionales que figuran en el Real Decreto 1497/99, con el fin de verificar la posesión por el interesado de un nivel de conocimientos y competencias comparable al de los médicos que ostentan los títulos de médico especialista que figuran, para España, en el apartado 3 del artículo 5 y el apartado 2 del artículo 7."
9) En el artículo 23 se añade el apartado siguiente: "6. La formación continua asegurará, de conformidad con las disposiciones vigentes en cada uno de los Estados miembros, que las personas que hayan completado sus estudios se mantengan al corriente de los progresos en medicina."
10) La letra a) del apartado 1 del artículo 24 se sustituye por el texto siguiente: "a) suponga la conclusión y la convalidación de seis años de estudios en el marco del ciclo de formación mencionado en el artículo 23, período dentro del cual deberán haberse adquirido conocimientos adecuados de medicina general."
11) Se sustituyen los artículos 26 y 27 por el siguiente texto: "Artículo 26
Los Estados miembros que tengan disposiciones legales, reglamentarias y administrativas en la materia velarán por que las duraciones mínimas de las formaciones especializadas no sean inferiores a las duraciones mencionadas respecto a cada una de dichas formaciones en el Anexo C. Estas duraciones mínimas se modificarán según el procedimiento previsto en el apartado 3 del artículo 44 bis."
12. El artículo 30 se sustituye por el texto siguiente: "Artículo 30
Cada Estado miembro que imparta en su territorio el ciclo de formación contemplado en el artículo 23, establecerá una formación específica en medicina general que responda al menos a las condiciones previstas en los artículos 31 y 32, de forma que los primeros diplomas, certificados y otros títulos que la sancionen se expidan a más tardar el 1 de enero de 2006."
13) La letra b) del apartado 1 del artículo 31 se sustituye por el texto siguiente: "b) su duración será de al menos tres años a tiempo completo y se efectuará bajo el control de las autoridades u organismos competentes."
14) El apartado 2 del artículo 31 se sustituye por el texto siguiente: "2. Cuando el ciclo de formación al que se refiere el artículo 23 comprenda una formación práctica dispensada en un medio hospitalario homologado que disponga de equipos y servicios apropiados en medicina general o en el marco de una práctica de medicina general homologada o de un centro homologado en el que los médicos dispensen cuidados primarios, la duración de esta formación práctica podrá incluirse en la formación prevista en la letra b) del apartado 1 con el límite de un año. Esta facultad sólo se reconoce a los Estados miembros en los que la duración de la formación específica en medicina general sea de dos años el 1 de enero de 2001.
En caso de que, en la aplicación del presente apartado, la Comisión comprobara que un Estado miembro tiene dificultades de importancia en relación con el nivel de formación indicado en la letra b) del apartado 1, consultará al Comité de altos funcionarios de salud pública creado por la Decisión 75/365/CEE del Consejo(21) e informará de ello al Parlamento Europeo y al Consejo. La Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo, si procede, propuestas para una mayor coordinación de la duración de la formación específica en medicina general."
15) En el segundo guión del apartado 1 del artículo 34, se sustituye la mención "60 %" por "50 %".
16) Las referencias a los artículos 3, 6, 7 y 27 se entenderán hechas al Anexo A, al artículo 4, al artículo 5 y al artículo 26, respectivamente.
17) Se añaden los artículos siguientes: "Artículo 42 bis
Los Estados miembros notificarán a la Comisión las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas que adopten en materia de expedición de los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva. La Comisión publicará un anuncio en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas en el que se enumerarán las denominaciones adoptadas por los Estados miembros para las titulaciones en cuestión y, en su caso, para el título profesional correspondiente.
Artículo 42 ter
Los Estados miembros reconocerán como prueba suficiente para los nacionales de los Estados miembros que posean diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que no respondan a las denominaciones que figuren para el Estado miembro de que se trate en la presente Directiva, los diplomas, certificados y otros títulos expedidos por el Estado miembro en cuestión que vayan acompañados de un certificado expedido por sus autoridades u organismos competentes en el que se haga constar que dichos diplomas, certificados y otros títulos sancionan una formación conforme a las disposiciones de la presente Directiva y son asimilados por el Estado miembro que los expidió a aquéllos cuyas denominaciones figuran en la presente Directiva.
Artículo 42 quater
Los Estados miembros examinarán los diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva que el interesado haya obtenido fuera de la Unión Europea cuando hayan sido reconocidos en un Estado miembro y tomarán en consideración la formación y/o la experiencia profesional adquiridas en un Estado miembro. La decisión del Estado miembro deberá producirse en el plazo de tres meses a partir de la presentación del expediente completo del interesado.
Artículo 42 quinquies
Las decisiones denegatorias de los Estados miembros sobre solicitudes de reconocimiento de diplomas, certificados y otros títulos en el ámbito cubierto por la presente Directiva deberán estar debidamente motivadas.
Dichas decisiones podrán ser objeto de un recurso jurisdiccional con arreglo al Derecho interno. El solicitante también podrá interponer dicho recurso a falta de la correspondiente decisión dentro del plazo fijado."
18) El artículo 44 bis queda modificado del siguiente modo:
a) En el apartado 1, se sustituyen las palabras "a los procedimientos" por los términos "al procedimiento".
b) Se suprime el apartado 2.
19) Se añaden los Anexos A, B y C que figuran en el Anexo VI de la presente Directiva.
SECCIÓN 3
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 15
A más tardar el 1 de enero de 2008, la Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la aplicación en los Estados miembros de los puntos 1) y 2) del artículo 1.
Una vez consideradas las necesarias explicaciones, la Comisión presentará sus conclusiones en relación con cualquier posible cambio del actual régimen de los puntos 1 y 2 del artículo 1. En caso necesario, la Comisión también presentará propuestas para mejorar el régimen vigente.
Artículo 16
1. Los Estados miembros adoptarán las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en la presente Directiva antes del 1 de enero de 2003. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas incluirán una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones básicas de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 17
La presente Directiva entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 18
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 14 mayo de 2001.