РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
oт 25 юни 2007 година
относно съответствието със законодателството на Общността на мерките, предприети от Франция съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност
(2007/480/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност,
като взе предвид Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 г. относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (1), и по-специално член 3а, параграф 2 от нея,
като взе предвид мнението на Комитета, учреден съгласно член 23а от Директива 89/552/ЕИО,
като има предвид, че:
(1)
С писмото си от 30 декември 2003 г. Франция нотифицира Комисията за мерките, които ще бъдат предприети съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО.
(2)
Комисията провери, в рамките на три месеца след уведомлението, дали тези мерки съответстват със законодателството на Общността, по-специално по отношение на пропорционалността на мерките и прозрачността на националната процедура за консултация.
(3)
При проверката Комисията взе предвид наличните данни за френското медийно пространство.
(4)
Списъкът от събития с голяма обществена значимост, включен във френските мерки, беше съставен ясно и прозрачно и във Франция бяха започнати широки консултации.
(5)
Комисията беше удовлетворена, че събитията, включени във френските мерки, покриваха поне два от следните критерии, считани за надеждни показатели за значимостта на събития за обществото: i) специален общ отзвук в рамките на държавата-членка, а не само значимост за онези, които обикновено следят въпросната спортна или друга дейност; ii) общопризната, особена културна значимост за населението на държавата-членка, по-специално като катализатор на културна идентичност; iii) участие във въпросното събитие на национален отбор в контекста на състезание или турнир с международна значимост; и iv) факта, че събитието традиционно е било излъчвано по обществена телевизия и е привличало огромна телевизионна аудитория.
(6)
Известен брой събития, изброени във френските мерки, включително летните и зимни Олимпийски игри, мачът за откриването, полуфиналите и финалът на Световната купа по футбол, както и полуфиналите и финалът на Европейското първенство по футбол, попадат в категорията на събитията, за които традиционно се счита, че са с голяма обществена значимост, както изрично се споменава в съображение 18 на Директива 97/36/ЕО. Тези събития имат специален общ отзвук във Франция, тъй като са особено популярни за широката общественост, не само за онези, които обикновено следят спортните състезания.
(7)
Останалите футболни събития от списък, включително официалните мачове на френския национален футболен отбор в календара на ФИФА, финалът за Купата на УЕФА, където играе френски отбор, участващ в някое от френските първенства, Купата на Франция по футбол и финалът на Шампионската лига по футбол имат специален общ отзвук във Франция, тъй като футболът е най-популярният спорт в тази страна.
(8)
Ръгбито е важен спорт и привлича значителна публика, особено в югозападна Франция и следователно в голяма част от страната. Финалът на френското първенство по ръгби, финалът за купата на Европа по ръгби, където играе френски отбор, участващ в някое от френските първенства, турнирът на Шестте нации по ръгби и полуфиналите и финалът на Световната купа по ръгби следователно имат специален общ отзвук във Франция.
(9)
Тенис-събитията от списъка имат специален общ отзвук във Франция, тъй като тенисът е най-важният индивидуален спорт в тази държава-членка.
(10)
Френската „Гранд При Формула 1“ има специален общ отзвук във Франция с оглед на важността на това събитие за френската индустрия за състезателни автомобили.
(11)
Обиколката на Франция (мъже) има специален общ отзвук във Франция и общопризната, особена културна значимост за населението във Франция като катализатор на културна идентичност поради факта, че това е най-важното колоездачно събитие в целия свят. Тя отразява популярността на колоезденето във Франция и оказва значимо въздействие върху туризма като удобен случай за рекламиране на страната.
(12)
Колоездачното надбягване Париж-Рубе има специален общ отзвук във Франция, тъй като то е част от френското наследство.
(13)
Изброените баскетболни събития имат специален общ отзвук във Франция и общопризната, особена културна значимост за населението във Франция като катализатор на културна идентичност, при положение че баскетболът играе важна роля за социалното сближаване във Франция.
(14)
Изброените хандбални събития включват френския национален отбор във важен международен турнир и следователно имат значима културна важност за френското население.
(15)
Световното първенство по лека атлетика има специален общ отзвук във Франция и общопризната, особена културна значимост за населението във Франция като катализатор на културна идентичност, особено с оглед на обичайните успехи на участниците от Франция.
(16)
Изброените в списъка събития традиционно са били излъчвани по обществена телевизия и са привличали огромна телевизионна аудитория.
(17)
Френските мерки изглеждат съразмерни за оправдаване на дерогацията от основната свобода според Договора за ЕС за осигуряване на услуги на основа на извънредна причина за обществен интерес, тоест да се осигури широк достъп на обществеността до излъчвания с голяма обществена значимост.
(18)
Френските мерки са съвместими с правилата на ЕО за конкуренцията в това, че определянето на квалифицирани оператори за излъчването на събитията от списъка се основава върху обективни критерии, които позволяват действителна и възможна конкуренция за придобиване на правата за излъчване на тези събития. В допълнение броят на събитията в списъка не е непропорционален, така че да наруши конкуренцията по-нататък на пазара за обществена телевизия и платена телевизия.
(19)
След съобщение от Комисията на останалите държави-членки за френските мерки и консултация с Комитета, учреден съгласно член 23a от Директива 89/552/ЕИО, генералният директор на Генерална дирекция „Образование и култура“ информира Франция с писмо от 7 април 2004 г., че Европейската комисия няма намерение да се противопостави на нотифицираните мерки.
(20)
Мерките бяха приети от Франция на 22 декември 2004 г.
(21)
От решението на Съда на първа инстанция в случай T-33/01, Infront WM срещу Комисията следва, че заявлението, че мерките, предприети съгласно член 3a, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО, съответстват със законодателството на Общността, съставляват решение по смисъла на член 249 от Договора за ЕО, което следователно трябва да бъде прието от Комисията. Необходимо е съответно това Решение да заяви, че мерките, нотифицирани от Франция, съответстват със законодателството на Общността. Мерките в окончателния си вариант, предприети от Франция и посочени в приложението към това решение, следва да бъдат публикувани в Официален вестник на Европейския съюз в съгласие с член 3a, параграф 2 от Директива 89/552/ЕИО,
РЕШИ:
Член 1
Мерките съгласно член 3a, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО, нотифицирани от Франция на Комисията на 30 декември 2003 г., са в съответствие със законодателството на Общността.
Член 2
Мерките в окончателния си вариант, предприети от Франция и посочени в приложението към това решение, се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз в съгласие с член 3a, параграф 2 от Директива 89/552/ЕИО.
Съставено в Брюксел на 25 юни 2007 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 25 de junio de 2007
relativa a la compatibilidad con el Derecho comunitario de las medidas adoptadas por Francia con arreglo al artículo 3 bis, apartado 1, de la Directiva 89/552/CEE del Consejo sobre la coordinación de determinadas disposiciones legales, reglamentarias y administrativas de los Estados miembros relativas al ejercicio de actividades de radiodifusión televisiva
(2007/480/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 89/552/CEE del Consejo, de 3 de octubre de 1989, sobre la coordinación de determinadas disposiciones legales, reglamentarias y administrativas de los Estados miembros relativas al ejercicio de actividades de radiodifusión televisiva (1), y, en particular, su artículo 3 bis, apartado 2,
Visto el dictamen del Comité creado en virtud del artículo 23 bis de la Directiva 89/552/CEE,
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante escrito de 30 de diciembre de 2003, Francia notificó a la Comisión las medidas que tenía previsto adoptar con arreglo al artículo 3 bis, apartado 1, de la Directiva 89/552/CEE.
(2)
La Comisión verificó, en un plazo de tres meses a partir del momento en que se efectuó la notificación, si dichas medidas eran compatibles con el Derecho comunitario, en particular en lo que se refiere a su proporcionalidad y a la transparencia del procedimiento consultivo nacional.
(3)
Al llevar a cabo dicha verificación, la Comisión tuvo en cuenta los datos disponibles sobre la situación de los medios de comunicación en Francia.
(4)
La lista de acontecimientos de gran importancia para la sociedad incluida en las medidas de Francia había sido elaborada con arreglo a un procedimiento claro y transparente y se había puesto en marcha en ese país un proceso de consulta de amplio alcance.
(5)
La Comisión comprobó que los acontecimientos enumerados en las medidas de Francia cumplían al menos dos de los criterios siguientes, considerados indicadores fiables de la importancia de un acontecimiento para la sociedad: i) resonancia general especial en el Estado miembro, no bastando que sea importante solo para quienes siguen habitualmente el deporte o la actividad en cuestión; ii) importancia cultural clara y reconocida generalmente para la población del Estado miembro, en particular en tanto que catalizador de identidad cultural; iii) participación en el acontecimiento del equipo nacional en el contexto de una competición o torneo de importancia internacional; y iv) el acontecimiento ha sido transmitido tradicionalmente por la televisión de acceso libre y ha atraído a numerosos espectadores.
(6)
Varios de los acontecimientos enumerados en las medidas de Francia, entre los que figuran los Juegos Olímpicos de invierno y de verano, los partidos inaugural, de semifinales y final de la Copa del Mundo de Fútbol, así como las semifinales y la final del Campeonato de Europa de Fútbol, pertenecen a la categoría de acontecimientos tradicionalmente considerados de gran importancia para la sociedad a que se refiere explícitamente el considerando 18 de la Directiva 97/36/CE. Estos acontecimientos tienen una resonancia general especial en Francia, pues son particularmente populares entre el público en general, y no solo entre quienes habitualmente siguen los acontecimientos deportivos.
(7)
Los demás acontecimientos futbolísticos que figuran en la lista, que son los partidos oficiales de la selección nacional francesa en el calendario de la FIFA, la final de la Copa de la UEFA, cuando participe una entidad deportiva inscrita en uno de los campeonatos franceses, la final de la Copa de Francia y la final de la Liga de Campeones, tienen una resonancia general especial en Francia, ya que el fútbol es el deporte más popular en el país.
(8)
El rugby es un deporte importante, que atrae a numerosos espectadores, en particular en el suroeste de Francia, y por tanto en una parte considerable del país. Por consiguiente, en el caso de este deporte, la final del Campeonato de Francia, la final de la Copa de Europa, cuando participe una entidad deportiva inscrita en uno de los campeonatos franceses, el torneo de las Seis Naciones y las semifinales y la final de la Copa del Mundo tienen una resonancia general especial en Francia.
(9)
Los acontecimientos tenísticos incluidos en la lista tienen una resonancia general especial en Francia, ya que el tenis es el deporte individual más importante en ese Estado miembro.
(10)
El Gran Premio de Francia de Fórmula 1 tiene una resonancia general especial en ese país, dada su importancia para la industria francesa del automóvil de competición.
(11)
La Vuelta ciclista a Francia (masculina) tiene una resonancia general especial en Francia, así como una importancia cultural clara y reconocida generalmente para la población francesa en tanto que catalizadora de identidad cultural, por ser el acontecimiento ciclista más importante del mundo. Refleja la popularidad del ciclismo en Francia y tiene una incidencia importante sobre el turismo al dar oportunidad de promocionar el país.
(12)
La competición ciclista «París-Roubaix» tiene una resonancia general especial en Francia, ya que forma parte del patrimonio francés.
(13)
Los acontecimientos baloncestísticos incluidos en la lista tienen una importancia cultural clara y reconocida generalmente para la población francesa, en particular en tanto que catalizadores de identidad cultural, dado que el baloncesto constituye un factor de cohesión social importante en Francia.
(14)
Los acontecimientos de balonmano incluidos comportan la participación de la selección francesa en torneos internacionales importantes, por lo que tienen considerable importancia cultural para la población francesa.
(15)
Los Campeonatos del Mundo de Atletismo tienen una importancia cultural clara y reconocida generalmente para la población francesa, en particular en tanto que catalizadores de identidad cultural, especialmente a la vista de los éxitos que suelen conseguir los participantes franceses.
(16)
Los acontecimientos enumerados han sido transmitidos tradicionalmente por la televisión de acceso libre y atraído a numerosos espectadores.
(17)
Las medidas de Francia parecen proporcionadas para justificar una excepción al principio fundamental de libre prestación de servicios contenido en el Tratado CE, por la razón imperiosa de interés público de garantizar un amplio acceso de la población a las transmisiones de acontecimientos de gran importancia para la sociedad.
(18)
Las medidas de Francia son compatibles con las normas sobre competencia de la CE en la medida que la definición de los organismos de radiodifusión calificados para la transmisión de los acontecimientos enumerados se basa en criterios objetivos que permiten una competencia real y potencial para la adquisición de los derechos de transmisión de estos acontecimientos. Además, el número de acontecimientos enumerados no resulta tan desproporcionado como para falsear la competencia en los mercados de la televisión de acceso libre y de la televisión de pago.
(19)
Tras comunicar la Comisión a los demás Estados miembros las medidas de Francia y consultar al Comité creado en virtud del artículo 23 bis de la Directiva 89/552/CEE, el Director General de Educación y Cultura informó a Francia, mediante carta de 7 de abril de 2004, de que la Comisión Europea no tenía intención de oponerse a las medidas notificadas.
(20)
Las medidas fueron adoptadas por Francia el 22 de diciembre de 2004.
(21)
De la sentencia del Tribunal de Primera Instancia en el asunto T-33/01, Infront WM contra Comisión, se desprende que la declaración de que las medidas adoptadas con arreglo al artículo 3 bis, apartado 1, de la Directiva 89/552/CEE son compatibles con el Derecho comunitario constituye una decisión en el sentido del artículo 249 del Tratado CE, que debe ser por tanto adoptada por la Comisión. En consecuencia, es necesario declarar mediante la presente Decisión que las medidas notificadas por Francia son compatibles con el Derecho comunitario. Estas medidas, en su versión definitiva adoptada por Francia y contenida en el anexo de la presente Decisión, serán publicadas en el Diario Oficial de la Unión Europea de conformidad con el artículo 3 bis, apartado 2, de la Directiva 89/552/CEE.
DECIDE:
Artículo 1
Las medidas con arreglo al artículo 3 bis, apartado 1, de la Directiva 89/552/CEE notificadas por Francia a la Comisión el 30 de diciembre de 2003 son compatibles con el Derecho comunitario.
Artículo 2
Estas medidas, en su versión definitiva adoptada por Francia y contenida en el anexo de la presente Decisión, serán publicadas en el Diario Oficial de la Unión Europea de conformidad con el artículo 3 bis, apartado 2, de la Directiva 89/552/CEE.
Hecho en Bruselas, el 25 de junio de 2007.