31977L0249
L 078/17
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 22 март 1977 година
относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги
(77/249/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 57 и 66 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Асамблеята (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че съгласно Договора всяко ограничаване на предоставянето на услуги, основано на националност или на условията за пребиваване, е забранено след края на преходния период;
като има предвид, че настоящата директива предвижда само мерки за улесняване на ефективното упражняване на адвокатската професия под формата на предоставяне на услуги; като има предвид, че ще са необходими по-конкретни мерки за ефективното упражняване на правото на установяване;
като има предвид, че за да могат адвокатите да упражняват ефективно свободата на предоставяне на услуги, приемащите държави-членки трябва да признават като адвокати лицата, които упражняват тази професия в отделните държави-членки;
като има предвид, че тъй като настоящата директива се отнася единствено до предоставянето на услуги и не съдържа разпоредби относно взаимното признаване на дипломите, лицето, спрямо което се прилага настоящата директива, използва професионалното звание в държавата-членка, в която се е установило, наричана по-долу „държава-членка, от която идва чуждестранното лице“,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се прилага в рамките на предвидените от нея граници и условия за адвокатската дейност, упражнявана под формата на предоставяне на услуги.
Независимо от всичко, уредено в настоящата директива, държавите-членки могат да запазят за определени категории адвокати изготвянето на официални документи за придобиване на правото да управляват имуществото на починали лица или за учредяване или прехвърляне на права върху земя.
2. „Адвокат“ е всяко лице, което има професионална квалификация да упражнява професията си под някое от следните звания:
Белгия:
Avocat - Аdvocaat
Дания:
Advokat
Федерална република Германия:
Rechtsanwalt
Франция:
Avocat
Ирландия:
Barrister
Solicitor
Италия:
Avvocato
Люксембург:
Avocat-avoué
Нидерландия:
Advocaat
Обединено кралство:
Advocate
Barrister
Solicitor
Член 2
С оглед упражняването на дейността по член 1, параграф 1 всяка държава-членка признава за адвокат всяко лице, посочено в параграф 2 от споменатия член.
Член 3
Всяко лице, посочено в член 1, приема професионалното звание, което се използва в държавата-членка, от която идва, изразено на езика или на един от езиците на тази държава, с указание за професионалната организация, която му е признала правото да упражнява професията, или съда, пред който има право да се явява съобразно законите на тази държава.
Член 4
1. Дейностите, свързани с представителство на клиент в съдебно производство или пред публични органи, се упражняват във всяка приемаща държава-членка при условията, определени за адвокатите, установени в тази държава, с изключение на условията, които изискват пребиваване или вписване в професионална организация в тази държава.
2. При упражняването на тези дейности адвокатът зачита правилата на професионално поведение на приемащата държава-членка, доколкото не противоречат на задълженията му в държавата-членка, от която идва.
3. Когато тези дейности се упражняват в Обединеното кралство, „правила на професионално поведение на приемащата държава-членка“ са правилата на професионално поведение на „solicitors“, когато не се отнасят за „barristers“ или за „advocates“. В противен случай се прилагат правилата на професионално поведение за споменатите две групи адвокати. Въпреки това „barristers“ от Ирландия винаги се подчиняват на правилата на професионално поведение във Великобритания за „barristers“ и „advocates“.
Когато тези дейности се упражняват в Ирландия, „правила на професионално поведение на приемащата държава-членка“ са правилата на професионално поведение, които се отнасят до „barristers“, доколкото става дума за правила, които уреждат устните пледоарии в съда. Във всички останали случаи се прилагат правилата на професионално поведение за „solicitors“. Въпреки това „barristers“ и „advocates“, които идват от Великобритания, винаги спазват правилата на професионално поведение за „barristers“ в Ирландия.
4. За упражняването на дейности извън посочените в параграф 1 адвокатът отговаря на условията и правилата на професионално поведение на държавата-членка, от която идва лицето, без да се засягат правилата, независимо от техния източник, които уреждат професията в приемащата държава-членка, в частност несъвместимост на упражняването на адвокатска дейност с други дейности в съответната държава, професионална тайна, отношения с други адвокати, забрана адвокатът да представлява по едно и също дело страни с противоречиви интереси и реклама. Тези правила се прилагат само ако могат да се спазват от адвокат, който не е установен в приемаща държава-членка и до степента, до която спазването им е обективно оправдано от осигуряването на правилното упражняване на адвокатската дейност, достойнството на професията и зачитането на правилата за несъвместимост в тази държава.
Член 5
С оглед упражняването на дейностите, свързани с представителство на клиент в съдебно производство, всяка държава-членка може да изисква от посочените в член 1 адвокати:
-
да бъдат представени пред председателя на съда и при необходимост пред председателя на съответната адвокатура в приемащата държава-членка в съответствие с местните правила или обичаи;
-
да работят съвместно с адвокат, който упражнява професията пред съответния съд и при необходимост ще носи отговорност пред този орган, или с „avoué“ или „procuratore“, които упражняват професията пред този орган.
Член 6
Всяка държава-членка може да изключи адвокатите, които работят по трудов договор в държавно или частно предприятие от упражняването на дейностите по представителство и защита на съответното предприятие пред съдебни органи, доколкото установените в съответната държава адвокати не могат да упражняват тези дейности.
Член 7
1. Компетентният орган на приемащата държава-членка може да поиска от лицето, което предоставя услуги, да докаже качеството си на адвокат.
2. При неизпълнение на действащите в приемащата държава-членка задължения, предвидени в член 4, компетентният орган на последната определя произтичащите от това последици в съответствие със своите правила и процедури, като за целта може да получи всякаква необходима професионална информация относно лицето, което предоставя услугите. Той уведомява компетентния орган на държавата-членка, от която идва лицето, за всяко взето решение. Тези уведомления по никакъв начин не променят поверителния характер на предоставените данни.
Член 8
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива в срок от две години от нейното нотифициране и незабавно информират Комисията за това.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 9
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 22 март 1977 година.
DIRECTIVA DEL CONSEJO
de 22 de marzo de 1977
dirigida a facilitar el ejercicio efectivo de la libre prestación de servicios por los abogados
( 77/249/CEE )
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS ,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y , en particular , sus artículos 57 y 66 ,
Vista la propuesta de la Comisión ,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1) ,
Visto el dictamen del Comité económico y social (2) ,
Considerando que , en aplicación del Tratado , está prohibida , a partir del final del período de transición , toda restricción , por motivos de nacionalidad o de condiciones de residencia , en materia de prestación de servicios ;
Considerando que la presente Directiva sólo se refiere a las medidas destinadas a facilitar el ejercicio efectivo de la abogacía en concepto de prestación de servicios ; que serán necesarias medidas más elaboradas para facilitar el ejercicio efectivo del derecho de establecimiento ;
Considerando que el ejercicio efectivo de la abogacía en concepto de prestación de servicios presupone que el Estado miembro de acogida reconozca como abogados a las personas que ejerzan esta profesión en los distintos Estados miembros ;
Considerando que , dado que la presente Directiva sólo se refiere a la prestación de servicios y que no está acompañada de disposiciones relativas al reconocimiento recíproco de los diplomas , los beneficiarios de la Directiva utilizarán el título profesional del Estado miembro en el que se hallan establecido , que en lo sucesivo se denominará « Estado miembro de procedencia » ,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA :
Artículo 1
1 . La presente Directiva se aplicará , dentro de los límites y condiciones por ella previstos , a las actividades de abogacía ejercidas en concepto de prestación de servicios .
No obstante las disposiciones de la presente Directiva , los Estados miembros podrán reservar a determinadas categorías de abogados la preparación de documentos auténticos que faculten para administrar los bienes de personas fallecidas o que se refieran a la creación o a la transferencia de derechos reales inmobiliarios .
2 . Por « abogado » se entenderá toda persona facultada para ejercer sus actividades profesionales bajo una de las denominaciones siguientes :
Bélgica : avocat/advocaat ,
Dinamarca : advokat ,
República Federal de Alemania : Rechtsanwalt ,
Francia : avocat ,
Irlanda : barrister , solicitor ,
Italia : avvocato ,
Luxemburgo : avocat-avoué ,
Países Bajos : advocaat ,
Reino Unido : advocate , barrister , solicitor .
Artículo 2
Cada Estado miembro reconocerá como abogado , para el ejercicio de las actividades mencionadas en el apartado 1 del artículo 1 , a toda persona mencionada en el apartado 2 del mismo artículo .
Artículo 3
Todas las personas mencionadas en el artículo 1 harán uso de su título profesional redactado en el idioma o en uno de los idiomas , del Estado miembro de procedencia , indicando la organización profesional a la que pertenezcan o la jurisdicción ante la cual estén admitidas en virtud de la legislación de ese Estado .
Artículo 4
1 . Las actividades relativas a la representación y a la defensa de clientes ante los tribunales o ante las autoridades públicas se ejercerán en cada Estado miembro de acogida en las condiciones previstas para los abogados establecidos en ese Estado , excluyéndose cualquier condición de residencia o de inscripción en una organización profesional de tal Estado .
2 . En el ejercicio de estas actividades , el abogado respetará las normas profesionales del Estado miembro de acogida , sin perjuicio de las obligaciones que le incumban en el Estado miembro de procedencia .
3 . Cuando estas actividades se ejerzan en el Reino Unido , se entenderá por « normas profesionales del Estado miembro de acogida » las de los « solicitors » cuando dichas actividades no estén reservadas a los « barristers » o a los « advocates » . En caso contrario se aplicarán las normas profesionales relativas a estos últimos . Sin embargo , los « barristers » procedentes de Irlanda se regirán en todo caso por las normas profesionales de los « barristers » o « advocates » del Reino Unido .
Cuando las actividades mencionadas se ejerzan en Irlanda , sen entenderá por « normas profesionales del Estado miembro de acogida » las de los « barristers » , siempre que se trate de las normas profesionales que regulan la presentación oral de un asunto ante los tribunales . En todos los demás casos , se aplicarán las normas profesionales de los « solicitors » . Sin embargo , los « barristers » y los « advocates » nacionales que procedan del Reino Unido se regirán en todo caso por las normas profesionales de los « barristers » de Irlanda .
4 . Para el ejercicio de las actividades que no sean las mencionadas en el apartado 1 , el abogado quedará sujeto a las condiciones y normas profesionales del Estado miembro de procedencia , sin perjuicio del respeto a las normas , sea cual fuere su origen , que regulen la profesión en el Estado miembro de acogida y , en particular , a las que se refieran a la incompatibilidad entre el ejercicio de las actividades de abogado y el de otras actividades en ese Estado , al secreto profesional , a las relaciones entre colegas , a la prohibición de que un mismo abogado asista a partes con intereses opuestos y a la publicidad . Dichas normas sólo se aplicarán si pudieren ser cumplidas por un abogado no establecido en el Estado miembro de acogida y sólo en la medida en que su cumplimiento se justifique objetivamente para garantizar , en ese Estado , el correcto ejercicio de las actividades de abogado , la dignidad de la profesión y el respeto a las incompatibilidades .
Artículo 5
Para el ejercicio de las actividades relativas a la representación y a la defensa de un cliente ante los tribunales , cada Estado miembro podrá imponer a los abogados mencionados en el artículo 1 las obligaciones siguientes :
- ser presentado al presidente del órgano jurisdiccional y , en su caso , al decano del Colegio de abogados competente del Estado miembro de acogida de acuerdo con las normas y usos locales ;
- actuar de acuerdo bien con un abogado que ejerza ante el órgano jurisdiccional interesado y que se responsabilizaría , si procediere , ante dicho órgano , bien con un « avoué » o « procuratore » que ejerza ante el mismo .
Artículo 6
Los abogados asalariados , vinculados por un contrato de trabajo a una empresa pública o privada , podrán ser excluidos por cada Estado miembro del ejercicio de las actividades de representación y de defensa de esa empresa ante los tribunales en la medida en que los abogados establecidos en ese Estado no estén autorizados a ejercerlas .
Artículo 7
1 . La autoridad competente del Estado miembro de acogida podrá pedir a quien preste los servicios que acredite su condición de abogado .
2 . En caso de incumplimiento de las obligaciones en vigor en el Estado miembro de acogida previstas en el artículo 4 , la autoridad competente de aquél determinará las consecuencias de dicho incumplimiento según sus propias normas de derecho y procedimiento , y , a tal fin , podrá hacer que se le comunique información profesional oportuna sobre quien preste los servicios . Informará a la autoridad competente del Estado miembro de procedencia de toda decisión tomada . Estas comunicaciones no alterarán el carácter confidencial de la información facilitada .
Artículo 8
1 . Los Estados miembros adoptarán en un plazo de dos años a partir del día de su notificación , las medidas necesarias para cumplir la presente Directiva e informarán de ello inmediatamente a la Comisión .
2 . Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones básicas de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva .
Artículo 9
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros .
Hecho en Bruselas , el 22 de marzo de 1977 .