31994L0035
L 237/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 94/35/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 30 юни 1994 година
относно подсладители за влагане в храни
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 100а от него,
като взеха предвид Директива 89/107/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно хранителните добавки, разрешени за влагане в храни, предназначени за консумация от човека (1), и по-специално член 3, параграф 2 от нея,
като взеха предвид предложението на Комисията (2),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
след консултация с Научния комитет по храните,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (4),
като имат предвид, че различията между националните законодателства, отнасящи се до подсладителите и условията за тяхната употреба, могат да затруднят свободното движение на храните; като имат предвид, че тази ситуация може да създаде условия за нелоялна конкуренция;
като имат предвид, че основно съображение в разпоредбите относно подсладителите и условията на тяхната употреба следва да бъде необходимостта от защита и информиране на потребителя;
като имат предвид, че във връзка с най-новата научна и токсикологична информация тези вещества трябва да бъдат разрешени само за определени храни и при определени условия на употреба;
като имат предвид, че настоящата директива не засяга правилата, отнасящи се до функции, различни от подслаждащите свойства на веществата, предмет на настоящата директива;
като имат предвид, че употребата на подсладители като заместители на захарта е оправдана за производство на нискоенергийни храни, неканцерогенни храни или храни без добавени захари, за удължаване срока на годност посредством замяна на захарта и за производство на диетични продукти,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива представлява специална директива, която съставлява част от подробна директива по смисъла на член 3 от Директива 89/107/ЕИО.
2. Настоящата директива се прилага за хранителни добавки, наричани по-нататък „подсладители“ и които се използват:
-
да придават сладък вкус на храните,
-
като трапезни подсладители.
3. По смисъла на настоящата директива, „без добавена захар“ и „нискоенергиен“ в колона III на приложението се определят както следва:
-
„без добавена захар“: без никакви добавени моно- или дизахариди или някаква друга храна, използвана поради подслаждащите ѝ свойства,
-
„нискоенергиен“: с енергийна стойност, намалена най-малко с 30 % в сравнение с оригиналната храна или подобен продукт.
4. Настоящата директива не се прилага за храни с подслаждащи свойства.
Член 2
1. Само подсладителите, изброени в приложението, могат да бъдат пускани на пазара с оглед на:
-
продажба на крайния потребител,
или
-
употреба в производството на храни.
2. Подсладителите, посочени във второто тире на параграф 1, могат да бъдат използвани само при производството на храните, изброени в приложението, при условията, конкретизирани в него.
3. Освен ако друго не е предвидено, не могат да се използват подсладители в храните за кърмачета и малки деца, както е посочено в Директива 89/398/ЕИО (5).
4. Максималните използваеми дози, посочени в приложението, се отнасят до готови за консумация храни, приготвени според инструкциите за използване.
Член 3
1. Настоящата директива се прилага без да се засягат специални директиви, които разрешават добавките, изброени в приложението, да бъдат използвани за цели, различни от подслаждане.
2. Настоящата директива се прилага също без да се засягат разпоредбите на Общността, които определят състава и описанието на храните.
Член 4
Когато съществуват различия в становището по отношение на това дали при условията на настоящата директива в определена храна могат да бъдат използвани подсладители, решение дали тази храна следва да се счита като принадлежаща към някоя от категориите, изброени в колона III на приложението, може да бъде взето съгласно процедурата, предвидена в член 7.
Член 5
1. Търговското описание на трапезен подсладител трябва да включва термина „базиран на … трапезен подсладител“, като се използва наименованието(та) на подслаждащото(ите) вещество(а) в състава му.
2. На етикетите на трапезните подсладители, съдържащи полиоли и/или аспартам, трябва да има следните предупреждения:
-
полиоли:
„прекалената консумация може да предизвика слабително действие“,
-
аспартам:
„съдържа източник на фенилаланин“.
Член 6
Разпоредбите, отнасящи се до:
-
данните, които трябва да се съдържат в етикета на храните, съдържащи подсладители, за да стане ясно тяхното наличие,
-
предупреждения относно наличието на определени подсладители в храни,
се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 7, преди изтичане на срока, посочен в първото тире на член 9, параграф 1.
Член 7
1. Когато трябва да се следва процедурата, определена в настоящия член, въпросът се отнася до Постоянния комитет по храните (наричан по-нататък „Комитета“) от председателя по негова собствена инициатива или по молба на представителя на държава-членка.
2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект за мерките, които следва да бъдат взети. Комитетът представя становището си по проекта в срока, който може да бъде определен от председателя в зависимост от спешността на проблема. Становището се приема с мнозинство, определено в член 148, параграф 2 от Договора в случай на решения, които Съветът трябва да приема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в Комитета се претеглят по начина, определен в този член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета.
б)
Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на Комитета, или ако няма дадено становище, Комисията незабавно представя пред Съвета предложение, отнасящо се до мерките, които следва да бъдат взети. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако, при изтичане на тримесечния срок от датата на сезиране на Съвета, Съветът не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 8
1. В срок от три години от приемането на настоящата директива, в съответствие с общите критерии в точка 4 от приложение II към Директива 89/107/ЕИО, държавите-членки установяват система за проучвания сред потребителите за наблюдение на потреблението на подсладители.
Данните за тази система за наблюдение се координират в съответствие с процедурата, посочена в член 7.
2. В рамките на пет години от приемането на настоящата директива, Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад, основаващ се на информацията, получена посредством системата за наблюдение, посочена в параграф 1 относно промените в пазара на подсладителите, нивата на употреба и дали съществува допълнителна необходимост от ограничаване условията на употреба, включително и чрез подходящи предупреждения за потребителите, за да се гарантира, че тази употреба не превишава приемливия дневен прием. Ако е необходимо, докладът се придружава от предложения за изменения на настоящата директива.
Член 9
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 31 декември 1995 г. Тези мерки имат за цел:
-
да позволят, не по-късно от 31 декември 1995 г., търговията и употребата на продукти, които отговарят на изискванията на настоящата директива,
-
да забранят, не по-късно от 30 юни 1996 г., търговията и употребата на продукти, които не отговарят на изискванията на настоящата директива; въпреки това продуктите, пуснати на пазара или етикетирани преди тази дата, които не са съобразени с настоящата директива, могат да се предлагат на пазара до изчерпване на наличностите.
Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 10
Настоящата директива влиза в сила от датата на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 11
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 юни 1994 година.
DIRECTIVA 94/35/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO de 30 de junio de 1994 relativa a los edulcorantes utilizados en los productos alimenticios
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 100 A,
Vista la Directiva 89/107/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1988, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre los aditivos alimentarios autorizados en los productos alimenticios destinados al consumo humano (1), y en particular el apartado 2 de su artículo 3,
Vista la propuesta de la Comisión (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Previa consulta al Comité científico de la alimentación humana,
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 189 B del Tratado (4),
Considerando que las diferencias entre las legislaciones nacionales relativas a los edulcorantes y sus condiciones de uso obstaculizan la libre circulación de productos alimenticios; que estas diferencias pueden crear condiciones de competencia desleal;
Considerando que el principio básico de toda norma en materia de edulcorantes y sus condiciones de uso ha de ser la necesaria protección e información de los consumidores;
Considerando que, habida cuenta de la información científica y toxicológica más reciente sobre dichas sustancias, éstas se han de permitir únicamente para determinados productos alimenticios y en determinadas condiciones de uso;
Considerando que la presente Directiva no afecta a las normas relativas a otras funciones distintas de la edulcoración de las sustancias previstas en la misma;
Considerando que el uso de edulcorantes para sustituir el azúcar está justificado para la fabricación de productos alimenticios de valor energético reducido, de productos no cariógenos o de alimentos sin azúcares añadidos con el fin de prolongar el período de conservación mediante la sustitución del azúcar y para garantizar la producción de productos dietéticos,
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
1. La presente Directiva constituye una directiva específica que forma parte de la directiva general con arreglo al artículo 3 de la Directiva 89/107/CEE.
2. La presente Directiva se aplicará a los aditivos alimentarios, que en lo sucesivo se denominarán «edulcorantes», utilizados:
- para dar sabor dulce a los productos alimenticios,
- como edulcorantes de mesa.
3. A efectos de la presente Directiva, las expresiones «sin azúcares añadidos» y «de valor energético reducido» que figuran en la columna III del Anexo se definen así:
- «sin azúcares añadidos»: sin adición de monosacáridos o disacáridos, así como de cualquier producto utilizado por sus propiedades edulcorantes,
- «de valor energético reducido»: de valor energético reducido como mínimo en un 30 % respecto al producto de origen o a un producto similar.
4. La presente Directiva no se aplicará a los productos alimenticios con propiedades edulcorantes.
Artículo 2
1. Sólo los edulcorantes que figuran en el Anexo podrán comercializarse con miras:
- a su venta al consumidor final,
- o a su empleo para la fabricación de productos alimenticios.
2. Los edulcorantes a que se refiere el segundo guión del apartado 1 sólo podrán utilizarse en la fabricación de los productos alimenticios que se enumeran en el Anexo y en las condiciones que en él se establecen.
3. De conformidad con la Directiva 89/398/CEE (5), y salvo disposiciones específicas en la materia, el empleo de edulcorantes queda prohibido en los alimentos destinados al lactante y a los niños de corta edad.
4. Las dosis máximas de empleo indicadas en el Anexo se refieren a los productos alimenticios listos para el consumo elaborados conforme a las instrucciones del fabricante.
Artículo 3
1. La presente Directiva se aplicará sin perjuicio de las Directivas específicas que permiten el empleo de los aditivos enumerados en el Anexo para otras funciones distintas de las edulcorantes.
2. La presente Directiva se aplicará asimismo sin perjuicio de las disposiciones comunitarias relativas a la composición y designación de los productos alimenticios.
Artículo 4
En caso de discrepancias respecto a la posibilidad de utilizar, en el marco de la presente Directiva, edulcorantes en un determinado producto alimenticio, se podrá decidir, con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 7, si dicho producto alimenticio debe considerarse clasificado en una de las categorías mencionadas en la columna III del Anexo.
Artículo 5
1. La denominación de venta de los edulcorantes de mesa deberá incluir la mención «edulcorante de mesa a base de . . .», seguida del nombre o nombres de las sustancias edulcorantes que entren en su composición.
2. El etiquetado de los edulcorantes de mesa que contengan polioles y/o aspartamo deberá incluir las siguientes advertencias:
- polioles: «el consumo excesivo puede producir efectos laxantes»,
- aspartamo: «contiene una fuente de fenilalanina».
Artículo 6
Antes de la expiración del plazo previsto en el primer guión del apartado 1 del artículo 9, se adoptarán, con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 7, disposiciones relativas a:
- las menciones que deberán figurar en el etiquetado de los productos alimenticios que contengan edulcorantes, para resaltar esta característica,
- las advertencias relativas a la presencia de determinados edulcorantes en productos alimenticios.
Artículo 7
1. En caso de que se haga referencia al procedimiento establecido en el presente artículo, el Comité permanente de productos alimenticios, en adelante denominado el «Comité», será convocado por su presidente, bien a iniciativa de éste o bien a petición del representante de un Estado miembro.
2. El representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de las medidas que deban tomarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá fijar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para adoptar aquellas decisiones que el Consejo deba tomar a propuesta de la Comisión. En el momento de la votación en el Comité, los votos de los representantes de los Estados miembros se ponderarán de la manera definida en el citado artículo. El presidente no tomará parte en la votación.
3. a) La Comisión adoptará las medidas previstas cuando sean conformes al dictamen del Comité.
b) Cuando las medidas previstas no sean conformes al dictamen del Comité o en caso de ausencia de dictamen, la Comisión presentará sin demora al Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban adoptarse. El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada.
Si, transcurrido un plazo de tres meses a partir del momento en que la propuesta se haya presentado al Consejo, éste no se hubiere pronunciado, la Comisión adoptará las medidas propuestas.
Artículo 8
1. En un plazo de tres años a partir de la adopción de la presente Directiva y de acuerdo con los criterios generales del punto 4 del Anexo II de la Directiva 89/107/CEE, los Estados miembros establecerán un sistema de vigilancia regular sobre la ingestión de edulcorantes por parte de los consumidores.
Las modalidades de dicho sistema de vigilancia se determinarán de conformidad al procedimiento establecido en el artículo 7.
2. La Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo, en un plazo de cinco años a partir de la adopción de la presente Directiva y tomando como base la información que haya obtenido gracias al sistema de vigilancia contemplado en el apartado 1, un informe sobre los cambios que se hayan producido en el mercado de los edulcorantes, sobre los niveles de utilización y sobre si existe una nueva necesidad de restringir las condiciones de uso, incluso mediante las apropiadas advertencias destinadas a los consumidores, para prevenir el posible rebasamiento de la dosis diaria admisible. Dicho informe se acompañará, si procede, con propuestas de modificaciones de la presente Directiva.
Artículo 9
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva, a más tardar el 31 de diciembre de 1995. Dichas disposiciones estarán encaminadas a:
- autorizar, a más tardar el 31 de diciembre de 1995, la comercialización y el uso de los productos que se atengan a lo dispuesto en la presente Directiva,
- prohibir, a más tardar el 30 de junio de 1996, la comercialización y el uso de los productos que no se atengan a lo dispuesto en la presente Directiva. No obstante, los productos existentes en el mercado o etiquetados antes de dicha fecha y no conformes a la presente Directiva podrán comercializarse hasta el agotamiento de las existencias.
Los Estados miembros informarán inmediatamente a la Comisión de las disposiciones adoptadas.
2. Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 10
La presente Directiva entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 11
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 30 de junio de 1994.