РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1005/2008 НА СЪВЕТА
от 29 септември 2008 година
за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономическия и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
Общността е страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г. (UNCLOS), ратифицирала е Споразумението на Организацията на обединените нации за прилагане на разпоредбите на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., отнасящи се до съхранението и управлението на рибните видове, чието движение се извършва както във вътрешността, така и извън изключителните икономически зони, и на трансгранично и далекомигриращи рибни видове от 4 август 1995 г. (Споразумение на ООН за рибните видове) и е приела Споразумението за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море от 24 ноември 1993 г. на Организацията на ООН по прехрана и земеделие (Споразумението на ФАО за съответствие). В по-голямата си част посочените разпоредби установяват принципа за задължението на всички държави да приемат подходящи мерки за устойчиво управление на морските ресурси и да си сътрудничат за осъществяване на тази цел.
(2)
Целта на общата политика в областта на рибарството, изложена в Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (3), е да гарантира експлоатация на живите водни ресурси, която създава условия за необходимата устойчивост както в икономически и екологичен план, така и от социална гледна точка.
(3)
Незаконният, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов представлява една от най-сериозните заплахи за устойчивата експлоатация на живите водни ресурси, подкопаваща самата основа на общата политика в областта на рибарството и международните усилия за насърчаване на по-добро управление на световния океан; ННН риболовът представлява също и сериозна заплаха за морското биологично разнообразие, към която трябва да се подходи в съответствие с целите, определени в Съобщението на Комисията „Спиране на загубата на биологично разнообразие до 2010 г. и след това“.
(4)
През 2001 г. ФАО прие Международен план за действие за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, който бе подкрепен от Общността. Освен това с активната подкрепа на Общността регионални организации за управление на риболова създадоха набор от мерки, предназначени да противодействат на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов.
(5)
В съответствие с поетите международни ангажименти и предвид мащабите и неотложността на проблема, Общността следва съществено да засили действията си срещу ННН риболова и да приеме нови регулаторни мерки, които да обхванат всички аспекти на явлението.
(6)
Действията на Общността следва най-вече да бъдат насочени срещу видовете поведение, попадащи в определението за ННН риболов, и които причиняват най-сериозни щети на морската среда, устойчивостта на рибните запаси и социално-икономическото положение на рибарите, спазващи правилата за опазване и управление на рибните ресурси.
(7)
В съответствие с определението за ННН риболов, обхватът на настоящия регламент следва да включва и риболовните дейности, извършвани в открито море и в морски води под юрисдикцията или суверенитета на крайбрежни държави, включително морски води под юрисдикцията или суверенитета на държави-членки.
(8)
За да бъде правилно разгледано вътрешното измерение на ННН риболова, от съществено значение е Общността да приеме необходимите мерки за по-строго спазване на правилата на общата политика в областта на рибарството. Разпоредби за тази цел следва да бъдат вмъкнати в настоящия регламент за периода до изменението на Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (4).
(9)
Правилата на Общността, и по-специално дял II от Регламент (ЕИО) № 2847/93 предвиждат всеобхватна система за контрол на законността на улова от риболовните кораби на Общността. Настоящата система, приложима за рибните продукти, уловени от риболовни кораби на трети държави и внесени в Общността, не гарантира равностойна степен на контрол; този недостатък представлява сериозен стимул за чуждестранни оператори, извършващи ННН риболов, да предлагат продуктите си в Общността и по този начин да повишават рентабилността на своята дейност; като най-големия пазар и вносител на рибни продукти в света, Общността носи специфична отговорност за предотвратяване вноса на нейна територия на рибни продукти с произход от ННН риболов. Ето защо следва да бъде въведен нов режим, който да осигури необходимия контрол върху веригата за доставки на рибни продукти, внасяни в Общността.
(10)
Правилата на Общността, които уреждат достъпа до пристанищата на Общността на риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, следва да станат по-строги, с цел да се гарантира адекватен контрол на законността на рибните продукти, разтоварвани от риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава. Това по-специално следва да предполага достъп до пристанища на Общността да се разрешава само на риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, които могат да представят точна информация за законността на своя улов и да осигурят заверката на тази информация от съответната държава на знамето.
(11)
Трансбордирането в открито море не се поддава на адекватен контрол от държавите на знамето или от крайбрежните държави и е обичайният похват на операторите, извършващи ННН риболов, за да прикрият незаконния характер на улова си. Ето защо Общността има основания да разрешава дейности по трансбордиране само в определени пристанища на държавите-членки, в пристанища на трети държави между риболовни кораби на Общността или, извън водите на Общността, между риболовни кораби на Общността и риболовни кораби, регистрирани като транспортни кораби към регионална организация за управление на риболова.
(12)
Целесъобразно е да бъдат регламентирани условията, редът и честотата, с която държавите-членки извършват дейности по преглеждане, инспекция и проверка въз основа на правилата за управление на риска.
(13)
Забранява се търговията с Общността на рибни продукти, произтичащи от ННН риболов. За да може забраната да действа ефективно и да се гарантира, че всички предлагани рибни продукти, внесени в Общността и изнесени от нея, са уловени в съответствие с международните мерки за опазване и управление и, в зависимост от случая, съгласно други разпоредби, приложими за съответния риболовен кораб, се въвежда схема за сертифициране, приложима за всяка търговия на рибни продукти с Общността.
(14)
Общността следва да отчита ограничения капацитет на развиващите се държави за прилагане на схемата за сертифициране.
(15)
Целесъобразно е съгласно тази схема да се изисква сертификат като предварително условие за внос на рибни продукти в Общността. Сертификатът следва да съдържа информация, доказваща законността на съответните продукти. Той следва да бъде заверен от държавата на знамето, под която плава риболовният кораб, уловил съответната риба, в съответствие с международноправното задължение на държавата да гарантира, че риболовните кораби, плаващи под нейно знаме, спазват международните правила за опазване и управление на рибните ресурси.
(16)
От съществено значение е схемата за сертифициране да се прилага за всеки внос на морски рибни продукти в Общността и за всеки износ от Общността. Схемата следва да се прилага също така за рибни продукти, транспортирани или преработени в държава, различна от държавата на знамето, преди да стигнат до територията на Общността. Ето защо за такива продукти следва да се прилагат специфични изисквания, за да се гарантира, че пристигащите на територията на Общността продукти не се различават от онези, чиято законност е била заверена от държавата на знамето.
(17)
Без да се засяга обемът или честотата на търговията, е необходимо да се гарантира еднаква степен на контрол над всички внесени рибни продукти чрез въвеждане на специфични процедури за предоставяне на статут на „одобрен икономически оператор“.
(18)
Износът на улов от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, също следва да подлежи на схемата за сертифициране в рамките на сътрудничеството с трети държави.
(19)
Държавите-членки, за които е предназначен вносът на продуктите, следва да могат да проверяват валидността на сертификатите за улов, придружаващи пратката, и да имат правото да отказват внос, когато не са изпълнени условията, установени в регламента по отношение на сертификата за улов.
(20)
За да се подобри ефикасността, от съществено значение е дейностите по преглеждане, инспекция и проверка на транзитно преминаващи или трансбордирани рибни продукти да се извършват предимно от държавите-членки, които са крайното им местоназначение.
(21)
В помощ на контролните органи в държавите-членки при изпълнението на задачите им по контрол на законността на търгуваните с Общността рибни продукти, както и за предупреждаване на операторите от Общността, следва да бъде създадена система за предупреждение на Общността, предназначена да разпространява при необходимост информация за случаите на основателни съмнения относно спазването от определени трети държави на приложимите правила за опазване и управление.
(22)
От съществено значение е Общността да приеме възпиращи мерки спрямо риболовни кораби, които извършват ННН риболов и не са подложени на целесъобразни ответни действия от страна на съответната държава на знамето за ННН риболов.
(23)
За тази цел Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, Агенцията на Общността за контрол на риболова, трети държави и други органи, следва да определи въз основа на правилата за управление на риска риболовните кораби, за които има подозрения, че извършват ННН риболов, и да изиска информация от компетентната държава на знамето за установяване достоверността на констатациите.
(24)
За да се улеснят проверките, свързани с риболовни кораби, за които се допуска, че са извършили ННН риболов, и за да се предотврати продължаването на предполагаемото нарушение, такива риболовни кораби следва да подлежат на специфични изисквания за контрол и инспекция от държавите-членки.
(25)
Когато въз основа на получената информация са налице достатъчно основания да се смята, че риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, са извършвали ННН риболов и че компетентните държави на знамето не са предприели ефективни ответни действия за такъв ННН риболов, Комисията следва да впише въпросните кораби в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов.
(26)
Когато въз основа на получената информация са налице достатъчно основания да се смята, че риболовни кораби на Общността са извършвали ННН риболов и че компетентните държави-членки на знамето не са предприели ефективни ответни действия за такъв ННН риболов съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕИО) № 2847/93, Комисията следва да впише въпросните кораби в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов.
(27)
За да бъде компенсирана липсата на ефективни действия от държавите на знамето по отношение на риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме и вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, и за да бъде ограничена по-нататъшната риболовна дейност на такива кораби, държавите-членки следва да прилагат подходящи мерки спрямо тези кораби.
(28)
За да се гарантират правата на риболовните кораби, вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, както и правата на техните държави на знамето, процедурата по вписване следва да допуска възможността държавата на знамето да информира Комисията за предприетите мерки и, когато е възможно - съответните собственици или оператори да бъдат изслушани на всеки етап от процедурата, както и да бъде възможно отписването на риболовен кораб, когато критериите за вписването му вече не са налице.
(29)
За да се създаде единна рамка в Общността и да се избегне многообразието от списъци на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, риболовните кораби, вписани в такива списъци, приети от регионални организации за управление на риболова, следва да бъдат автоматично вписвани в съответния списък, съставен от Комисията.
(30)
Един от главните фактори за ННН риболова, който следва да бъде разгледан от Общността, е неизпълнението от страна на някои държави на задължението им съгласно международното право в качеството им на държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара, както и липсата на предприети целесъобразни мерки, за да се гарантира спазването на правилата за опазване и управление на рибните ресурси от техни риболовни кораби или граждани.
(31)
За тази цел наред с действията си на международно и на регионално равнище Общността следва да има право да посочва тези държави, които не сътрудничат, въз основа на прозрачни, ясни и обективни критерии, почиващи на международни стандарти, и след като им предостави достатъчно време за отговор на предварителната нотификация - да приема недискриминационни, законни и съразмерни мерки по отношение на такива държави, включително търговски мерки.
(32)
Приемането на търговски мерки по отношение на други държави зависи от Съвета. Тъй като съставянето на списък на държави, които не сътрудничат, следва да доведе до търговски контрамерки по отношение на съответните държави, целесъобразно е Съветът да запази правото си да упражнява пряко изпълнителни правомощия в този конкретен случай.
(33)
От съществено значение е гражданите на държавите-членки да бъдат ефективно възпирани от действия, с които се извършва или се подпомага извършването на ННН риболов от риболовни кораби, плаващи под знамето на трети държави и действащи извън Общността, без да се засяга първостепенната отговорност на държавата на знамето. Поради това държавите-членки следва да въведат необходимите мерки и да си сътрудничат помежду си и с трети държави за установяване самоличността на техни граждани, извършващи ННН риболов, за гарантиране на тяхното адекватно санкциониране и за проверка на дейностите на техни граждани, свързани с кораби на трети държави извън Общността.
(34)
Устойчивият висок брой тежки нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството във водите на Общността или от оператори на Общността се дължи до голяма степен на недостатъчно възпиращия размер на санкциите, предвидени в законодателството на държавите-членки при тежки нарушения на тези правила. Този недостатък се съчетава с широко разнообразие в размера на санкциите сред държавите-членки, което насърчава незаконните оператори да извършват дейности в морските води или на територията на държавите-членки с най-нисък размер на санкциите. За да се преодолее този недостатък и като се доразвиват съответните разпоредби на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕИО) № 2847/93, целесъобразно е в рамките на Общността да се сближат максималните размери на административните санкции, предвидени при тежки нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството, като се отчита стойността на рибните продукти, получени чрез извършване на тежко нарушение, неговата повторяемост и стойността на вредите за съответните рибни ресурси и морска среда, както и да се установят незабавни принудителни и допълнителни мерки.
(35)
Наред с поведение, представляващо тежко нарушение на правилата, уреждащи риболовните дейности, извършването на търговска дейност, пряко свързана с ННН риболов, включително търговия или внос на рибни продукти, произтичащи от ННН риболов, или фалшифицирането на документи също следва да се считат за тежки нарушения, които налагат приемането на хармонизирани максимални нива на административни санкции от държавите-членки.
(36)
Предвидените санкции при тежки нарушения на настоящия регламент следва да се налагат също на юридически лица, тъй като нарушенията до голяма степен се извършват в интерес на юридически лица или в тяхна полза.
(37)
Разпоредбите за наблюдение на риболовни кораби в морето, приети в рамките на някои регионални организации за управление на риболова, следва да се прилагат по хармонизиран начин в Общността.
(38)
Сътрудничеството между държавите-членки, Комисията и с трети държави е от съществено значение за ефикасното разследване и санкциониране на ННН риболов, както и за прилагането на мерките, установени в настоящия регламент. За задълбочаването на това сътрудничество следва да се създаде система за взаимопомощ.
(39)
В съответствие с принципа на пропорционалност, за постигането на основната цел да се премахне ННН риболовът е необходимо и целесъобразно да се установят правила за прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент. Настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на преследваните цели в съответствие с член 5, трета алинея от Договора.
(40)
Мерките, необходими за прилагане на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощията, предоставени на Комисията (5).
(41)
Настоящият регламент определя ННН риболова като особено тежко нарушение на приложимите закони, правила и разпоредби, тъй като сериозно затруднява постигането на целите на нарушените норми и застрашава устойчивостта на съответните запаси или опазването на морската среда. Предвид ограничения обхват на регламента, прилагането му трябва да се основава и да допълва прилагането на Регламент (ЕИО) № 2847/93, който установява основната рамка за контрол и наблюдение на риболовните дейности съгласно общата политика в областта на рибарството. Съответно настоящият регламент засилва правилата на Регламент (ЕИО) № 2847/93 в областта на пристанищните инспекции на риболовни кораби от трети държави, които се отменят и се заменят с режима на пристанищни инспекции, установен в глава II от настоящия регламент. Наред с това настоящият регламент предвижда в глава IХ режим на санкции, приложим по-специално за ННН риболовни дейности. Следователно разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2847/93 относно санкциите остават приложими за други нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството, различни от разглежданите в настоящия регламент.
(42)
Защитата на лицата във връзка с обработката на лични данни се урежда от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6), който е напълно приложим за обработката на лични данни за целите на настоящия регламент, по-специално относно правата на субектите на данни за достъп, поправка, блокиране и заличаване на данни и известяването на трети страни, които поради това не са допълнително конкретизирани в настоящия регламент.
(43)
Влизането в сила на разпоредби от настоящия регламент по въпроси, обхванати от регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1093/94 (7), (ЕО) № 1447/1999 (8), (ЕО) № 1936/2001 (9) и (ЕО) № 601/2004 (10) на Съвета, следва да доведе до пълната или частична отмяна на посочените регламенти,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент създава система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
2. За целите на параграф 1 всяка държава-членка предприема подходящи мерки в съответствие с правото на Общността, за да гарантира ефикасността на тази система. Държавите-членки осигуряват достатъчно средства на своите компетентни органи, за да могат те да изпълняват задачите си съгласно настоящия регламент.
3. Системата, предвидена в параграф 1, се прилага за всички ННН риболовни дейности, както и свързани с тях дейности, извършвани на територията на държави-членки, към които се прилага Договора, или във водите на Общността, в морските води под юрисдикцията или суверенитета на трети държави и в открито море. ННН риболов, извършван в морските води на отвъдморските територии и държави, посочени в приложение II към Договора, се разглежда като ННН риболов, извършван в морските води на трети държави.
Член 2
Определения
За целите на настоящия рагламент:
1.
„незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов“ или „(ННН) риболов“ означава риболовни дейности, считани за незаконни, недекларирани или нерегулирани;
2.
„незаконен риболов“ означава риболовни дейности:
а)
извършвани от местни или чуждестранни риболовни кораби във води под юрисдикцията на държава без разрешението на същата или в нарушение на приетите от нея закони и подзаконови актове;
б)
извършвани от риболовни кораби, плаващи под знамето на държави, които участват в съответната регионална организация за управление на риболова, но действащи в нарушение на мерките за опазване и управление, приети от тази организация и задължителни за държавите, или в нарушение на съответните норми на приложимото международно право; или
в)
извършвани от риболовни кораби в нарушение на националното законодателство или на международни задължения, включително поетите от сътрудничещи си държави пред съответната регионална организация за управление на риболова;
3.
„недеклариран риболов“ означава риболовни дейности:
а)
които не са декларирани или са декларирани невярно пред съответния национален орган в нарушение на национални закони и подзаконови актове; или
б)
които са извършвани в района, попадащ в обхвата на компетентност на съответна регионална организация за управление на риболова и не са декларирани или са декларирани невярно в нарушение на процедурите за деклариране на тази организация;
4.
„нерегулиран риболов“ означава риболовни дейности:
а)
извършвани в района, попадащ в обхвата на съответна регионална организация за управление на риболова, от риболовни кораби без националност, от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава, неучастваща в организацията, или от структура, занимаваща се с риболов по начин, който е в противоречие или в нарушение на мерките за опазване и управление на тази организация; или
б)
извършвани в райони или по отношение на рибни запаси, за които няма приложими мерки за опазване и управление, от риболовни кораби по начин, противоречащ на отговорността на държавите за опазването на живите морски ресурси съгласно международното право;
5.
„риболовен кораб“ означава всеки кораб, независимо от големината му, който се използва или е предназначен да се използва за търговска експлоатация на рибни ресурси, включително помощни кораби, кораби фабрики и кораби, участващи в трансбордиране, както и транспортни кораби, оборудвани за транспорт на рибни продукти, с изключение на кораби-контейнери;
6.
„риболовен кораб на Общността“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка, и регистриран в Общността;
7.
„разрешение за риболов“ означава право да се извършват риболовни дейности за определен период, в дадена зона или за даден вид риболов;
8.
„рибни продукти“ означава всички продукти, които попадат в обхвата на глава 03 и тарифни позиции 1604 и 1605 от Комбинираната номенклатура, създадена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (11), с изключение на продуктите, посочени в приложение I от настоящия регламент;
9.
„мерки за опазване и управление“ означава мерки за опазването на един или повече видове живи морски ресурси, които са приети и са в сила съгласно съответните правила на международното право и/или на правото на Общността;
10.
„трансбордиране“ означава пренатоварването на всички или на част от рибните продукти, намиращи се на борда на риболовен кораб, на друг риболовен кораб;
11.
„внос“ означава внасянето на рибни продукти на територията на Европейската общност, включително с цел трансбордиране в пристанища на нейна територия;
12.
„непряк внос“ означава внос от територията на трета държава, различна от държавата на знамето на риболовния кораб, отговорен за улова;
13.
„износ“ означава всяко пренасяне на рибни продукти, уловени от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, включително изнасяне от територията на Общността, от трети държави или от риболовни полета;
14.
„реекспорт“ означава всяко пренасяне на рибни продукти от територията на Общността, които преди това са били внесени на територията на Общността;
15.
„регионална организация за управление на риболова“ означава подрегионална, регионална или друга подобна организация с компетентност съгласно международното право да определя мерки за опазване и управление на живи морски ресурси, поставени под нейна отговорност по силата на конвенцията или споразумението, с което е създадена;
16.
„договаряща страна“ означава договаряща страна по международна конвенция или споразумение за учредяване на регионална организация за управление на риболова, както и държави, риболовни структури или структури, които сътрудничат с такава организация и се ползват със статут на сътрудничеща недоговаряща страна по отношение на такава организация;
17.
„наблюдение“ означава всеки случай на наблюдение на риболовен кораб, който може да отговаря на един или няколко от критериите, посочени в член 3, параграф 1, от страна на компетентен орган на държава-членка, отговарящ за морските инспекции, или от страна на капитана на риболовен кораб на Общността или на трета държава;
18.
„съвместна риболовна дейност“ означава всяка дейност с участието на два или повече риболовни кораба, при която от риболовните съоръжения на един риболовен кораб се прехвърля улов на друг кораб или при която техниката, използвана от тези риболовни кораби, изисква общо риболовно съоръжение;
19.
„юридическо лице“ означава всеки правен субект, ползващ се с такъв статут съгласно приложимото национално право, с изключение на държави или публични органи при упражняване на държавна власт, както и на обществени организации;
20.
„риск“ означава вероятността от настъпването на събитие, засягащо рибни продукти, внесени на територията на Общността или изнесени от нея, което препятства правилното прилагане на настоящия регламент или прилагането на мерките за опазване и управление;
21.
„управление на риска“ е системното определяне на риска и прилагането на всички необходими мерки за ограничаване излагането на риск. Това включва дейности като събиране на данни и информация, анализ и оценка на риска, предписване и предприемане на действия и редовен мониторинг и преглед на процеса и резултатите от него въз основа на международни, общностни или национални източници или стратегии;
22.
„открито море“ означава цялата част от морето, определена в член 86 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS);
23.
„пратка“ означава продукти, които или са изпратени едновременно от един износител до един получател, или са включени в единен транспортен документ, покриващ превоза им от износителя до получателя.
Член 3
Риболовни кораби, извършващи ННН риболовни дейности
1. За риболовен кораб се смята, че извършва ННН риболовни дейности, ако се докаже, че в нарушение на мерките за опазване и управление, приложими за района, в който са извършени дейностите, риболовният кораб:
а)
е извършвал риболов без валидни лиценз, разрешение или разрешително, издадени от държавата на знамето или от съответната крайбрежна държава, или
б)
не е изпълнил задълженията си да отчете и декларира улова или свързаните с него данни, включително данни, предадени чрез Системите за наблюдение на риболовните кораби, или предизвестията съгласно член 6, или
в)
е извършвал риболов в закрит район, по време на закрит сезон, или без квота или след изчерпването ѝ, или отвъд ограничената дълбочина, или
г)
е извършвал целеви риболов на запас, за който е обявен мораториум или чийто улов е забранен, или
д)
е използвал забранени или неотговарящи на изискванията риболовни съоръжения, или
е)
е подправил или прикрил своята маркировка, самоличност или регистрация, или
ж)
е укрил, подправил или унищожил доказателства, свързани с разследване, или
з)
е възпрепятствал длъжностните лица при изпълнение на техните задължения по повод на инспекция дали се спазват приложимите мерки за опазване и управление, или е възпрепятствал наблюдатели при изпълнение на техните задължения по наблюдение дали се спазват приложимите правила на Общността, или
и)
е взел на борда, трансбордирал или разтоварил маломерна риба в нарушение на действащото законодателство, или
й)
е трансбордирал или участвал в съвместна риболовна дейност, подпомагане или снабдяване на други риболовни кораби, за които е установено, че са извършвали ННН риболов по смисъла на настоящия регламент, и в частност кораби, вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, или в такъв списък на регионална организация за управление на риболова; или
к)
е извършвал риболовна дейност в района на регионална организация за управление на риболова по начин, несъответстващ или нарушаващ мерките за опазване и управление на организацията, като плава под знамето на държава, която не членува в организацията или не ѝ сътрудничи, съгласно установеното от същата организация, или
л)
няма националност и следователно е кораб без националност съгласно международното право.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, се считат за тежки нарушения съгласно член 42, в зависимост от тежестта на въпросното нарушение, която се определя от компетентния орган на държавата-членка, като се вземат предвид критерии като нанесената щета, нейната стойност, степента на нарушението или неговата повторяемост.
ГЛАВА II
ИНСПЕКЦИИ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ В ПРИСТАНИЩА НА ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ
РАЗДЕЛ 1
Условия на достъп до пристанище за риболовни кораби на трети държави
Член 4
Схеми на пристанищни инспекции
1. С цел предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова се поддържа ефективна схема на пристанищни инспекции на риболовни кораби на трети държави, посещаващи пристанищата на държави-членки.
2. Достъпът до пристанища на държави-членки, предоставянето на пристанищни услуги и извършването на дейности по разтоварване или трансбордиране в такива пристанища се забранява за риболовни кораби на трети държави, освен ако те отговарят на изискванията на настоящия регламент, с изключение на случаите на непреодолима сила или бедствие по смисъла на член 18 от UNCLOS (непреодолима сила или бедствие) за услуги, абсолютно необходими за справяне с такива ситуации.
3. Трансбордирането между риболовни кораби на трети държави или между такива кораби и риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, е забранено във води на Общността и се извършва само на пристанище в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
4. Риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, не могат да трансбордират улов от риболовни кораби на трети държави в морето извън водите на Общността, освен ако риболовните кораби не са регистрирани като транспортни кораби към регионална организация за управление на риболова.
Член 5
Определени пристанища
1. Държавите-членки определят пристанища или места в близост до брега, където са разрешени дейностите по разтоварване или трансбордиране на рибни продукти и пристанищните услуги, посочени в член 4, параграф 2.
2. Достъпът до пристанищни услуги и извършването на дейности по разтоварване или трансбордиране от риболовни кораби на трети държави се разрешава само в определените пристанища.
3. Не по-късно от 15 януари всяка година държавите-членки предават на Комисията списък на определените пристанища. Всички настъпили впоследствие промени по списъка се съобщават на Комисията не по-късно от 15 дни преди промяната да породи действие.
4. Комисията незабавно публикува списъка на определените пристанища в Официален вестник на Европейския съюз и на своя уебсайт.
Член 6
Предизвестие
1. Най-малко 3 работни дни преди очаквания час на пристигане в пристанището капитаните на риболовни кораби на трети държави или техни представители уведовяват компетентните органи на държавите-членки, чиито определени пристанища или места за разтоварване желаят да използват, за следната информация:
а)
идентификация на кораба;
б)
име на определеното пристанище и цел на посещението, разтоварване, трансбордиране, достъп до услуги;
в)
разрешение за риболов или, в зависимост от случая, разрешение за подпомагане на риболовна дейност или за трансбордиране на рибни продукти;
г)
дати на риболовното пътуване;
д)
очаквана дата и час на пристигане в пристанището;
е)
количествата от всеки вид, държан на борда или, в зависимост от случая, доклад за липса на улов;
ж)
зоната или зоните, в които е извършен уловът или където се е състояло трансбордирането, дали във водите на Общността, в зони под юрисдикцията или суверенитета на трета държава, или в открито море;
з)
количествата от всеки вид, които трябва да се разтоварят или трансбордират.
Капитани на риболовни кораби на трети държави или техни представители се освобождават от задължението да съобщят информацията, която се съдържа в букви а), в), г), ж) и з), когато сертификатът за улов е бил заверен в съответствие с глава III с оглед разтоварването или трансбордирането на целия улов на територията на Общността.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1, се придружава от сертификат за улов, заверен в съответствие с глава III, ако риболовният кораб на трета държава носи на борда си рибни продукти. Разпоредбите на член 14 за признаването на документи за улова или контролни формуляри на пристанищната държава, които са част от документацията на улова или схемите на пристанищен контрол, приети от регионални организации за управление на риболова, се прилагат mutatis mutandis.
3. В съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2, Комисията може да освобождава някои категории риболовни кораби на трети държави от задължението по параграф 1 за определен срок, подлежащ на подновяване, или да разпореди друг срок за предизвестие, като вземе предвид, inter alia, вида рибен продукт, разстоянието между риболовните полета, местата за разтоварване и пристанищата, в които са регистрирани или вписани съответните кораби.
4. Настоящият член се прилага без да се засяга действието на специалните разпоредби, съдържащи се в споразуменията в областта на рибарството, сключени между Общността и трети държави.
Член 7
Разрешение
1. Без да се засяга член 37, точка 5, риболовен кораб на трета държава получава разрешение за достъп до пристанището, само ако информацията по член 6, параграф 1 е пълна и, в случай че риболовният кораб на трета държава носи на борда си рибни продукти, придружена от сертификат за улов, посочен в член 6, параграф 2.
2. Разрешението за започване на дейности по разтоварване или трансбордиране в пристанището се издава след преглеждане доколко представената информация е пълна, както е постановено в параграф 1, и, когато е целесъобразно, след инспекция съгласно раздел 2.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 от настоящия член пристанищната държава-членка може да разреши достъп до пристанище и разтоварване на товара или на част от него в случаите, когато информацията, посочена в член 6, параграф 1, е непълна или преглеждането или проверката ѝ още не е приключило, но в такива случаи задържа съответните рибни продукти на съхранение под контрола на компетентните органи. Рибните продукти се освобождават за продажба, приемане или транспортиране само след получаване на информацията, посочена в член 6, параграф 1, или след приключване на процеса на преглеждане или проверка. Ако процесът не е приключил в срок от 14 дни след разтоварването, пристанищната държава-членка може да конфискува рибните продукти и да се разпореди с тях съгласно националните правила. Разходите за съхранението се поемат от операторите.
Член 8
Регистрация на дейностите по разтоварване или трансбордиране
1. Капитаните на риболовни кораби на трета държава или техни представители изпращат на органите на държавите-членки, на чиито определени пристанища използват съоръжения за разтоварване или трансбордиране, по възможност по електронен път, преди започване на дейности по разтоварване или трансбордиране, декларация, посочваща количеството рибни продукти по видове, което трябва да бъде разтоварено или трансбордирано, датата и мястото на всеки улов. Капитаните и техните представители носят отговорност за точността на тези декларации.
2. Държавите-членки съхраняват посочените в параграф 1 декларации в оригинал или на хартиен носител, ако са подадени по електронен път, за срок от три години или повече, в съответствие с националните правила.
3. Процедурите и формулярите, свързани с декларацията за разтоварване и трансбордиране, се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
4. До края на първия месец от всяко календарно тримесечие държавите-членки нотифицират по електронен път Комисията за количествата, разтоварени и/или трансбордирани през предходното тримесечие на техни пристанища от риболовни кораби на трети държави.
РАЗДЕЛ 2
Пристанищни инспекции
Член 9
Общи принципи
1. Всяка година държавите-членки извършват в своите определени пристанища инспекции на поне 5 % от дейностите по разтоварване и трансбордиране от риболовни кораби на трети държави, съгласно показателите, определени чрез процедурата, посочена в член 54, параграф 2, въз основа на правилата за управление на риска, без да се засяга приемането на по-високи граници от регионалните организации за управление на риболова.
2. Следните риболовни кораби подлежат на инспекция във всички случаи:
а)
риболовните кораби, наблюдавани съгласно член 48;
б)
риболовните кораби, за които е докладвано в рамките на уведомление по системата на Общността за предупреждение в съответствие с глава IV;
в)
риболовните кораби, за които съгласно член 25 според Комисията се предполага, че са извършвали ННН риболов;
г)
риболовните кораби, които фигурират в списък на кораби, които са извършвали ННН риболов, приет от регионална организация за управление на риболова и съобщен на държавите-членки съгласно член 30.
Член 10
Процедура на инспекция
1. Длъжностните лица, отговарящи за инспекциите („длъжностни лица“), са оправомощени да проверяват всички зони, палуби и помещения на риболовния кораб, улова (преработен или не), мрежите или други съоръжения, оборудването и всякаква документация, за която длъжностните лица преценят, че е необходима проверка в съответствие с приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за управление и опазване. Длъжностните лица могат също да разпитват лица, за които се смята, че имат информация по съществото на инспекцията.
2. В инспекцията се включва наблюдението на всички дейности по разтоварване или трансбордиране, както и насрещна проверка на количествата по видове, посочени в предизвестието за разтоварване, и фактически разтоварените или трансбордирани количества по видове.
3. Длъжностните лица подписват своите доклади за инспекцията в присъствието на капитана на риболовния кораб, който има правото да добавя или да поиска добавяне на всякаква информация, която счита за подходяща. Длъжностните лица вписват в бордовия дневник извършването на инспекцията.
4. Копие от доклада за инспекцията се предава на капитана на кораба, който може да го препрати до собственика на кораба.
5. Капитанът сътрудничи и оказва съдействие при инспекциите на риболовния кораб и не възпрепятства длъжностните лица, не ги заплашва, нито оказва намеса при изпълнението на техните задължения.
Член 11
Процедура в случай на нарушения
1. В случай че информацията, събрана по време на инспекцията, предоставя доказателства на длъжностното лице да счита, че даден риболовен кораб е извършвал ННН риболовна дейност съгласно критериите, определени в член 3, длъжностното лице:
а)
отбелязва подозираното нарушение в доклада за инспекцията;
б)
предприема всички необходими действия, за да гарантира запазването на доказателствата, отнасящи се до подозираното нарушение;
в)
незабавно предава доклада за инспекцията на компетентния орган.
2. Ако резултатите от инспекцията предоставят доказателства, че риболовен кораб на трета държава е извършвал ННН риболов съгласно критериите, определени в член 3, компетентните органи на пристанищната държава-членка не разрешават на такъв кораб да разтоварва или трансбордира своя улов.
3. Инспектиращата държава-членка незабавно нотифицира Комисията или определен от нея орган за решението си по параграф 2 да не разреши дейности по разтоварване или трансбордиране, като прилага копие от доклада за инспекцията, а Комисията или определеният от нея орган незабавно го предават на компетентния орган на държавата на знамето, под което плава инспектираният риболовен кораб, с копие до държавата или държавите на знамето, под което плават корабите донори, когато инспектираният риболовен кораб е участвал в дейности по трансбордиране. Когато е целесъобразно, копие от нотификацията се изпраща и на изпълнителния секретар на регионалната организация за управление на риболова, в чийто район на компетентност е извършен уловът.
4. Когато подозираното нарушение е извършено в открито море, пристанищната държава-членка съдейства на държавата на знамето в извършването на разследването и според случая налага санкциите, предвидени в законодателството на тази пристанищна държава-членка, при условие че в съответствие с международното право тази държава на знамето изрично се е съгласила да прехвърли своята компетентност. Освен това когато подозираното нарушение е извършено в морските води на трета държава, пристанищната държава-членка съдейства и на крайбрежната държава в извършването на разследването и според случая налага санкциите, предвидени в законодателството на пристанищната държава-членка, при условие че в съответствие с международното право тази крайбрежна държава изрично се е съгласила да прехвърли своята компетентност.
ГЛАВА III
СХЕМА ЗА СЕРТИФИЦИРАНЕ НА ВНОСА И ИЗНОСА НА РИБНИ ПРОДУКТИ
Член 12
Сертификати за улов
1. Вносът в Общността на рибни продукти от ННН риболов се забранява.
2. За да се осигури ефективността на забраната по параграф 1, рибни продукти се внасят в Общността само когато са придружени от сертификат за улов, в съответствие с настоящия регламент.
3. Сертификатът за улов по параграф 2 се заверява от държавата на знамето, под което плават риболовният кораб или кораби, извършили улова, от който са получени рибните продукти. Сертификатът служи за удостоверяване съобразността на улова с приложимите закони, подзаконови актове и международни мерки за опазване и управление.
4. Сертификатът за улов съдържа цялата информация по образеца в приложение II и се заверява от публичен орган на държавата на знамето, съответно оправомощен да потвърди точността на информацията. По споразумение с държавите на знамето в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4, сертификатът за улов може да бъде съставен, заверен или представен по електронен път или да бъде заменен с електронни системи за проследяване, осигуряващи същата степен на контрол от страна на органите.
5. Списъкът на продуктите в приложение I, които са изключени от обхвата на прилагане на сертификата за улов, може да се преразглежда всяка година въз основа на резултатите от информацията, събрана съгласно глави II, III, IV, V, VIII, X и XII, и да се изменя в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 13
Схеми за документиране на улова, договорени и действащи в рамките на регионална организация за управление на риболова
1. Документи за улова, както и всякакви свързани с тях документи, заверени в съответствие със схемите за документиране на улова, приети от регионална организация за управление на риболова, които са признати за съответстващи на предвидените в настоящия регламент изисквания, се приемат за сертификати за улов по отношение на рибни продукти от видове, за които се прилагат такива схеми за документиране на улова, и подлежат на изискванията за преглеждане и проверка, възложени на държавата-членка вносител съгласно членове 16 и 17, и на разпоредбите за отказ на внос, определени в член 18. Списъкът на тези схеми за документиране на улова се определя съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
2. Параграф 1 се прилага, без да се засягат действащите специални разпоредби, с които посочените схеми за документиране на улова се прилагат в правото на Общността.
Член 14
Непряк внос на рибни продукти
1. За да внесе рибни продукти, съставляващи единна пратка, транспортирани в същото състояние до Общността от трета държава, различна от държавата на знамето, вносителят представя на органите на държавите-членки на вноса:
а)
сертификата(ите) за улов, заверен(и) от държавата на знамето, и
б)
документирано доказателство, че рибните продукти не са били обект на други дейности освен разтоварване, повторно натоварване или всякаква дейност, предназначена да ги запази в добро и оригинално състояние, и че са били под надзора на компетентните органи на тази трета държава.
Документираните доказателства се представят под формата на:
i)
когато е целесъобразно, единен транспортен документ, издаден за преминаването от територията на държавата на знамето през територията на тази трета държава; или
ii)
документ, издаден от компетентните органи на тази трета държава:
-
който дава точно описание на рибните продукти, посочва датите на разтоварване и повторно натоварване на продуктите и, когато е приложимо, наименованията на използваните кораби или други транспортни средства, и
-
който посочва условията, при които рибните продукти са останали в тази трета държава.
Когато съответните видове са предмет на схема за документиране на улова на регионална организация за управление на улова, която е призната съгласно член 13, посоченият по-горе документ може да бъде заменен със сертификат за реекспорт от тази схема за документиране на улова, при условие че третата държава съответно е изпълнила нейните изисквания за нотифициране.
2. За да внесе рибни продукти, съставляващи единна пратка, които са били преработени в трета държава, различна от държавата на знамето, вносителят представя на органите на държавата-членка на вноса декларация, която е съставена от преработвателното предприятие в тази трета държава, одобрена е от нейните компетентни органи съгласно формуляра в приложение IV, и която:
а)
съдържа точно описание на непреработените и преработените продукти и съответните им количества;
б)
посочва, че преработените продукти са били преработени в тази трета държава от улова, придружен със заверен(и) от държавата на знамето сертификат(и) за улов; и
в)
се придружава от:
i)
оригинален(ни) сертификат(и) за улов, когато целият улов е бил използван за преработване на рибните продукти, изнасяни в единна пратка, или
ii)
копие от оригиналния(ите) сертификат(и) за улов, когато част от улова е бил използван за преработване на рибните продукти, изнасяни в единна пратка.
Когато съответните видове са предмет на схема за документиране на улова на регионална организация за управление на улова, която е призната съгласно член 13, декларацията може да бъде заменена със сертификат за реекспорт от тази схема за документиране на улова, при условие че третата държава на преработване съответно е изпълнила нейните изисквания за нотифициране.
3. Документите и декларацията, посочени съответно в параграф 1, буква б) и параграф 2 от настоящия член, могат да се изпращат по електронен път в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4.
Член 15
Износ на улов, извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка
1. Износът на улов, извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, подлежи на заверка на сертификат за улов от компетентните органи на държавата-членка на знамето в съответствие с разпоредбите на член 12, параграф 4, ако това се изисква в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4.
2. Държавите-членки на знамето нотифицират Комисията за компетентните си органи за заверка на сертификатите за улов, посочени в параграф 1.
Член 16
Представяне и преглеждане на сертификатите за улов
1. Завереният сертификат за улов се представя от вносителя на компетентните органи на държавата-членка, за която е предназначен вносът, не по-късно от три работни дни преди очаквания час на пристигане на мястото на влизане на територията на Общността. Срокът от три работни дни може да се адаптира в съответствие с вида рибен продукт, разстоянието до мястото на влизане в територията на Общността или използваното транспортно средство. Въз основа на правилата за управление на риска тези компетентни органи преглеждат сертификата за улов с оглед на информацията, предоставена в нотификацията, която е получена от държавата на знамето в съответствие с членове 20 и 22.
2. Чрез дерогация от параграф 1 вносителите, които се ползват със статут на „одобрени икономически оператори“, могат да информират компетентните органи на държавата-членка за пристигането на продуктите в срока, посочен в параграф 1, и да представят заверения сертификат за улов и свързаните с него документи, посочени в член 14, на органите с цел преглеждане в съответствие с параграф 1 от настоящия член или проверка в съответствие с член 17.
3. Критериите, по които компетентните органи на държава-членка предоставят статут на „одобрен икономически оператор“ на даден вносител, включват:
а)
установяване на вносителя на територията на тази държава-членка;
б)
достатъчен брой и обем операции, свързани с внос, които да обосновават прилагането на процедурата, посочена в параграф 2;
в)
подходяща степен на съответствие с изискванията на мерките за опазване и управление;
г)
удовлетворителна система на управление на търговската и, където е целесъобразно, транспортната и преработвателната документация, която дава възможност за подходящо преглеждане и проверки за целите на настоящия регламент;
д)
съществуване на улеснения във връзка с извършването на това преглеждане и проверки;
е)
където е целесъобразно, практически стандарти за компетентност или професионална квалификация, пряко свързани с осъществяваните дейности; и
ж)
където е целесъобразно, доказана платежоспособност.
Държавите-членки съобщават на Комисията името и адреса на „одобрените икономически оператори“ във възможно най-кратък срок, след като им предоставят този статут. Комисията съобщава тази информация на държавите-членки по електронен път.
Правилата, свързани със статута на „одобрен икономически оператор“, могат да се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 17
Проверки
1. Компетентните органи на държавите-членки могат да извършват всички проверки, които считат за необходими, за гарантиране на правилното прилагане на разпоредбите на настоящия регламент.
2. Проверките могат да се състоят по-специално в оглед на продуктите, проверка на декларираните данни, както и наличност и автентичност на документите, проверка на счетоводните отчети на оператори, както и на друга документация, инспекция на транспортните средства, включително контейнерите и местата за съхранение на продуктите, и официални разследвания и други подобни действия, наред с пристанищната инспекция на риболовни кораби съгласно глава II.
3. Проверките се съсредоточават върху риска, идентифициран въз основа на критерии, разработени на национално или на общностно равнище, съгласно правилата за управление на риска. Държавите-членки нотифицират Комисията за своите национални критерии в срок от 30 работни дни след 29 октомври 2008 г. и актуализират тази информация. Критериите на Общността се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
4. Проверки се извършват при всеки случай, когато:
а)
проверяващият орган на държавата-членка има основания да се съмнява в автентичността на самия сертификат за улов, на печата или на подписа за заверка, положен от съответния орган на държавата на знамето, или
б)
проверяващият орган на държавата-членка разполага с информация, която подлага на съмнение спазването от страна на риболовния кораб на приложимите закони, подзаконови актове или мерки за опазване и управление, или изпълнението на други изисквания съгласно настоящия регламент, или
в)
риболовни кораби, риболовни дружества или други оператори са били докладвани във връзка с предполагаеми ННН риболов, включително риболовни кораби, докладвани на регионална организация за управление на риболова съгласно инструмент, приет от такава организация, за съставяне на списъци на кораби, за които се предполага, че са извършвали дейности по незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов, или
г)
държави на знамето или реекспортиращи държави са били докладвани на регионална организация за управление на риболова съгласно инструмент, приет от такава организация, за изпълнение на търговски мерки по отношение на държави на знамето, или
д)
е било публикувано предупреждение съгласно член 23, параграф 1.
5. Държавите-членки могат да решат да извършват проверки на случаен принцип в допълнение към проверките, посочени в параграфи 3 и 4.
6. За целите на проверката компетентните органи на държавите-членки могат да потърсят съдействието на компетентните органи на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14, в който случай:
а)
в искането за съдействие се посочват причините за възникване на основателни съмнения у компетентните органи на съответната държава-членка относно валидността на сертификата, на съдържащите се в него твърдения и/или относно съответствието на продуктите с мерките за опазване и управление. В подкрепа на искането за съдействие се изпраща копие от сертификата за улов, както и всяка информация или документи, сочещи, че информацията в сертификата е неточна. Искането се изпраща незабавно на компетентните органи на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
б)
процедурата на проверка приключва в срок от 15 дни от датата на искането за проверка. В случай че компетентните органи на съответната държава на знамето не могат да спазят срока, проверяващите органи в държавата-членка могат, по искане на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14, да удължат срока за отговор с не повече от 15 дни.
7. Освобождаването на продуктите за пускане на пазара временно се прекратява до получаване на резултатите от процедурите за проверка, посочени в параграфи 1-6. Разходите за съхранението се поемат от оператора.
8. Държавите-членки нотифицират Комисията за компетентните си органи по преглеждането и проверките на сертификатите за улов в съответствие с член 16 и параграфи 1-6 от настоящия член.
Член 18
Отказ на внос
1. Когато е целесъобразно, компетентните органи на държавите-членки отказват вноса в Общността на рибни продукти, без за това да е необходимо искане за представяне на допълнителни доказателства или искане за съдействие, адресирано до държавата на знамето, когато са уведомени, че:
а)
вносителят не е бил в състояние да представи сертификат за улов за съответните продукти или да изпълни своите задължения съгласно член 16, параграф 1 или 2;
б)
предназначените за внос продукти не съвпадат с посочените в сертификата за улов;
в)
сертификатът за улов не е заверен от публичен орган на държавата на знамето съгласно член 12, параграф 3;
г)
сертификатът за улов не съдържа цялата изисквана информация;
д)
вносителят не е в състояние да докаже, че рибните продукти отговарят на условията по член 14, параграф 1 или 2;
е)
риболовен кораб, фигуриращ в сертификата за улов като кораб по произход на улова, е включен в списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, или в списъци на кораби, извършващи ННН риболов, посочени в член 30;
ж)
сертификатът за улов е заверен от органите на държава на знамето, посочена като несътрудничеща държава в съответствие с член 31.
2. Когато е целесъобразно, компетентните органи на държавите-членки отказват вноса на всякакви рибни продукти в Общността след искане за съдействие по член 17, параграф 6, когато:
а)
са получили отговор, според който износителят няма право да иска заверка на сертификат за улов; или
б)
са получили отговор, според който продуктите не са съобразени с мерките за опазване и управление или не са спазени други условия по настоящата глава; или
в)
не са получили отговор в определения срок; или
г)
са получили отговор, който не съответства на въпросите, зададени в искането.
3. Когато се отказва внос на рибни продукти съгласно параграфи 1 или 2, държавите-членки могат да конфискуват и унищожат тези рибни продукти, да се разпореждат с тях или да ги продават в съответствие с националното право. Приходите от продажбата могат да се използват за благотворителност.
4. Всяко лице има право да обжалва решенията, взети от компетентните органи съгласно параграфи 1, 2 или 3, които го засягат. Правото на обжалване се упражнява съгласно действащите разпоредби в съответната държава-членка.
5. Компетентните органи на държавите-членки нотифицират за отказа за внос държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14. Копие от нотификацията се изпраща на Комисията.
Член 19
Транзитно преминаване и трансбордиране
1. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти са поставени под режим транзит и са транспортирани до друга държава-членка, където ще бъдат поставени под друг митнически режим, в тази държава-членка се прилагат разпоредбите на членове 17 и 18.
2. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти са поставени под режим транзит и са транспортирани на друго място в същата държава-членка, където ще бъдат поставени под друг митнически режим, държавите-членки могат да прилагат разпоредбите на членове 16, 17 и 18 на входния пункт или на местоназначението. Във възможно най-кратък срок държавите-членки нотифицират Комисията за мерките, предприети за прилагането на настоящия параграф, и актуализират тази информация. Комисията публикува тези нотификации на своя уебсайт.
3. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти се трансбордират и транспортират по море до друга държава-членка, в тази държава-членка се прилагат разпоредбите на членове 17 и 18.
4. Държавите-членки на трансбордирането съобщават на държавите-членки на местоназначението информацията, съдържаща се в транспортните документи относно естеството на рибните продукти, тяхното тегло, пристанището на товарене и спедитора в третата държава, имената на транспортните кораби и пристанищата на трансбордиране и местоназначение, веднага след получаване на тази информация и преди очакваната дата на пристигане в пристанището на местоназначение.
Член 20
Нотификации от държавата на знамето и сътрудничество с трети държави
1. Сертификати за улов, заверени от дадена държава на знамето за целите на настоящия регламент, се приемат при условие, че Комисията е получила нотификация от съответната държава на знамето, с която се удостоверява, че:
а)
държавата на знамето е създала вътрешна организация за прилагане, контрол и изпълнение на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление, които нейните риболовни кораби са длъжни да спазват;
б)
публичните ѝ органи са оправомощени да удостоверяват верността на информацията, съдържаща се в сертификатите за улов, и да извършват проверки на такива сертификати по искане на държавите-членки. Нотификацията съдържа и необходимата информация за определяне кои са въпросните органи.
2. Информацията, която трябва да се съдържа в нотификацията по параграф 1, се съдържа в приложение III.
3. Комисията информира държавата на знамето за получаването на нотификация по параграф 1. Ако държавата на знамето не осигури всички елементи, посочени в параграф 1, Комисията посочва на държавата на знамето кои от елементите липсват и иска нова нотификация.
4. Когато е целесъобразно, Комисията установява административно сътрудничество с трети държави в области, свързани с прилагането на разпоредбите за сертифициране на улова, определени в настоящия регламент, включително използването на електронни средства за съставяне, заверяване или представяне на сертификатите за улов и когато е целесъобразно - на документите, посочени в член 14, параграф 1 и член 14, параграф 2.
Това сътрудничество цели да:
а)
гарантира, че рибните продукти, внесени в Общността, произхождат от улов, извършен съгласно приложимите закони, подзаконови актове или мерки за опазване и управление;
б)
улесни изпълнението от държавите на знамето на формалностите във връзка с достъпа до пристанища за риболовни кораби, вноса на рибни продукти и изискванията за проверка на сертификатите за улов, определени в глава II и в настоящата глава;
в)
осигури извършването на проверки на място от Комисията или определен от нея орган с цел да се провери ефективното изпълнение на договореностите за сътрудничество;
г)
осигури създаването на рамка за обмен на информация между двете страни в подкрепа на изпълнението на договореностите за сътрудничество.
5. Сътрудничеството по параграф 4 не се смята за предварително условие за прилагането на настоящата глава спрямо внос, произхождащ от улов, който е извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на която и да е държава.
Член 21
Реекспорт
1. Реекспортът на продукти, внесени със сертификат за улов съгласно настоящата глава, се разрешава чрез заверка от компетентните органи на държавата-членка, от която се предвижда извършването на реекспорт, на раздел „реекспорт“ от сертификата за улов или на копие от него, когато рибните продукти, които престои да се реекспортират, представляват част от внесените продукти.
2. Процедурата, определена в член 16, параграф 2, се прилага mutadis mutandis, когато рибните продукти се реекспортират от одобрен икономически оператор.
3. Държавите-членки нотифицират Комисията за компетентните си органи по заверка и проверка на раздел „реекспорт“ от сертификатите за улов в съответствие с процедурата, определена в член 15.
Член 22
Съхраняване и разпространение на документация
1. Комисията води регистър на държавите и техните компетентни органи, посочени по реда на настоящата глава, който съдържа:
а)
държавите-членки, които са посочили своите компетентни органи по заверка, преглеждане и проверка на сертификати за улов и сертификати за реекспорт в съответствие с членове 15, 16, 17 и 21;
б)
държавите на знамето, за които са получени нотификации по реда на член 20, параграф 1, като се посочват онези от тях, с които е установено сътрудничество с трети държави съгласно член 20, параграф 4.
2. Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз списъка на държавите и техните компетентни органи, посочени в параграф 1, като редовно актуализира тази информация. Комисията предоставя по електронен път на органите на държавите-членки, отговарящи за заверка и проверка на сертификати за улов, подробна информация за органите на държавите на знамето, на които е възложена заверката и проверката на сертификати за улов.
3. Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз списъка на схемите за документиране на улова, които са признати съгласно член 13, и редовно актуализира тази информация.
4. Държавите-членки съхраняват оригиналите на сертификатите за улов, представени за целите на вноса, сертификатите за улов, заверени за целите на износа, и заверените раздели за реекспорт от сертификатите за улов, за срок от три години или повече в съответствие с националните правила.
5. Одобрените икономически оператори съхраняват оригиналите на документите, посочени в параграф 4, за срок от три години или повече в съответствие с националните правила.
ГЛАВА IV
СИСТЕМА ЗА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ НА ОБЩНОСТТА
Член 23
Публикуване на предупреждения
1. Когато получената съгласно глави II, III, V, VI, VII, VIII, X или XI информация поражда основателни съмнения във връзка със спазването по отношение на риболовни кораби или рибни продукти от определени трети държави, на приложимите закони, подзаконови актове, включително приложими закони или подзаконови актове, съобщени от трети държави, с които е установено посоченото в член 20, параграф 4 административно сътрудничество, или на международни мерки за опазване и управление, Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз предупредително известие към операторите, за да осигури предприемането на подходящи мерки от държавите-членки по отношение на съответните трети държави съгласно настоящата глава.
2. Комисията незабавно съобщава информацията, посочена в параграф 1 на органите на държавите-членки и на съответната държава на знамето, и когато е целесъобразно - на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14.
Член 24
Действия след публикуването на предупредителни известия
1. При получаване на информацията, съобщена съгласно член 23, параграф 2, когато е целесъобразно и в съответствие с правилата за управление на риска, държавите-членки:
а)
идентифицират текущите пратки с рибни продукти, които предстои да бъдат внесени и които попадат в обхвата на предупредителното известие, след което съгласно разпоредбите на член 17 извършват проверка на сертификата за улов и, когато е целесъобразно, на посочените в член 14 документи;
б)
предприемат мерки, за да гарантират, че бъдещите пратки с рибни продукти, предназначени за внос, които попадат в обхвата на предупредителното известие, подлежат съгласно разпоредбите на член 17 на проверка на сертификата за улов и, когато е целесъобразно, на посочените в член 14 документи;
в)
идентифицират предишните пратки с рибни продукти, които попадат в обхвата на предупредителното известие, и извършват необходимите проверки, включително проверка на представените до момента сертификати за улов;
г)
съгласно разпоредбите на международното право подлагат риболовните кораби, които попадат в обхвата на предупредителното известие, на необходимите проучвания, разследвания или инспекции в морето, в пристанищата или на други места за разтоварване.
2. Държавите-членки съобщават в най-кратък срок на Комисията заключенията от своите проверки и искания за проверки, както и предприетите действия при установено неспазване на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление.
3. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки са отпаднали основателните съмнения, които са довели до публикуване на предупредителното известие, тя незабавно:
а)
публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз известие, с което отменя предходното предупредително известие;
б)
информира за отменянето държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14; и
в)
информира държавите-членки по подходящ начин.
4. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки остават налице основателни съмнения, които мотивират предупредителното известие, тя незабавно:
а)
актуализира предупредителното известие чрез нова публикация на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
информира държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
в)
информира държавите-членки по подходящ начин; и
г)
когато е целесъобразно, отнася въпроса до регионалната организация за управление на риболова, чиито мерки за опазване и управление може да са били нарушени.
5. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки съществуват достатъчно основания да се смята, че установените факти могат да представляват случай на неспазване на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление, тя незабавно:
а)
публикува ново предупредително известие за тях на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
информира държавата на знамето и предприема съответните процедури и стъпки съгласно глави V и VI;
в)
когато е целесъобразно, информира третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
г)
информира държавите-членки по подходящ начин;
д)
когато е целесъобразно, отнася въпроса до регионалната организация за управление на риболова, чиито мерки за опазване и управление може да са били нарушени.
ГЛАВА V
ИДЕНТИФИЦИРАНЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ, ИЗВЪРШВАЩИ ННН РИБОЛОВ
Член 25
Съмнения за ННН риболов
1. Комисията или определен от нея орган събира и анализира:
а)
цялата информация за ННН риболов, получена съгласно глави II, III, IV, VIII, X и XI, и/или
б)
всяка друга имаща отношение информация, когато е целесъобразно, например:
i)
данни за улова;
ii)
търговска информация, получена от националните статистически органи и други надеждни източници;
iii)
корабни регистри и бази данни;
iv)
програми на регионална организация за управление на риболова относно документи за улова или статистически документи;
v)
доклади за наблюдение или друга дейност по отношение на риболовни кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, както е посочено в член 3, и списъци на кораби, извършващи ННН риболов, представени или приети от регионални организации за управление на риболова;
vi)
доклади съгласно Регламент (ЕИО) № 2847/93 за риболовни кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, както е посочено в член 3;
vii)
всяка друга имаща отношение информация, получена inter alia в пристанищата и на риболовните полета.
2. Държавите-членки могат по всяко време да представят на Комисията всякаква допълнителна информация, която може да има значение за съставянето на списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов. Комисията или определен от нея орган разпространява информацията заедно с всички представени доказателства, до държавите-членки и съответните държави на знамето.
3. Комисията, или определен от нея орган, поддържа досие за всеки риболовен кораб, за който са докладвани съмнения, че участва в ННН риболов, като досието се актуализира с всяка новополучена информация.
Член 26
Предполагаем ННН риболов
1. Комисията идентифицира риболовни кораби, за които е получена достатъчно информация съгласно член 25, за да се предполага, че е възможно да извършват ННН риболов, които налагат необходимост от официално проучване със съответната държава на знамето.
2. Комисията нотифицира държавите на знамето, чиито риболовни кораби са идентифицирани съгласно параграф 1, за официално искане за проучване във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов от съответните кораби, плаващи под тяхно знаме. Нотификацията:
а)
съдържа цялата информация, събрана от Комисията във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов;
б)
съдържа официално искане до държавата на знамето да предприеме всички необходими мерки за разследване на съмненията за извършване на ННН риболов и своевременно да информира Комисията за резултатите от разследването;
в)
съдържа официално искане до държавата на знамето за незабавно предприемане на принудителни действия, ако се докаже основателността на съмненията относно съответния риболовен кораб, и информиране на Комисията за предприетите мерки;
г)
отправя искане до държавата на знамето да уведоми собственика или, когато е целесъобразно, оператора на съответния риболовен кораб относно подробното изложение на основанията за евентуално включване в списъка и за последиците, които могат да произтекат, ако риболовният кораб бъде включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съгласно член 37. Освен това към държавите на знамето се отправя искане за предоставяне на информация на Комисията за собствениците на риболовни кораби и, когато е целесъобразно, за операторите, за да се гарантира, че тези лица могат да бъдат изслушани съгласно член 27, параграф 2;
д)
информира държавата на знамето за разпоредбите на глави VI и VII.
3. Комисията нотифицира държавите-членки на знамето, чиито кораби са идентифицирани съгласно параграф 1, за официално искане за проучване във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов от съответните кораби, плаващи под тяхно знаме. Нотификацията:
а)
съдържа цялата информация, събрана от Комисията във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов;
б)
съдържа официално искане до държавата-членка на знамето да предприеме всички необходими мерки в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2847/93 за разследване на съмненията за ННН риболов или, когато е целесъобразно, да докладва всички предприети мерки за разследването му и своевременно да информира Комисията за резултатите от разследването;
в)
съдържа официално искане до държавата-членка на знамето за своевременно предприемане на принудителни действия, ако се докаже основателността на съмненията относно съответния риболовен кораб, и информиране на Комисията за предприетите мерки;
г)
отправя искане до държавата-членка на знамето да уведоми собственика и, когато е целесъобразно, оператора на риболовния кораб, относно подробното изложение на основанията за евентуално включване в списъка и за последиците, които могат да произтекат, ако корабът бъде включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съгласно член 37. Освен това към държавите-членки на знамето се отправя искане за предоставяне на информация на Комисията за собствениците на риболовни кораби и, когато е целесъобразно, за операторите, за да се гарантира, че тези лица могат да бъдат изслушани, съгласно член 27, параграф 2.
4. Комисията разпространява информацията за риболовните кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, до всички държави-членки, с цел да се улесни прилагането на Регламент (ЕИО) № 2847/93.
Член 27
Съставяне на списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. В съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура, Комисията съставя списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов. Списъкът включва риболовните кораби, по отношение на които, след предприетите мерки по членове 25 и 26, получената съгласно настоящия регламент информация установява извършването на ННН риболов, и чиито държави на знамето не са изпълнили официалните искания, посочени в член 26, параграф 2, букви б) и в) и член 26, параграф 3, букви б) и в), в отговор на такъв ННН риболов.
2. Преди включването на даден риболовен кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, Комисията предоставя на собственика, и когато е целесъобразно, на операторите на съответния риболовен кораб подробно изложение на основанията за евентуално включване в списъка, заедно с всички елементи в подкрепа на подозрението, че риболовният кораб е извършвал ННН риболов. В изложението се споменава правото на искане или предоставяне на допълнителна информация и се дава възможност на собственика, и когато е целесъобразно, на операторите, да бъдат изслушани и да се защитят, като им се осигурява подходящ срок и средства за това.
3. Когато вземе решение за включване на даден риболовен кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, Комисията съобщава решението и мотивите за него на собственика и, когато е целесъобразно, на оператора на риболовния кораб.
4. Задълженията, наложени на Комисията съгласно параграфи 2 и 3, се прилагат, без да се засяга главната отговорност за риболовния кораб на държавата на знамето, и само доколкото съответната информацията, необходима за идентифициране на собственика и операторите на риболовния кораб, е на разположение на Комисията.
5. Комисията нотифицира държавата на знамето относно включването на риболовния кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, и представя на държавата на знамето подробното изложение на основанията за включване в списъка.
6. Комисията отправя искане към държавите на знамето с риболовни кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов:
а)
да уведомят собственика на риболовните кораби за включването им в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, за основанията за тяхното включване и за произтичащите от това последици, съгласно член 37; и
б)
да предприемат всички необходими мерки за преустановяване на ННН риболов, включително, когато е необходимо, заличаване от регистъра или отнемане на лицензите за риболов на съответните риболовни кораби, и да информират Комисията за предприетите мерки.
7. Настоящият член не се прилага за риболовни кораби на Общността, ако държавата-членка на знамето е предприела действия в съответствие с параграф 8.
8. Риболовни кораби на Общността не се включват в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, ако държавата-членка на знамето е предприела действия съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕИО) № 2847/93 срещу нарушения, които съставляват тежки нарушения, както е посочено в член 3, параграф 2, без да се засягат предприетите действия от регионални организации за управление на риболова.
Член 28
Заличаване на риболовни кораби от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. Комисията заличава риболовен кораб от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, в съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура, ако държавата на знамето на съответния риболовен кораб докаже, че:
а)
корабът не е извършвал никоя от ННН риболовните дейности, заради които е бил включен в списъка; или
б)
в отговор на въпросните ННН риболовни дейности са били наложени съразмерни, възпиращи и ефективни санкции, по-специално на риболовните кораби, плаващи под знамето на държава-членка в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2847/93.
2. Собственикът или, когато е целесъобразно, операторът на риболовен кораб, включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, може да отправи искане до Комисията за преразглеждане на статута на кораба в случай на бездействие от страна на държавата на знамето по параграф 1.
Комисията разглежда въпроса за заличаването на риболовния кораб от списъка само ако:
а)
собственикът или операторите представят доказателство за това, че риболовният кораб вече не извършва ННН риболов, или;
б)
включеният в списъка риболовен кораб е потънал или е бракуван.
3. Във всички останали случаи Комисията разглежда въпроса за заличаването на риболовния кораб от списъка, само ако са изпълнени следните условия:
а)
изминали са най-малко две години от включването на риболовния кораб в списъка, през които Комисията не е получила съгласно член 25 последващи доклади за извършени предполагаеми ННН риболов от същия кораб, или;
б)
собственикът представя информация за извършваната в момента от риболовния кораб дейност, от която е видно, че корабът работи в пълно съответствие със законите, правилата и/или мерките за опазване и управление, които се прилагат по отношение на всяка риболовна дейност, в която той участва, или;
в)
съответният риболовен кораб, неговият собственик или оператори не поддържат никакви оперативни или финансови, преки или косвени връзки с друг кораб, собственик или оператор, за който се предполага или е доказано, че извършва ННН риболов.
Член 29
Съдържание, оповестяване и поддържане на списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. Списъкът на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съдържа следните данни за всеки риболовен кораб:
а)
име и предишни имена, ако има такива;
б)
знаме и предишни знамена, ако има такива;
в)
собственик и, когато е приложимо, предишни собственици, включително бенефициери, ако има такива;
г)
оператор и, когато е приложимо, предишни оператори, ако има такива;
д)
позивна и предишни позивни, ако има такива;
е)
номер от регистъра на Lloyds/IMO (ако има такъв);
ж)
снимки, ако има такива;
з)
дата на първоначално включване в списъка;
и)
кратка справка за дейностите, които обосновават включването на кораба в списъка, заедно с позовавания на всички имащи отношение документи, които съдържат информация и доказателства за такава дейност.
2. Комисията публикува списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, в Официален вестник на Европейския съюз и предприема всички необходими мерки да гарантира оповестяването на този списък, включително чрез поместването му на своя уебсайт.
3. Комисията актуализира на всеки три месеца списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов и предвижда система за автоматично съобщаване на актуализациите на държавите-членки, на регионалните организации за управление на риболова и на всеки член на гражданското общество при поискване. Освен това Комисията предава списъка на ФАО и на регионалните организации за управление на риболова с цел засилване на сътрудничеството между Общността и посочените организации при предотвратяването, възпирането и премахването на ННН риболова.
Член 30
Списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова
1. Освен риболовните кораби по член 27, в списъка на Европейската общност на кораби, извършващи ННН риболов, се включват и риболовните кораби, включени в списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова, в съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура. Заличаването на тези кораби от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, се определя от решенията, взети по отношение на тях от съответната регионална организация за управление на риболова.
2. Всяка година, след като получи от регионалните организации за управление на риболова списъците на риболовни кораби, за които се предполага или е доказано, че извършват ННН риболов, Комисията ги съобщава на държавите-членки.
3. Комисията нотифицира незабавно държавите-членки за всяко допълване, заличаване и/или изменение в списъците по параграф 2 от настоящия член, при всяко настъпване на такива промени. Член 37 се прилага по отношение на корабите в изменените по такъв начин списъци на кораби, извършващи ННН риболов на регионални организации за управление на риболова към датата на нотифицирането на държавите-членки за тях.
ГЛАВА VI
НЕСЪТРУДНИЧЕЩИ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Член 31
Определяне на несътрудничещи трети държави
1. Съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2, Комисията определя третите държави, които смята за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов.
2. Определянето по параграф 1 се основава на преглед на цялата информация, получена съгласно глави II, III, IV, V, VIII, X и XI или, когато е целесъобразно, на всяка друга имаща отношение информация, като данни за улов, търговска информация, получена от националните статистически органи и други надеждни източници, корабни регистри и бази данни, програми на регионални организации за управление на риболова за документи за улова или статистически документи и списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова, както и на всяка друга имаща отношение информация, получена в пристанищата и на риболовните полета.
3. Дадена трета държава може да бъде определена като несътрудничеща трета държава, ако не изпълнява предвидените в международното право задължения да предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
4. За целите на параграф 3 Комисията разчита главно на разглеждане на мерките, предприети от съответната трета държава по отношение на:
а)
повтарящ се ННН риболов, за които е документирано по подходящ начин, че се извършват или подпомагат от риболовни кораби, плаващи под нейно знаме, от нейни граждани или от риболовни кораби, които действат в нейни морски води или използват нейни пристанища, или
б)
достъпа на рибни продукти с произход от ННН риболов до нейния пазар.
5. За целите на параграф 3 Комисията взема предвид:
а)
дали съответната трета държава ефективно си сътрудничи с Общността, като осигурява ответна реакция на исканията на Комисията за разследване, осигуряване на обратна информация или последващи действия по отношение на ННН риболов и свързани с него дейности;
б)
дали съответната трета държава е предприела ефективни принудителни мерки по отношение на операторите, отговорни за ННН риболов, и по-специално дали са наложени санкции с достатъчна тежест, за да бъдат лишени нарушителите от облагите от ННН риболов;
в)
историята, характера, обстоятелствата, степента и тежестта на проявите на разглеждания ННН риболов;
г)
за развиващите се държави - съществуващия капацитет на техните компетентни органи.
6. За целите на параграф 3 Комисията разглежда също следните елементи:
а)
ратифицирането или присъединяването на съответните трети държави към международните правни инструменти в областта на рибарството, и по-специално UNCLOS, Споразумение на ООН за рибните видове и Споразумението на ФАО за съответствие;
б)
статутът на съответната трета държава като договаряща страна на регионални организации за управление на риболова или като сътрудничеща държава извън тях, или нейното съгласие да прилага приетите от тях мерки за опазване и управление;
в)
всички действия или бездействия на съответната трета държава, които може да са ограничили ефективността на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление.
7. Когато е целесъобразно, при прилагането на настоящия член надлежно се отчитат конкретните ограничения за развиващите се държави, особено по отношение на наблюдението, контрола и надзора на риболовните дейности.
Член 32
Предприети действия спрямо държави, определени като несътрудничещи трети държави
1. Комисията незабавно нотифицира държавите, които съгласно критериите, посочени в член 31, могат да бъдат определени за несътрудничещи трети държави. Нотификацията съдържа следната информация:
а)
основанието или основанията за определянето, заедно с всички налични доказателства във връзка с това;
б)
възможността за изпращане на писмен отговор до Комисията във връзка с решението за определяне и на друга имаща отношение информация, като например доказателства, които опровергават определянето или, когато е целесъобразно, план за действие и предприетите мерки за подобряване на положението;
в)
правото да се поиска или да се представи допълнителна информация;
г)
последиците от определянето като несътрудничеща трета държава съгласно член 38.
2. В нотификацията по параграф 1 Комисията включва и искане към съответната трета държава да предприеме всички необходими мерки за прекратяване на въпросните ННН риболовни дейности и за предотвратяване на тези дейности в бъдеще, както и за коригиране на всяко действие или бездействие, посочено в член 31, параграф 6, буква в).
3. Комисията предава нотификацията и искането до съответната трета държава чрез повече от едно средство за комуникация. Комисията се стреми да получи потвърждение от тази държава, че последната е получила нотификацията.
4. Комисията осигурява на съответната трета държава подходящ срок за отговор на нотификацията и разумен срок, за да коригира положението.
Член 33
Съставяне на списък на несътрудничещи трети държави
1. Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията решава относно списъка на несътрудничещи трети държави.
2. Комисията незабавно нотифицира съответната трета държава за определянето ѝ като несътрудничеща трета държава и за наложените мерки по член 38, като отправя към нея искане да коригира съществуващото положение и да информира за мерките, предприети с цел нейните кораби да спазват мерките за опазване и управление.
3. След взетото по параграф 1 от настоящия член решение Комисията незабавно нотифицира държавите-членки за него, като отправя към тях искане да осигурят незабавно изпълнение на мерките, приети съгласно член 38. Държавите-членки нотифицират Комисията за всички мерки, предприети в отговор на искането.
Член 34
Заличаване от списъка на несътрудничещи трети държави
1. Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията заличава дадена трета държава от списъка на несътрудничещи трети държави, ако съответната трета държава докаже, че положението, дало основание за включването ѝ в списъка, е коригирано. Решението за заличаване от списъка взема предвид също дали съответната трета държава е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението.
2. След взетото по параграф 1 от настоящия член решение Комисията незабавно нотифицира държавите-членки за отмяната на мерките по член 38 по отношение на съответната трета държава.
Член 35
Оповестяване на списъка на несътрудничещи трети държави
Комисията публикува списъка на несътрудничещи трети държави в Официален вестник на Европейския съюз и предприема всички необходими мерки да осигури оповестяването на този списък, включително чрез поместването му на своя уебсайт. Комисията редовно актуализира списъка и предвижда система за автоматично съобщаване на актуализациите на държавите-членки, на регионалните организации за управление на риболова и на всеки член на гражданското общество при поискване. Освен това Комисията предава списъка на несътрудничещи трети държави на ФАО и на регионалните организации за управление на риболова с цел засилване на сътрудничеството между Общността и посочените организации при предотвратяването, възпирането и премахването на ННН риболова.
Член 36
Извънредни мерки
1. Ако са налице доказателства, че приетите от дадена трета държава мерки накърняват мерки за опазване и управление, приети от регионална организация за управление на риболова, Комисията има правомощието да приеме, в съответствие с международните си задължения, извънредни мерки за срок не по-дълъг от шест месеца. Комисията може да приеме ново решение за удължаване на извънредните мерки за срок не по-дълъг от шест месеца.
2. Извънредните мерки, посочени в параграф 1 могат да включват inter alia следното:
а)
риболовните кораби, притежаващи разрешение за риболов и плаващи под знамето на съответната трета държава, не получават достъп до пристанищата на държави-членки, освен в случай на непреодолима сила или бедствие, както е посочено в член 4, параграф 2 за предоставяне на услугите, абсолютно необходими за справяне с тези ситуации;
б)
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, нямат право да участват в съвместни риболовни дейности с кораби, плаващи под знамето на съответната трета държава;
в)
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, нямат право да ловят риба в морски води под юрисдикцията на съответната трета държава, без да се засягат разпоредбите, предвидени в двустранни споразумения в областта на рибарството;
г)
не се разрешава осигуряването на жива риба за рибовъдство в морски води под юрисдикцията на съответната трета държава;
д)
живата риба, уловена от риболовни кораби, които плават под знамето на съответната трета държава, не се приема за целите на рибовъдството в морски води под юрисдикцията на държава-членка.
3. Извънредните мерки пораждат незабавно действие. Те се нотифицират на държавите-членки и на съответната трета държава и се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
4. Съответните държави-членки могат да отнесат решението на Комисията по параграф 1 до Съвета в срок от 10 работни дни след получаване на нотификацията.
5. Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в срок от един месец от деня на получаване на отнесеното до него решение.
ГЛАВА VII
МЕРКИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ И ДЪРЖАВИ, УЧАСТВАЩИ В ННН РИБОЛОВ
Член 37
Действия по отношение на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
Към риболовните кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, се прилагат следните мерки:
1.
държавите-членки на знамето не внасят в Комисията искания за разрешения за риболов за риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
2.
на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, се отнемат действащите разрешения за риболов или специалните разрешителни за риболов, издадени от държавите-членки на знамето;
3.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право да ловят риба във водите на Общността и тяхното чартиране се забранява;
4.
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, по никакъв начин не подпомагат и не участват в преработвателни дейности на риба, трансбордиране или съвместни риболовни дейности с риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
5.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на държава-членка, имат право на достъп само до своите пристанища на домуване и до никое друго пристанище в Общността, освен в случай на непреодолима сила или бедствие. Риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право на достъп до пристанище на държава-членка, освен в случай на непреодолима сила или бедствие. Като алтернатива държава-членка може да разреши достъп до своите пристанища на риболовен кораб, извършващ ННН риболов, при условие че бъдат конфискувани уловът на борда и, когато е целесъобразно, риболовните съоръжения, забранени съгласно приетите от регионални организации за управление на риболова мерки за опазване и управление. Освен това държавите-членки конфискуват улова и, когато е целесъобразно, риболовните съоръжения, забранени съгласно тези мерки, на борда на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, които са получили достъп до техни пристанища поради случаи на непреодолима сила или бедствие;
6.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, не се снабдяват на пристанищата с провизии, гориво или други услуги, освен в случай на непреодолима сила или бедствие;
7.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право да сменят екипажа, освен ако не се налага поради случаи на непреодолима сила или бедствие;
8.
държавите-членки отказват да предоставят своето знаме на риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
9.
забранява се вносът на рибни продукти, уловени от риболовни кораби, извършващи ННН риболов, и съответно не се приемат или заверяват сертификати за улов, които придружават подобни продукти;
10.
забраняват се износът и реекспортът за преработка на рибни продукти от риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
11.
риболовни кораби, извършващи ННН риболов, на които няма риба, нито екипаж, имат право на достъп до пристанище с цел бракуване, но без да се засяга евентуално съдебно производство или санкции, наложени срещу този кораб и всяко засегнато юридическо или физическо лице.
Член 38
Действия по отношение на несътрудничещи трети държави
Към несътрудничещи трети държави се прилагат следните мерки:
1.
забранява се вносът в Общността на рибни продукти, уловени от риболовни кораби, които плават под знамето на такива трети държави, и съответно не се приемат сертификати за улов, придружаващи такива продукти. Когато определянето за несътрудничеща трета държава съгласно член 31 е обосновано с липсата на подходящи мерки, предприети от тази трета държава по отношение на ННН риболов, който засяга дадени запаси или видове, забраната за внос може да се прилага само към съответните запаси или видове;
2.
забранява се покупката от оператори на Общността на риболовни кораби, които плават под знамето на такива държави;
3.
забранява се на риболовните кораби, плаващи под знамето на държава-членка, да го сменят със знамето на такава държава;
4.
държавите-членки не разрешават сключване на споразумения с такива държави за чартиране на риболовни кораби, които плават под тяхно знаме;
5.
забранява се износът на риболовни кораби на Общността в такива държави;
6.
забраняват се частни търговски споразумения между граждани на държава-членка и такива държави, които целят риболовен кораб, който плава под знамето на държавата-членка, да използва възможностите за риболов на такива държави;
7.
забраняват се съвместни риболовни дейности с участието на риболовни кораби, които плават под знамето на държава-членка, и риболовен кораб, който плава под знамето на такива държави;
8.
Комисията прави предложение за денонсиране на сключените с такива държави двустранни споразумения в областта на рибарството или споразумения за партньорство в областта на рибарството, които предвиждат прекратяване на споразумението в случай на неспазване на поетите от третата държава ангажименти във връзка с борбата с ННН риболова;
9.
Комисията не започва преговори с такива държави за сключване на двустранни споразумения в областта на рибарството или споразумения за партньорство в областта на рибарството.
ГЛАВА VIII
ГРАЖДАНИ
Член 39
Граждани, които извършват или подпомагат ННН риболов
1. Гражданите под юрисдикцията на държавите-членки (граждани) не подпомагат нито извършват ННН риболов, включително чрез наемане на борда или като оператори, или бенефициери на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
2. Без да се засяга главната отговорност на държавата на знамето, държавите-членки сътрудничат помежду си и с трети държави и предприемат всички подходящи мерки в съответствие с националното и общностното право, за да установят самоличността на гражданите, подпомагащи или извършващи ННН риболов.
3. Без да се засяга главната отговорност на държавата на знамето и в съответствие с приложимите закони или подзаконови актове държавите-членки предприемат подходящи действия по отношение на свои граждани, за които е установено, че подпомагат или извършват ННН риболов.
4. Всяка държава-членка нотифицира Комисията за наименованията на компетентните органи, които отговарят за координиране на събирането и проверката на информацията за действията на гражданите, посочени в настоящата глава, както и за докладването до Комисията и сътрудничеството с нея.
Член 40
Превенция и санкции
1. Държавите-членки насърчават гражданите да съобщават всяка известна им информация относно правни интереси, ползи или финансови интереси, свързани с риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, или контрола върху тях, както и имената на съответните кораби.
2. Гражданите не продават и не изнасят риболовни кораби, предназначени за оператори, които участват в експлоатацията, управлението или собствеността на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
3. Без да се засягат останалите разпоредби от законодателството на Общността във връзка с публичните средства, държавите-членки не предоставят никакви държавни помощи по национални схеми за държавни помощи или от фондовете на Общността на оператори, които участват в експлоатацията, управлението или собствеността на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
4. Държавите-членки полагат усилия да получат информация за съществуването на договорености между граждани и трета държава, която допуска риболовни кораби, които плават под тяхно знаме, да го сменят със знамето на тази трета държава. Те информират Комисията за това, като представят списък на съответните риболовни кораби.
ГЛАВА IХ
НЕЗАБАВНИ ПРИНУДИТЕЛНИ МЕРКИ, САНКЦИИ И СЪПЪТСТВАЩИ САНКЦИИ
Член 41
Обхват
Разпоредбите на настоящата глава се прилагат при:
1.
тежки нарушения, извършени на територията на държавите-членки, за която се прилага Договорът, или в морските води под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, прилежащи към териториите и държавите, посочени в приложение II към Договора;
2.
тежки нарушения, извършени от риболовни кораби на Общността или граждани на държави-членки;
3.
тежки нарушения, открити на територията или във водите, посочени в точка 1 от настоящия член, но които са били извършени в открито море или под юрисдикцията на трета държава и са санкционирани съгласно член 11, параграф 4.
Член 42
Тежки нарушения
1. За целите на настоящия регламент „тежки нарушения“ означава:
а)
дейностите, за които се смята, че представляват ННН риболов съгласно посочените в член 3 критерии;
б)
търговска дейност, пряко свързана с ННН риболов, включително търговия с рибни продукти или внос на такива;
в)
фалшифициране на посочените в настоящия регламент документи или използването на фалшиви или невалидни такива документи;
2. Тежкият характер на нарушението се определя от компетентния орган на съответната държава-членка, като се отчитат критериите, посочени в член 3, параграф 2.
Член 43
Незабавни принудителни мерки
1. Когато физическо лице е заподозряно в извършването или е заловено да извършва тежко нарушение или юридическо лице е заподозряно в отговорност за такова нарушение, държавите-членки започват пълно разследване на нарушението и предприемат незабавни принудителни мерки съгласно тяхното национално законодателство и в зависимост от тежестта на нарушението, като по-специално:
а)
незабавно прекратяване на риболовната дейност;
б)
пренасочване на риболовния кораб към пристанище;
в)
пренасочване на транспортното средство към друго място за инспекция;
г)
налагане на гаранция;
д)
изземане на риболовни съоръжения, улов или рибни продукти;
е)
временно спиране от движение на съответния риболовен кораб или транспортно средство;
ж)
преустановяване на разрешението за риболов.
2. Характерът на принудителните мерки трябва да бъде такъв, че да предотврати продължаването на съответното тежко нарушение и да даде възможност на компетентните органи да приключат неговото разследване.
Член 44
Санкции за тежки нарушения
1. Държавите-членки гарантират, че на физическо лице, извършило тежко нарушение, или на юридическо лице, отговорно за тежко нарушение, се налагат ефективни, съразмерни и възпиращи административни санкции.
2. Държавите-членки налагат санкция, чийто максимален размер е най-малко пет пъти повече от стойността на рибните продукти, получени чрез извършването на тежкото нарушение.
В случай на повторно тежко нарушение в срок от 5 години държавите-членки налагат глоби, чийто максимален размер е най-малко осем пъти повече от стойността на рибните продукти, получени чрез извършването на тежкото нарушение.
При налагане на тези санкции държавите-членки вземат предвид също стойността на вредите, нанесени на съответните рибни ресурси и на морската среда.
3. Държавите-членки могат да използват в допълнение или като алтернатива ефективни, съразмерни и възпиращи наказателноправни санкции.
Член 45
Съпътстващи санкции
Предвидените в настоящата глава санкции могат да бъдат съпътствани от други санкции или мерки, по-специално:
1.
запориране на риболовния кораб, участвал в извършването на нарушението;
2.
временно спиране от движение на риболовния кораб;
3.
конфискуване на забранените риболовни съоръжения, улов или рибни продукти;
4.
преустановяване или отнемане на разрешението за риболов;
5.
намаляване или отнемане на правата за извършване на риболов;
6.
временно или постоянно лишаване от правото да се получават нови права за извършване на риболов;
7.
временна или постоянна забрана за достъп до държавни помощи или субсидии.
8.
преустановяване или отнемане на статута на одобрен икономически оператор, получен съгласно член 16, параграф 3.
Член 46
Общ размер на санкциите и съпътстващите санкции
Общият размер на санкциите и съпътстващите санкции се изчислява по начин, който гарантира, че те ефективно лишават нарушителите от икономическите облаги, извлечени от тежките нарушения, без да се засяга законното право на упражняване на професия. За тази цел се вземат предвид и незабавните принудителни мерки съгласно член 43.
Член 47
Отговорност на юридическите лица
1. Юридически лица се подвеждат под отговорност за тежки нарушения, когато нарушенията са извършени в тяхна полза от физическо лице, което е действало индивидуално или като част от орган на юридическото лице, и което заема решаваща позиция в юридическото лице по силата на:
а)
правомощия да представлява юридическото лице; или
б)
право да взема решения от името на юридическото лице; или
в)
право да упражнява контрол в рамките на юридическото лице.
2. Юридическо лице може да бъде подведено под отговорност, когато липсата на надзор или контрол от страна на физическото лице, посочено в параграф 1, е създала възможност за извършване на тежко нарушение, в полза на това юридическо лице, от физическо лице, което му е подчинено.
3. Отговорността на юридическото лице не изключва производството срещу физически лица, които са извършители, подбудители или съучастници в извършването на съответните нарушения.
ГЛАВА Х
ПРИЛАГАНЕ НА РАЗПОРЕДБИТЕ, ПРИЕТИ ОТ НЯКОИ РЕГИОНАЛНИ ОРГАНИЗАЦИИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА РИБОЛОВА ВЪВ ВРЪЗКА С НАБЛЮДЕНИЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ
Член 48
Наблюдение в морето
1. Разпоредбите на настоящата глава се прилагат към риболовните дейности, за които се прилагат правилата за наблюдение на кораби, които са приети в рамките на регионални организации за управление на риболова и които са обвързващи за Общността.
2. В случай че компетентен орган на държава-членка, който отговаря за морски инспекции, наблюдава риболовен кораб, извършващ дейности, които могат да бъдат смятани за ННН риболов, той незабавно докладва за наблюдението. Докладът и резултатите от разследването на този риболовни кораби от тази държава-членка се смятат за доказателство, което се използва при прилагането на различните механизми за идентификация и изпълнение, предвидени в настоящия регламент.
3. В случай че капитан на риболовен кораб на Общността или на трета държава наблюдава риболовен кораб, който извършва дейности, посочени в параграф 2, капитанът може да документира колкото е възможно повече сведения за наблюдението, като например:
а)
име и описание на риболовния кораб;
б)
позивна на риболовния кораб;
в)
регистрационен номер и, ако има такъв, номер на риболовния кораб от регистъра на Lloyds/IMO;
г)
държава на знамето на риболовния кораб;
д)
местоположение (географска ширина и дължина) към момента на начално идентифициране на кораба;
е)
дата/час (UTC) на първоначалното идентифициране;
ж)
снимка или снимки на риболовния кораб в подкрепа на наблюдението;
з)
всяка друга имаща отношение информация във връзка с наблюдаваната дейност на въпросния риболовен кораб.
4. Докладите за наблюдението се изпращат незабавно на компетентния орган на държавата-членка на знамето на риболовния кораб, който извършва наблюдението, като компетентният орган в най-кратък срок ги предава на Комисията или на определения от нея орган. След това Комисията или определеният от нея орган незабавно информира държавата на знамето на наблюдавания риболовен кораб. Впоследствие Комисията или определен от нея орган изпращат доклада за наблюдението на всички държави-членки и, когато е целесъобразно, на изпълнителния секретар на съответната регионална организация за управление на риболова за предприемане на по-нататъшни действия в съответствие с приетите от тези организации мерки.
5. Държава-членка, която получава доклад за наблюдение на дейностите на риболовен кораб, плаващ под нейно знаме, от компетентния орган на договаряща страна в регионална организация за управление на риболова, в най-кратък срок нотифицира Комисията за доклада и предава цялата имаща отношение информация на нея или на определения от нея орган, който впоследствие я предава на изпълнителния секретар на съответната регионална организация за управление на риболова за по-нататъшни действия съгласно приетите от тази организация мерки, според случая.
6. Настоящият член се прилага без да се засягат по-строгите разпоредби, приети от регионални организации за управление на риболова, в които Общността е договаряща страна.
Член 49
Представяне на информация относно наблюдавани риболовни кораби
1. Държавите-членки, които получат подходящо документирана информация относно наблюдавани риболовни кораби, предават незабавно тази информация на Комисията или на определения от нея орган във формата, определен съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
2. Комисията или определеният от нея орган проверяват също подходящо документирана информация относно наблюдаваните риболовни кораби, представена от граждани, организации на гражданското общество, включително екологични организации, както и от заинтересовани представители на сектора на рибарството и на търговията с риба и рибни продукти.
Член 50
Разследване на наблюдавани риболовни кораби
1. Държавите-членки в най-кратки срокове започват разследване на дейностите на риболовните кораби, плаващи под тяхно знаме, които са наблюдавани в съответствие с член 49.
2. Държавите-членки нотифицират, когато е възможно, по електронен път Комисията или определения от нея орган за започването на разследването и за всяко предприето или предвидено действие по отношение на наблюдаваните риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме, в най-кратък срок и във всички случаи в рамките на два месеца след нотификацията за доклада за наблюдение съгласно член 48, параграф 4. На подходящи равни интервали на Комисията или на определения от нея орган се представят доклади за напредъка на разследването относно дейността на наблюдаваните риболовни кораби. След приключването на разследването на Комисията или на определения от нея орган се представя окончателен доклад за резултатите.
3. Държавите-членки, различни от съответната държава-членка на знамето, проверяват, когато е целесъобразно, дали наблюдаваните риболовни кораби, посочени в доклада, действително са извършвали такава дейност в морски води под тяхна юрисдикция или дали рибни продукти от тези кораби са били разтоварени или внесени на тяхна територия, и проверяват доколко са били спазени съответните мерки за опазване и управление. Държавите-членки незабавно нотифицират Комисията или определения от нея орган, както и съответната държава-членка на знамето, за резултата от проверките и разследването.
4. Комисията или определеният от нея орган съобщават на всички държави-членки информацията, получена в съответствие с параграфи 2 и 3.
5. Настоящият член се прилага, без да се засягат разпоредбите на глава V от Регламент (ЕС) № 2371/2002 и разпоредбите, приети от регионални организации за управление на риболова, в които Общността е договаряща страна.
ГЛАВА ХI
ВЗАИМОПОМОЩ
Член 51
Взаимопомощ
1. Административните органи, които отговарят за прилагането на настоящия регламент в държавите-членки, сътрудничат помежду си, с административните органи на трети държави и с Комисията, за да гарантират спазването на настоящия регламент.
2. За целите на параграф 1 се създава система за взаимопомощ, управлявана от Комисията или определен от нея орган, която включва автоматизирана информационна система - „Информационна система за ННН риболов“, за подпомагане на компетентните органи в предотвратяването, разследването и преследването на ННН риболов.
3. Подробните правила за прилагането на настоящата глава се приемат съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
ГЛАВА ХII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 52
Прилагане
Мерките, необходими за прилагането на разпоредбите на настоящия регламент, се приемат съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 53
Финансова подкрепа
Държавите-членки могат да изискат от съответните оператори да допринесат за покриването на разходите, свързани с прилагането на настоящия регламент.
Член 54
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, създаден по реда на член 30 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, посочен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
Член 55
Задължения за докладване
1. На всеки две години държавите-членки представят на Комисията доклад за прилагането на настоящия регламент най-късно до 30 април от следващата календарна година.
2. Въз основа на представените от държавите-членки доклади и на собствени наблюдения, на всеки три години Комисията изготвя доклад, който представя на Европейския парламент и на Съвета.
3. Комисията предприема оценка на въздействието на настоящия регламент върху ННН риболова до 29 октомври 2013 г.
Член 56
Отмяна
Член 28б, параграф 2, член 28д, член 28е, член 28ж и член 31, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2847/93, Регламент (ЕО) № 1093/94, Регламент (ЕО) № 1447/1999, членове 8, 19a, 19б, 19в, 21, 21б и 21в от Регламент (ЕО) № 1936/2001 и членове 26a, 28, 29, 30 и 31 от Регламент (ЕО) № 601/2004 се отменят, считано от 1 януари 2010 г.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 57
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2008 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1005/2008 DEL CONSEJO
de 29 de septiembre de 2008
por el que se establece un sistema comunitario para prevenir, desalentar y eliminar la pesca ilegal, no declarada y no reglamentada, se modifican los Reglamentos (CEE) no 2847/93, (CE) no 1936/2001 y (CE) no 601/2004, y se derogan los Reglamentos (CE) no 1093/94 y (CE) no 1447/1999
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 37,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (2),
Previa consulta al Comité de las Regiones,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Comunidad es Parte contratante de la Convención de las Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar de 10 de diciembre de 1982, ha ratificado el Acuerdo de las Naciones Unidas sobre la aplicación de las disposiciones de la Convención de las Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar, de 10 de diciembre de 1982, relativas a la conservación y la ordenación de las poblaciones de peces transzonales y las poblaciones de peces altamente migratorios de 4 de agosto de 1995 (Acuerdo de las Naciones Unidas sobre las poblaciones de peces) y ha suscrito el Acuerdo de 1993 para promover el cumplimiento de las medidas internacionales de conservación y ordenación por los buques pesqueros que pescan en alta mar de 24 de noviembre de 1993 de la Organización de las Naciones Unidas para la Agricultura y la Alimentación (Acuerdo de cumplimiento de la FAO). El principio esencial establecido en esas disposiciones es que todos los Estados tienen el deber de adoptar medidas adecuadas para asegurar la gestión sostenible de los recursos marinos y de cooperar unos con otros para ese fin.
(2)
El objetivo de la política pesquera común, fijado por el Reglamento (CE) no 2371/2002 del Consejo, de 20 de diciembre de 2002, sobre la conservación y la explotación sostenible de los recursos pesqueros en virtud de la política pesquera común (3), es garantizar una explotación de los recursos acuáticos vivos que facilite unas condiciones económicas, medioambientales y sociales sostenibles.
(3)
La pesca ilegal, no declarada y no reglamentada (INDNR) es una de las mayores amenazas para la explotación sostenible de los recursos acuáticos vivos y socava los cimientos mismos de la política pesquera común y los esfuerzos internacionales por lograr un mejor gobierno de los mares. Además, es una gran amenaza para la biodiversidad marina, a la que debe hacerse frente conforme a los objetivos fijados en la comunicación de la Comisión titulada «Detener la pérdida de biodiversidad para 2010, y más adelante».
(4)
La Organización de las Naciones Unidas para la Agricultura y la Alimentación (FAO) adoptó en 2001 el plan de acción internacional para prevenir, desalentar y eliminar la pesca ilegal, no declarada y no reglamentada, que ha sido refrendado por la Comunidad. También las organizaciones regionales de ordenación pesquera, con el apoyo activo de la Comunidad, han establecido toda una serie de medidas destinadas a combatir la pesca ilegal, no declarada y no reglamentada.
(5)
La Comunidad, en consonancia con sus compromisos internacionales y vistas la magnitud y la urgencia del problema, debe reforzar sustancialmente la lucha contra la pesca INDNR y adoptar nuevas medidas reglamentarias que abarquen todas las facetas de ese fenómeno.
(6)
La actuación de la Comunidad debe centrarse principalmente en las actividades que corresponden a la definición de pesca INDNR y que mayores daños causan al entorno marino, la sostenibilidad de las poblaciones de peces y la situación socioeconómica de los pescadores que respetan las normas de conservación y ordenación de los recursos pesqueros.
(7)
Con arreglo a la definición de pesca INDNR, procede que el ámbito de aplicación del presente Reglamento englobe las actividades pesqueras realizadas en alta mar y en las aguas marítimas sometidas a la jurisdicción o soberanía de los países ribereños, incluidas las sometidas a la jurisdicción o soberanía de los Estados miembros.
(8)
A fin de atender debidamente a la dimensión interna de la pesca INDNR, es primordial que la Comunidad adopte las medidas necesarias para mejorar la observancia de las normas de la política pesquera común. En tanto no se revise el Reglamento (CEE) no 2847/93 del Consejo, de 12 de octubre de 1993, por el que se establece un régimen de control aplicable a la política pesquera común (4), procede establecer disposiciones al respecto en el presente Reglamento.
(9)
La normativa comunitaria, en particular el título II del Reglamento (CEE) no 2847/93, establece un sistema amplio de control de la legalidad de las capturas de los buques pesqueros comunitarios. El sistema actualmente aplicable a los productos de la pesca capturados por buques pesqueros de terceros países e importados en la Comunidad no permite un nivel similar de control. Esta deficiencia constituye un aliciente importante para los agentes económicos extranjeros que practican la pesca INDNR para comercializar sus productos en la Comunidad e incrementar la rentabilidad de sus actividades. La Comunidad, en su calidad de mayor mercado y principal importador de productos de la pesca del planeta, tiene la responsabilidad de asegurarse de que los productos de la pesca importados en su territorio no proceden de la pesca INDNR. Por consiguiente, procede establecer un nuevo régimen que permita un control adecuado de la cadena de abastecimiento de los productos de la pesca que se importan en la Comunidad.
(10)
Es preciso reforzar las normas comunitarias por las que se rige el acceso a los puertos comunitarios de los buques pesqueros que enarbolan el pabellón de terceros países para asegurar un control adecuado de la legalidad de los productos de la pesca desembarcados por esos buques. Ello debe suponer, en particular, que únicamente puedan entrar en los puertos comunitarios aquellos buques pesqueros abanderados en un tercer país que puedan aportar información precisa, certificada por el Estado de abanderamiento, sobre la legalidad de sus capturas.
(11)
Los transbordos de pescado en alta mar escapan al control de los Estados de abanderamiento y de los Estados ribereños y constituyen un medio habitual para los agentes económicos involucrados en pesca INDNR de ocultar el carácter ilegal de las capturas. Así pues, procede que la Comunidad autorice únicamente las operaciones de transbordo que se lleven a cabo en los puertos designados de los Estados miembros, en puertos de terceros países entre buques pesqueros comunitarios o fuera de las aguas comunitarias entre buques pesqueros comunitarios y buques pesqueros registrados como buques de carga bajo cobertura de una organización regional de ordenación pesquera.
(12)
Resulta apropiado establecer las condiciones en que los Estados miembros, atendiendo a criterios de gestión de riesgos, deberán realizar actividades de control, inspección y verificación, así como los procedimientos y la frecuencia de estas.
(13)
Deben prohibirse los intercambios comerciales con la Comunidad de productos de la pesca ilegal, no declarada y no reglamentada; para que esta prohibición sea efectiva y para tener la seguridad de que todos los productos pesqueros importados a la Comunidad y exportados desde ella han sido capturados respetando las medidas internacionales de conservación y ordenación y, en su caso, las demás normas pertinentes aplicables al buque pesquero de que se trate, es conveniente implantar un régimen de certificación de todos los intercambios comerciales de productos pesqueros efectuados con la Comunidad.
(14)
La Comunidad debe tener en cuenta la capacidad limitada de los países en desarrollo para aplicar el régimen de certificación.
(15)
En el marco de ese régimen, procede disponer que la presentación de un certificado sea requisito previo para la importación de productos de la pesca en la Comunidad. Dicho certificado debe contener información que demuestre la legalidad de los productos y debe estar validado por el Estado de abanderamiento de los buques pesqueros que hayan capturado el pescado, conforme a la obligación que impone el Derecho internacional a los Estados de velar por que los buques pesqueros que enarbolan su pabellón cumplan las normas internacionales de conservación y ordenación de los recursos pesqueros.
(16)
Es fundamental que el régimen de certificación se aplique a todas las operaciones de importación en la Comunidad y exportación desde la Comunidad de productos de la pesca marítima. Dicho régimen debe aplicarse asimismo a los productos pesqueros transportados o transformados en un Estado distinto del de abanderamiento antes de entrar en el territorio de la Comunidad. Por ello, deben aplicarse requisitos específicos a las importaciones de esos productos con objeto de asegurarse de que los productos que entran en el territorio de la Comunidad son los mismos que los productos cuya legalidad ha sido validada por el Estado de abanderamiento.
(17)
Es importante garantizar que todos los productos pesqueros importados sean objeto del mismo grado de control, sin perjuicio del volumen o frecuencia de los intercambios comerciales, para lo cual deben establecerse procedimientos específicos de concesión del estatuto de «operador económico autorizado».
(18)
También las exportaciones de productos capturados por buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro deben estar sujetas al régimen de certificación en el marco de la cooperación con terceros países.
(19)
Los Estados miembros en los que se vayan a importar los productos deben poder controlar la validez de los certificados de captura que acompañan a los lotes y rechazar la importación de estos cuando no se cumplan las disposiciones del Reglamento en materia de certificados de captura.
(20)
Por razones de eficiencia, es importante que las actividades de control, inspección y verificación aplicables a los productos de la pesca en tránsito o transbordo sean realizadas prioritariamente por los Estados miembros de destino final.
(21)
Con objeto de ayudar a las autoridades de control de los Estados miembros en la labor que deben realizar para comprobar la legalidad de los productos de la pesca objeto de intercambios comerciales con la Comunidad y de prevenir a los agentes económicos comunitarios, debe crearse un sistema comunitario de alerta que les informe, cuando proceda, de las dudas bien fundadas que existan en relación con el cumplimiento de las medidas de conservación y ordenación por parte de determinados terceros países.
(22)
Es fundamental que la Comunidad adopte medidas disuasorias para los buques pesqueros involucrados en pesca INDNR con respecto a los cuales el Estado de abanderamiento no tome medidas adecuadas.
(23)
Con ese fin, es preciso que la Comisión, en colaboración con los Estados miembros, la Agencia de Control de la Pesca comunitaria, los terceros países y demás organismos, identifique, atendiendo a criterios de gestión de riesgos, los buques pesqueros sospechosos de realizar pesca INDNR, y que pida información a los Estados de abanderamiento sobre la materialidad de los hechos.
(24)
Para facilitar la realización de investigaciones sobre los buques pesqueros sospechosos de llevar a cabo pesca INDNR y evitar que continúe la supuesta infracción, es necesario que los Estados miembros sometan a esos buques pesqueros a controles e inspecciones específicos.
(25)
Cuando de la información obtenida se desprenda que hay motivos suficientes para considerar que un buque pesquero abanderado en un tercer país ha participado en pesca INDNR y que el Estado de abanderamiento no ha adoptado medidas eficaces al respecto, la Comisión debe inscribirlo en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR.
(26)
Cuando de la información obtenida se desprenda que hay motivos suficientes para considerar que un buque pesquero de la Comunidad ha participado en pesca INDNR y que el Estado miembro de abanderamiento no ha adoptado medidas eficaces al respecto de conformidad con el presente Reglamento y el Reglamento (CEE) no 2847/93, la Comisión debe inscribirlo en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR.
(27)
Para paliar la ausencia de medidas eficaces por parte de los Estados de abanderamiento respecto de los buques pesqueros inscritos en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR, e impedir que esos buques continúen sus actividades, es preciso que los Estados miembros apliquen medidas específicas a tales buques.
(28)
Para salvaguardar los derechos de los buques inscritos en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR y de sus Estados de abanderamiento, conviene que el procedimiento de inscripción en la lista permita al Estado de abanderamiento informar a la Comisión de las medidas adoptadas y, si es posible, dé al armador u operador afectado la posibilidad de ser oído en cada una de las etapas del procedimiento y prevea la supresión de un buque pesquero de la lista cuando desaparezcan los motivos para su inscripción.
(29)
Con objeto de que exista un marco único en la Comunidad y de evitar una proliferación de listas de buques involucrados en pesca INDNR, los buques pesqueros inscritos en las listas de pesca INDNR de las organizaciones regionales de ordenación pesquera deben ser inscritos automáticamente en la lista correspondiente elaborada por la Comisión.
(30)
Uno de los principales factores que favorecen la pesca INDNR es la existencia de Estados que no cumplen la obligación establecida por el Derecho internacional de adoptar medidas adecuadas, como Estados de abanderamiento, Estados del puerto, Estados ribereños o Estados de comercialización, para que sus buques pesqueros y sus nacionales cumplan las normas de conservación y ordenación de los recursos pesqueros; es preciso que la Comunidad haga frente a este problema.
(31)
Para ello, como complemento de sus actuaciones en foros internacionales y regionales, la Comunidad debe poder identificar a esos Estados que no cooperan, con arreglo a criterios transparentes, claros y objetivos basados en las normas internacionales y, tras darles tiempo adecuado para responder a una notificación previa, debe poder adoptar medidas no discriminatorias, legítimas y proporcionadas con respecto a tales Estados, incluidas medidas de índole comercial.
(32)
La adopción de medidas comerciales respecto de otros Estados es competencia del Consejo. Dado que la confección de una lista de países que no cooperan debe entrañar la adopción de medidas comerciales contra dichos países, resulta procedente que, en este caso concreto, el Consejo se reserve el derecho de ejercer directamente las competencias de ejecución.
(33)
Es primordial que se disuada eficazmente a los ciudadanos nacionales de Estados miembros de realizar operaciones de pesca INDNR o de facilitar su realización por buques pesqueros abanderados en terceros países que faenen fuera de las aguas comunitarias. Sin perjuicio de la primacía de responsabilidad del Estado de abanderamiento, procede pues que los Estados miembros adopten las medidas necesarias y cooperen entre ellos y con terceros países para identificar a los nacionales que realicen operaciones de pesca INDNR, asegurarse de que sean sancionados adecuadamente y comprobar las actividades de los nacionales que tengan relación con buques pesqueros de terceros países que faenen fuera de la Comunidad.
(34)
La persistencia de un elevado número de infracciones graves de las normas de la política pesquera común perpetradas en aguas comunitarias o por operadores comunitarios obedece en gran medida a que las sanciones fijadas por la legislación de los Estados miembros para ese tipo de infracciones no son suficientemente disuasivas. A ello se suma el hecho de que la gravedad de las sanciones es muy variable de un Estado miembro a otro, lo que incita a los operadores ilegales a faenar en las aguas marítimas o el territorio de los Estados miembros más permisivos. Para subsanar esta situación, desarrollando lo dispuesto al respecto por los Reglamentos (CE) no 2371/2002 y (CEE) no 2847/93, resulta apropiado, por una parte, aproximar a escala comunitaria las cuantías máximas de las sanciones administrativas previstas para las infracciones graves de las normas de la política pesquera común, teniendo en cuenta el valor de los productos pesqueros obtenidos de la comisión de infracciones graves, la repetición de estas y el valor del perjuicio causado a los recursos pesqueros y al medio marino afectado, y, por otra, establecer medidas coercitivas de aplicación inmediata y disposiciones complementarias.
(35)
Además de las conductas constitutivas de infracciones graves de las normas que regulan las actividades pesqueras, también deben considerarse infracciones graves que requieren la adopción de las cuantías máximas de las sanciones administrativas armonizadas por los Estados miembros las actividades económicas directamente vinculadas a la pesca ilegal, no declarada o no reglamentada, incluidas las operaciones comerciales o de importación de productos derivados de dicha pesca, o la falsificación de documentos.
(36)
Las sanciones para las infracciones graves del presente Reglamento deberían aplicarse asimismo a las personas jurídicas, ya que esas infracciones se cometen, en gran medida, en interés o en beneficio de personas jurídicas.
(37)
Es oportuno que las disposiciones sobre avistamiento de buques en el mar aprobadas por determinadas organizaciones regionales de ordenación pesquera se apliquen de manera uniforme en toda la Comunidad.
(38)
Es fundamental que exista cooperación entre los Estados miembros, la Comisión y los terceros países para que puedan investigarse y sancionarse adecuadamente las pesca INDNR y para que puedan aplicarse las medidas establecidas en el presente Reglamento. Con ese fin, debe establecerse un sistema de asistencia mutua que facilite esa cooperación.
(39)
De acuerdo con el principio de proporcionalidad, para lograr el objetivo primordial de eliminar la pesca INDNR es necesario y conveniente establecer normas para las medidas previstas en el presente Reglamento. El presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar los objetivos perseguidos, conforme a lo dispuesto en el artículo 5, párrafo tercero, del Tratado.
(40)
Las medidas necesarias para la ejecución del presente Reglamento deben aprobarse con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (5).
(41)
El presente Reglamento considera la pesca INDNR una infracción especialmente grave de las disposiciones legislativas, normativas y reglamentarias, dado que mina la consecución de los objetivos de las normas vulneradas y pone en peligro la sostenibilidad de las poblaciones de peces afectadas o la conservación del entorno marino. Habida cuenta del ámbito de aplicación restringido del presente Reglamento, es preciso que su aplicación se base en la del Reglamento (CEE) no 2847/93, que establece el marco básico de control y seguimiento de las actividades pesqueras en el contexto de la política pesquera común, y la complete. Por consiguiente, el presente Reglamento refuerza las normas del Reglamento (CEE) no 2847/93 en materia de inspecciones de buques pesqueros de terceros países en los puertos, para lo cual las deroga y sustituye por el régimen de inspecciones en puerto establecido en su capítulo II. El presente Reglamento establece además en el capítulo IX un régimen sancionador que se aplica específicamente a la pesca INDNR. Así pues, las disposiciones del Reglamento (CEE) no 2847/93 referidas a sanciones seguirán aplicándose a todas las infracciones de las normas de la política pesquera común salvo las contempladas en el presente Reglamento.
(42)
La protección de las personas físicas en lo referente al tratamiento de datos personales se rige por el Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2000, relativo a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales por las instituciones y los organismos comunitarios y a la libre circulación de estos datos (6), que es plenamente aplicable al tratamiento de los datos personales en el marco del presente Reglamento, en especial en lo referente al derecho de acceso, rectificación, bloqueo y supresión de los datos por los interesados y al de notificación a terceros, y, por lo tanto, no es necesario regularlo en el presente Reglamento.
(43)
La entrada en vigor de las disposiciones del presente Reglamento sobre aspectos regulados hasta ahora por los Reglamentos (CEE) no 2847/93, (CE) no 1093/94 (7), (CE) no 1447/1999 (8), (CE) no 1936/2001 (9) y (CE) no 601/2004 (10) del Consejo obliga a derogar estos Reglamentos total o parcialmente.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento establece un sistema comunitario para prevenir, desalentar y eliminar la pesca ilegal, no declarada y no reglamentada (pesca INDNR).
2. A efectos del apartado 1, cada uno de los Estados miembros adoptará las medidas adecuadas, conforme al Derecho comunitario, para garantizar la eficacia del sistema y proporcionará medios suficientes a sus autoridades competentes para que puedan realizar las tareas indicadas en el presente Reglamento.
3. El sistema establecido en el apartado 1 se aplicará a toda la pesca INDNR y actividades conexas que se lleven a cabo en el territorio de los Estados miembros al que se aplica el Tratado, en las aguas comunitarias o en las aguas marítimas sometidas a la jurisdicción o soberanía de terceros países, así como a las actividades que se lleven a cabo en alta mar. La pesca INDNR que se lleve a cabo en las aguas marítimas de los territorios y países de ultramar a que se refiere el anexo II del Tratado deberán ser tratadas del mismo modo que si se hubieran llevado a cabo en las aguas marítimas de terceros países.
Artículo 2
Definiciones
A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
1)
«pesca ilegal, no declarada o no reglamentada (INDNR)», las actividades pesqueras ilegales, no declaradas o no reglamentadas que se definen a continuación:
2)
«pesca ilegal», las actividades pesqueras:
a)
realizadas con buques pesqueros nacionales o extranjeros en aguas marítimas bajo la jurisdicción de un Estado, sin el permiso de este, o contraviniendo sus leyes y reglamentos;
b)
realizadas con buques pesqueros que enarbolan el pabellón de Estados que son partes contratantes de una organización regional de ordenación pesquera competente pero faenan contraviniendo las medidas de conservación y ordenación adoptadas por dicha organización y en virtud de las cuales están obligados los Estados, o las disposiciones pertinentes del Derecho internacional aplicable, o
c)
realizadas con buques pesqueros en violación de leyes nacionales u obligaciones internacionales, inclusive las contraídas por los Estados cooperantes de una organización regional de ordenación pesquera competente;
3)
«pesca no declarada», las actividades pesqueras:
a)
que no han sido declaradas, o han sido declaradas de modo inexacto, a la autoridad nacional competente, en contravención de leyes y reglamentos nacionales, o
b)
que han sido llevadas a cabo en la zona de competencia de una organización regional de ordenación pesquera correspondiente y no han sido declaradas o han sido declaradas de modo inexacto, en contravención de los procedimientos de declaración de dicha organización;
4)
«pesca no reglamentada», las actividades pesqueras:
a)
realizadas en la zona de aplicación de una organización regional de ordenación pesquera correspondiente con buques pesqueros sin nacionalidad o que enarbolan el pabellón de un Estado que no es parte de esa organización, o por una entidad pesquera, de una manera que no está en consonancia con las medidas de conservación y ordenación de dicha organización, o que las contraviene, o
b)
realizadas en zonas o en relación con poblaciones de peces respecto de las cuales no existen medidas aplicables de conservación u ordenación y en las que dichas actividades pesqueras se llevan a cabo de una manera que no está en consonancia con las responsabilidades relativas a la conservación de los recursos marinos vivos que incumben a los Estados en virtud del Derecho internacional;
5)
«buque pesquero», cualquier buque, independientemente de su tamaño, utilizado o destinado a ser utilizado para la explotación comercial de recursos pesqueros, incluidas las embarcaciones de apoyo, los buques factoría de transformación del pescado y los buques que intervienen en transbordos, así como los buques de transporte equipados para el transporte de productos de la pesca, con excepción de los buques portacontenedores;
6)
«buque pesquero comunitario», un buque pesquero abanderado en un Estado miembro y matriculado en la Comunidad;
7)
«autorización de pesca», el derecho a llevar a cabo actividades pesqueras durante un período específico, en una zona determinada, para una determinada pesquería;
8)
«productos de la pesca», los productos correspondientes al capítulo 03 y a las partidas arancelarias 1 604 y 1 605 de la nomenclatura combinada establecida por el Reglamento (CEE) no 2658/87 del Consejo, de 23 de julio de 1987, relativo a la nomenclatura arancelaria y estadística y al arancel aduanero común, en su versión modificada (11), con excepción de los productos relacionados en el anexo I del presente Reglamento;
9)
«medidas de conservación y ordenación», las medidas destinadas a conservar y ordenar una o varias especies de recursos marinos vivos que han sido adoptadas y rigen de conformidad con las normas pertinentes del Derecho internacional o comunitario;
10)
«transbordo», el traslado de una parte o de la totalidad de productos de la pesca que se hallan a bordo de un buque pesquero a otro buque pesquero;
11)
«importación», la introducción en el territorio de la Comunidad, incluso para efectuar transbordos en puertos del territorio de esta, de productos de la pesca;
12)
«importación indirecta», la importación en la Comunidad de productos de la pesca desde el territorio de un tercer país que no sea el Estado de abanderamiento del buque pesquero responsable de la captura;
13)
«exportación», cualquier movimiento con destino a un tercer país de productos de la pesca capturados por buques que enarbolen el pabellón de un Estado miembro, ya sea desde el territorio de la Comunidad, desde un tercer país o desde un caladero;
14)
«reexportación», cualquier movimiento, desde el territorio de la Comunidad, de productos de la pesca previamente importados en el territorio de la Comunidad;
15)
«organización regional de ordenación pesquera», una organización subregional o regional o una organización similar con competencias, reconocidas por el Derecho internacional, para adoptar medidas de conservación y ordenación de recursos marinos vivos que están bajo su responsabilidad en virtud del convenio o acuerdo por el que haya sido creada;
16)
«Parte contratante», una Parte contratante del convenio o acuerdo internacional por el que se haya creado una organización regional de ordenación pesquera, y cualquier Estado, entidad pesquera o cualquier otra entidad que coopere con esa organización y tenga la condición de Parte cooperante no contratante;
17)
«avistamiento», una observación, efectuada por las autoridades competentes de un Estado miembro encargadas de efectuar inspecciones en el mar o por el capitán de un buque pesquero comunitario o de un tercer país, de un buque pesquero que pueda corresponder a uno o varios de los criterios enunciados en el artículo 3, apartado 1;
18)
«operación conjunta de pesca», una operación entre dos o más buques pesqueros en la que las capturas se transfieren del arte de pesca de un buque a otro, o en la que la técnica empleada por dichos buques pesqueros requiere un arte de pesca común;
19)
«persona jurídica», cualquier entidad jurídica que goce de tal régimen jurídico con arreglo al Derecho nacional aplicable, con excepción de los Estados y de otros organismos públicos que ejercen prerrogativas estatales y de las organizaciones públicas;
20)
«riesgo», la probabilidad de que se produzca, en relación con productos de la pesca importados en el territorio de la Comunidad o exportados del mismo, un hecho que impida la aplicación correcta del presente Reglamento o de las medidas de conservación y ordenación;
21)
«gestión de riesgos», la detección sistemática de los riesgos y la aplicación de todas las medidas que sean necesarias para reducir la exposición a ellos. Incluye actividades tales como la recogida de datos e información, el análisis y la evaluación de riesgos, la prescripción y adopción de medidas, y el seguimiento y la revisión periódicos del proceso y sus resultados, a partir de fuentes y estrategias internacionales, comunitarias y nacionales;
22)
«alta mar», toda la parte del mar definida en el artículo 86 de la Convención de las Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar;
23)
«lote», los productos que se envían bien simultáneamente de un exportador a un destinatario o bien al amparo de un documento único de transporte que cubra su expedición del exportador al destinatario.
Artículo 3
Buques pesqueros involucrados en pesca INDNR
1. Se supondrá que un buque pesquero está involucrado en pesca INDNR cuando se demuestre que, infringiendo las medidas de conservación y ordenación aplicables en la zona donde haya llevado a cabo esas actividades:
a)
ha pescado sin contar con una licencia, autorización o permiso válido expedido por el Estado de abanderamiento o el Estado ribereño pertinente, o
b)
no ha cumplido sus obligaciones de registrar y comunicar las capturas o datos relacionados con las capturas, incluidos los datos que deben transmitirse por el sistema de localización de buques por satélite, o las notificaciones previas a que se refiere el artículo 6, o
c)
ha pescado en una zona de veda, durante una época de veda, o bien sin disponer de cuota alguna o después de haber agotado una cuota, o más allá de una profundidad vedada, o
d)
ha ejercido actividades de pesca dirigidas a una población sujeta a una moratoria o cuya pesca está prohibida, o
e)
ha utilizado artes prohibidos o no conformes, o
f)
ha falsificado o disimulado las marcas, la identidad o la matrícula, o
g)
ha disimulado, alterado o eliminado pruebas de una investigación, o
h)
ha obstruido el trabajo de los encargados de la inspección en el ejercicio de sus funciones de control del cumplimiento de las medidas de conservación y ordenación aplicables, o el trabajo de observadores, en el ejercicio de sus funciones de observación del cumplimiento de las normas comunitarias aplicables, o
i)
ha llevado a bordo, transbordado o desembarcado pescado de talla inferior a la reglamentaria, infringiendo la legislación en vigor, o
j)
ha participado en transbordos o en operaciones conjuntas de pesca con buques pesqueros de los que existe constancia de que han estado involucrados en pesca INDNR, en la acepción del presente Reglamento, en particular los buques inscritos en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR o en la lista de buques de pesca INDNR de una organización regional de ordenación pesquera, o ha prestado apoyo o reabastecido a tales buques, o
k)
ha llevado a cabo, en la zona de una organización regional de ordenación pesquera, actividades pesqueras que son incompatibles con las medidas de conservación y ordenación de esa organización o las contravienen, y enarbola el pabellón de un Estado que no es Parte de esa organización, o no coopera con dicha asociación según lo establecido por ella, o
l)
carece de nacionalidad y es, por lo tanto, un buque apátrida, con arreglo al Derecho internacional.
2. Las actividades relacionadas en el apartado 1 serán consideradas infracciones graves con arreglo al artículo 42, dependiendo de la gravedad de la infracción en cuestión, que será determinada por la autoridad competente del Estado miembro de que se trate, teniendo en cuenta criterios tales como los daños causados y la amplitud, la importancia o la repetición de la infracción.
CAPÍTULO II
INSPECCIONES DE LOS BUQUES PESQUEROS DE TERCEROS PAÍSES EN LOS PUERTOS DE LOS ESTADOS MIEMBROS
SECCIÓN 1
Condiciones de acceso a los puertos aplicables a los buques pesqueros de terceros países
Artículo 4
Inspección en el marco de regímenes portuarios
1. Se instaurará un régimen eficaz de inspecciones portuarias de los buques pesqueros de terceros países que hagan escala en puertos de los Estados miembros, para prevenir, desalentar y eliminar la pesca INDNR.
2. Salvo en caso de fuerza mayor o en situación de peligro con arreglo al artículo 18 de la Convención de las Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar («fuerza mayor o situación de peligro»), para la prestación de los servicios estrictamente necesarios para remediar tales situaciones, los buques pesqueros de terceros países que no cumplan los requisitos establecidos en el presente Reglamento tendrán prohibido entrar en los puertos de los Estados miembros, recibir servicios portuarios y realizar operaciones de desembarque o transbordo en esos puertos.
3. Se prohíben los transbordos entre buques pesqueros de terceros países y entre estos y buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro de la Comunidad en aguas comunitarias, pudiéndose realizar esos transbordos únicamente en un puerto, conforme a lo dispuesto en el presente capítulo.
4. Los buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro de la Comunidad no podrán transbordar en el mar, fuera de las aguas comunitarias, capturas efectuadas por buques pesqueros de terceros países, a menos que los buques pesqueros estén registrados como buques de transporte bajo los auspicios de una organización regional de ordenación pesquera.
Artículo 5
Puertos designados
1. Los Estados miembros designarán los puertos o lugares próximos a la costa en los que estarán permitidas las operaciones de desembarque y transbordo de productos de la pesca y la prestación de los servicios portuarios a que se refiere el artículo 4, apartado 2.
2. Los buques pesqueros de terceros países únicamente podrán acceder a servicios portuarios y efectuar operaciones de desembarque o transbordo en puertos designados.
3. Los Estados miembros transmitirán a la Comisión, a más tardar el 15 de enero de cada año, una lista de puertos designados. Cualquier cambio posterior en la lista deberá notificarse a la Comisión al menos 15 días antes de su entrada en vigor.
4. La Comisión publicará sin demora la lista de puertos designados en el Diario Oficial de la Unión Europea y en su sitio web.
Artículo 6
Notificación previa
1. Los capitanes de buques pesqueros de terceros países o sus representantes deberán notificar los siguientes datos a la autoridad competente del Estado miembro cuyos puertos o instalaciones de desembarque designados deseen utilizar, como mínimo tres días hábiles antes de la hora estimada de llegada al puerto:
a)
identificación del buque;
b)
nombre del puerto designado de destino y finalidad de la escala (desembarque, transbordo o acceso a servicios portuarios);
c)
autorización de pesca o, si procede, autorización para realizar operaciones pesqueras de apoyo o para transbordar productos de la pesca;
d)
fechas de la marea;
e)
fecha y hora estimadas de llegada a puerto;
f)
cantidades de cada especie que el buque lleva a bordo o, en su caso, informe negativo al respecto;
g)
zona o zonas donde se han efectuado las capturas o ha tenido lugar el transbordo (aguas comunitarias, zonas bajo la soberanía o jurisdicción de un tercer país o alta mar);
h)
cantidades que han de desembarcarse o transbordarse, desglosadas por especies.
El capitán de un buque pesquero de un tercer país o sus representantes no estarán obligados a notificar la información indicada en las letras a), c), d), g) y h) si dispone de un certificado de captura, validado según lo dispuesto en el capítulo III, para la totalidad de las capturas que vayan a ser desembarcadas o transbordadas en el territorio de la Comunidad.
2. Cuando el buque pesquero del tercer país lleve productos de la pesca a bordo, se adjuntará a la notificación establecida en el apartado 1 un certificado de captura validado conforme a lo dispuesto en el capítulo III, y se aplicará, mutatis mutandis, lo dispuesto en el artículo 14 sobre el reconocimiento de los documentos de captura o los impresos de control del Estado rector del puerto que forman parte de la documentación sobre las capturas o de los regímenes de control en puerto adoptados por organizaciones regionales de ordenación pesquera.
3. De conformidad con el procedimiento referido en el artículo 54, apartado 2, la Comisión podrá eximir a determinadas categorías de buques pesqueros de terceros países de la obligación establecida en el apartado 1 durante un período de tiempo limitado y prorrogable, o fijar un período de notificación diferente en función, entre otros aspectos, del tipo de producto de la pesca, la distancia entre los caladeros, los lugares de desembarque y los puertos donde estén registrados o matriculados tales buques.
4. El presente artículo se aplicará sin perjuicio de las disposiciones específicas que figuren en los acuerdos de pesca celebrados por la Comunidad con terceros países.
Artículo 7
Autorización
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 37, apartado 5, los buques pesqueros de terceros países solo recibirán autorización para entrar en el puerto si la información a que se refiere el artículo 6, apartado 1, está completa y, en caso de que el buque lleve a bordo productos de la pesca, va acompañada del certificado de captura a que se refiere el artículo 6, apartado 2.
2. La autorización para iniciar operaciones de desembarque o transbordo en el puerto estará supeditada a la comprobación de que se ha presentado toda la información indicada en el apartado 1 y, en su caso, a la realización de una inspección según lo dispuesto en la sección 2.
3. No obstante lo dispuesto en los apartados 1 y 2 del presente artículo, el Estado miembro rector del puerto podrá autorizar la entrada en el puerto y el desembarque total o parcial de las capturas cuando la información a que se refiere el artículo 6, apartado 1, esté incompleta o aún no haya sido controlada o comprobada, aunque, en este caso, los productos de la pesca desembarcados deberán permanecer almacenados bajo el control de las autoridades competentes. Los productos de la pesca no podrán ser liberados para su venta, recogidos ni transportados hasta que se haya recibido la información contemplada en el artículo 6, apartado 1, o hasta que haya concluido el proceso de control o comprobación. Si este proceso no concluye en el plazo de 14 días a partir del desembarque, el Estado miembro rector del puerto podrá incautarse de los productos de la pesca y disponer de ellos de conformidad con la normativa nacional. Los costes de almacenamiento serán sufragados por los operadores.
Artículo 8
Registro de las operaciones de desembarque o transbordo
1. Los capitanes de buques pesqueros de terceros países, o sus representantes, deberán presentar a las autoridades de los Estados miembros cuyos puertos de desembarque o instalaciones de transbordo designados utilicen, si es posible por medios electrónicos y antes de que se lleven a cabo las operaciones de desembarque o transbordo, una declaración en la que consten las cantidades de productos de la pesca, por especies, que vayan a desembarcarse o transbordarse, así como la fecha y el lugar de cada captura. El capitán del buque y sus representantes serán considerados responsables de la exactitud de dicha declaración.
2. Los Estados miembros conservarán durante tres años, o durante un período superior de conformidad con sus normas nacionales, los originales de las declaraciones referidas en el apartado 1, o una copia en papel cuando se hayan transmitido por medios electrónicos.
3. Los procedimientos y formularios de declaración de desembarque y transbordo se determinarán de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 54, apartado 2.
4. Los Estados miembros notificarán a la Comisión por vía informática, antes de que finalice el primer mes de cada trimestre civil, las cantidades desembarcadas o transbordadas en sus puertos, en el trimestre anterior, por buques pesqueros de terceros países.
SECCIÓN 2
Inspecciones en puerto
Artículo 9
Principios generales
1. Los Estados miembros inspeccionarán en sus puertos designados, como mínimo, el 5 %, de las operaciones de desembarque y transbordo efectuadas cada año por buques pesqueros de terceros países, con arreglo a los criterios de referencia determinados por el procedimiento a que se refiere el artículo 54, apartado 2, basándose en la gestión de riesgos, sin perjuicio de que las organizaciones regionales de ordenación pesquera adopten umbrales más elevados.
2. Los siguientes buques pesqueros serán inspeccionados en todos los casos:
a)
buques pesqueros avistados con arreglo al artículo 48;
b)
buques pesqueros mencionados en una notificación transmitida a través del sistema comunitario de alerta a que se refiere el capítulo IV;
c)
buques pesqueros de los que la Comisión sospeche que han participado en pesca INDNR conforme al artículo 25;
d)
buques pesqueros que figuren en una lista de buques sospechosos de realizar pesca INDNR de una organización regional de ordenación pesquera, comunicada a los Estados miembros conforme a lo dispuesto en el artículo 30.
Artículo 10
Procedimiento de inspección
1. El personal encargado de las inspecciones (denominados en lo sucesivo «los encargados de la inspección») estarán facultados para examinar todas las zonas, cubiertas y dependencias pertinentes del buque pesquero, así como las capturas (transformadas o sin transformar), las redes u otros artes, el equipo y todos los documentos pertinentes que consideren necesarios para comprobar el cumplimiento de las leyes, reglamentos o medidas internacionales de ordenación y conservación aplicables. Los encargados de la inspección también podrán interrogar a las personas a las que se suponga informadas de la materia que sea objeto de inspección.
2. Las inspecciones incluirán un control de la totalidad de las operaciones de desembarque o transbordo y un cotejo de las cantidades de cada especie consignadas en la notificación previa de desembarque con las desembarcadas o transbordadas.
3. Los encargados de la inspección firmarán su informe de inspección en presencia del capitán del buque pesquero, el cual podrá añadir o pedir que se añadan al mismo cuantos datos considere pertinentes. Los encargados de la inspección harán constar en el cuaderno diario de pesca que se ha realizado una inspección.
4. Se entregará una copia del informe de inspección al capitán del buque pesquero, el cual podrá transmitirla al armador.
5. El capitán cooperará en las inspecciones del buque pesquero y prestará su asistencia a las mismas, sin obstaculizar, intimidar o causar interferencia a los encargados de la inspección en el cumplimiento de sus obligaciones.
Artículo 11
Procedimiento en caso de infracción
1. En caso de que la información recogida durante la inspección proporcione pruebas al encargado de la inspección para creer que un buque pesquero ha llevado a cabo pesca INDNR con arreglo a los criterios establecidos en el artículo 3:
a)
hará constar la presunta infracción en el informe de inspección;
b)
tomará todas las medidas necesarias para la custodia de los elementos probatorios de la presunta infracción;
c)
remitirá sin demora el informe de inspección a sus autoridades competentes.
2. En caso de que, en una inspección, se aprecien pruebas de que un buque pesquero de un tercer país ha estado involucrado en una actividad de pesca INDNR con arreglo a los criterios establecidos en el artículo 3, la autoridad competente del Estado miembro rector del puerto no lo autorizarán a desembarcar ni transbordar sus capturas.
3. El Estado miembro inspector notificará de inmediato a la Comisión, o al organismo que esta designe, su decisión de no autorizar las operaciones de desembarque o transbordo, adoptada con arreglo al apartado 2, adjuntando copia del informe de inspección; la Comisión o el organismo designado por ella lo notificará inmediatamente a la autoridad competente del Estado de abanderamiento del buque pesquero inspeccionado y, si este ha participado en operaciones de transbordo, remitirá una copia del informe al Estado o Estados de abanderamiento de los buques cedentes. En su caso, se enviará también una copia de la notificación a la secretaría ejecutiva de la organización regional de ordenación pesquera de la que dependa la zona en la que se hayan efectuado las capturas.
4. Si la presunta infracción se ha cometido en alta mar, el Estado miembro rector del puerto cooperará con el Estado de abanderamiento competente para proceder a la correspondiente investigación y, en su caso, aplicará las sanciones previstas por la legislación del Estado miembro rector del puerto, a condición de que, con arreglo al Derecho internacional, dicho Estado de abanderamiento haya accedido expresamente a transferir su competencia. Además, si la presunta infracción se ha cometido en aguas de un tercer país, el Estado miembro rector del puerto cooperará también con el Estado ribereño de que se trate en la realización de una investigación y, si procede, aplicará las sanciones previstas por la legislación nacional del Estado miembro rector del puerto a condición de que, con arreglo al Derecho internacional, el Estado ribereño de que se trate haya accedido expresamente a transferir su competencia.
CAPÍTULO III
RÉGIMEN DE CERTIFICACIÓN DE LAS CAPTURAS PARA LA IMPORTACIÓN Y EXPORTACIÓN DE PRODUCTOS DE LA PESCA
Artículo 12
Certificados de captura
1. Queda prohibido importar en la Comunidad productos de la pesca obtenidos mediante pesca INDNR.
2. Para garantizar la efectividad de la prohibición establecida en el apartado 1, únicamente podrán importarse en la Comunidad los productos de la pesca que vayan acompañados por un certificado de captura conforme a lo dispuesto en el presente Reglamento.
3. El certificado de captura contemplado en el apartado 2 será validado por el Estado de abanderamiento del buque o buques pesqueros que hayan efectuado las capturas a partir de las cuales se hayan obtenido los productos de la pesca. Se utilizará para acreditar que las capturas se han efectuado con arreglo a las leyes, reglamentos y medidas internacionales de ordenación y conservación aplicables.
4. El certificado de captura contendrá todos los datos que se especifican en el modelo del anexo II y deberá estar validado por una autoridad pública del Estado de abanderamiento que tenga las atribuciones necesarias para certificar la exactitud de los datos. Con el acuerdo de los Estados de abanderamiento, y en el marco de la cooperación a que se refiere el artículo 20, apartado 4, el certificado de captura podrá ser establecido, validado o presentado por medios electrónicos o ser sustituido por sistemas de trazabilidad electrónica que garanticen el mismo nivel de control por parte de las autoridades.
5. La lista de los productos excluidos del ámbito de aplicación del certificado de captura, recogida en el anexo I, podrá ser revisada cada año a la luz de las conclusiones que se desprendan de la información recopilada en aplicación de los capítulos II, III, IV, V, VIII, X y XII, y ser modificada de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 54, apartado 2.
Artículo 13
Sistemas de documentación de capturas adoptados y vigentes en el contexto de una organización regional de ordenación pesquera
1. Los documentos de captura y demás documentos conexos, validados conforme a los sistemas de documentación de capturas adoptados por organizaciones regionales de ordenación pesquera y considerados acordes con los requisitos establecidos en el presente Reglamento, se aceptarán como certificados de captura de los productos de la pesca procedentes de especies a las que se apliquen tales sistemas de documentación de capturas, y estarán sujetos a los requisitos de control y verificación establecidos en los artículos 16 y 17 para los Estados miembros importadores, y a las disposiciones sobre denegación de la autorización de importación establecidas en el artículo 18. La lista de los sistemas de documentación de capturas se determinará de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 54, apartado 2.
2. El apartado 1 se aplicará sin perjuicio de las disposiciones reglamentarias específicas en vigor mediante las cuales se hayan incorporado en el ordenamiento comunitario esos sistemas de documentación de capturas.
Artículo 14
Importación indirecta de productos de la pesca
1. Los productos de la pesca que constituyan un único lote y se transporten en la misma forma a la Comunidad a partir de un tercer país que no sea el Estado de abanderamiento se importarán previa presentación por el importador a las autoridades de los Estados miembros de importación:
a)
del certificado o certificados de captura validados por el Estado de abanderamiento, y
b)
de pruebas documentales de que los productos de la pesca no han sido sometidos a más operaciones que la descarga, carga u otra operación destinada a mantenerlos en buen estado, y han permanecido bajo la vigilancia de las autoridades competentes en el tercer país de que se trate.
Constituirán pruebas documentales:
i)
si procede, el documento único de transporte expedido para amparar el transporte a partir del territorio del Estado de abanderamiento a través del tercer país de que se trate, o
ii)
un documento expedido por las autoridades competentes del tercer país de que se trate:
-
que ofrezca una descripción exacta de los productos de la pesca, indique las fechas de descarga y carga de los productos y, en su caso, el nombre de los buques u otros medios de transporte utilizados, y
-
que señale las condiciones en las que permanecieron en dicho país los productos de la pesca de que se trate.
Si las especies de que se trata están sujetas a un sistema de documentación de capturas de una organización regional de ordenación pesquera que ha sido reconocido con arreglo al artículo 13, el documento antes mencionado podrá ser sustituido por el certificado de reexportación de dicho sistema de documentación de capturas, siempre y cuando el tercer país de que se trate haya cumplido como corresponda sus requisitos de notificación.
2. Los productos de la pesca que constituyan un único lote y hayan sido transformados en un tercer país que no sea el Estado de abanderamiento se importarán previa presentación por el importador a las autoridades del Estado miembro de importación de una declaración de la fábrica de transformación del tercer país, refrendada por las autoridades competentes de dicho país y establecida mediante el impreso que figura en el anexo IV:
a)
en la que se describan exactamente los productos sin transformar y los transformados y las cantidades respectivas de ambos;
b)
en la que se indique que los productos transformados han sido transformados en dicho tercer país a partir de capturas que iban acompañadas de un certificado o certificados de captura validados por el Estado de abanderamiento;
c)
y acompañado de:
i)
el original del certificado o certificados de captura, que indique que la totalidad de las capturas han sido utilizadas para la transformación de los productos de la pesca exportados en un solo lote, o
ii)
una copia del original del certificado o certificados de captura en caso de que solo una parte de las capturas de que se trate haya sido utilizada para la transformación de los productos de la pesca exportados en un único lote.
Si las especies de que se trata están sujetas a un sistema de documentación de capturas de una organización regional de ordenación pesquera que ha sido reconocido con arreglo al artículo 13, la declaración antes mencionada podrá ser sustituida por el certificado de reexportación de dicho sistema de documentación de capturas, siempre y cuando el tercer país de que se trate haya cumplido como corresponda sus requisitos de notificación.
3. Los documentos y la declaración establecidos en el apartado 1, letra b), y en el apartado 2 del presente artículo podrán notificarse por medios electrónicos en el marco de la cooperación a que se refiere el artículo 20, apartado 4.
Artículo 15
Exportación de las capturas realizadas por buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro
1. La exportación de las capturas realizadas por buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro estará supeditada a la validación de un certificado de captura por las autoridades competentes del Estado miembro de abanderamiento, de conformidad con el artículo 12, apartado 4, en caso necesario en el marco de la cooperación establecida el artículo 20, apartado 4.
2. Los Estados miembros de abanderamiento comunicarán a la Comisión las autoridades nacionales competentes en materia de validación de los certificados de captura a que se refiere el apartado 1.
Artículo 16
Presentación y controles de los certificados de captura
1. El certificado de captura validado será presentado por el importador a las autoridades competentes del Estado miembro en el que vaya a importarse el producto con una antelación mínima de tres días hábiles respecto a la hora estimada de llegada al lugar de entrada en el territorio de la Comunidad. El plazo de tres días hábiles podrá adaptarse en función del tipo de producto de la pesca, la distancia existente hasta el lugar de entrada en el territorio de la Comunidad o los medios de transportes utilizados. Las autoridades competentes antes mencionadas controlarán el certificado de captura atendiendo a criterios de gestión de riesgos y teniendo en cuenta la información facilitada en la notificación que se haya recibido del Estado de abanderamiento de conformidad con los artículos 20 y 22.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los importadores a quienes se haya otorgado el estatuto de «operador económico autorizado» podrán informar a las autoridades competentes de Estado miembro de la llegada de los productos de que se trate en el plazo contemplado en el apartado 1 y conservar el certificado de captura validado y la documentación conexa a que se refiere el artículo 14 a disposición de las autoridades a efectos de control, de conformidad con el apartado 1 del presente artículo, o de verificación, de conformidad con el artículo 17.
3. Entre los criterios que aplicarán las autoridades competentes de un Estado miembro a la hora de otorgar a un importador el estatuto de operador económico autorizado figuran las consideraciones siguientes:
a)
el establecimiento del importador en el territorio del Estado miembro;
b)
un número suficiente de operaciones de importación y un volumen de importación también suficiente para justificar la aplicación del procedimiento contemplado en el apartado 2;
c)
un historial adecuado de cumplimiento de los requisitos de las medidas de conservación y ordenación;
d)
un sistema satisfactorio de gestión de los registros comerciales y, en su caso, de los registros de transporte y transformación, que permita hacer verificaciones adecuadas a efectos del presente Reglamento;
e)
facilidades para llevar a cabo dichas verificaciones;
f)
en su caso, un nivel adecuado de competencia o de cualificaciones profesionales directamente relacionadas con la actividades que se ejerzan, y
g)
en su caso, una solvencia financiera probada.
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el nombre y la dirección de los operadores económicos autorizados lo antes posible tras haberles concedido dicho estatuto. La Comisión pondrá esta información a disposición de los Estados miembros por medios electrónicos.
Las normas relativas al estatuto del operador económico autorizado podrán determinarse de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 54, apartado 2.
Artículo 17
Verificaciones
1. Las autoridades competentes de los Estados miembros podrán llevar a cabo todas las verificaciones que estimen necesarias para garantizar la correcta aplicación de las disposiciones del presente Reglamento.
2. Las verificaciones podrán consistir, en particular, en examinar los productos, comprobar los datos de las declaraciones y la existencia y autenticidad de los documentos, revisar la contabilidad de los operadores y otros registros, inspeccionar los medios de transporte, incluidos los contenedores, y los lugares de almacenamiento de los productos y efectuar investigaciones oficiales y otras diligencias similares, además de las inspecciones en puerto de los buques pesqueros previstas en el capítulo II.
3. Las verificaciones se centrarán en los riesgos determinados a partir de criterios elaborados a escala nacional o comunitaria en el marco de la gestión de riesgos. Los Estados miembros informarán a la Comisión de sus criterios nacionales en el plazo de 30 días laborables después del 29 de octubre de 2008, y actualizarán esta información. Los criterios comunitarios se determinarán de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 54, apartado 2.
4. Las verificaciones se llevarán a cabo, en cualquier caso, cuando:
a)
la autoridad del Estado miembro encargada de la verificación tenga motivos para dudar de la autenticidad del certificado de captura o del sello o firma de validación de la autoridad competente del Estado de abanderamiento, o
b)
la autoridad del Estado miembro encargada de la verificación disponga de información que indique que el buque pesquero no cumple las leyes, reglamentos o medidas de conservación y ordenación aplicables, u otros requisitos establecidos por el presente Reglamento, o
c)
los buques pesqueros, las empresas pesqueras o cualquier otro operador hayan sido denunciados en relación con presuntas pescas INDNR, incluidos los buques pesqueros que hayan sido denunciados a una organización regional de ordenación pesquera en virtud de un instrumento adoptado por esa organización para elaborar listas de los buques presuntamente involucrados en pesca ilegal, no declarada y no reglamentada, o
d)
los Estados de abanderamiento o los países reexportadores hayan sido denunciados a una organización regional de ordenación pesquera en virtud de un instrumento adoptado por esa organización para aplicar medidas comerciales a los Estados de abanderamiento, o
e)
se haya publicado un anuncio de alerta con arreglo al artículo 23, apartado 1.
5. Además de las verificaciones a que se refieren los apartados 3 y 4, los Estados miembros podrán decidir realizar verificaciones de manera aleatoria.
6. A efectos de la verificación, las autoridades competentes de los Estados miembros podrán solicitar asistencia a las autoridades competentes del Estado de abanderamiento o de un tercer país distinto del Estado de abanderamiento a que se refiere el artículo 14, en cuyo caso:
a)
deberán especificar en la solicitud de asistencia los motivos por los que las autoridades competentes de los Estados miembros en cuestión tienen dudas bien fundadas sobre la validez del certificado, su contenido o la conformidad de los productos con medidas de conservación y ordenación; se adjuntará a la solicitud de asistencia una copia del certificado de captura y los datos o documentos que induzcan a pensar que los datos que figuran en el certificado son inexactos; la solicitud se enviará sin demora a las autoridades competentes del Estado de abanderamiento o del tercer país distinto del Estado de abanderamiento a que se refiere el artículo 14;
b)
el procedimiento de verificación deberá llevarse a cabo en el plazo máximo de 15 días a partir de la fecha de presentación de la solicitud de asistencia; en el supuesto de que las autoridades competentes del Estado de abanderamiento no puedan respetar ese plazo, las autoridades del Estado miembro encargadas de la verificación podrán concederles un plazo suplementario no superior a 15 días a instancias del Estado de abanderamiento o de un tercer país distinto del Estado de abanderamiento a que se refiere el artículo 14.
7. La autorización para la comercialización quedará suspendida a la espera de los resultados de las verificaciones contempladas en los apartados 1 a 6. Los costes de almacenamiento serán sufragados por el operador.
8. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión las autoridades competentes para los controles y verificaciones de los certificados de captura de conformidad con el artículo 16 y los apartados 1 a 6 del presente artículo.
Artículo 18
Denegación de importación
1. Las autoridades competentes de los Estados miembros no autorizarán, si procede, la importación de los productos de la pesca en la Comunidad, sin solicitar pruebas adicionales ni pedir asistencia al Estado de abanderamiento, cuando observen que:
a)
el importador no ha podido presentar un certificado de captura de los productos o cumplir sus obligaciones con arreglo al artículo 16, apartados 1 o 2;
b)
los productos que se vayan a importar no son los indicados en el certificado de captura;
c)
el certificado de captura no ha sido validado por la autoridad pública del Estado de abanderamiento a que se refiere el artículo 12, apartado 3;
d)
el certificado de captura no contiene todos los datos necesarios;
e)
el importador no puede acreditar que los productos de la pesca cumplen los requisitos previstos en el artículo 14, apartados 1 o 2;
f)
un buque pesquero mencionado como buque de origen de las capturas en el certificado de captura figure en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR o en las listas de buques a que se refiere el artículo 30;
g)
el certificado de captura haya sido validado por las autoridades de un Estado de abanderamiento considerado Estado no cooperante conforme al artículo 31.
2. Las autoridades competentes de los Estados miembros, apartado 1, no autorizarán, si procede, la importación de productos de la pesca en la Comunidad cuando, tras presentar una solicitud de asistencia conforme al artículo 17, apartado 6:
a)
hayan recibido una respuesta en la que se les informe de que el exportador no tenía derecho a solicitar la validación del certificado de captura, o
b)
hayan recibido una respuesta en la que se les informe de que los productos no son conformes con las medidas de conservación y ordenación o con otras condiciones aplicables en virtud del presente capítulo, o
c)
no hayan recibido respuesta alguna en el plazo fijado, o
d)
hayan recibido una respuesta que no aclare suficientemente las preguntas formuladas en la solicitud.
3. Cuando no se autorice la importación de productos de la pesca en virtud del apartado 1 o 2, los Estados miembros podrán incautarse de ellos y destruirlos, disponer de ellos o venderlos, de conformidad con la legislación nacional. Los beneficios de la venta podrán destinarse a fines benéficos.
4. Toda persona tendrá derecho a recurrir una decisión que le afecte adoptada por las autoridades competentes conforme al apartado 1, 2 o 3. El derecho a recurrir se ejercerá de acuerdo con las disposiciones vigentes en el Estado miembro de que se trate.
5. Las autoridades competentes de los Estados miembros notificarán las denegaciones de importación al Estado de abanderamiento y, en su caso, al tercer país a que se refiere el artículo 14. Enviarán una copia de la notificación a la Comisión.
Artículo 19
Tránsito y transbordo
1. Cuando, en el punto de entrada en el territorio de la Comunidad, los productos de la pesca estén sometidos a un régimen de tránsito y sean transportados a otro Estado miembro en el que deban someterse a otro procedimiento aduanero, las disposiciones de los artículos 17 y 18 se aplicarán en dicho Estado miembro.
2. Cuando, en el punto de entrada en el territorio de la Comunidad, los productos de la pesca estén sometidos a un régimen de tránsito y sean transportados a otro lugar en el mismo Estado miembro en el que deban someterse a otro procedimiento aduanero, los Estados miembros podrán aplicar las disposiciones de los artículos 16, 17 y 18 en el punto de entrada o en el lugar de destino. Los Estados miembros notificarán sin demora a la Comisión las medidas que se hayan adoptado para la aplicación del presente apartado y actualizarán esta información. La Comisión publicará dichas notificaciones en su sitio web.
3. Cuando, en el punto de entrada en el territorio de la Comunidad Europea, los productos de la pesca sean transbordados y transportados por vía marítima a otro Estado miembro, las disposiciones de los artículos 17 y 18 se aplicarán en dicho Estado miembro.
4. Los Estados miembros de transbordo comunicarán a los Estados miembros de destino la información obtenida a partir de la documentación de transporte sobre la naturaleza de los productos de la pesca, su peso, el puerto de carga y el cargador en el tercer país, los nombres de los buques de transporte y los puertos de transbordo y destino, tan pronto como se conozca esta información y antes de la fecha previsible de llegada al puerto de destino.
Artículo 20
Notificaciones del Estado de abanderamiento y cooperación con terceros países
1. La aceptación de certificados de captura validados por un Estado de abanderamiento dado a los efectos del presente Reglamento estará supeditada a que la Comisión haya recibido una notificación de ese Estado en la que certifique:
a)
que cuenta con un régimen nacional de aplicación, control y observancia de las leyes, reglamentos y medidas de conservación y ordenación que deben cumplir los buques de su flota pesquera;
b)
que sus autoridades públicas están facultadas para certificar la veracidad de los datos que figuran en los certificados de captura y efectuar comprobaciones de esos certificados a instancias de los Estados miembros; en la notificación deberán incluirse los datos de tales autoridades.
2. En el anexo III del presente Reglamento se detalla la información que debe figurar en la notificación mencionada en el apartado 1.
3. La Comisión informará al Estado de abanderamiento de la recepción de la notificación enviada en virtud del apartado 1. Si el Estado de abanderamiento no comunica a la Comisión todos los datos indicados en el apartado 1, la Comisión le indicará los datos que falten y le pedirá que le envíe una nueva notificación.
4. Cuando proceda, la Comisión cooperará administrativamente con terceros países en ámbitos relacionados con la aplicación de las disposiciones de certificación de captura establecidas en el presente Reglamento, como la utilización de medios electrónicos para establecer, validar o presentar los certificados de captura y, cuando corresponda, los documentos mencionados en el artículo 14, apartados 1 y 2.
Los principios de dicha cooperación serán los siguientes:
a)
garantizar que los productos de la pesca importados en la Comunidad proceden de capturas efectuadas de conformidad con las leyes, reglamentos o medidas de conservación y ordenación aplicables;
b)
facilitar la realización por los Estados de abanderamiento de los trámites relacionados con el acceso de los buques pesqueros a los puertos, la importación de productos de la pesca y los requisitos de verificación de los certificados de captura establecidos en el capítulo II y en el presente capítulo;
c)
prever la realización de auditorías in situ por la Comisión o por un organismo designado por ella, para comprobar la aplicación efectiva de las disposiciones de cooperación;
d)
prever el establecimiento de pautas para el intercambio de información entre ambas partes con vistas a facilitar la aplicación de las disposiciones de cooperación.
5. Esta cooperación no debe interpretarse como una condición previa para la aplicación del presente capítulo a las importaciones de productos procedentes de capturas efectuadas por buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado dado.
Artículo 21
Reexportación
1. La reexportación de productos importados al amparo de un certificado de captura de conformidad con el presente capítulo quedará autorizada mediante la validación, por las autoridades competentes del Estado miembro desde el cual vaya a efectuarse la reexportación, de la sección «Reexportación» del certificado de captura o de una copia de este en caso de que los productos de la pesca que vayan a reexportarse constituyan una parte de los productos importados.
2. El procedimiento definido en el artículo 16, apartado 2, se aplicará mutatis mutandis cuando los productos de la pesca sean reexportados por un operador económico autorizado.
3. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión las autoridades competentes para la validación y verificación de la sección «Reexportación» de los certificados de captura con arreglo al procedimiento definido en el artículo 15.
Artículo 22
Registros y divulgación
1. La Comisión llevará un registro de Estados y de las autoridades nacionales competentes comunicadas de conformidad con el presente capítulo en el que constarán:
a)
los Estados miembros que hayan comunicado las autoridades competentes en materia de validación, control y verificación de certificados de captura y de certificados de reexportación conforme a lo dispuesto en los artículos 15, 16, 17 y 21, respectivamente;
b)
los Estados de abanderamiento de los que se hayan recibido notificaciones conforme a lo dispuesto en el artículo 20, apartado 1, especificando aquellos terceros países con los cuales se haya establecido la cooperación a que se refiere el artículo 20, apartado 4.
2. La Comisión publicará en su sitio web y en el Diario Oficial de la Unión Europea una lista de los Estados y autoridades nacionales competentes a que se refiere el apartado 1 y la actualizará periódicamente. La Comisión, por medios electrónicos, pondrá a disposición de las autoridades de los Estados miembros encargadas de validar y verificar los certificados de captura los datos de las autoridades de los Estados de abanderamiento encargadas de la validación y verificación de esos certificados.
3. La Comisión publicará en su sitio web y en el Diario Oficial de la Unión Europea una lista de los sistemas de documentación de capturas reconocidos con arreglo a lo dispuesto en el artículo 13 y la actualizará periódicamente.
4. Los Estados miembros conservarán durante tres años, o durante un período superior de conformidad con sus normas nacionales, los originales de los certificados de captura presentados para la importación, de los certificados de captura validados para la exportación y de las secciones de «reexportación» validadas de los certificados de captura.
5. Los operadores económicos autorizados conservarán durante tres años, o durante un período superior de conformidad con sus normas nacionales, los originales de los documentos a que se refiere el apartado 4.
CAPÍTULO IV
SISTEMA COMUNITARIO DE ALERTA
Artículo 23
Notificación de alertas
1. Cuando de la información obtenida con arreglo a los capítulos II, III, V, VI, VII, VIII, X u XI se desprendan dudas fundadas acerca de la conformidad de los buques pesqueros o los productos de la pesca de determinados terceros países con las leyes y reglamentos aplicables, incluidos los comunicados por terceros países en el marco de la cooperación administrativa a que se refiere el artículo 20, apartado 4, o con las medidas internacionales de conservación y ordenación aplicables, la Comisión publicará en su sitio web y en el Diario Oficial de la Unión Europea una notificación de alerta para avisar a los operadores económicos y asegurarse de que los Estados miembros adopten medidas adecuadas respecto de esos terceros países, de conformidad con el presente capítulo.
2. La Comisión comunicará de inmediato la información a que se refiere el apartado 1, a las autoridades de los Estados miembros y al Estado de abanderamiento y, en su caso, al tercer país distinto al del Estado de abanderamiento a que se refiere el artículo 14.
Artículo 24
Medidas que deben adoptarse en caso de alerta
1. Tan pronto como reciban la información comunicada conforme al artículo 23, apartado 2, los Estados miembros, si procede y en el marco de la gestión de riesgos:
a)
identificarán los lotes de productos de la pesca en curso de importación que estén comprendidos en el ámbito de aplicación de la notificación de alerta y procederán a verificar el certificado de captura y, si ha lugar, los documentos a que se refiere el artículo 14, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 17;
b)
tomarán medidas para garantizar que los lotes futuros de productos de la pesca destinados a la importación que estén comprendidos en el ámbito de aplicación de la notificación de alerta sean sometidos al procedimiento de verificación del certificado de captura y, si ha lugar, de los documentos a que se refiere el artículo 14, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 17;
c)
determinarán los lotes anteriores de productos de la pesca que estén comprendidos en el ámbito de aplicación de la notificación de la alerta y efectuarán las verificaciones oportunas, incluida la verificación de los certificados de captura presentados en ocasiones anteriores;
d)
someterán a los buques pesqueros que estén comprendidos en el ámbito de aplicación de la notificación de la alerta a las averiguaciones, investigaciones o inspecciones que sean necesarias en el mar, en puerto o en otros lugares de desembarque, de conformidad con las normas del Derecho internacional.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión lo antes posible las conclusiones de sus verificaciones y solicitudes de verificación, y las medidas adoptadas en los casos en que haya quedado acreditado el incumplimiento de las leyes, reglamentos o medidas internacionales de conservación y ordenación aplicables.
3. Cuando la Comisión, en vista de las conclusiones de las verificaciones efectuadas en virtud del apartado 1, decida que las dudas fundadas que motivaron la notificación de la alerta han quedado despejadas, procederá de inmediato a:
a)
publicar en su sitio web y en el Diario Oficial de la Unión Europea una notificación que anule la notificación de alerta anterior;
b)
informar de la anulación al Estado de abanderamiento y, en su caso, al tercer país distinto al del Estado de abanderamiento a que se refiere el artículo 14, y
c)
informar de ello a los Estados miembros, a través de los canales apropiados.
4. Cuando la Comisión, en vista de las conclusiones de las averiguaciones, inspecciones y verificaciones efectuadas en virtud del apartado 1, decida que subsisten dudas fundadas, procederá de inmediato a:
a)
publicar una actualización de la notificación de la alerta en su sitio web y en el Diario Oficial de la Unión Europea;
b)
comunicárselo al Estado de abanderamiento y, en su caso, al tercer país distinto al del Estado de abanderamiento a que se refiere el artículo 14;
c)
informar de ello a los Estados miembros, a través de los canales apropiados, y
d)
si ha lugar, someter el caso a la consideración de la organización regional de ordenación pesquera cuyas medidas de conservación y ordenación hayan sido infringidas.
5. Cuando la Comisión, en vista de las conclusiones de las averiguaciones, inspecciones y verificaciones efectuadas en virtud del apartado 1, decida que existen motivos suficientes para considerar que los hechos acreditados pueden ser constitutivos de infracción de las leyes, reglamentos o medidas internacionales de conservación y ordenación aplicables, procederá de inmediato a:
a)
publicar una nueva notificación a tal efecto en su sitio web y en el Diario Oficial de la Unión Europea;
b)
comunicárselo al Estado de abanderamiento e iniciar los procedimientos y gestiones adecuados conforme a los capítulos V y VI;
c)
informar de ello, si ha lugar, al tercer país distinto al del Estado de abanderamiento a que se refiere el artículo 14;
d)
informar de ello a los Estados miembros, a través de los canales apropiados;
e)
si ha lugar, someter el caso a la consideración de la organización regional de ordenación pesquera cuyas medidas de conservación y ordenación hayan sido infringidas.
CAPÍTULO V
IDENTIFICACIÓN DE LOS BUQUES PESQUEROS INVOLUCRADOS EN PESCA INDNR
Artículo 25
Sospecha de pesca INDNR
1. La Comisión, o un organismo designado por ella, recopilará y analizará:
a)
toda la información sobre pesca INDNR obtenida en aplicación de los capítulos II, III, IV, VIII, X y XI, o
b)
según proceda, cualesquiera otros datos pertinentes como:
i)
datos de capturas,
ii)
datos de comercio de las estadísticas nacionales y de otras fuentes fidedignas,
iii)
registros y bases de datos de buques,
iv)
programas de documentación de capturas o de documentación estadística de las organizaciones regionales de ordenación pesquera,
v)
informes de avistamientos u otras actividades relativas a buques pesqueros presuntamente involucrados en pesca INDNR a que se refiere el artículo 3 y listas de buques de pesca INDNR comunicadas o aprobadas por organizaciones regionales de ordenación pesquera,
vi)
informes, elaborados en virtud del Reglamento (CEE) no 2847/93 sobre los buques pesqueros presuntamente involucrados en pesca INDNR a que se refiere el artículo 3,
vii)
cualquier otra información pertinente obtenida, por ejemplo, en puertos y en caladeros.
2. Los Estados miembros podrán presentar en todo momento a la Comisión información adicional que pueda resultar pertinente para la elaboración de la lista comunitaria de buques de pesca INDNR. La Comisión, o un organismo designado por ella, transmitirá la información, junto con todas las pruebas aportadas, a los Estados miembros y a los Estados de abanderamiento.
3. La Comisión, o un organismo designado por ella, llevará un expediente de cada buque pesquero del que se sospeche que participa en pesca INDNR y lo actualizará cada vez que reciba nuevos datos.
Artículo 26
Presunción de pesca INDNR
1. La Comisión identificará los buques pesqueros sobre los que se haya obtenido información suficiente, conforme al artículo 25, para presumir que participan en pesca INDNR y respecto de los cuales esté justificada una investigación oficial ante el Estado de abanderamiento.
2. La Comisión presentará a los Estados de abanderamiento de los buques pesqueros identificados en aplicación del apartado 1 una solicitud oficial de investigación de la presunta de pesca INDNR de esos buques. En la notificación:
a)
se facilitará toda la información recopilada por la Comisión sobre la presunta pesca INDNR;
b)
se solicitará oficialmente al Estado de abanderamiento que adopte todas las medidas necesarias para investigar la presunta pesca INDNR y que comunique oportunamente los resultados de la investigación a la Comisión;
c)
se solicitará oficialmente al Estado de abanderamiento que adopte de inmediato medidas coercitivas si las sospechas existentes acerca del buque pesquero resultasen fundadas y que informe a la Comisión de las medidas adoptadas;
d)
se solicitará al Estado de abanderamiento que informe al armador o, en su caso, al operador del buque de la exposición detallada de los motivos que justifiquen la intención de inscribir el buque en la lista y de las consecuencias que pueden derivarse de su inscripción en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR, según establece el artículo 37; al mismo tiempo, la Comisión pedirá a los Estados de abanderamiento que le comuniquen los datos del armador o, en su caso, del operador para que estas personas puedan ser oídas conforme a lo dispuesto en el artículo 27, apartado 2;
e)
se informará al Estado de abanderamiento de las disposiciones contenidas en los capítulos VI y VII.
3. La Comisión presentará a los Estados miembros de abanderamiento de los buques identificados en aplicación del apartado 1 una solicitud oficial de investigación de la presunta pesca INDNR de esos buques. En la notificación:
a)
se facilitará toda la información recopilada por la Comisión sobre la presunta pesca INDNR;
b)
se solicitará oficialmente al Estado miembro de abanderamiento que adopte todas las medidas necesarias, de conformidad con el Reglamento (CEE) no 2847/93, para investigar las presuntas pesca INDNR o, según corresponda, que comunique todas las medidas ya adoptadas para investigarlas, y que comunique oportunamente los resultados de la investigación a la Comisión;
c)
se solicitará oficialmente al Estado miembro de abanderamiento que adopte las medidas coercitivas oportunas si las sospechas existentes acerca del buque pesquero resultasen fundadas y que informe a la Comisión de las medidas adoptadas;
d)
se solicitará al Estado de abanderamiento que informe al armador o, en su caso, al operador del buque pesquero de la exposición detallada de los motivos que justifiquen la intención de inscribir el buque en la lista y de las consecuencias que pueden derivarse de su inscripción en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR, según establece el artículo 37; al mismo tiempo, la Comisión pedirá a los Estados miembros de abanderamiento que le comuniquen los datos del armador o, en su caso, del operador del buque para que estas personas puedan ser oídas conforme a lo dispuesto en el artículo 27, apartado 2.
4. La Comisión transmitirá a todos los Estados miembros la información sobre los buques pesqueros presuntamente involucrados en pesca INDNR para facilitar la aplicación del Reglamento (CEE) no 2847/93.
Artículo 27
Lista comunitaria de buques de pesca INDNR
1. La Comisión, con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 54, apartado 2, elaborará una lista comunitaria de buques de pesca INDNR. Figurarán en ella los buques pesqueros respecto de los cuales, a raíz de las medidas adoptadas con arreglo a los artículos 25 y 26, la información obtenida en virtud del presente Reglamento acredite que están involucrados en pesca INDNR, y cuyos Estados de abanderamiento no hayan atendido a las solicitudes oficiales indicadas en el artículo 26, apartado 2, letras b) y c), y en el artículo 26, apartado 3, letras b) y c), en respuesta a esa pesca.
2. Antes de inscribir un buque pesquero en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR, la Comisión facilitará al armador y, en su caso, al operador del buque pesquero, una exposición detallada de los motivos que justifiquen la intención de inscribir el buque en la lista y todos los elementos que abonen la sospecha de que el buque pesquero ha llevado a cabo pesca INDNR. Esta notificación mencionará el derecho de solicitar o de facilitar información adicional, y dará al armador y, en su caso, al operador, la posibilidad de ser oídos y de defenderse, concediéndoles el tiempo y los medios adecuados.
3. Cuando se decida inscribir un buque pesquero en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR, la Comisión comunicará esa decisión al armador y, en su caso, al operador del buque pesquero, y les informará de los motivos de la decisión.
4. Las obligaciones que prescriben para la Comisión los apartados 2 y 3 se aplicarán sin perjuicio de la responsabilidad principal del Estado de abanderamiento sobre el buque pesquero y únicamente en la medida en que la Comisión disponga de datos que permitan identificar al armador y al operador del buque pesquero.
5. La Comisión notificará al Estado de abanderamiento la inscripción del buque pesquero en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR y facilitará al Estado de abanderamiento una exposición detallada de los motivos por los que el buque ha sido inscrito en dicha lista.
6. La Comisión solicitará a los Estados de abanderamiento que tengan buques en la lista comunitaria de buques INDNR que:
a)
informen a los armadores de los buques pesqueros de la inscripción de estos en la lista, de los motivos de la inscripción y de las consecuencias que se derivan de ella, según establece el artículo 37, y
b)
adopten todas las medidas necesarias para acabar con esas pesca INDNR, incluyendo, si fuera necesario, la anulación de la matrícula o de las licencias de pesca de esos buques pesqueros, y las comuniquen a la Comisión.
7. El presente artículo no se aplicará a los buques pesqueros de la Comunidad si el Estado miembro de abanderamiento ha adoptado medidas conforme a lo dispuesto en su apartado 8.
8. Los buques pesqueros de la Comunidad no serán inscritos en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR si el Estado miembro de abanderamiento ha tomado medidas, con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento y en el Reglamento (CEE) no 2847/93, para combatir las conductas constitutivas de infracciones graves contempladas en el artículo 3, apartado 2, sin perjuicio de las medidas adoptadas por las organizaciones regionales de ordenación pesquera.
Artículo 28
Supresión de buques de la lista comunitaria de buques de pesca INDNR
1. La Comisión suprimirá de la lista comunitaria de buques de pesca INDNR, de acuerdo con el procedimiento establecido en el artículo 54, apartado 2, los buques pesqueros respecto de los cuales el Estado de abanderamiento demuestre que:
a)
no han participado en ninguna pesca INDNR por la que han sido inscritos en la lista, o
b)
se han aplicado sanciones proporcionadas, disuasorias, y efectivas en respuesta a la pesca INDNR en cuestión, especialmente por lo que respecta a los buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro, conforme a lo dispuesto en el Reglamento (CEE) no 2847/93.
2. El armador o, en su caso, el operador de un buque pesquero inscrito en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR podrá solicitar a la Comisión que reconsidere esa inscripción en caso de inacción por parte del Estado de abanderamiento según lo previsto en el apartado 1.
La Comisión únicamente estudiará la supresión del buque pesquero de la lista cuando:
a)
el armador o los operadores faciliten pruebas de que el buque pesquero ya no participa en pesca INDNR, o
b)
el buque pesquero que figura en la lista se ha hundido o ha sido desguazado.
3. En todos los demás casos, la Comisión considerará la supresión del buque de la lista únicamente si se cumplieren las siguientes condiciones:
a)
cuando hayan transcurrido como mínimo dos años desde la inscripción del buque pesquero en la lista y, durante ese tiempo, la Comisión no haya sido informada de supuestas pesca INDNR por parte del buque con arreglo al artículo 25, o
b)
cuando el armador presente datos sobre las actividades actuales del buque pesquero que demuestren que faena respetando plenamente las leyes, reglamentos o medidas de conservación aplicables a las pesquerías en que participa, o
c)
cuando el buque, su armador o sus operadores no conserven ningún vínculo operativo o financiero, directo ni indirecto, con otros buques u operadores económicos involucrados, presunta o notoriamente, en pesca INDNR.
Artículo 29
Contenido, publicidad y actualización de la lista comunitaria de buques de pesca INDNR
1. La lista comunitaria de buques de pesca INDNR contendrá los siguientes datos de cada buque pesquero inscrito en ella:
a)
nombre y, en su caso, nombres anteriores;
b)
pabellón y, en su caso, pabellones anteriores;
c)
armador y, en su caso, armadores anteriores, incluidos los beneficiarios efectivos;
d)
operador y, en su caso, operadores anteriores;
e)
indicativo de llamada de radio y, en su caso, indicativos de llamada de radio anteriores;
f)
número Lloyds/OMI (de haberlo);
g)
fotografías (de haberlas);
h)
fecha de primera inscripción en ella;
i)
síntesis de las actividades por las que haya sido inscrito en ella, junto con las referencias de todos los documentos que refieran y acrediten esas actividades.
2. La Comisión publicará la lista comunitaria de buques de pesca INDNR en el Diario Oficial de la Unión Europea y adoptará cuantas medidas sean necesarias para darle publicidad, incluida su publicación en su sitio web.
3. La lista comunitaria de buques de pesca INDNR se actualizará cada tres meses y se establecerá un sistema de notificación automática de las actualizaciones a los Estados miembros, a las organizaciones regionales de ordenación pesquera y a las personas de la sociedad civil que lo soliciten. Además, la Comisión enviará la lista a la Organización de las Naciones Unidas para la Agricultura y la Alimentación (FAO) y a las organizaciones regionales de ordenación pesquera, para mejorar la cooperación entre la Comunidad y esas organizaciones con miras a prevenir, desalentar y eliminar la pesca INDNR.
Artículo 30
Listas de buques de pesca INDNR adoptadas por organizaciones regionales de ordenación pesquera
1. Además de los buques pesqueros indicados en el artículo 27, se inscribirán en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR los inscritos en listas de buques de pesca INDNR adoptadas por organizaciones regionales de ordenación pesquera, de acuerdo con el procedimiento establecido en el artículo 54, apartado 2. La supresión de esos buques de la lista comunitaria de buques de pesca INDNR se basará en las decisiones que tome con respecto a ellos la organización regional de ordenación pesquera competente.
2. La Comisión comunicará cada año a los Estados miembros las listas de buques presunta o notoriamente involucrados en pesca INDNR que le transmitan las organizaciones regionales de ordenación pesquera.
3. La Comisión comunicará inmediatamente a los Estados miembros las adiciones, supresiones o modificaciones de las listas contempladas en el apartado 2 del presente artículo que se produzcan. El artículo 37 se aplicará a los buques inscritos en las listas modificadas de buques de pesca INDNR de las organizaciones regionales de ordenación pesquera a partir del momento de su notificación a los Estados miembros.
CAPÍTULO VI
TERCEROS PAÍSES NO COOPERANTES
Artículo 31
Identificación de los terceros países no cooperantes
1. La Comisión identificará, conforme al procedimiento establecido en el artículo 54, apartado 2, los terceros países que considere que no cooperan en la lucha contra la pesca INDNR.
2. La identificación establecida en el apartado 1 se basará en un examen de toda la información obtenida en virtud de los capítulos II, III, IV, V, VIII, X y XI o, si procede, de otros datos pertinentes como, por ejemplo, los datos de capturas, los datos de comercio de las estadísticas nacionales y de otras fuentes fidedignas, los registros y las bases de datos de buques, los programas de documentación de capturas o de documentación estadística de las organizaciones regionales de ordenación pesquera, las listas de buques de pesca INDNR adoptadas por organizaciones regionales de ordenación pesquera y cualquier otra información pertinente obtenida en los puertos y en los caladeros.
3. Se podrán considerar terceros países no cooperantes los países que no cumplan la obligación de adoptar medidas para prevenir, desalentar y eliminar las pesca INDNR que tienen, en virtud del Derecho internacional, en su calidad de Estado de abanderamiento, Estado rector del puerto, Estado ribereño o Estado de comercialización.
4. A los efectos del apartado 3, la Comisión se basará principalmente en un análisis de las medidas adoptadas por el tercer país de que se trate en relación con:
a)
la pesca INDNR recurrente de la que exista constancia de que es llevada a cabo o apoyada por buques que enarbolan su pabellón o ciudadanos de ese país, o por buques pesqueros que faenan en su aguas o utilizan sus puertos, o
b)
el acceso a su mercado de productos de la pesca derivados de pesca INDNR.
5. A los efectos del apartado 3, la Comisión tendrá en cuenta:
a)
si el tercer país coopera eficazmente con la Comunidad, contestando a las solicitudes de la Comisión de que investigue, proporcione información o haga un seguimiento de pesca INDNR y actividades conexas;
b)
si el tercer país ha adoptado medidas coercitivas efectivas respecto de los operadores involucrados en pesca INDNR y, en particular, si ha impuesto sanciones suficientemente severas que priven a los infractores de los beneficios obtenidos con esas actividades;
c)
los antecedentes, naturaleza, circunstancias, alcance y gravedad de las pesca INDNR consideradas;
d)
en el caso de los países en desarrollo, la capacidad con que cuentan sus autoridades competentes.
6. A los efectos del apartado 3, la Comisión tendrá también en cuenta los siguientes elementos:
a)
la ratificación de instrumentos pesqueros internacionales, o la adhesión a los mismos, por parte de los terceros países afectados por ellos, en particular la Convención de las Naciones Unidas sobre el Derecho del Mar, el Acuerdo de las Naciones Unidas sobre poblaciones de peces y el Acuerdo de la FAO para el cumplimiento;
b)
la condición del tercer país afectado de Parte contratante de organizaciones regionales de ordenación pesquera, o su compromiso de aplicar las medidas de conservación y ordenación adoptadas por tales organizaciones;
c)
los actos u omisiones del tercer país afectado que puedan haber mermado la eficacia de las leyes, reglamentos o medidas internacionales de conservación y ordenación aplicables.
7. En su caso, al aplicar el presente artículo se tendrán debidamente en cuenta las dificultades específicas de los países en desarrollo, especialmente en lo referido al seguimiento, control y vigilancia de las actividades pesqueras.
Artículo 32
Gestiones ante los países considerados terceros países no cooperantes
1. La Comisión cursará cuanto antes una notificación a los países afectados de la posibilidad de ser considerados terceros países no cooperantes con arreglo a los criterios establecidos en el artículo 31, comunicándoles en la misma notificación la siguiente información:
a)
el motivo o motivos de la consideración de tercer país no cooperante, con todas las pruebas disponibles que los sustenten;
b)
la posibilidad de presentar alegaciones por escrito a la Comisión en relación con su decisión, así como cualquier otra información que estimen pertinente como, por ejemplo, pruebas en contrario o, en su caso, un plan de actuación para mejorar la situación y las medidas adoptadas para corregirla;
c)
el derecho a solicitar o facilitar información adicional;
d)
las consecuencias que se derivan de la consideración de tercer país no cooperante, previstas en el artículo 38.
2. La Comisión incluirá también en la notificación contemplada en el apartado 1 una solicitud al tercer país afectado para que adopte las medidas necesarias para acabar con las pesca INDNR en cuestión y evitar que vuelvan a producirse en el futuro, y para que, en su caso, rectifique los actos u omisiones a que se refiere el artículo 31, apartado 6, letra c).
3. La Comisión enviará la notificación y la solicitud al tercer país de que trate por más de un medio de comunicación. La Comisión procurará que ese país le confirme que ha recibido la notificación.
4. La Comisión dará al tercer país afectado el tiempo adecuado para responder a la notificación y un plazo razonable para poner remedio a la situación.
Artículo 33
Establecimiento de una lista de terceros países no cooperantes
1. El Consejo, a propuesta de la Comisión y por mayoría cualificada, decidirá sobre una lista de terceros países no cooperantes.
2. La Comisión notificará cuanto antes al tercer país interesado que ha sido incluido en la lista de terceros países no cooperantes, comunicándole también las medidas aplicadas con arreglo al artículo 38, y le pedirá que corrija la situación actual y le informe de las medidas adoptadas para que sus buques observen las medidas de conservación y ordenación aplicables.
3. La Comisión comunicará de inmediato la decisión del Consejo adoptada en virtud del apartado 1 del presente artículo a los Estados miembros y les pedirá que velen por la aplicación inmediata de las medidas previstas en el artículo 38. Los Estados miembros le comunicarán las medidas que adopten en respuesta a esa solicitud.
Artículo 34
Supresión de un Estado de la lista de terceros países no cooperantes
1. El Consejo, a propuesta de la Comisión y por mayoría cualificada, suprimirá de la lista de terceros países no cooperantes a los terceros países que demuestren que la situación por la que fueron incluidos en la lista ha sido rectificada. También se tendrá en cuenta para decidir la supresión de un tercer país de la lista si el tercer país de que se trate ha adoptado medidas concretas para lograr una mejora duradera de la situación.
2. Cuando se adopte una decisión de supresión conforme al apartado 1 del presente artículo, la Comisión notificará de inmediato a los Estados miembros de la suspensión de las medidas previstas en el artículo 38 adoptadas con respecto al tercer país de que se trate.
Artículo 35
Publicidad de la lista de terceros países no cooperantes
La Comisión publicará la lista de los terceros países no cooperantes en el Diario Oficial de la Unión Europea y adoptará cuantas medidas sean necesarias para dar publicidad a dicha lista, incluida su publicación en su sitio web. La Comisión actualizará periódicamente la lista y establecerá un sistema para notificar automáticamente las actualizaciones a los Estados miembros, a las organizaciones regionales de ordenación pesquera y las personas de la sociedad civil que lo soliciten. Además, la Comisión enviará la lista de terceros países no cooperantes a la Organización de las Naciones Unidas para la Agricultura y la Alimentación (FAO) y a las organizaciones regionales de ordenación pesquera, para mejorar la cooperación entre la Comunidad y esas organizaciones con miras a prevenir, desalentar y eliminar la pesca ilegal, no declarada y no reglamentada.
Artículo 36
Medidas de urgencia
1. Si existen pruebas de que las medidas adoptadas por un tercer país minan las medidas de conservación y ordenación adoptadas por una organización regional de ordenación pesquera, la Comisión podrá adoptar, con arreglo a sus obligaciones internacionales, medidas de urgencia cuya vigencia no superará los seis meses. La Comisión podrá adoptar una nueva decisión para prorrogar las medidas de urgencia por un período máximo de seis meses.
2. Las medidas de urgencia podrán comprender, entre otras, las siguientes:
a)
prohibición, para los buques pesqueros autorizados a faenar y que enarbolen el pabellón del tercer país de que se trate, de acceder a los puertos de los Estados miembros, salvo en caso de fuerza mayor o en situación de peligro a que se refiere el artículo 4, apartado 2, para servicios estrictamente necesarios para remediar dichas situaciones;
b)
prohibición, para los buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro, de participar en operaciones conjuntas de pesca con barcos que enarbolen el pabellón del tercer país de que se trate;
c)
prohibición, para los buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro, de faenar en aguas marítimas sometidas a la jurisdicción del tercer país de que se trate sin perjuicio de las disposiciones establecidas en los acuerdos bilaterales de pesca;
d)
prohibición de suministrar pescado vivo para piscicultura en las aguas marítimas sometidas a la jurisdicción del tercer país de que se trate;
e)
prohibición de utilizar pescado vivo capturado por buques pesqueros que enarbolen el pabellón del tercer país de que se trate para su cría en aguas marítimas sometidas a la jurisdicción de los Estados miembros.
3. Las medidas de urgencia surtirán efecto inmediatamente. Se notificarán a los Estados miembros y al tercer país en cuestión y se publicarán en el Diario Oficial de la Unión Europea.
4. Los Estados miembros interesados podrán someter la decisión de la Comisión establecida en el apartado 1 a la consideración del Consejo dentro de un plazo de diez días consecutivos a la recepción de la notificación.
5. El Consejo, por mayoría cualificada, podrá tomar una decisión diferente dentro de un plazo de un mes consecutivo a la recepción del sometimiento de la decisión.
CAPÍTULO VII
MEDIDAS APLICABLES A LOS BUQUES PESQUEROS Y ESTADOS INVOLUCRADOS EN PESCA INDNR
Artículo 37
Medidas aplicables a los buques pesqueros inscritos en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR
Se aplicarán las siguientes medidas a los buques pesqueros inscritos en la lista comunitaria de buques de pesca INDNR («buques de pesca INDNR»):
1)
los Estados miembros de abanderamiento no podrán presentar a la Comisión solicitudes de autorización de pesca para buques de pesca INDNR;
2)
se retirarán las autorizaciones de pesca o los permisos especiales de pesca expedidos por los Estados miembros de abanderamiento a buques de pesca INDNR;
3)
no se autorizará a los buques de pesca INDNR que enarbolen el pabellón de un tercer país a faenar en aguas comunitarias y se prohibirá fletarlos;
4)
los buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro no prestarán en modo alguno asistencia a los buques de pesca INDNR ni participarán en operaciones de transformación de pescado, transbordos u operaciones de pesca conjuntas con ellos;
5)
los buques de pesca INDNR que enarbolen el pabellón de un Estado miembro no podrán ser autorizados a acceder a ningún puerto comunitario salvo su puerto base, excepto en caso de fuerza mayor o de emergencia; los buques de pesca INDNR que enarbolen el pabellón de un tercer país no podrán ser autorizados a acceder a ningún puerto de los Estados miembros, excepto en caso de fuerza mayor o de emergencia; no obstante lo anterior, los Estados miembros podrán autorizar a un buque de pesca INDNR a entrar en sus puertos siempre y cuando se decomisen las capturas y, en su caso, los artes de pesca prohibidos por medidas de conservación y ordenación adoptadas por organizaciones regionales de ordenación pesquera que lleve a bordo; los Estados miembros decomisarán también las capturas y, en su caso, los artes de pesca prohibidos por medidas de conservación y ordenación adoptadas por organizaciones regionales de ordenación pesquera que lleven a bordo los buques de pesca INDNR que reciban autorización para entrar en sus puertos por motivos de fuerza mayor o de emergencia;
6)
los buques de pesca INDNR que enarbolen el pabellón de un tercer país no serán abastecidos en los puertos de provisiones ni combustible, ni se les prestarán otros servicios, excepto en caso de fuerza mayor o de emergencia;
7)
no se autorizará el cambio de tripulación de los buques de pesca INDNR que enarbolen el pabellón de un tercer país, excepto cuando sea necesario por motivos de fuerza mayor o de emergencia;
8)
los Estados miembros no abanderarán buques de pesca INDNR;
9)
se prohíbe la importación de productos de la pesca capturados por esos buques de pesca INDNR y, por consiguiente, no se aceptarán ni validarán los certificados de captura que acompañen a esos productos;
10)
se prohíbe la exportación y reexportación de productos de la pesca procedentes de buques de pesca INDNR con miras a su transformación;
11)
se autorizará a los buques de pesca INDNR que no tengan pescado ni tripulación a bordo a entrar en un puerto para su desmantelamiento, pero sin perjuicio de cualquier persecución o sanción impuesta a dicho buque y a cualquier persona jurídica o física involucrada.
Artículo 38
Medidas aplicables a los terceros países no cooperantes
Se aplicarán las siguientes medidas a los terceros países no cooperantes:
1)
se prohibirá la importación en la Comunidad de productos de la pesca capturados por buques pesqueros que enarbolen el pabellón de esos terceros países y, por consiguiente, no se aceptarán los certificados de captura que acompañen a esos productos; cuando un tercer país sea considerado tercer país no cooperante conforme al artículo 31 por no haber adoptado medidas adecuadas respecto de pesca INDNR que afecten a una población o una especie dada, la prohibición de importación podrá aplicarse únicamente a esa población o especie;
2)
se prohibirá la compra de buques pesqueros que enarbolen el pabellón de esos países por parte de operadores comunitarios;
3)
se prohibirá a los buques pesqueros que enarbolen el pabellón de un Estado miembro cambiarlo por el de uno de dichos países;
4)
los Estados miembros no autorizarán a los buques pesqueros que enarbolen su pabellón a celebrar acuerdos de fletamento con esos países;
5)
se prohibirá la exportación de buques pesqueros comunitarios a esos países;
6)
se prohibirán los acuerdos comerciales privados entre nacionales de un Estado miembro dado y esos países tendentes a que un buque pesquero que enarbole el pabellón de ese Estado miembro pueda utilizar las posibilidades de pesca de dichos países;
7)
se prohibirán las operaciones conjuntas de pesca de buques de pesca que enarbolen el pabellón de un Estado miembro con buques pesqueros que enarbolen el de uno de dichos países;
8)
la Comisión propondrá denunciar cualquier acuerdo bilateral de pesca o acuerdo de asociación en materia de pesca suscrito con esos países que establezca la terminación del acuerdo en cuestión si el tercer país de que se trate no cumple los compromisos asumidos en lo que refiere a la lucha contra la pesca INDNR;
9)
la Comisión no emprenderá negociaciones para celebrar acuerdos bilaterales de pesca o acuerdos de asociación en materia de pesca con esos países.
CAPÍTULO VIII
NACIONALES DE LOS ESTADOS MIEMBROS
Artículo 39
Nacionales de los Estados miembros que realizan pesca INDNR o la apoyan
1. Los nacionales sujetos a la jurisdicción de los Estados miembros no prestarán ayuda a la pesca INDNR ni llevarán a cabo actividades de este tipo, ni siquiera realizando trabajos remunerados a bordo ni como operadores o beneficiarios efectivos de los buques pesqueros incluidos en la lista comunitaria de los buques INDNR.
2. Sin perjuicio de la responsabilidad principal del Estado de abanderamiento, los Estados miembros cooperarán entre sí y con terceros países y adoptarán todas las medidas adecuadas, de conformidad con la legislación nacional y comunitaria, para identificar a los nacionales que apoyen o lleven a cabo pesca INDNR.
3. Sin perjuicio de la responsabilidad principal del Estado de abanderamiento, los Estados miembros entablarán las acciones adecuadas, de conformidad con sus disposiciones legislativas y reglamentarias aplicables, en relación con sus nacionales que hayan sido identificados como individuos que realizan pesca INDNR o la apoyan.
4. Cada Estado miembro notificará a la Comisión el nombre de las autoridades competentes encargadas de coordinar la recopilación y verificación de la información sobre las actividades de nacionales a que se refiere el presente capítulo, así como de informar a la Comisión y cooperar con ella.
Artículo 40
Prevención y sanciones
1. Los Estados miembros alentarán a sus nacionales a notificar toda la información que posean relativa a las relaciones jurídicas, el derecho de usufructo o los intereses financieros respecto de buques pesqueros abanderados en un tercer país, o sobre el control de buques de ese tipo, y los nombres de los buques involucrados.
2. Los nacionales de los Estados miembros no exportarán ni venderán buques pesqueros a operadores que participen en la explotación, gestión o propiedad de los buques pesqueros a incluidos en la lista comunitaria de los buques INDNR.
3. Sin perjuicio de las demás disposiciones del Derecho comunitario sobre los fondos públicos, los Estados miembros no concederán ayuda pública alguna, ya sea a través de regímenes nacionales, ya mediante fondos comunitarios, a los operadores que participen en la explotación, gestión o propiedad de los buques incluidos en la lista comunitaria de los buques INDNR.
4. Los Estados miembros se esforzarán por recabar información sobre los acuerdos que existan entre nacionales y un tercer país para cambiar el pabellón de buques pesqueros abanderados en el Estado miembro por el pabellón del tercer país de que se trate. Informarán de ello a la Comisión enviándole una lista de los buques pesqueros en cuestión.
CAPÍTULO IX
MEDIDAS COERCITIVAS INMEDIATAS, SANCIONES Y SANCIONES ACCESORIAS
Artículo 41
Ámbito de aplicación
El presente capítulo se aplica a:
1)
las infracciones graves cometidas en el territorio de Estados miembros en el que se aplica el Tratado o en las aguas marítimas sometidas a la soberanía o jurisdicción de los Estados miembros, con excepción de las aguas adyacentes a los territorios y países mencionados en el anexo II del Tratado, o
2)
las infracciones graves cometidas por buques pesqueros comunitarios o nacionales de Estados miembros;
3)
las infracciones graves detectadas en el territorio o en las aguas marítimas a que se refiere el apartado 1 del presente artículo pero que han sido cometidas en alta mar o bajo la jurisdicción de un tercer país y vayan a ser sancionadas en virtud del artículo 11, apartado 4.
Artículo 42
Infracciones graves
1. A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por «infracción grave»:
a)
las actividades que se consideran constitutivas de pesca INDNR a tenor de los criterios fijados en el artículo 3;
b)
el ejercicio de actividades comerciales directamente relacionadas con pesca INDNR, incluidos el comercio o la importación de productos pesqueros;
c)
la falsificación de documentos mencionados en el presente Reglamento, o la utilización de dichos documentos falsos o inválidos.
2. La autoridad competente de un Estado miembro determinará la gravedad de la infracción, teniendo en cuenta los criterios recogidos en el artículo 3, apartado 2.
Artículo 43
Medidas coercitivas inmediatas
1. Cuando una persona física sea sospechosa de haber cometido una infracción grave, en la acepción del artículo 42, o sea sorprendida cometiéndola, o una persona jurídica sea sospechosa de de ser responsable de tal infracción los Estados miembros emprenderán una investigación exhaustiva de la infracción y adoptarán medidas coercitivas inmediatas, de conformidad con la legislación nacional y dependiendo de la gravedad de la infracción, como:
a)
la paralización inmediata de las actividades pesqueras;
b)
el regreso a puerto del buque pesquero;
c)
el desvío del vehículo de transporte a otro lugar para su inspección;
d)
la imposición de una fianza;
e)
el decomiso de los artes de pesca, capturas o productos de la pesca;
f)
la inmovilización temporal del buque pesquero o del vehículo de transporte;
g)
la suspensión de la autorización para faenar.
2. Las medidas coercitivas deberán ser tales que se evite la continuación de la infracción grave de que se trate y permitan que las autoridades competentes puedan completar la investigación al respecto.
Artículo 44
Sanciones aplicables a las infracciones graves
1. Los Estados miembros velarán por que se impongan sanciones administrativas efectivas, proporcionadas y disuasorias a las personas físicas que hayan cometido una infracción grave y a las personas jurídicas consideradas responsables de una infracción grave.
2. Los Estados miembros impondrán una multa máxima que podrá corresponder como mínimo al quíntuplo del valor de los productos de la pesca obtenidos cometiendo la infracción grave.
En caso de infracciones graves y repetidas dentro de un período de cinco años, los Estados miembros impondrán una sanción máxima que podrá corresponder como mínimo al óctuplo del valor de los productos de la pesca obtenidos cometiendo la infracción grave.
Al aplicar dichas multas, los Estados miembros también tendrán en cuenta el valor del perjuicio a los recursos pesqueros y al entorno marino afectados.
3. Los Estados miembros podrán utilizar también o alternativamente sanciones penales efectivas, proporcionadas y disuasorias.
Artículo 45
Sanciones accesorias
Las sanciones previstas en este capítulo podrán llevar aparejadas otras sanciones o medidas como:
1)
el embargo del buque infractor;
2)
la inmovilización temporal del buque;
3)
el decomiso de los artes, las capturas y los productos prohibidos;
4)
la suspensión o retirada de la autorización para faenar;
5)
la reducción o anulación de los derechos de pesca;
6)
la exclusión temporal o permanente del derecho a obtener nuevos derechos de pesca;
7)
la inhabilitación temporal o definitiva para recibir ayudas o subvenciones públicas;
8)
la suspensión o retirada del estatuto de operador económico autorizado otorgado en virtud del artículo 16, apartado 3.
Artículo 46
Nivel general de sanciones y sanciones accesorias
El nivel general de sanciones y sanciones accesorias se calculará de modo tal que se garantice que los responsables de las infracciones graves se vean efectivamente privados de los beneficios económicos derivados de ellas, sin perjuicio del legítimo derecho de ejercer una profesión. Con tal fin, también deberán tenerse en cuenta las medidas adoptadas conforme a lo dispuesto en el artículo 43.
Artículo 47
Responsabilidad de las personas jurídicas
1. Las personas jurídicas se considerarán responsables de las infracciones graves cuando las cometa en su provecho, actuando a título individual o como parte de un órgano de la persona jurídica, cualquier persona física que ostente en el seno de dicha persona jurídica un cargo directivo que suponga:
a)
poder de representación de dicha persona jurídica;
b)
autoridad para tomar decisiones en nombre de dicha persona jurídica, o
c)
autoridad para ejercer control en el seno de dicha persona jurídica.
2. Una persona jurídica podrá ser considerada responsable cuando la falta de vigilancia o control por parte de una de las personas físicas a que se refiere el apartado 1 haya hecho posible la comisión, por cuenta de la persona jurídica, de una de las infracciones graves por parte de una persona física sometida a su autoridad.
3. La responsabilidad de las personas jurídicas se entenderá sin perjuicio de las acciones legales que puedan entablarse contra las personas físicas que sean autores, instigadores o cómplices de las infracciones.
CAPÍTULO X
APLICACIÓN DE LAS DISPOSICIONES SOBRE AVISTAMIENTO DE BUQUES PESQUEROS ADOPTADAS POR ORGANIZACIONES REGIONALES DE ORDENACIÓN PESQUERA
Artículo 48
Avistamiento en el mar
1. Lo dispuesto en el presente capítulo se aplicará a las actividades pesqueras sujetas a las normas sobre avistamientos en el mar adoptadas por organizaciones regionales de ordenación pesquera, que son vinculantes para la Comunidad.
2. Cuando una autoridad competente de un Estado miembro encargada de efectuar inspecciones en el mar aviste un buque pesquero que esté llevando a cabo actividades que puedan considerarse pesca INDNR, emitirá inmediatamente un informe sobre el avistamiento. Los informes y los resultados de las investigaciones que realicen los Estados miembros sobre esos buques pesqueros se considerarán elementos de prueba a los efectos de los mecanismos de identificación y control previstos en el presente Reglamento.
3. Cuando el capitán de un buque pesquero comunitario o de un tercer país aviste un buque pesquero que esté llevando a cabo las actividades a que se refiere el apartado 2, podrá recoger toda la información disponible sobre el avistamiento, por ejemplo:
a)
nombre y descripción del buque pesquero;
b)
indicativo de llamada del buque pesquero;
c)
número de matrícula y, en su caso, número Lloyds OMI del buque pesquero;
d)
Estado de abanderamiento del buque pesquero;
e)
posición (latitud, longitud) en el momento del primer avistamiento;
f)
fecha y hora UTC en el momento del primer avistamiento;
g)
una o varias fotografías del buque pesquero que prueben el avistamiento;
h)
cualquier otra información de interés relacionada con las actividades observadas del buque pesquero avistado.
4. Los informes de avistamiento se enviarán sin demora a la autoridad competente del Estado miembro de abanderamiento del buque pesquero desde el que se haya realizado el avistamiento, y aquella los transmitirá lo antes posible a la Comisión o al organismo que esta designe. A su vez, la Comisión o el organismo designado por ella informará inmediatamente al Estado de abanderamiento del buque pesquero avistado. La Comisión, o un organismo designado por ella, remitirá seguidamente el informe de avistamiento a todos los Estados miembros y, si procede, a la secretaría ejecutiva de las organizaciones regionales de ordenación pesquera pertinentes, para que tomen las medidas que procedan.
5. Cuando un Estado miembro reciba de la autoridad competente de una Parte contratante de una organización regional de ordenación pesquera un informe de avistamiento sobre las actividades de un buque pesquero que enarbole su pabellón, enviará a la mayor brevedad posible el informe y toda la información pertinente a la Comisión, o al organismo que esta designe, que comunicará esa información a la secretaría ejecutiva de la organización regional de ordenación pesquera para que tome las medidas que procedan.
6. El presente artículo se aplicará sin perjuicio de las disposiciones más estrictas que adopten las organizaciones regionales de ordenación pesquera de las que la Comunidad es Parte contratante o Parte cooperante no contratante.
Artículo 49
Envío de información sobre los buques pesqueros avistados
1. Los Estados miembros que reciban información convenientemente documentada sobre buques pesqueros avistados la enviarán sin demora a la Comisión o al organismo designado por ella adoptando el formato fijado con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 54, apartado 2.
2. La Comisión, o el organismo designado por ella, estudiará también la información convenientemente documentada sobre buques pesqueros avistados que reciba de ciudadanos, organizaciones de la sociedad civil, incluidas las organizaciones de protección del medio ambiente, y representantes del sector pesquero o del comercio de productos de la pesca.
Artículo 50
Investigación de las actividades de los buques pesqueros avistados
1. Los Estados miembros emprenderán lo antes posible una investigación sobre las actividades de los buques pesqueros que enarbolen su pabellón y hayan sido avistados según lo dispuesto en el artículo 49.
2. Los Estados miembros comunicarán, por medios electrónicos cuando sea posible, a la Comisión o al organismo designado por ella, los detalles del inicio de la investigación y de las medidas que hayan adoptado o piensen adoptar con respecto a los buques pesqueros avistados que enarbolen su pabellón, tan pronto como sea posible y, en todo caso, en el plazo máximo de dos meses a partir de la transmisión del informe de avistamiento en aplicación del artículo 48, apartado 4. A intervalos regulares adecuados, se remitirán a la Comisión, o al organismo designado por ella, informes sobre la marcha de la investigación de las actividades del buque pesquero avistado. Cuando concluya la investigación, se enviará a la Comisión, o al organismo designado por ella, un informe final con los resultados.
3. Los Estados miembros que no sean el de abanderamiento verificarán, si procede, si los buques pesqueros avistados y notificados han realizado actividades en las aguas marítimas sometidas a su jurisdicción o si se han desembarcado o importado en su territorio productos de la pesca procedentes de esos buques, y revisarán su historial de observancia de las medidas de conservación y ordenación aplicables. Los Estados miembros comunicarán de inmediato el resultado de esas verificaciones e investigaciones a la Comisión, o al organismo designado por ella, y al Estado miembro de abanderamiento.
4. La Comisión, o el organismo designado por ella, transmitirá a todos los Estados miembros la información que reciba en virtud de los apartados 2 y 3.
5. El presente artículo se aplicará sin perjuicio de lo dispuesto en el capítulo V del Reglamento (CE) no 2371/2002 ni de las disposiciones que adopten las organizaciones regionales de ordenación pesquera de las que la Comunidad es Parte contratante.
CAPÍTULO XI
ASISTENCIA MUTUA
Artículo 51
Asistencia mutua
1. Con el fin de garantizar la observancia del presente Reglamento, las autoridades administrativas de los países miembros encargadas de su aplicación cooperarán entre sí, con las autoridades administrativas de terceros países y con la Comisión.
2. Para ello, se creará un sistema de asistencia mutua, que incluirá un sistema automatizado, denominado «sistema de información sobre la pesca INDNR», que gestionará la Comisión o un organismo designado por esta, para ayudar a las autoridades competentes a prevenir e investigar la pesca INDNR y a ejercitar acciones contra quienes las realicen.
3. Las normas de desarrollo del presente capítulo se adoptarán con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 54, apartado 2.
CAPÍTULO XII
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 52
Aplicación
Las medidas necesarias para la aplicación de lo dispuesto en el presente Reglamento se adoptarán con arreglo al procedimiento a que se refiere el artículo 54, apartado 2.
Artículo 53
Apoyo financiero
Los Estados miembros podrán pedir a los operadores afectados que contribuyan a los gastos relacionados con la aplicación del presente Reglamento.
Artículo 54
Procedimiento de Comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité creado por el artículo 30 del Reglamento (CE) no 2371/2002.
2. Cuando se haga referencia al presente apartado, se aplicarán los artículos 4 y 7 de la Decisión 1999/468/CE.
El plazo contemplado en el artículo 4, apartado 3, de la Decisión 1999/468/CE será de un mes.
Artículo 55
Obligaciones de información
1. Cada dos años, y a más tardar el 30 de abril del año civil siguiente, los Estados miembros enviarán a la Comisión un informe sobre la aplicación del presente Reglamento.
2. Basándose en los informes presentados por los Estados miembros y en sus propias observaciones, la Comisión elaborará cada tres años un informe que presentará al Parlamento Europeo y al Consejo.
3. Antes del 29 de octubre de 2013, la Comisión realizará una evaluación de los efectos del presente Reglamento en la pesca INDNR.
Artículo 56
Derogaciones
Con efectos de 1 de enero de 2010, se derogarán el artículo 28 ter, apartado 2, y los artículos 28 sexties, 28 septies, 28 octies y 31, apartado 2, letra a), del Reglamento (CEE) no 2847/93, el Reglamento (CE) no 1093/94, el Reglamento (CE) no 1447/1999, los artículos 8, 19 bis, 19 ter, 19 quater, 21, 21 ter y 21 quater del Reglamento (CE) no 1936/2001, y los artículos 26 bis, 28, 29, 30 y 31 del Reglamento (CE) no 601/2004.
Las referencias hechas a los Reglamentos derogados se considerarán hechas al presente Reglamento.
Artículo 57
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Se aplicará a partir del 1 de enero de 2010.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de septiembre de 2008.