31994R2978
L 319/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2978/94 НА СЪВЕТА
от 21 ноември 1994 година
относно изпълнение на Резолюция А.747(18) на Международната морска организация (ММО) относно прилагането на тонажното измерване на танкове за изолиран баласт в петролни танкери
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3),
като има предвид, че продължава замърсяването при експлоатация или вследствие от произшествие с петролни танкери и че транспортът на нефт с танкери с конвенционален дизайн на танковете представлява постоянна заплаха за морската среда;
като има предвид, че международните правила, отнасящи се до дизайна и експлоатацията на петролни танкери, които не застрашават околната среда, бяха създадени под егидата на Международната морска организация (ММО);
като има предвид, че експлоатацията на петролни танкери, които не застрашават околната среда, е от полза едновременно за крайбрежните държави и промишлеността;
като има предвид, че международните конвенции съдържат изисквания за издаването на свидетелства на петролните танкери; като има предвид, че ММО разработва методи за измерването на тонажа на петролни танкери с танкове за изолиран баласт;
като има предвид, че всички държави-членки с изключение на една ратифицираха и приложиха Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби от 1973 г., и Протокола към нея от 1978 г. (MARPOL 73/78); като има предвид, че всички държави-членки ратифицираха и приложиха Международната конвенция за измерване тонажа на кораби от 1969 г.;
като има предвид, че Резолюция А.722(17), изработена от Асамблеята на ММО на 6 ноември 1991 г., и следващата я Резолюция А.747(18) относно прилагането на измерване на тонажа на петролни танкери с танкове за изолиран баласт, изработена от Асамблеята на ММО на 4 ноември 1993 г., изразяват общото желание да насърчат строежа на петролни танкери, които не застрашават околната среда, и използването на танкове за изолиран баласт;
като има предвид, че в Резолюция А.747(18) Асамблеята на ММО: i) прикани правителствата да посъветват пристанищните власти да прилагат препоръката за приспадане тонажа на танковете за изолиран баласт, когато изчисляват таксите на базата на брутния тонаж за всички танкери с танкове за изолиран баласт съобразно правило 13 на приложение I към MARPOL 73/78; и ii) прикани също правителствата да посъветват пилотските власти да вземат мерки съобразно въпросната препоръка;
като има предвид, че Съветът призна необходимостта от засилено действие на общностно равнище или на национално равнище, според случая, за да се приемат адекватно изискванията за безопасността на море и предотвратяване на замърсяването; като има предвид, че е желателно да се разшири използването на двукорпусни танкери или петролни танкери с алтернативен дизайн, които отговарят на правило 13F от приложение I към MARPOL 73/78, изменена на 6 март 1992 г., както и петролни танкери с танкове за изолиран баласт;
като има предвид, че двукорпусните петролни танкери и петролните танкери с алтернативен дизайн би следвало да бъдат третирани по смисъла на настоящия регламент все едно, че техните танкове за изолиран баласт отговарят на правило 13 на приложение I към MARPOL 73/78;
като има предвид, по-специално, че изчисляването на таксите на базата на тонажа на танковете за изолиран баласт на борда на танкерите,
като има предвид, по-специално, че изчисляването на таксите на базата на тонажа на танковете за изолиран баласт на борда на танкерите, когато танковете не се използват за превоз на товар, е във финансов ущърб за тези, които са извършили важната стъпка по пътя към по-чиста околна среда;
като има предвид, че по икономически съображения отделните пристанищни администрации показват въздържание от прилагане на резолюцията на ММО заради риска да бъдат необлагодетелствани, ако са единствените, които я прилагат;
като има предвид, че резолюции А.722(17) и А.747(18) бяха договорени, но все още не са приложени от всички държави-членки;
като има предвид, че за защита на морската среда от замърсяване от танкери с конвенционален дизайн е уместно да се осигури уеднаквено прилагане в практиката на Общността на международни правила, отнасящи се до събирането на такси за петролни танкери от пристанищните и пилотските администрации;
като има предвид, че за да се избегне нарушаването на конкуренцията в Общността и за постигане на резултатни и разходно-ефективни решения, най-добрият начин за хармонично действие е изработването на регламент, за да се уеднакви въвеждането на международни правила, като се спазва принципът на субсидиарност;
като има предвид, че държавата на флага или други органи, които издават международното свидетелство за предотвратяване на замърсяване с нефт и международното свидетелство за тонаж (1969), както и че корабособствениците и лицата, които събират такси от петролните танкери, трябва да работят заедно за въвеждането в действие на резолюция А.747(18) на ММО, за да се подобри защитата на морската среда;
като има предвид, че в някои държави-членки вече са въведени системи за смекчаване на таксите за кораби, които не застрашават околната среда, които са на друга основа от резолюция А.747(18) на ММО; като имат предвид, че в духа на посочената резолюция е целесъобразно да се предвиди друга система за таксуване в зависимост от тонажа, съставляващ отклонението спрямо нормалната тарифа в проценти така, че средната разлика би следвало да бъде най-малкото равна на тази, която предвижда посочената резолюция; като има предвид, че освен това би следвало да се даде уверението, че обработването на танкерите за изолиран баласт не може да е при никакви обстоятелства по-малко благоприятно, дори и ако таксите не са начислени в зависимост от тонажа,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Съобразно разпоредбите на настоящия регламент пристанищните администрации и пилотските администрации в рамките на Общността:
а)
прилагат в Общността резолюция А.747(18) за прилагане измерването на тонажа на петролни танкери с танкове за изолиран баласт, изработена на 4 ноември 1993 г. от Асамблеята на Международната морска организация (ММО) и чието приложение фигурира в приложение I на настоящия регламент, за да се разшири използването на танкери, снабдени с танкове за изолиран баласт, включително използването на двукорпусни танкери и танкери с алтернативен дизайн; или
б)
позволяват в Общността да се прилага система на намаляване на таксите, искани за танкери с танкове за изолиран баласт, която е на базата на система, различна от, но в духа на предвидената в резолюция А.747(18).
Член 2
Настоящият регламент се прилага за петролни танкери, които:
-
превозват изолиран баласт в специално определени танкове,
-
са създадени, конструирани, адаптирани, оборудвани и използвани като петролни танкери за изолиран баласт, включително двукорпусните танкери и танкерите с алтернативен дизайн,
-
които отговарят на изискванията на Международната конвенция от 1969 г. за измерване тонажа на корабите, и
-
притежават международното свидетелство за тонаж (1969).
Член 3
1. По смисъла на настоящия регламент:
а)
„танкер“ означава кораб, който отговаря на определението за „танкер“, посочено в правило 1 (4) от приложение I на MARPOL 73/78;
б)
„изолиран баласт“ означава баласт, който отговаря на определението за „изолиран баласт“, посочено в правило 1 (17) от приложение I към MARPOL 73/78;
в)
„танк за изолиран баласт“ означава танк, предназначен изключително за превоз на изолиран баласт;
г)
„петролен танкер с танкове за изолиран баласт“ означава танкер, оборудван с танкове за изолиран баласт и сертифициран от властите на държавата на флага или от други органи, упълномощени от нея, както и петролни танкери, оборудвани с танкове за изолиран баласт. Тази съгласуваност трябва да бъде ясно оповестена от такива администрации в съответния параграф от допълнението на международното свидетелство за предотвратяване замърсяването с нефт;
д)
„двукорпусен петролен танкер“ означава танкер за изолиран баласт, построен съобразно предписанията на правило 13 F(3), от приложение I към MARPOL 73/78;
е)
„петролен танкер с алтернативен дизайн“ означава петролен танкер с изолиран баласт, построен съобразно предписанията на правило 13 F(4) и (5) от приложение I към MARPOL 73/78;
ж)
„MARPOL 73/78“ означава Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби от 1973 г. така, както е променена от Протокола към нея от 1978 г., както и промените в сила на датата на изработването на настоящия регламент;
з)
„пристанищни администрации“ означава лице, публично или частно, което събира таксите за корабите при предоставяне на услуги в областта на морския транспорт;
и)
„пилотски администрации“ означава лице, публично или частно, упълномощено да предоставя услуги по пилотиране на морски транспортни средства;
й)
„брутен тонаж“ означава мярката в тонове на пълната вместимост (големината) на кораб, определени съобразно разпоредбите на Международната конвенция за измерване тонажа на корабите от 1969 г.;
к)
„намален брутен тонаж“ означава брутният тонаж на петролен танкер, намален с тонажа на танка за изолиран баласт, изчислен съобразно формулата, фигурираща в приложение I на настоящия регламент.
2. Приложение II съдържа определения, дадени в MARPOL 73/78 в смисъла, визиран в параграф 1, букви а), б), д) и е).
Член 4
По смисъла на настоящия регламент компетентният орган, когато издава международно свидетелство за тонаж (1969) на танкер с танкове за изолиран баласт, който е измерен съобразно правилата, установени от Международната конвенция за измерване тонажа на кораби от 1969 г., публикува в рубриката „Забележки“ декларация, по смисъла на приложение I, параграф 3 към настоящия регламент, като уточнява:
i)
тонажа на танковете с изолиран баласт на кораба, този тонаж се изчислява съобразно метода и процедурата, установени в приложение I, параграф 4 към настоящия регламент; и
ii)
намаления бруто тонаж на кораба.
Член 5
1. Когато определят таксите за петролни танкери цялостно или частично на базата на брутния тонаж (БТ), пристанищните администрации и пилотските администрации приспадат брутния тонаж на танковете с изолиран баласт на танкера така, че тяхното изчисление да се основава на редуцирания брутен тонаж така, както е обозначено в рубриката „Забележки“ на международното свидетелство за тонаж (1969) на кораба.
2. От друга страна, пристанищните администрации и пилотските администрации гарантират таксата за петролни танкери, които попадат в обхвата на настоящия регламент съобразно член 2, да бъде най-малкото със 17 % по-ниска от тези за танкери без танкове за изолиран баласт, които имат същия брутен тонаж.
Пристанищните власти и пилотските власти, които на 13 юни 1994 г. вече прилагат уеднаквена система за таксуване такава, каквато е визирана в първа алинея, но основаваща се на по-ниско процентно съотношение, прилагат числото 17 % като минимум най-късно на 1-и януари 1997 г.
3. Когато задълженията са определени на база, различна от брутния тонаж, пристанищните власти и пилотските власти се грижат танкерите за изолиран баласт да бъдат третирани по начин, който не е по-малко благоприятен от този, който би се прилагал спрямо тях, ако задълженията бяха изчислявани съобразно параграфи 1 или 2.
4. По отношение на всички петролни танкери с танкове за изолиран баласт, пристанищните власти и пилотските власти прилагат само една от трите формули, описани в параграфи 1, 2 и 3.
Член 6
Приложение I към настоящия регламент може да бъде променено според процедурата, предвидена в член 7, за да може да се държи сметка за измененията, които биха могли да бъдат внесени в резолюция А.747(18) на ММО и на основните международни конвенции, които са в сила.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитет, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията. Комитетът се събира по инициатива на Комисията всеки път, когато това се окаже необходимо за прилагането на настоящия регламент.
2. Комитетът изработва свой процедурен правилник.
3. Прилага се следната процедура за въпросите, обхванати от член 6:
а)
представителят на Комисията предлага на комитета проект на мерките, които да се вземат. Комитетът излиза със свое становище по този проект в срок, който председателят може да установи в зависимост от спешността на разглеждания въпрос. Становището се изработва с мнозинство, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора, отнасящи се до изработване на решенията, които Съветът следва да взема по предложение на Комисията. Когато се гласува в комитета, гласовете на представителите на държавите-членки се претеглят според определението в цитирания по-горе член. Председателят не участва в гласуването;
б)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета;
в)
когато предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета или при липсата на становище, Комисията предлага незабавно на Съвета предложение, отнасящо се до мерките, които трябва да се вземат. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство. Ако при изтичането на срок от три месеца, считани от сезирането на Съвета, последният не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 8
1. Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящия регламент, най-късно на 31 декември 1995 г.
Тези мерки се отнасят, inter alia, и до организацията, процедурите и средствата за контрол.
2. Държавите-членки съобщават всяка година на Комисията всички налични информации, отнасящи се до прилагането на настоящия регламент, включително допуснатите нарушения от техните пристанищни власти и пилотски власти.
3. Когато държавите-членки изработят мерките, визирани в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящия регламент или то се извършва при тяхното публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
4. Държавите-членки съобщават незабавно на Комисията всички разпоредби на националното си право, които изработват в областта, уредена от настоящия регламент. Комисията информира за това другите държави-членки.
Член 9
1. Комисията прави всяка година преглед на прилагането на настоящия регламент на базата на докладите, които са ѝ предоставяни от държавите-членки съобразно разпоредбите на член 8.
2. Комисията представя доклад с оценка за прилагането на системата, предвидена в член 5, параграф 2, на Европейския парламент и на Съвета преди 31 декември 1998 г.
Член 10
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 1996 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 ноември 1994 година.
REGLAMENTO (CE) No 2978/94 DEL CONSEJO de 21 de noviembre de 1994 sobre la aplicación de la Resolución A.747(18) de la OMI relativa a la aplicación del arqueo de los tanques de lastre en los petroleros equipados con tanques de lastre separado
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el apartado 2 de su artículo 84,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (2),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 189 C del Tratado (3),
Considerando que continúa existiendo contaminación causada por los petroleros, ya sea en su explotación normal o por accidentes, y que el transporte de petróleo en petroleros de diseño convencional supone una amenaza permanente para el medio marino;
Considerando que, bajo los auspicios de la Organización Marítima Internacional (OMI), se han establecido normas acordadas internacionalmente para el diseño y la explotación de petroleros no perjudiciales para el medio ambiente;
Considerando que la explotación de petroleros no perjudiciales para el medio ambiente beneficiará tanto a los Estados costeros como a la industria;
Considerando que los convenios internacionales incluyen disposiciones para la certificación de los petroleros y que la OMI ha elaborado nuevas disposiciones relativas al arqueo de los tanques de lastre separado en los petroleros;
Considerando que todos los Estados miembros excepto uno han ratificado y aplicado el Convenio internacional para prevenir la contaminación por los buques de 1973 y el Protocolo de 1978 correspondiente (MARPOL 73/78); que todos los Estados miembros han ratificado y aplicado el Convenio internacional sobre arqueo de buques de 1969;
Considerando que, tanto la Resolución A.722(17), adoptada por la Asamblea de la OMI el 6 de noviembre de 1991, como la Resolución A.747(18) relativa a la aplicación del arqueo de los tanques de lastre separado en los petroleros, que sustituye a la anterior y fue adoptada pr la Asamblea de la OMI el 4 de noviembre de 1993, reflejan una voluntad general de fomentar el diseño de petroleros no perjudiciales para el medio ambiente y la utilización de tanques de lastre separado en los petroleros;
Considerando que en la Resolución A.747(18) la Asamblea de la OMI: i) invitó a los Gobiernos a que aconsejen a las autoridades portuarias que apliquen la recomendación de deducir el tonelaje de los tanques de lastre separado para calcular los derechos basados en el arqueo bruto para todos los buques tanque provistos de tanques de lastre separado, de conformidad con lo dispuesto en la Regla 13 del Anexo I del MARPOL 73/78 y ii) también invitó a los Gobiernos a que aconsejen a los servicios de practicaje que tomen medidas conformes con la recomendación;
Considerando que el Consejo reconoce la necesidad de intensificar las medidas en los casos necesarios, en el ámbito comunitario o nacional, para garantizar una respuesta adecuada a las necesidades de seguridad del transporte marítimo y de prevención de la contaminación marina; que es conveniente fomentar la utilización de petroleros de doble casco o de diseño alternativo que satisfagan las disposiciones de la Regla 13F del Anexo I del MARPOL 73/78, modificada el 6 de marzo de 1992, así como de petroleros equipados con tanques de lastre separado;
Considerando que, a efectos del presente Reglamento, los tanques de lastre separado de los petroleros de doble casco de diseño alternativo deben reputarse conformes con la Regla 13 del Anexo I del MARPOL 73/78;
Considerando que no es conveniente penalizar a los armadores y operadores de buques por utilizar petroleros no perjudiciales para el medio ambiente en su diseño y funcionamiento;
Considerando que, en particular, la imposición de gravámenes sobre el arqueo de los tanques de lastre separado de los petroleros que no son utilizados para el transporte de carga constituye una desventaja financiera para quienes han dado un paso importante hacia un medio ambiente más limpio;
Considerando que, por motivos económicos, las distintas autoridades portuarias se muestran reacias a situarse en una posición desventajosa desde el punto de vista de la competencia si son las únicas en aplicar la Resolución OMI;
Considerando que todos los Estados miembros han aprobado las Resoluciones OMI A.722(17) y A.747(18), pero no todos ellos las han puesto en práctica;
Considerando que, con vistas a la protección del medio marino frente a la contaminación producida por los petroleros de diseño convencional, debería procederse a una aplicación unificada en la Comunidad de normas acordadas internacionalmente en materia de imposición de gravámenes sobre los petroleros, por parte de las autoridades portuarias y servicios de practicaje;
Considerando que, con el fin de evitar distorsiones de la competencia dentro de la Comunidad y de llegar a soluciones eficaces y rentables, el Reglamento es el mejor medio para actuar de forma concertada a fin de aplicar las normas internacionales acordadas, respetando el principio de subsidiariedad;
Considerando que el Estado de pabellón u otros organismos emisores del Certificado internacional de prevención de la contaminación por hidrocarburos y del Certificado internacional de arqueo de buques (1969), así como los armadores y las personas que imponen gravámenes a los petroleros deben colaborar en la aplicación de la Resolución A.747(18) de la OMI con el fin de mejorar la protección del medio marino;
Considerando que en algunos Estados miembros ya se han creado sistemas para reducir los gravámenes para los buques no perjudiciales para el medio ambiente sobre una base distinta a la de la Resolución A.747(18) de la OMI; que, en el espíritu de dicha Resolución debería preverse un plan alternativo a la tarificación basada en el arqueo, consistente en una diferencia de porcentaje con respecto a la tarifa normal, de forma que la diferencia media sea como mínimo la misma que la prevista por la Resolución; considerando además que conviene asegurar que los petroleros equipados con tanques de lastre separado no reciban nunca un trato menos favorable, incluso cuando las tarifas no se calculen en función del arqueo,
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
De conformidad con lo dispuesto en el presente Reglamento, las autoridades portuarias y los servicios de practicaje dentro de la Comunidad:
a) aplicarán en la Comunidad la Resolución A.747(18) relativa a la aplicación del arqueo de los tanques de lastre separado en los petroleros, adoptada por la Asamblea de la Organización Marítima Internacional (OMI) el 4 de noviembre de 1993, cuyo Anexo se recoge en el Anexo I del presente Reglamento, con el fin de fomentar la utilización de petroleros equipados con tanques de lastre separado, incluidos los petroleros de doble casco y los de diseño alternativo; o
b) permitirán un plan de reducción de los gravámenes aplicados a los petroleros equipados con tanques de lastre separado diferente del de la Resolución A.747(18) de la OMI, pero dentro de su mismo espíritu.
Artículo 2
El presente Reglamento se aplicará a los petroleros:
- que pueden transportar lastre separado en tanques previstos especialmente al efecto;
- que sean diseñados, construidos, adaptados, equipados y explotados como petroleros con lastre separado, incluidos los petroleros de doble casco y los de diseño alternativo;
- que cumplan los requisitos del Convenio internacional sobre arqueo de buques de 1969, y que estén en posesión del Certificado internacional de arqueo (1969).
Artículo 3
1. A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a) «petrolero»: un buque que se ajuste a la definición de «petrolero» del apartado 4 de la Regla 1 del Anexo I del MARPOL 73/78;
b) «lastre separado»: el lastre que se ajuste a la definición que da de dichos términos el apartado 17 de la Regla 1 del Anexo I del MARPOL 73/78;
c) «tanque de lastre separado»: un tanque utilizado exclusivamente para el transporte de lastre separado;
d) «petrolero con lastre separado»: un petrolero provisto de tanques de lastre separado y en posesión de un certificado expedido por el gobierno del Estado de pabellón o por otro organismo habilitado para hacerlo en su nombre, que especifique que se trata de un petrolero equipado con tanques de lastre separado. Dicha autoridad deberá hacer constar claramente en el apartado correspondiente del suplemento del certificado internacional de prevención de la contaminación por hidrocarburos la conformidad del buque con las especificaciones mencionadas;
e) «petrolero de doble casco»: un petrolero con lastre separado construido de conformidad con los requisitos contenidos en el apartado 3 de la Regla 13F del Anexo I del MARPOL 73/78;
f) «petrolero de diseño alternativo»: un petrolero con lastre separado construido de conformidad con los requisitos contenidos en los apartados 4 y 5 de la Regla 13F del Anexo I del MARPOL 73/78;
g) «MARPOL 73/78»: el Convenio internacional para prevenir la contaminación por los buques de 1973, modificado por el Protocolo de 1978 relativo al mismo, conjuntamente con las modificaciones de los mismos vigentes en el momento de adopción del presente Reglamento;
h) «autoridad portuaria»: una persona pública o privada que aplica tarifas a los buques por el uso de instalaciones y la prestación de servicios;
i) «servicio de practicaje»: una persona pública o privada facultada para prestar servicios de practicaje al transporte marítimo;
j) «arqueo bruto»: la medida de las dimensiones globales de un buque conforme a lo dispuesto en el Convenio internacional sobre arqueo de buques de 1969;
k) «arqueo bruto reducido»: el arqueo bruto de un petrolero resultante de deducir del arqueo bruto total del buque el arqueo bruto de los tanques de lastre separado, calculado de acuerdo con la fórmula que figura en el punto 4 del Anexo I del presente Reglamento.
2. En el Anexo II se recogen las definiciones de los términos mencionados en las letras a), b), e) y f) del apartado 1 que aparecen en MARPOL 73/78.
Artículo 4
Al expedir el Certificado internacional de arqueo (1969) para un petrolero con lastre separado cuyo arqueo se haya determinado de conformidad con las normas del Convenio internacional sobre arqueo de buques de 1969, el organismo competente consignará en el apartado «Observaciones», a los fines del presente Reglamento, una declaración conforme a lo dispuesto en el punto 3 del Anexo I del presente Reglamento, y en la que se especificará:
i) el arqueo de los tanques de lastre separado del buque; este arqueo se determinará según el método y el procedimiento establecidos en el punto 4 del Anexo I del presente Reglamento, y
ii) el arqueo bruto reducido del buque.
Artículo 5
1. Al fijar tarifas para los petroleros total o parcialmente basadas en la cifra del arqueo bruto (GT) del buque, los servicios portuarios y de practicaje excluirán el arqueo de los tanques de lastre separado, basando así su cálculo en el arqueo bruto reducido indicado en el apartado «Observaciones» del Certificado internacional de arqueo (1969) del buque.
2. Como alternativa, las autoridades portuarias y los servicios de practicaje garantizarán que las tarifas aplicadas a los petroleros comprendidos en el ámbito de aplicación del artículo 2 del presente Reglamento, sean al menos un 17% inferiores a las tarifas para los petroleros sin tanques de lastre separado del mismo arqueo bruto.
Las autoridades portuarias y los servicios de practicaje que ya aplicasen el 13 de junio de 1994 un sistema a tanto alzado contemplado en el párrafo primero, pero basado en un porcentaje inferior, aplicarán el 17% como mínimo a más tardar el 1 de enero de 1997.
3. En los casos en que las tarifas se calculen sobre una base que no sea el arqueo bruto, las autoridades portuarias y los servicios de practicaje velarán por que los petroleros equipados con tanques de lastre separado no reciban un trato menos favorable que el que les correspondería de haberse calculado los tarifas de conformidad con los apartados 1 o 2.
4. Las autoridades portuarias y los servicios de practicaje aplicarán, respecto de todos los buques equipados con tanques de lastre separado, sólo uno de los sistemas mencionados en los apartados 1, 2 y 3.
Artículo 6
El Anexo I del presente Reglamento podrá ser modificado de acuerdo con el procedimiento establecido en el artículo 7, para tener en cuenta las modificaciones de la Resolución A.747(18) de la OMI, así como de los convenios internacionales pertinentes sobre esta materia que hayan entrado en vigor.
Artículo 7
1. La Comisión estará asistida por un comité compuesto por representantes de los Estados miembros y presidido por el representante de la Comisión. Este Comité será convocado por la Comisión siempre que sea necesario para la aplicación del presente Reglamento.
2. El Comité elaborará su reglamento interno.
3. Para los asuntos relacionados con el artículo 6, se aplicará el procedimiento siguiente:
a) El representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de medidas a adoptar. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá determinar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para adoptar aquellas decisiones que el Consejo debe tomar a propuesta de la Comisión. Los votos de los representantes de los Estados miembros en el seno del Comité se ponderarán de la manera definida en el artículo anteriormente citado. El presidente no tomará parte en la votación.
b) La Comisión adoptará las medidas previstas cuando sean conformes con el dictamen del Comité.
c) Cuando las medidas previstas no sean conformes con el dictamen del Comité o en caso de ausencia de dictamen, la Comisión someterá sin demora al Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban tomarse. El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada. Si, transcurrido un plazo de tres meses a partir del momento en que la propuesta se haya sometido al Consejo, éste no se hubiere pronunciado, la Comisión adoptará las medidas propuestas.
Artículo 8
1. Los Estados miembros aprobarán a su debido tiempo, y en cualquier caso antes del 31 de diciembre de 1995, las disposiciones legales, reglamentarias o administrativas necesarias para la aplicación del presente Reglamento.
Estas medidas incluirán, entre otras, la organización, el procedimiento y los medios de control de dicha aplicación.
2. Los Estados miembros comunicarán cada año a la Comisión toda la información disponible sobre la aplicación del presente Reglamento incluidas las infracciones cometidas por sus autoridades portuarias y los servicios de practicaje.
3. Cuando los Estados miembros adopten las medidas mencionadas en el apartado 1, éstas incluirán una referencia al presente Reglamento o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
4. Los Estados miembros comunicarán inmediatamente a la Comisión todas las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por el presente Reglamento. La Comisión informará de ello a los demás Estados miembros.
Artículo 9
1. La Comisión examinará anualmente la aplicación del Reglamento, previa recepción de los informes de los Estados miembros previstos en el artículo 8.
2. La Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo un informe de evaluación sobre el funcionamiento del sistema tal como se establece en el apartado 2 del artículo 5, a más tardar el 31 de diciembre de 1998.
Artículo 10
El presente Reglamento entrará en vigor el 1 de enero de 1996.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de noviembre de 1994.