31998L0031
L 204/13
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/31/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 юни 1998 година
за изменение на Директива 93/6/ЕИО на Съвета относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално на първото и третото изречение на член 57, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Европейския валутен институт (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (4),
(1)
като имат предвид, че рисковете, свързани със стоковата търговия и стоковите деривати понастоящем са предмет на Директива 89/647/ЕИО на Съвета от 18 декември 1989 г. за коефициента на платежоспособност за кредитните институции (5); като имат предвид, че въпреки това пазарните рискове, свързани с тези позиции, не са точно обхванати от Директива 89/647/ЕИО; като имат предвид необходимостта от разширяване на понятието „търговски портфейл“ така че то да обхваща позициите в стоки или стокови деривати, които се държат за търговски цели и са обект главно на пазарни рискове; като имат предвид, че институциите трябва да спазват настоящата директива по отношение на покритието на стоковите рискове в цялостната си дейност; като имат предвид, че извършването на сериозни измами от някои търговци на стокови фючърси, пораждат все по-голяма загриженост в Общността и представляват заплаха за репутацията и почтеността на търговията с фючърси; като имат предвид, че е желателно Комисията да разгледа възможността за определяне на подходяща надзорна рамка с цел предотвратяване на тази практика на измами в бъдеще;
(2)
като имат предвид, че Директива 93/6/ЕИО на Съвета от 15 март 1993 г. за капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (6) определя стандартизиран метод за изчисляване на изисквания капитал за пазарните рискове, поемани от инвестиционните посредници и кредитните институции; като имат предвид, че институциите са разработили свои собствени системи за управление на риска (вътрешни модели), които са предназначени да измерват по-точно от стандартизирания метод пазарните рискове, поемани от инвестиционните посредници и кредитните институции; като имат предвид, че следва да се насърчава използването на по-точни методи за измерване на рисковете;
(3)
като имат предвид, че използването на такива вътрешни модели с цел изчисляване на изисквания капитал предполагат строги механизми за вътрешен контрол и следва да бъдат признати и наблюдавани от компетентните органи; като имат предвид, че надеждността на резултатите от изчисленията на вътрешния модел трябва да се проверяват чрез процедура на бек тестове;
(4)
като имат предвид, че е целесъобразно компетентните органи да имат право да признават изискваният марж за търгуваните на борсата фючърси и опции, и за преходен период за извънборсовите деривати със същия характер, по които е извършен клиринга, да се използват като заместители на капиталовите изисквания, изчислявани за тези инструменти съгласно настоящата директива, при условие че това не води до капиталови изисквания, които са по-ниски от капиталовите изисквания, изчислявани в съответствие с другите методи, предвидени в настоящата директива; като имат предвид, че прилагането на този принцип не изисква равностойността на тези изисквания към маржа и капиталовите изисквания, изчислявани съгласно другите предвидени в настоящата директива методи, да се проверява непрекъснато от прилагащите този принцип институции;
(5)
като имат предвид, че приетите на по-широко международно ниво правила може, с цел насърчаване на прилагането на по-съвършени методи за управление на риска, основани на вътрешни модели, да намаляват капиталовите изисквания за кредитните институции от трети страни; като имат предвид, че тези кредитни институции се конкурират с инвестиционни предприятия и кредитни институции, регистрирани в държавите-членки; като имат предвид, че за инвестиционните посредници и кредитни институции, които са учредени в държавите-членки, само едно изменение и допълнение на Директива 93/6/ЕИО може да осигури подобни стимули за създаването и използването на вътрешни модели;
(6)
като имат предвид, че с цел изчисляване на капиталовите изисквания за пазарните рискове, спрямо позициите в злато и дериватите на злато трябва да се прилага същият режим, както спрямо валутните позиции;
(7)
като имат предвид, че емитирането на подчинен дълг не трябва автоматично да изключва акциите на емитент от портфейл, който може да получи 2 % претегляне на специфичния риск, съгласно точка 33 от приложение I към Директива 93/6/ЕИО;
(8)
като имат предвид, че настоящата директива е в съответствие с работата на международен форум за банков надзор за надзорното третиране на пазарния риск и позициите в стоки и стокови деривати;
(9)
като имат предвид, че е необходимо да има преходен капиталов режим по избор за инвестиционните посредници и кредитните институции, извършващи значителна стокова търговия, които имат диверсифициран стоков портфейл и все още не са в състояние да използват модели с цел изчисляване на капиталовите изисквания за стоковия риск, за да се гарантира хармоничното прилагане на настоящата директива;
(10)
като имат предвид, че настоящата директива е най-подходящото средство за осъществяване на определените цели и не излиза извън рамките на необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 93/6/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
точка 6, буква а) и уводната фраза и i) и ii) на точка 6, буква б) се заменят със следното:
„а)
собствените позиции във финансови инструменти, стоки и стокови деривати, които се държат за препродажба, и/или които се поемат от институцията с цел печалба в краткосрочен период от действителни и/или очаквани разлики между техните покупки и продажни цени, или от други ценови или лихвени колебания, и позициите във финансови инструменти, стоки или стокови деривати, възникващи от покупки и продажби с приравняване на главницата (matched principal broking), или позиции, поемани за да се хеджират други елементи от търговския портфейл;
б)
експозициите, създадени от неуредени сделки, безплатни доставки и извънборсови дериватни инструменти, посочени в параграфи 1, 2, 3 и 5 от приложение II, експозициите, създадени от репо споразумения и даване в заем на ценни книжа и стоки, които се основават на ценни книжа или стоки, включени в търговския портфейл, съгласно определението в буква а), посочено в параграф 4 от приложение II, експозициите, създадени от обратни репо споразумения и получени заеми в ценни книжа или стоки, описани в същия параграф при условие че компетентните органи одобряват това, и ако отговарят на условията i), ii), iii) и v) или на условията iv) и v), както следва:
i)
пазарната стойност на експозициите се определя ежедневно съгласно процедурите, посочени в приложение II;
ii)
обезпечението се коригира, за да се вземат предвид съществените промени в стойността на ценните книжа или стоките по въпросното споразумение или въпросната сделка, според приемливо за компетентните органи правило“;
б)
точки 15 и 16 се заменят със следното:
„15.
„Варант“ означава ценна книга, която дава на собственика си правото да закупи базов актив по предвидена цена до или на датата на изтичане на варанта. Тя може да бъде платена чрез доставката на самия базов актив или чрез парично плащане.
16.
„Стоково финансиране“ означава позиции, при които материален запас се продава чрез форуърд и стойността на финансирането е блокирана до датата на форуърдната продажба“;
в)
точка 17, параграф първи, се заменя със следното:
„17.
„Репо споразумение“ и „обратно репо споразумение“ означава всяко споразумение, при което институция или неин контрагент прехвърля ценни книжа или стоки или гарантирани права върху собствеността на ценни книжа или стоки, като тази гаранция се издава от призната борса, която държи правата върху ценните книжа или стоките, и споразумението не позволява на институцията да прехвърля или залага конкретна ценна книга или стока на повече от един контрагент по едно и също време, като се поема ангажимент за обратното им изкупуване (или замяна с ценни книжа или стоки със същия характер) по определена цена на определена бъдеща дата, или която ще бъде определена от прехвърлителя, като това е репо споразумение за институцията, продаваща ценните книжа или стоките, и обратно репо споразумение за институцията, която ги купува“;
г)
точка 18 се заменя със следното:
„18.
„даване в заем на ценни книжа или стоки“ и „вземане в заем на ценни книжа и стоки“ означава всяка сделка, в която институция или неин контрагент прехвърля ценни книжа или стоки срещу подходящо обезпечение със задължението, че заемополучателят ще върне еквивалентни ценни книжа или стоки на някаква бъдеща дата или при поискване от прехвърлителя ще направи това, като тази сделка е даване в заем на ценни книжа или стоки за институцията, прехвърляща ценните книжа или стоките, и вземане в заем на ценни книжа или стоки за институцията, на която те се прехвърлят.
Вземането в заем на ценни книжа или стоки се счита за сделка между професионалисти, когато контрагентът подлежи на надзорно съгласуване на равнище Общност или е кредитна институция от Зона А, съгласно определението в Директива 89/647/ЕИО, или е одобрено инвестиционно предприятие от трета страна, или когато сделката се сключва с одобрена клирингова къща или борса.“
2.
В член 4, параграф 1, алинея първа, i) и ii) се заменят със следното:
„i)
капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с Приложения I, II и VI и, по целесъобразност, приложение VIII, за дейността им в търговския портфейл;
ii)
капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с Приложения III и VII и, по целесъобразност, приложение VIII, за всички видове тяхна търговска дейност.“
3.
Член 5, параграф 2, се заменя със следното:
„2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, институциите, които изчисляват капиталовите изисквания за дейността в търговския им портфейл в съответствие с Приложения I и II, и по целесъобразност приложение VIII, наблюдават и контролират големите си експозиции в съответствие с Директива 92/121/ЕИО по силата на измененията, посочени в приложение VI към настоящата директива“
4.
Член 7, параграф 10 и встъпителната част на член 7, параграф 11, се заменят със следното:
„10. Когато не се упражняват правата за освобождаване от изискванията, предвидени в параграфи 7 и 9, компетентните органи могат, с цел изчисляване на определените в Приложения I и VIII капиталови изисквания и определените в приложение VI експозиции към клиентите, на консолидирана основа да разрешават позиции в търговския портфейл на една институция да бъдат прихващани с позиции в търговския портфейл на друга институция в съответствие с определените в Приложения I, VI и VIII правила.
Освен това, те могат да разрешават валутни позиции на една институция да бъдат прихващани с валутни позиции на друга институция в съответствие с правилата, определени в приложение III и/или приложение VIII. Освен това, те могат да разрешават стокови позиции на една институция да бъдат прихващани със стокови позиции на друга институция в съответствие с правилата, определени в приложение VII и/или приложение VIII.
11. Компетентните органи могат, също така, да разрешават съответни прихващания по търговския портфейл и съответно на валутни и стокови позиции на базовите активи, намиращи се в трети страни, при едновременното изпълнение на следните условия:“
5.
Член 8, параграф 5, се заменя със следното:
„5. Компетентните органи задължават институциите незабавно да им докладват за всеки случай, в който техни контрагенти по репо споразумения и обратни репо споразумения или даване или вземане в заем на ценни книжа или стоки не изпълняват задълженията си. Комисията докладва на Съвета такива случаи и последствията им върху режима на тези споразумения и сделки в настоящата директива не по-късно от три години след датата, посочена в член 12. Този доклад описва и начина, по който институциите изпълняват приложимите за тях условия от i) до v) в член 2, параграф 6, буква б), по-конкретно условие v). Освен това, докладът подробно описва всички промени в относителния обем на предоставяното от институциите традиционно даване в заем и даването в заем чрез обратни репо споразумения и сделките по вземане в заем на ценни книжа или стоки. Ако въз основа на този доклад и друга информация Комисията направи заключението, че са необходими допълнителни защитни мерки с оглед предотвратяване на злоупотребите, тя прави съответни предложения“.
6.
Добавя се следният член:
„Член 11а
До 31 декември 2006 г. държавите-членки могат да оправомощават своите институции да използват минималните ставки за спред, пренос (carry) и нестандартност (outright), определени в следната таблица, вместо посочените в параграфи 13, 14, 17 и 18 от приложение VII при условие че по мнение на компетентните органи институциите:
i)
извършват значителна стокова търговия;
ii)
имат диверсифициран стоков портфейл и
iii)
все още не са в състояние да използват вътрешни модели с цел изчисляване на изисквания капитал за стоковия риск в съответствие с приложение VIII.
Таблица
Ценни метали (с изключение на злато)
Неблагородни метали
Селскостопански продукти (бързоразвалящи се стоки)
Други, вкл. енергийни продукти
Ставка за спред (%)
1,0
1,2
1,5
1,5
Ставка за пренос (%)
0,3
0,5
0,6
0,6
Ставка за нестандартност (%)
8
10
12
15
Държавите-членки информират Комисията за начина, по който прилагат разпоредбите на настоящия член.“
7.
Приложения I, II, III и V се изменят и се добавят Приложения VII и VIII в съответствие с приложението към настоящата директива.
Член 2
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 24 месеца след датата на нейното влизане в сила. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Процедурата за позоваване се определя от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в обсега на материята, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 юни 1998 година.
DIRECTIVA 98/31/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO de 22 de junio de 1998 por la que se modifica la Directiva 93/6/CEE del Consejo sobre la adecuación del capital de las empresas de inversión y las entidades de crédito
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, la primera y tercera frases del apartado 2 de su artículo 57,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (2),
Visto el dictamen del Instituto Monetario Europeo (3),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 189 B del Tratado (4),
(1) Considerando que los riesgos vinculados a las transacciones con materias primas y sus derivados son actualmente objeto de la Directiva 89/647/CEE del Consejo de 18 de diciembre de 1989, sobre el coeficiente de solvencia de las entidades de crédito (5); que, no obstante, la Directiva 89/647/CEE no regula con suficiente precisión los riesgos de mercado vinculados a las posiciones en dichos instrumentos; que procede ampliar la definición de «cartera de negociación» de modo que incluya las posiciones en materias primas o derivados sobre materias primas mantenidas con fines de negociación y sujetas, fundamentalmente, a riesgos de mercado; que las entidades deben cumplir con lo dispuesto en la presente Directiva en lo que respecta a la cobertura de los riesgos sobre materias primas en el conjunto de su actividad; que los graves fraudes cometidos por algunos operadores de contratos de futuros sobre materias primas constituyen una creciente preocupación para la Comunidad y una amenaza para la imagen e identidad de la actividad de negociación de contratos de futuros; que es deseable que la Comisión estudie la definición de un marco prudencial adecuado para prevenir dichas prácticas fraudulentas en lo sucesivo;
(2) Considerando que la Directiva 93/6/CEE del Consejo, de 15 de marzo de 1993, sobre la adecuación del capital de las empresas de inversión y las entidades de crédito (6), establece un método normalizado para el cálculo de los requisitos de capital respecto de los riesgos de mercado asumidos por las empresas de inversión y entidades de crédito; que las entidades han desarrollado sus propios sistemas de gestión de riesgos (modelos internos) concebidos para calcular los riesgos de mercado a que se exponen las empresas de inversión y entidades de crédito con mayor exactitud que el método normalizado; que debe alentarse la utilización de métodos de cálculo del riesgo más exactos;
(3) Considerando que la utilización de los citados modelos internos a efectos del cálculo de los requisitos de capital exige mecanismos rigurosos de control interno y estará sujeta al reconocimiento y supervisión de las autoridades competentes; que la constante fiabilidad de los resultados del cálculo mediante modelos internos se comprobará por un procedimiento de control a posteriori;
(4) Considerando que procede que las autoridades competentes puedan permitir que los requisitos de márgenes de garantía para los contratos de futuros y las opciones negociables en mercados organizados, así como, de forma transitoria, para los instrumentos derivados compensados de igual naturaleza no negociables en mercados organizados, se utilicen como garantías sustitutivas de los requisitos de capital calculados para dichos instrumentos de conformidad con la presente Directiva, siempre que ello no dé lugar a un requisito de capital inferior al requisito de capital calculado de acuerdo con los demás métodos que estipula la presente Directiva; que la aplicación de este principio no hace necesario que la equivalencia entre dichos requisitos de margen de garantía y los requisitos de capital calculados de acuerdo con los demás métodos que estipula la presente Directiva sean verificados constantemente por las entidades que apliquen tal principio;
(5) Considerando que las normas adoptadas en un contexto internacional más amplio pueden llevar a reducir los requisitos de capital impuestos a las entidades de crédito de terceros países, a fin de alentar el uso de métodos más perfeccionados basados en modelos internos; que las referidas entidades de crédito compiten con las empresas de inversión y entidades de crédito constituidas en los Estados miembros; que sólo una modificación de la Directiva 93/6/CEE puede alentar a las empresas de inversión y entidades de crédito constituidas en los Estados miembros a desarrollar y utilizar modelos internos;
(6) Considerando que, a efectos del cálculo de los requisitos de capital respecto del riesgo de mercado, las posiciones en oro y derivados del oro deben estar sujetas al mismo régimen que las posiciones en divisas;
(7) Considerando que la emisión de deuda subordinada no impedirá automáticamente que las acciones de un emisor puedan incluirse en una cartera a la que quepa asignar una ponderación del riesgo específico del 2 %, conforme a lo previsto en el punto 33 del anexo I de la Directiva 93/6/CEE;
(8) Considerando que la presente Directiva está en consonancia con los trabajos de un foro internacional de supervisores bancarios sobre el tratamiento cautelar del riesgo de mercado y de las posiciones en materias primas y derivados sobre materias primas;
(9) Considerando que es necesario disponer de un régimen transitorio en materia de capital, con carácter optativo en lo referente a empresas de inversiones y entidades de crédito que negocian materias primas de importancia en forma limitada y que cuentan con una cartera de materias primas diversificada, pese a no poder aún utilizar modelos a efectos del cálculo de los requisitos de capital de riesgo de materias primas, a fin de garantizar una aplicación armoniosa de la presente Directiva;
(10) Considerando que la presente Directiva es el medio más adecuado para lograr los objetivos perseguidos y no excede de lo necesario para alcanzar estos objetivos,
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La Directiva 93/6/CEE se modificará de la manera siguiente:
1) El artículo 2 quedará modificado como sigue:
a) la letra a) y la frase introductoria y los incisos i) y ii) de la letra b) del punto 6 se sustituirán por el texto siguiente:
«a) las posiciones propias en instrumentos financieros, materias primas y derivados sobre materias primas que la entidad mantenga para revenderlos o adquiera con intención de beneficiarse a corto plazo de las diferencias reales o esperadas entre el precio de adquisición y el de venta, o de otras variaciones de precio o de tipo de interés, y las posiciones en instrumentos financieros, materias primas y derivados sobre materias primas que se deriven de operaciones de intermediación por cuenta propia compensadas, o posiciones para cubrir otros elementos de la cartera de negociación;
b) los riesgos derivados de transacciones pendientes de liquidación, de operaciones incompletas y de instrumentos derivados no negociables en un mercado organizado mencionados en los puntos 1, 2, 3 y 5 del anexo II, los riesgos derivados de pactos de recompra y préstamos de valores y materias primas basados en valores o materias primas de la cartera de negociación mencionados en la letra a) anterior, tal como se describen en el punto 4 del anexo II, y, cuando lo autoricen las autoridades competentes, los riesgos derivados de pactos de recompra inversa y toma de valores y materias primas en préstamo tal como se describen en el mismo punto 4, siempre que, de las condiciones que se indican a continuación, se cumplan ya sea las contempladas en los incisos i), ii), iii) y v) o las previstas en los incisos iv) y v):
i) que los riesgos se valoren diariamente a precios de mercado aplicando los procedimientos del anexo II;
ii) que la garantía aneja se adecue a las variaciones importantes del valor de los valores o materias primas objeto del pacto o de la transacción de que se trate, mediante una regla aceptada por las autoridades competentes;»;
b) los puntos 15 y 16 se sustituirán por el texto siguiente:
«15. Se entenderá por certificado de opción de compra, un valor que, hasta su fecha de expiración o en dicha fecha, confiere al tenedor el derecho de compra sobre un instrumento subyacente a un precio estipulado. La operación podrá liquidarse mediante la entrega del propio instrumento subyacente o en efectivo.
16. Se entenderá por financiación de existencias las posiciones resultantes de la venta a plazo de existencias materiales y de la congelación del coste de financiación hasta la fecha de su venta aplazada.»;
c) el párrafo primero del punto 17 se sustituirá por el texto siguiente:
«17. Se entenderá por pacto de recompra y pacto de recompra inversa, un acuerdo en virtud del cual una entidad o su contraparte ceden valores, materias primas o derechos garantizados relativos a la titularidad de valores o materias primas cuya garantía haya sido emitida por un mercado organizado que ostente los derechos sobre los valores o las materias primas y para los cuales el acuerdo no autorice a la entidad a realizar cesiones o pignoraciones de un valor o materia prima determinado con más de una contraparte simultáneamente, comprometiéndose a recomprar dichos valores o materias primas (o valores o materias primas sustitutivos de las mismas características) a un precio estipulado y en una fecha futura y estipulada o por estipular por la parte cedente; esta cesión constituirá un pacto de recompra para la entidad que venda los valores o materias primas y un pacto de recompra inversa para la entidad que los compre.»;
d) el punto 18 se sustituirá por el texto siguiente:
«18. Se entenderá por préstamo de valores o materias primas y toma de valores o materias primas en préstamo una transacción por la cual una entidad o su contraparte ceden valores o materias primas a cambio de una garantía adecuada y con la condición de que el prestatario devolverá valores o materias primas equivalentes en una fecha futura o cuando así lo solicite la parte cedente; esta transacción constituirá un préstamo de valores o materias primas para la entidad que ceda los valores o las materias primas y una toma de valores o materias primas en préstamo para la entidad que los reciba.
La toma de valores o materias primas en préstamo se considerará una transacción interprofesional cuando la contraparte esté sujeta a coordinación prudencial a nivel comunitario o sea una entidad de crédito de la zona A con arreglo a la Directiva 89/647/CEE o una empresa de inversión reconocida de un país tercero o cuando la transacción se haya celebrado con una cámara de compensación reconocida o un mercado organizado;».
2) Los incisos i) y ii) del apartado 1 del artículo 4 se sustituirán por el texto siguiente:
«i) las exigencias de capital sobre sus operaciones de cartera de negociación calculadas con arreglo a los anexos I, II y VI y, cuando proceda, al anexo VIII;
ii) las exigencias de capital sobre el conjunto de su actividad calculadas con arreglo a los anexos III y VII y, cuando proceda, al anexo VIII;».
3) El apartado 2 del artículo 5 se sustituirá por el texto siguiente:
«2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, las entidades que calculen los requisitos de capital sobre su cartera de negociación con arreglo a los anexos I y II y, cuando proceda, al anexo VIII, controlarán y supervisarán sus grandes riesgos según lo dispuesto en la Directiva 92/121/CEE, con las modificaciones establecidas en el anexo VI de la presente Directiva.».
4) El apartado 10 y la frase introductoria del apartado 11 del artículo 7 se sustituirán por el texto siguiente:
«10. Cuando no se ejerza el derecho de renuncia a que se refieren los apartados 7 y 9, y a los efectos del cálculo en base consolidada de los requisitos de capital establecidos en los anexos I y VIII y de los riesgos frente a clientes establecidos en el anexo VI, las autoridades competentes podrán permitir que las posiciones de la cartera de negociación de una entidad se compensen con las posiciones de la cartera de negociación de otra entidad, con arreglo a las normas establecidas en los anexos I, VI y VIII.
Además, podrán permitir que las posiciones en divisas de una entidad se compensen con las posiciones en divisas de otra entidad con arreglo a las normas establecidas en el anexo III o el anexo VIII. También podrán permitir que las posiciones en materias primas de una entidad se compensen con las posiciones de otra entidad con arreglo a las normas establecidas en el anexo VII o el anexo VIII.
11. Las autoridades competentes podrán permitir asimismo la compensación con la cartera de negociación y con las posiciones en divisas y en materias primas, respectivamente, de empresas situadas en terceros países, siempre que se cumplan simultáneamente las condiciones siguientes:».
5) El apartado 5 del artículo 8 se sustituirá por el texto siguiente:
«5. Las autoridades competentes exigirán a las entidades que les comuniquen inmediatamente todos los casos en que sus contrapartes en pactos de recompra o de recompra inversa o en operaciones de préstamo de valores o de materias primas o de toma de valores o de materias primas en préstamo incumplan sus obligaciones. La Comisión presentará al Consejo un informe sobre estos casos y sobre sus consecuencias para el régimen que se aplica en la presente Directiva a tales pactos y operaciones antes de que transcurran tres años a partir de la fecha mencionada en el artículo 12. Este informe describirá también la forma en que las entidades cumplen aquéllas de las condiciones i) a v) de la letra b) del punto 6 del artículo 2 que les sean aplicables, especialmente la condición v). Contendrá asimismo información pormenorizada sobre cualquier cambio del volumen relativo de las operaciones tradicionales de préstamo de las entidades y de sus operaciones de préstamo mediante pactos de recompra inversa y operaciones de toma de valores o materias primas en préstamo. Si, basándose en dicho informe y en otros datos, la Comisión concluyera que son necesarias nuevas salvaguardias para evitar abusos, propondrá las medidas pertinentes.».
6) Se insertará el artículo siguiente:
«Artículo 11 bis
Hasta el 31 de diciembre de 2006, los Estados miembros podrán autorizar a sus entidades a utilizar las tasas mínimas diferenciales, de mantenimiento e íntegras que se indican en el siguiente cuadro en lugar de las mencionadas en los puntos 13, 14, 17 y 18 del anexo VII siempre que las entidades, en opinión de sus autoridades competentes:
i) negocien un volumen significativo de materias primas,
ii) cuenten con una cartera de materias primas diversificada, y
iii) no se encuentren aún en situación de utilizar modelos internos a efectos del cálculo de los requisitos de capital respecto del riesgo de materias primas, con arreglo al anexo VIII.
SITIO PARA UN CUADRO
Los Estados miembros informarán a la Comisión sobre la utilización que hagan del presente artículo.».
7) Los anexos I, II, III y V quedarán modificados y se añadirán los anexos VII y VIII con arreglo a lo dispuesto en el anexo de la presente Directiva.
Artículo 2
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para cumplir la presente Directiva a más tardar veinticuatro meses después de su entrada en vigor. Informarán inmediatamente de ello a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones básicas de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 3
La presente Directiva entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 4
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Luxemburgo, el 22 de junio de 1998.