32000R1825
L 216/8
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1825/2000 НА КОМИСИЯТА
от 25 август 2000 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 г. за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (1), и по-специално член 19 от него,
като има предвид, че:
(1)
Трябва да се установят подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1760/2000, по-специално относно продажбите между държави-членки, за да не води системата за етикетиране до нарушения на търговията на пазара на говеждо и телешко месо.
(2)
За да се осигури възможност за проследяемост, е необходимо, в контекста както на задължителната, така и на доброволната системи за етикетиране на говеждо месо, операторите и организациите да поддържат идентификационна система и всеобхватна регистрационна система за говеждо месо на всеки различен етап от производството и продажбата.
(3)
За да се идентифицират кланиците, които нямат номер на одобрение, е необходимо през преходния период да се предвидят алтернативни методи за идентификация на такива кланици.
(4)
Необходимо е също така да се установи процедура, която да се следва при етикетирането на говеждо месо, получено от животни, пълна информация за раждането и движението на които не е налице, тъй като вписването на тези данни се изисква едва след 1 януари 1998 г. с Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета от 21 април 1997 г. за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо (2). Подобна разпоредба се изисква за етикетирането на говеждо месо, получено от животни, внесени живи в рамките на Общността от трети страни.
(5)
В контекста на пълното обозначаване на произхода, за да се избегне ненужното повтаряне на обозначението на етикета на държавите-членки или трети страни, където става отглеждането, е необходимо да се въведе опростено представяне, което се основава на времето, през което животното, от което е получено говеждото месо, се е намирало в държавата-членка или трета страна по рождение или заколване.
(6)
Необходимо е да се изясни ситуацията по отношение на допълнителната информация, която може да се включва на етикетите съгласно опростените процедури за етикетиране за мляно говеждо месо. Тази допълнителна информация може, съгласно член 13 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, да бъде посочвана до 1 септември 2000 г. Определена информация може да бъде посочвана само до 1 януари 2002 г., ако съответната държава-членка е взела решение да прилага национална задължителна система за етикетиране, включваща тази информация, или ако съответният оператор посочва информацията доброволно.
(7)
В контекста на доброволната система за етикетиране на говеждо месо е необходимо да се предвиди ускорена или опростена процедура на одобряване за някои парчета говеждо месо, етикетирани в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация и внесени на територията на друга държава-членка.
(8)
С оглед на гарантиране надеждността на спецификацията е необходимо независимият и компетентният орган да имат достъп до цялата документация, която се съхранява от операторите и организациите, и да извършват редовни проверки на място на база на анализ на риска.
(9)
Член 17 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 установява някои разпоредби, съгласно които производството на говеждо месо става изцяло или частично в трети страни. Целесъобразно е да се предвидят подробни правила за прилагане на процедурата за одобряване вноса на говеждо месо от трети страни.
(10)
За да гарантира, че процедурите на етикетиране, свързани с вносно говеждо месо, са така надеждни, както и приложимите за говеждо месо от Общността, Комисията проучва уведомленията, получени от трети страни. Пълните уведомления се предават на държавите-членки, когато Комисията стигне до заключението, че процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна, са еквивалентни на стандартите, установени в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
(11)
За да гарантира надеждността на системата за етикетиране в трети страни, Комисията може да поиска допълнителна информация и трябва да вземе необходимите мерки в светлината на получената информация в резултат на тези искания.
(12)
Комисията може да извършва проверки в трети страни. За да е в състояние да извършва проверки в трета страна, Комисията се нуждае от предварително съгласие на съответната трета страна. Ако няма такова съгласие, Комисията трябва да вземе необходимите мерки.
(13)
Необходимо е държавите-членки да извършват проверки, за да се гарантира достатъчна точност на използваните доброволни етикети.
(14)
Трябва да се създаде рамка на санкциите, които следва да се налагат на операторите. Тази рамка трябва да отчита ситуациите, при които операторът не е етикетирал говеждо месо в съответствие с правилата на задължителната система за етикетиране или когато операторът не е етикетирал говеждо месо в контекста на доброволната система за етикетиране, без да съблюдава спецификацията, или когато няма одобрена спецификация. За ограничен срок, до 1 януари 2001 г., за да се вземат предвид трудностите на операторите при прилагане на този регламент, най-строгите санкции трябва да се налагат, когато етикетът съдържа информация, която е подвеждаща за потребителя или не съответства на одобрената спецификация.
(15)
Регламент (ЕО) № 820/97 предвиждаше всеки оператор или организация, които желаят да поставят доброволно обозначение на етикет, да представят спецификация за одобрение от компетентния орган на всяка държава-членка, в които се осъществява производството или продажбата на въпросното говеждо месо. Регламент (ЕО) № 2772/1999 на Съвета от 21 декември 1999 година относно общи правила за система за задължително етикетиране на говеждото месо (3) позволи на операторите да продължат да поставят доброволни означения, в допълнение към задължителните означения, до 31 август 2000 г.
(16)
При условие че няма промяна в одобрените доброволни спецификации и те отговарят на новите правила, целесъобразно е тези спецификации, както и тези, одобрени за трети страни, да продължат да бъдат валидни.
(17)
Регламент (ЕО) № 820/97 предвижда, когато налице е достатъчно подробна информация в системата за идентификация и регистрация на говеда, държавите-членки да могат да вземат решение, че за говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани в същата държава-членка, на етикетите трябва да бъде отбелязана и допълнителна информация. Регламент (ЕО) № 2772/1999 разреши на държавите-членки да продължат да имат възможност да прибягват до налагане на задължителна система за етикетиране на говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани на тяхната собствена територия в съответствие с член 19, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 820/97, временно, до 31 август 2000 г.
(18)
Решение № 98/595/ЕО на Комисията от 13 октомври 1998 г. относно прилагането на система за задължително етикетиране на говеждо месо във Франция и Белгия (4) и Решение № 1999/1/ЕО на Комисията от 14 декември 1998 г. относно прилагането на система за задължително етикетиране на говеждо месо във Финландия (5) позволяват на тези държави-членки да налагат система за задължително етикетиране на говеждо месо от животни, родени, отгледани и заклани на тяхната собствена територия. Тези решения, както и други бъдещи такива решения, трябва да продължат да се прилагат, докато пълното идентифициране по произход в системата за задължително етикетиране в Общността влезе в сила от 1 януари 2002 г.
(19)
За да се извършва мониторинг на прилагането на доброволната система за етикетиране, държавите-членки трябва да създадат регистър на одобрените спецификации и да съобщават на Комисията информация за националните им правила за прилагане и одобрените на техните територии доброволни означения. Тази информация трябва редовно да се актуализира.
(20)
Необходимо е да се отмени Регламент (ЕО) № 1141/97 на Комисията от 23 юни 1997 г. относно установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо (6), последно изменен с Регламент (ЕО) № 824/98 (7). Въпреки това, за да се избегне объркване през преходния период преди въвеждането на задължителната система, както е установено в Регламент (ЕО) № 1760/2000, Регламент (ЕО) № 1141/97 трябва да остане приложим за месо, получено от животни, заклани преди 1 септември 2000 г.
(21)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по говеждото и телешкото месо,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Проследяемост
Всички оператори и организации по смисъла на член 12, трето тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000, разполагат на всеки от отделните етапи на производство и продажба с идентификационна система и всеобхватна регистрационна система.
Тази система се прилага по такъв начин, че да осигурява връзка между идентификацията на месото и съответното животно или животни, както е предвидено в член 13, параграф 1 и член 16, параграф 2 от посочения регламент.
Регистрационната система съдържа вписване, по-специално, на пристигането и заминаването на добитъка, труповете на закланите животни и/или парчета от тях, за да бъде гарантирана връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 2
Етикетиране, когато няма налична информация
1. Номерът на одобрението, предвиден в член 13, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е:
а)
или номерът на одобрението, предвиден в член 10, параграф 1 от Директива 64/433/ЕИО на Съвета (8),
б)
или, когато няма номер на одобрение, националният регистрационен номер.
Когато не е налице нито един от двата номера, до 1 януари 2001 г. номерът може да бъде заменен с наименованието и адреса на кланицата.
2. При прилагането на член 13, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000:
а)
за месо, получено от животни, родени в Общността преди 1 януари 1998 г., когато информацията относно мястото на раждане и/или мястото на отглеждане, когато е различно от последното място на отглеждане, не е на разположение, обозначението за мястото на раждане и/или мястото на отглеждане се заменя с обозначението „*(Родено преди 1 януари 1998 г.)“,
б)
за месо, получено от животни, внесени живи на територията Общността, когато информацията относно мястото на раждане и/или мястото на отглеждане, когато е различно от последното място на отглеждане, не е на разположение, обозначението за мястото на раждане и/или мястото на отглеждане се заменя с обозначението „*(Внесено живо в ЕО)“ или „*(Внесено живо от[наименованието на страната])“.
Член 3
Опростяване на обозначението за произход
При прилагането на член 13, параграф 5, буква а) от Регламент (ЕО) № 1760/2000 за говеждо месо, получено от животни, които са били отглеждани 30 или по-малко дни:
-
в друга държава-членка или трета страна по рождение,
-
в друга държава-членка или трета страна по рождение, където е станало коленето,
обозначаването на тези държави-членки или трети страни, като държава-членка или трета страна, в които е осъществено отглеждането, няма да се изисква, при положение че тези животни са били отглеждани в друга държава-членка или трета страна за срок не по-дълъг от 30 дни.
Член 4
Размер на групата
1. При транжирането на труповете на закланите животни или четвъртинките, размерът на групата, предвидена в член 13, параграф 1, алинея втора от Регламент (ЕО) № 1760/2000, се определя от броя на труповете на заклани животни или четвъртинки, транжирани заедно и представляващи една партида за съответната транжорна. Този размер не може в никакъв случай да превишава производството за един ден.
2. При по-нататъшно транжиране или мелене, групата може да включи всички групи, посочени в параграф 1, вложени в транжиране или мелене през същия ден.
Член 5
Мляно говеждо месо
1. За целите на настоящия регламент мляното месо се дефинира като месо, което е било накълцано или прекарано през спирално-винтова мелачка.
2. Допълнителната информация, която може да се включва на етикетите, както това е предвидено в член 14, третата алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е следната:
а)
от 1 септември 2000 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 2, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, както и датата на смилане;
б)
от 1 септември 2000 г. до 1 януари 2002 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 5, букви а), i) и ii), и б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, ако съответната държава-членка е взела решение да прилага национална система за задължително етикетиране, включваща такава информация, или ако съответният оператор посочва доброволно информацията в съответствие със раздел II на дял II от Регламент (ЕО) № 1760/2000;
в)
от 1 януари 2002 г. - обозначенията, посочени в член 13, параграф 5, буква а), i) и ii) от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Член 6
Процедури на одобрение
1. Срокът, предвиден в член 16, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, през който одобрението не е отказано или не е поискана допълнителна информация от компетентния орган на държавата-членка, до която се изпраща говеждото месо, е два месеца от деня, следващ датата на подаване на заявлението.
2. В съответствие с член 16, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 за първокачествените парчета говеждо месо в индивидуални опаковки, етикетирани в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация и внесени на територията на друга държава-членка, когато на първоначалния етикет не се добавя информация, срокът, предвиден в член 16, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, е 14 дни.
3. За целите на член 16, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 говеждо месо в малки опаковки за търговия на дребно, което е било етикетирано в държава-членка в съответствие с одобрена спецификация, може да бъде внесено на територията на друга държава-членка и търгувано в нея без предварително одобрение на спецификацията на етикетиране от тази държава-членка, при условие че:
а)
въпросните опаковки остават непроменени;
б)
спецификацията, одобрена в държавата-членка на опаковане, обхваща и търговията с пакетирано говеждо месо в други държави-членки;
в)
държавата-членка, одобряваща такава спецификация, предостави цялата необходима информация предварително на всички други държави-членки, в които съгласно одобрената спецификация трябва да се търгува пакетираното говеждо месо.
Член 7
Проверки
1. Операторите и организациите предоставят по всяко време на експертите на Комисията, на компетентния орган и на съответния независим контролен орган по смисъла на член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000 достъп до техните помещения и до цялата документация, която доказва, че информацията на съответните етикети е вярна.
2. Компетентният орган и, в случая, посочен в член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, независимият контролен орган, извършват редовни проверки на място въз основа на анализ на риска, който трябва да отчита, по-специално, сложността на съответната спецификация. За всяка проверка се изготвя доклад за извършената инспекция, който трябва да включва всички дефицити, както и предложените мерки за подобряване на положението и всички крайни срокове и наложените санкции.
3. Когато не се ползва опцията, предвидена в член 16, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1760/2000, държавите-членки извършват проверки по такъв начин, че да предоставят гаранции за точността на използваните етикети. Тяхната честота се определя, по-специално, от сложността на съответните спецификации.
4. Операторите, организациите и независимите контролни органи съобщават цялата релевантна информация на компетентния орган.
Член 8
Одобрения, предоставяни от трети страни
1. Комисията проверява дали уведомленията са направени, както е предвидено в член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1760/2000. При получаване на уведомление, което е непълно, Комисията информира съответната трета страна, като посочва каква информация е необходима.
Пълните уведомления се предават на държавите-членки освен ако Комисията стигне до заключение, че процедурите и/или критериите в съответната трета страна не са еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000 в съответствие с пълномощията ѝ да го направи съгласно член 17, параграф 2, трета алинея от посочения регламент.
2. Ако по което и да било време Комисията счете въз основа на уведомлението, предвидено в член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, че е целесъобразно да провери дали процедурите и/или критериите, съобщени от трета страна, са понастоящем еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000, Комисията може да поиска третата страна да предостави всякаква необходима информация. По-специално Комисията може да поиска третата страна да предостави копия на спецификациите, одобрени от определения компетентен орган. Комисията може по-нататък да поиска от третата страна да разреши представители на Комисията да извършат проверки в третата страна.
3. Ако информация или разрешение, поискани съгласно предходния параграф, не се получат в срока, определен от Комисията, то Комисията може да заключи, че процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна, не са еквивалентни на стандартите, предвидени в Регламент (ЕО) № 1760/2000.
4. Комисията може по всяко време да промени своето първоначално решение по отношение на еквивалентността на процедурите и/или критериите, прилагани в съответната трета страна съгласно член 17, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) 1760/2000.
Член 9
Санкции
1. Държавите-членки определят система от санкции, която се прилага в случай на нарушения на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1760/2000 и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефикасни, пропорционални и възпиращи.
2. Без да се засягат санкциите, предвидени в член 18 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, когато говеждо месо е етикетирано:
-
без спазване на задължителната система за етикетиране или
-
при прилагане на доброволната система - неспазвайки спецификацията или когато няма одобрена спецификация,
държавите-членки изискват отстраняване на говеждото месо от пазара до повторното му етикетиране в съответствие с настоящия регламент.
Въпреки това, ако съответното месо отговаря на всички съществуващи ветеринарни и санитарни правила, държавите-членки могат, в допълнение на санкциите, предвидени в параграф 1, да разрешат прякото изпращане на това месо за преработка в продукти, различни от посочените в член 12, първо тире от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
3. До 1 януари 2001 г. отстраняването на говеждо месо от пазара може да става само когато етикетът съдържа информация, която може да подведе потребителя в значителна степен или не отговаря на одобрената спецификация.
Член 10
Регистър
Компетентният орган създава регистър на одобрените спецификации и, по-специално, за всеки оператор и организация, отговорни за етикетирането на говеждото месо, и независимия орган, отговорен за проверките.
Член 11
Уведомявания
Държавите-членки уведомяват Комисията относно:
а)
наименованията на органите, компетентни за прилагането на системата за етикетиране, съгласно Регламент (ЕО) № 1760/2000, както и на подробните правила за неговото прилагане и, по-специално, тези, които се отнасят за съответните проверки, които трябва да бъдат извършвани, и санкциите, които трябва да бъдат налагани;
б)
до 30 септември 2000 г., пълния списък на всички доброволни обозначения, одобрени на тяхна територия;
в)
на всеки три месеца, актуализиране на списъка, посочен в буква б).
Член 12
Преходна разпоредба
При условие че те са в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000 и с настоящия регламент,
а)
доброволни спецификации, одобрени съгласно членове 14 и 15 от Регламент (ЕО) № 820/97, продължават да са валидни;
б)
националните системи за задължително етикетиране на говеждо месо, одобрени в съответствие с член 19, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 820/97, продължават да са валидни до 1 януари 2002 г., както и други подобни решения.
Член 13
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1141/97 се отменя.
Въпреки това този регламент остава приложим за месо, получено от животни, заклани преди 1 септември 2000 г.
Позоваванията на отменения регламент се тълкуват като позовавания на настоящия регламент съобразно таблицата на съответствие в приложението.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага за говеждо месо, получено от животни, заклани на или след 1 септември 2000 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставен в Брюксел на 25 август 2000 година.
Reglamento (CE) no 1825/2000 de la Comisión
de 25 de agosto de 2000
por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 1760/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta al etiquetado de la carne de vacuno y los productos a base de carne de vacuno
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) n° 1760/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de julio de 2000, que establece un sistema de identificación y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno y por el que se deroga el Reglamento (CE) n° 820/97 del Consejo(1), y, en particular, su artículo 19,
Considerando lo siguiente:
(1) A fin de que el sistema de etiquetado no dé lugar a distorsiones comerciales en el mercado de la carne de vacuno, resulta conveniente establecer disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 1760/2000, en particular en lo tocante a las ventas entre Estados miembros.
(2) Para garantizar la rastreabilidad, es necesario que, en el contexto de los sistemas tanto obligatorio como facultativo de etiquetado de la carne de vacuno, los agentes económicos y organizaciones lleven un sistema de identificación y registro completo de la carne de vacuno, en cada una de las fases de producción y venta.
(3) Con objeto de identificar los mataderos que no disponen de un número de autorización, es necesario establecer, durante un período transitorio, métodos alternativos para la identificación de los mismos.
(4) Asimismo, es preciso definir el procedimiento que habrá de seguirse para etiquetar la carne de vacuno procedente de animales con respecto a los cuales no se disponga de datos completos sobre su nacimiento y movimientos, dado que el Reglamento (CE) n° 820/97 del Consejo, de 21 de abril de 1997, por el que se establece un sistema de identificación y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno(2), sólo exigía el registro de tales datos después del 1 de enero de 1998. Además, es necesario establecer una disposición similar en relación con el etiquetado de la carne de vacuno procedente de animales importados vivos a la Comunidad desde terceros países.
(5) A efectos de la indicación completa del origen, y con objeto de evitar repeticiones innecesarias en la etiqueta de los Estados miembros o terceros países de cría, es preciso introducir una presentación simplificada basada en el tiempo que el animal del que procede la carne ha permanecido en el Estado miembro o tercer país de nacimiento o de sacrificio.
(6) Es necesario aclarar la situación en lo que respecta a la información suplementaria que puede incluirse en las etiquetas, dentro de los procedimientos simplificados de etiquetado aplicables a la carne de vacuno picada. De conformidad con lo dispuesto en el artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, esta información suplementaria podrá incluirse después del 1 de septiembre de 2000. Hasta el 1 de enero de 2002, determinados datos sólo podrán constar en la etiqueta si el Estado miembro correspondiente ha decidido aplicar un sistema nacional obligatorio de etiquetado que exija tal información o si el agente económico considerado la incluye de forma voluntaria.
(7) En el contexto del sistema facultativo de etiquetado de la carne de vacuno, es necesario establecer un procedimiento de aprobación acelerado o simplificado para determinados cortes de carne etiquetados en un Estado miembro, de acuerdo con un pliego de condiciones aprobado, e introducidos en el territorio de otro Estado miembro.
(8) Con vistas a garantizar la fiabilidad del pliego de condiciones, es necesario que el organismo independiente y la autoridad competente tengan acceso a todos los registros de los agentes económicos y de las organizaciones y lleven a cabo controles periódicos al azar sobre la base de un análisis de riesgos.
(9) El artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000 establece una serie de disposiciones aplicables en aquellos casos en que la carne de vacuno sea producida, total o parcialmente, en un tercer país. Resulta oportuno establecer disposiciones de aplicación a efectos del procedimiento de aprobación de las importaciones de carne de vacuno de terceros países.
(10) A fin de asegurarse de que las disposiciones de etiquetado de la carne de vacuno importada son tan fiables como las aplicables a la carne comunitaria, la Comisión debe examinar las notificaciones recibidas de terceros países. Si la Comisión llega a la conclusión de que los procedimientos y criterios aplicados en el tercer país correspondiente son equivalentes a las normas fijadas en el Reglamento (CE) n° 1760/2000, se remitirán a los Estados miembros las notificaciones completas.
(11) Con vistas a garantizar la fiabilidad del sistema de etiquetado de terceros países, la Comisión puede solicitar información adicional, debiendo tomar las medidas necesarias a la luz de la información que reciba.
(12) La Comisión puede realizar controles en terceros países. Para ello requiere el consentimiento previo del tercer país afectado. En ausencia de tal consentimiento, la Comisión debe tomar las medidas oportunas.
(13) Es necesario que los Estados miembros realicen controles para garantizar un grado suficiente de exactitud de las etiquetas utilizadas con carácter facultativo.
(14) Conviene establecer un marco que regule las sanciones que se impondrán a los agentes económicos. Dicho marco debe contemplar los supuestos de que el agente económico no haya etiquetado la carne de vacuno de conformidad con las normas del sistema obligatorio, o de que, dentro del sistema facultativo, el agente económico haya etiquetado la carne sin ajustarse al pliego de condiciones o sin que exista un pliego de condiciones aprobado. Durante un período limitado, esto es, hasta el 1 de enero de 2001, y atendiendo a las dificultades que puede suponer para los agentes económicos el cumplimiento del presente Reglamento, las sanciones más graves sólo deben imponerse en aquellos casos en que la etiqueta contenga información engañosa para el consumidor o que no se ajuste al pliego de condiciones aprobado.
(15) Con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento (CE) n° 820/97, cualquier agente económico u organización que desee incluir una indicación facultativa en una etiqueta debe presentar un pliego de condiciones para aprobación a la autoridad competente de cada uno de los Estados miembros en los que se efectúe la producción o venta de la carne de vacuno. El Reglamento (CE) n° 2772/1999 del Consejo, de 21 de diciembre de 1999, por el que se aprueban las normas generales de un sistema obligatorio de etiquetado de la carne de vacuno(3), permite a los agentes económicos seguir incluyendo indicaciones facultativas en las etiquestas de la carne de vacuno, además de las obligatorias, hasta el 31 de agosto de 2000.
(16) Siempre que no se hayan introducido modificaciones en los pliegos de condiciones facultativos aprobados y éstos se ajusten a las nuevas normas, resulta oportuno que tales pliegos sigan siendo válidos, al igual que los aprobados en relación con terceros países.
(17) El Reglamento (CE) n° 820/97 faculta a los Estados miembros en los que exista un sistema suficientemente desarrollado de identificación y registro de los animales de la especie bovina para exigir que, en el caso de la carne de vacuno procedente de animales nacidos, criados y sacrificados en el mismo Estado miembro, se incluyan también en las etiquetas datos adicionales. El Reglamento (CE) n° 2772/1999 permite a los Estados miembros seguir recurriendo, con carácter provisional, a la posibilidad de imponer un sistema obligatorio de etiquetado para la carne de vacuno procedente de animales nacidos, engordados y sacrificados en su propio territorio, de conformidad con lo previsto en el apartado 4 del artículo 19 del Reglamento (CE) n° 820/97, hasta el 31 de agosto de 2000.
(18) La Decisión n° 98/595/CE de la Comisión, de 13 de octubre de 1998, relativa a la adopción de un sistema de etiquetado obligatorio para la carne de vacuno en Francia y Bélgica(4), y la Decisión n° 1999/1/CE de la Comisión, de 14 de diciembre de 1998, relativa a la aplicación de un sistema de etiquetado obligatorio para la carne de vacuno en Finlandia(5), permiten a los citados Estados miembros instaurar un sistema obligatorio de etiquetado para la carne de vacuno procedente de animales nacidos, engordados y sacrificados en su propio territorio. Resulta conveniente que estas Decisiones, al igual que cualesquiera otras Decisiones posteriores del mismo tipo, sigan siendo aplicables hasta que la indicación completa del origen forme parte del sistema obligatorio comunitario de etiquetado, esto es, hasta el 1 de enero de 2002.
(19) Con vistas a realizar un seguimiento de la aplicación del sistema facultativo de etiquetado, es conveniente que los Estados miembros lleven en registro de los pliegos de concidiones aprobados y comuniquen a la Comisión sus disposiciones nacionales de aplicación y las indicaciones facultativas aprobadas en su territorio. Esta información debe actualizarse con regularidad.
(20) Resulta necesario derogar el Reglamento (CE) n° 1141/97 de la Comisión, de 23 de junio de 1997, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 820/97 del Consejo en lo que concierne al etiquetado de la carne de vacuno y de productos a base de carne de vacuno(6), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 824/98(7). No obstante, para evitar cualquier confusión durante el período transitorio previo a la introducción del sistema obligatorio previsto en el Reglamento (CE) n° 1760/2000, conviene que el Reglamento (CE) n° 1141/97 siga siendo aplicable a la carne procedente de animales sacrificados antes del 1 de septiembre de 2000.
(21) Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de la carne de vacuno.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Rastreabilidad
Todos los agentes económicos y las organizaciones, a efectos del tercer guión del artículo 12 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, dispondrán, en las diversas fases de producción y venta, de un sistema de identificación y registro completo.
Este sistema se aplicará del tal modo que se garantice una relación entre la identificación de la carne y el animal o animales correspondientes, según lo previsto en el apartado 1 del artículo 13 y el apartado 2 del artículo 16 de dicho Reglamento.
El sistema de registro comprenderá, en particular, la llegada y salida de ganado, canales o piezas, a fin de garantizar la existencia de una correlación entre la llegadas y salidas.
Artículo 2
Etiquetado en casos de carencia de datos
1. El número de autorización a que se refiere la letra b) del apartado 2 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000 será:
a) bien el número de autorización previsto en el apartado 1 del artículo 10 de la Directiva 64/433/CEE del Consejo(8);
b) o, cuando no exista un número de autorización, el número nacional de registro.
En el supuesto de que no se disponga de ninguno de los dos números, esta indicación podrá sustituirse hasta el 1 de enero de 2001 por el nombre y la dirección del matadero.
2. En aplicación de lo dispuesto en el apartado 5 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000:
a) en lo que respecta a la carne de vacuno procedente de animales nacidos en la comunidad antes del 1 de enero de 1998, cuando no se disponga de datos sobre el lugar de nacimiento o de cría, aparte del último lugar de cría, la indicación del lugar de nacimiento o de cría se sustituirá por la mención "*(Nacido antes del 1.1.98)";
b) en lo que respecta a la carne de vacuno procedente de animales importados vivos a la Comunidad, cuando no se disponga de datos sobre el lugar de nacimiento o de cría, aparte del último lugar de cría, la indicación del lugar de nacimiento o de cría se sustrituirá por la mención "*(Importado vivo en la CE)" o "*(Importado vivo de [nombre del tercer país])".
Artículo 3
Simplificaciones de la indicación del origen
En aplicación de lo dispuesto en la letra a) del apartado 5 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, cuando se trate de carne de vacuno procedente de animales que se hayan criado durante treinta días o menos:
- en el Estado miembro o tercer país de nacimiento,
- en el Estado miembro o tercer país en el que se haya realizado el sacrificio,
no se exigirá la indicación de dichos Estados miembros o terceros países como Estado miembro o tercer país de cría, siempre que tales animales hayan sido criados en otro Estado miembro o tercer país durante un período superior a treinta días.
Artículo 4
Tamaño de un grupo
1. En el despiece de las canales o los cuartos, el tamaño del grupo a que se refiere el párrafo segundo del apartado 1 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000 vendrá determinado por el número de canales o cuartos que se despiecen conjuntamente y que constituyan un solo lote para la planta de despiece correspondiente. El tamaño del grupo no podrá en ningún caso exceder de la producción de un día.
2. En posteriores operaciones de corte o picado, podrá reconstituirse un grupo a partir de todos los grupos a que se refiere el apartado 1 que hayan sido sometidos a dichas operaciones en el mismo día.
Artículo 5
Carne de vacuno picada
1. A efectos de la aplicación del presente Reglamento, se entenderá por carne picada la carne que haya sido reducida a fragmentos o haya pasado por una máquina picadora continua.
2. La información suplementaria que podrá incluirse en las etiquetas, de acuerdo con lo previsto en el párrafo tercero del artículo 14 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, será la siguiente:
a) a partir del 1 de septiembre de 2000, las indicaciones mencionadas en las letras b) y c) del apartado 2 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, así como la fecha de picado;
b) desde el 1 de septiembre de 2000 hasta el 1 de enero de 2002, las indicaciones mencionadas en los incisos i) y ii) de la letra a) y en la lebra b) del apartado 5 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, si el Estado miembro afectado ha decidido aplicar un sistema nacional obligatorio de etiquetado que comprenda tal información o si el agente económico interesado la incluye de forma voluntaria, de conformidad con lo previsto en la sección II del Título II del Reglamento (CE) n° 1760/2000;
c) a partir del 1 de enero de 2002, las indicaciones mencionadas en los incisos i) y ii) de la letra a) del apartado 5 del artículo 13 del Reglamento (CE) n° 1760/2000.
Artículo 6
Procedimientos de aprobación
1. El período a que se refiere el párrafo segundo del apartado 3 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, durante el cual la autoridad competente del Estado miembro al que se envíe la carne de vacuno no haya denegado ni concedido aprobación alguna ni haya solicitado información suplementaria, será de dos meses a contar desde el día siguiente al de presentación de la solicitud.
2. De conformidad con lo previsto en el apartado 5 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, en lo que respecta a los cortes de carne de vacuno de primera calidad en envases individuales, etiquetados en un estado miembro con arreglo a un pliego de condiciones aprobado e introducidos en el territorio de otro Estado miembro, sin que se añada información alguna a la etiqueta incicial, el período a que se refiere el párrafo segundo del apartado 3 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000 será de catorce días.
3. A efectos de lo dispuesto en el apartado 5 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, la carne de vacuno presentada en pequeños envases de venta al por menor que haya sido etiquetada en un Estado miembro con arreglo a un pliego de condiciones aprobado, podrá introducirse en el territorio de otro Estado miembro y ser comercializada en él sin necesidad de que este último apruebe previamente el pliego de condiciones de etiquetado, siempre que:
a) los envases en cuestión no se modifiquen;
b) el pliego de condiciones aprobado por el Estado miembro donde se realice el envasado abarque también la comercialización de la carne de vacuno envasada en otros Estados miembros;
c) el Estado miembro que apruebe dicho pliego de condiciones facilite de antemano toda la información necesaria a todos los demás Estados miembros en los que, de acuerdo con el pliego de condiciones aprobado, se vaya a comercializar la carne de vacuno envasada.
Artículo 7
Controles
1. Los agentes económicos y organizaciones garantizarán en todo momento a los expertos de la Comisión, a la autoridad competente y al correspondiente organismo de control independiente a efectos del párrafo tercero del apartado 1 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, el acceso a sus locales y a todos aquellos registros que demuestren que la información de las etiquetas es correcta.
2. La autoridad competente y, en el caso a que se refiere el párrafo tercero del apartado 1 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, el orgnaismo de control independiente llevarán a cabo con regularidad controles al azar, basándose en un análisis de riesgos en el que se tendrá en cuenta, en particular, la complejidad del pliego de condiciones considerado. Todo control dará lugar a la elaboración de un informe de inspección en el que se indicarán las posibles deficiencias y las medidas propuestas para corregirlas, así como los plazos y sanciones impuestos.
3. Cuando no se haga uso de la posibilidad prevista en el párrafo tercero del apartado 1 del artículo 16 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, los Estados miembros realizarán los controles oportunos, de tal forma que puedan ofrecerse garantías suficientes de la exactitud de las etiquetas utilizadas. Su frecuencia se determinará, en particular, en función de la complejidad del pliego de condiciones considerado.
4. Los agentes económicos, las organizaciones y los organismos de control independientes comunicarán a la autoridad competente cualquier información pertinente.
Artículo 8
Aprobación concedida por terceros países
1. La Comisión comprobará que las notificaciones están completas de conformidad con lo previsto en el apartado 2 del artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000. Cuando reciba una notificación incompleta, la Comisión se lo hará saber al tercer país afectado, indicando la información requerida.
Las notificaciones completas se enviarán a los Estados miembros, salvo que la Comisión, amparándose en la facultad que le confiere el párrafo tercero del apartado 2 del artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, llegue a la conclusión de que los procedimientos o criterios aplicados en el tercer país de que se trate no son equivalentes a las normas establecidas en el citado Reglamento.
2. En el supuesto de que la Comisión, basándose en la notificación prevista en el apartado 2 del artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, considere conveniente en cualquier momento comprobar si los procedimientos o criterios notificados por un tercer país son equivalentes en ese momento a las normas establecidas en el Reglamento (CE) n° 1760/2000, podrá solicitar a ese tercer país la información necesaria. En particular, la Comisión podrá solicitar al tercer país copias de los pliegos de condiciones aprobados por la autoridad competente designada. Asimismo, la Comisión podrá solicitar al tercer país que autorice a representantes de la Comisión a realizar inspecciones en él.
3. En el supuesto de que la Comisión no reciba la información o autorización solicitada en virtud de lo dispuesto en el apartado 2 en el plazo por ella fijado, podrá inferir que los procedimientos o criterios aplicados en el tercer país no son equivalentes a las normas establecidas en el Reglamento (CE) n° 1760/2000.
4. La Comisión podrá modificar en cualquier momento la decisión inicial que haya adoptado, en virtud de lo dispuesto en el párrafo tercero del apartado 2 del artículo 17 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, respecto de la equivalencia de los procedimientos o criteiros aplicados en el tercer país.
Artículo 9
Sanciones
1. Los Estados miembros determinarán el régimen de sanciones aplicable en los supuestos de infracción del Reglamento (CE) n° 1760/2000 y adoptarán todas las medidas necesarias para garantizar su aplicación. Las sanciones previstas deberán ser efectivas, proporcionadas y disuasorias.
2. Sin perjuicio de las sanciones a que se refiere el artículo 18 del Reglamento (CE) n° 1760/2000, cuando la carne de vacuno haya sido etiquetada:
- sin respetar el sistema de etiquetado obligatorio o,
- en caso de aplicarse el sistema facultativo, sin respetar el pliego de condiciones o sin que exista un pliego de condiciones aprobado,
los Estados miembros exigirán que la carne se retire del mercado hasta que vuelva a etiquetarse de conformidad con lo previsto en el presente Reglamento.
No obstante, si la carne considerada se ajusta a todas las normas veterinarias y de higiene vigentes los Estados miembros podrán, sin perjuicio de las sanciones a que se refiere el apartado 1, autorizar que dicha carne sea destinada directamente a su transformación en productos a base de carne, con exclusión de los mencionados en el primer guión del artículo 12 del Reglamento (CE) n° 1760/2000.
3. Hasta el 1 de enero de 2001, únicamente se procederá a retirar la carne de vacuno del mercado cuando la etiqueta contenga información que podría ser de tal naturaleza que induzca a error al comprador o que no se ajuste al pliego de condiciones aprobado.
Artículo 10
Registros
La autoridad competente llevará un registro de los pliegos de condiciones aprobados y, en particular, de cada agente económico y organización responsable del etiquetado de la carne de vacuno y del organismo independiente responsable de los controles.
Artículo 11
Comunicaciones
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión:
a) el nombre de las autoridades competentes a efectos de la aplicación del sistema de etiquetado previsto en el Reglamento (CE) n° 1760/2000, así como las disposiciones de aplicación adicionales y, en particular, las relativas a los controles que deberán efectuarse y las sanciones que se impongan;
b) para el 30 de septiembre de 2000, la lista de todas las indicaciones de carácter facultativo aprobadas en su territorio;
c) cada tres meses, una actualización de la lista a que se refiere la letra b).
Artículo 12
Disposiciones transitorias
Siempre y cuando se ajusten a lo dispuesto en el Reglamento (CE) n° 1760/2000 y en el presente Reglamento:
a) los pliegos de condiciones de carácter facultativo aprobados en virtud de lo previsto en los artículos 14 y 15 del Reglamento (CE) n° 820/97 seguirán siendo válidos;
b) los sistemas nacionales obligatorios de etiquetado de la carne de vacuno aprobados, al amparo de lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 19 del Reglamento (CE) n° 820/97, seguirán siendo válidos, al igual que cualesquiera decisiones posteriores de este tipo, hasta el 1 de enero de 2002.
Artículo 13
Derogación
Queda derogado el Reglamento (CE) n° 1141/97.
No obstante, seguirá siendo de aplicación a efectos de la carne procedente de animales sacrificados antes del 1 de septiembre de 2000.
Las referencias al Reglamento derogado se entenderán hechas al presente Reglamento con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo.
Artículo 14
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Comunidades Europeas.
Será aplicable a la carne de vacuno procedente de los animales sacrificados a partir del 1 de septiembre de 2000.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 25 de agosto de 2000.