31997L0023
L 181/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 97/23/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ НА И СЪВЕТА
от 29 май 1997 година
относно сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка със съоръженията под налягане
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3), с оглед съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 4 февруари 1997 г.,
(1)
като имат предвид, че вътрешният пазар е зона без вътрешни граници, в която са осигурени свободно движение на стоки, хора, услуги и капитал;
(2)
като имат предвид, че съществува разлика в съдържанието и обхвата на действие на законовите, подзаконовите и административни разпоредби, в сила в държавите-членки с оглед безопасността и здравето на хората, и, когато е целесъобразно, на домашни животни или собственост, когато технически средства, работещи под налягане, не са обхванати от действието на настоящото законодателството на Общността; като имат предвид, че процедурите по сертифициране и инспекция на такива средства се различават в отделните държави-членки; като има предвид, че такива несъответствия могат да създадат пречки в търговията в рамките на Общността;
(3)
като имат предвид, че хармонизацията на националното законодателство е единственото средство за отстраняване на тези пречки към свободната търговия; като има предвид, че тази цел не може да се постигне със задоволителен резултат от отделните държави-членки; като имат предвид, че тази директива определя задължителни разпоредби за свободното движение на съоръженията, за които е приложима;
(4)
като имат предвид, че дадено съоръжение, което работи под налягане не повече от 0,5 бара, не представлява значителен риск, дължащ се на това налягане; като имат предвид, че не би трябвало да съществуват прегради за неговото свободно движение в рамките на Общността; като имат предвид, че тази директива се отнася само за съоръжения с максимално допустимо налягане PS, превишаващо 0,5 бара;
(5)
като имат предвид, че тази директива се отнася също и до функционални групи, съставени от няколко части съоръжения под налягане, които образуват едно неразделно и функциониращо цяло; като имат предвид, че тези функционални групи могат да варират от прости функционални групи като например тенджери под налягане до сложни функционални групи като тръбни бойлери; като имат предвид, че производителят би могъл да планира да пусне на пазара това съоръжение като функционална група, а не под формата на съставните си части, тогава тази функционална група трябва да отговаря на настоящата директива; като имат предвид, че от друга страна, настоящата директива не обхваща функционални групи от съоръжения под налягане на място и под отговорността на потребителя, както е случаят с индустриалните инсталации;
(6)
като имат предвид, че настоящата директива хармонизира националните разпоредби за рисковете, дължащи се на налягане, като имат предвид, че другите рискове, дължащи се на тези съоръжения, могат да попаднат в приложното поле на друга директива, която третира такива рискове; като имат предвид, че съоръженията под налягане могат да се включат сред продуктите в обхвата на друга директива, въз основа на член 100а от Договора; като имат предвид, че разпоредбите, изложени в някои от тези директиви, третират риска, дължащ се на високо налягане; като имат предвид, че тези разпоредби се считат за подходящи да осигуряват необходимата защита; като имат предвид, когато рискът, свързан с тези съоръжения, остава малък; като имат предвид, че в тази връзка има основание да се изключат тези съоръжения от обхвата на настоящата директива;
(7)
като имат предвид, че въпросът за съоръженията под налягане, включени в международните конвенции, транспортът и рискове, дължащи се на налягане, трябва във възможно най-кратки срокове се разгледат от предстоящите директиви на Общността, основани на тези конвенции или допълнения към съществуващите директиви; като имат предвид, че тези съоръжения са съответно изключени от обхвата на настоящата директива;
(8)
като имат предвид, че някои видове съоръжения под налягане, въпреки че имат максимално допустимото налягане PS по-високо от 0,5 бара, не представляват значителен риск, дължащ се на налягането, и следователно свободното движение в Общността на подобни съоръжения не би трябвало да се възпрепятства, ако то е законно произведено или пуснато на пазара в една държава-членка; като имат предвид, че не е необходимо за осигуряване свободно движение на тези съоръжения те да се включват в обхвата на настоящата директива; като имат предвид, че то е надлежно и изрично изключено от нейния обхват;
(9)
като имат предвид, че други съоръжения под налягане, предмет на максимално допустимо налягане по-високо от 0,5 бара и представляващи значителен риск, дължащ се на налягането, но с оглед на което са гарантирани свободно движение и подходящо ниво на безопасност, се изключват от обхвата на настоящата директива; като имат предвид, че такива изключвания, обаче, следва редовно да се проверяват с оглед да се установи дали е необходимо да се предприеме някакво действие на ниво Съюз;
(10)
като имат предвид, че регламентите за премахване на техническите бариери в търговията, трябва да следват новия подход, предвиден в резолюцията на Съвета от 7 май 1985 г. относно нов подход за техническа хармонизация и стандарти (4), което изисква дефиниция на основните изисквания за безопасност и други изисквания на обществото, без да се намаляват съществуващите доказани нива на защита в рамките на държавите-членки; като имат предвид, че тази резолюция предвижда много голям брой производства да бъдат обхванати от единна директива, с цел да се избегнат чести изменения и мултиплициране на директивите;
(11)
като имат предвид, че съществуващите директиви на Общността относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, отнасящи се до съоръженията под налягане, са направили положителни стъпки към премахване на бариерите в търговията в тази област; като имат предвид, че тези директиви обхващат само този раздел в незначителна степен; като имат предвид, че Директива 87/404/ЕИО на Съвета от 25 юни 1987 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки, свързани с прости съоръжения под налягане (5), това е първият случай на приложение на новия подход в раздела на съоръженията под налягане; като имат предвид, че настоящата директива няма да се прилага в зоната, обхваната от Директива 87/404/ЕИО; като имат предвид, че не по-късно от три години след влизане в сила на настоящата директива, се направи преглед на приложението на Директива 87/404/ЕИО с оглед да се установи необходимостта от нейното включване към настоящата директива;
(12)
като имат предвид, че рамковата директива, Директива 76/767/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно общите разпоредби за уредите под налягане и методите за контрол на тези уреди (6) не е задължителна; като имат предвид, че тя предвижда процедура за двустранно признаване на тестовете и проверки на съоръженията под налягане, които не са работили задоволително, и следователно трябва да се заменят с ефективни мерки на Общността;
(13)
като имат предвид, че обхватът на настоящата директива трябва да се базира на една обща дефиниция на термина „съоръжения под налягане“, което да позволява техническото усъвършенстване на тези продуктите;
(14)
като имат предвид, че спазването на основните изисквания за безопасност е необходимо, за да се осигури безопасността на съоръженията под налягане; като имат предвид, че тези изисквания са разделени на общи и специфични изисквания, на които съоръженията под налягане трябва да отговарят; като имат предвид, че специфичните изисквания са предвидени за определен тип съоръжения под налягане; като имат предвид, че някои типове съоръжения под налягане в категориите III и IV трябва да са предмет на окончателна оценка, която да включва окончателна инспекция и тестове за доказателство;
(15)
като имат предвид, че държавите-членки трябва да могат да излагат произведените от тях съоръжения под налягане на търговски панаири, които все още не са в съответствие с изискванията на настоящата директива; като имат предвид, че по време на демонстрации трябва да се вземат необходимите мерки за безопасност, съгласно общите правила за безопасност на заинтересованата държава-членка за осигуряване безопасността на лицата;
(16)
като имат предвид, че да се улесни задачата за демонстриране на съгласуваност с основните изисквания, е полезно стандартите да са хармонизирани на европейско ниво, особено по отношение на проекта, производството и изпитването на съоръженията под налягане, съгласуваност, която дава възможност да се приеме, че продуктът отговаря на споменатите основни изисквания; като имат предвид, че стандартите, хармонизирани на европейско ниво, са изготвени от частни организации и трябва да запазят своя незадължителен статус; като имат предвид, че за тази цел Европейският комитет по стандартизация (CEN) и Европейският комитет по стандартизация в електротехниката (Сenelec) се признават за организации, компетентни да приемат хармонизираните стандарти, които следват общите насоки за сътрудничество между Комисията и тези два органа, подписани на 13 ноември 1984 г.;
(17)
като имат предвид, че за целите на настоящата директива, хармонизираният стандарт представлява техническа спецификация (европейски стандарт или документ за хармонизация), приет от един или друг от тези органи, или от двата, по искане на Комисията съгласно Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г. относно определяне на процедура за осигуряване на информация в сферата на техническите стандарти и наредби (7) и съгласно общите насоки, посочени по-горе; като имат предвид, че, по отношение на стандартизацията, е в полза на комисията да получи помощта на Комитета, учреден съгласно Директива 83/189/ЕИО; като имат предвид, че Комитетът, при необходимост, се консултира с технически експерти;
(18)
като имат предвид, че производството на съоръжения под налягане изисква използването на безопасни материали; като имат предвид, че в отсъствието на хармонизирани стандарти е необходимо да се определят характеристиките на материалите, които се използват многократно; като имат предвид, че тази дефиниция е установена от европейските одобрения за материалите, като тези одобрения са издадени от един от нотифицираните органи, специално създадени за тази цел; като имат предвид, че материалите, които отговарят на европейските одобрения, се счита, че изпълняват основните изисквания на настоящата директива;
(19)
като имат предвид, че с оглед естеството на рисковете, свързани с използването на съоръжения под налягане, е необходимо да се установят процедури за оценка на съответствието с основните изисквания на директивите; като имат предвид, че тези процедури трябва да се разделят според нивото на опасност, характерно за съоръженията под налягане; като имат предвид, че за всяка категория съоръжения под налягане трябва да има съответна процедура или избор между различни процедури с еднаква строгост; като имат предвид, че приетите процедури са в съгласие с изискванията на Решение 93/465/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 г. относно модулите в различните фази на процедурите по оценка на съответствието и правилата за поставянето и използването на маркировката СЕ, които са предвидени за използване в директивите за техническа хармонизация (8); като имат предвид, че подробностите, добавени към тези процедури, са оправдани от естеството на необходимото проверка за съоръжения под налягане;
(20)
като имат предвид, че държавите-членки трябва да са в позиция да упълномощават инспекторати за извършване на някои действия по оценка за съответствие в рамките на тази директива; като имат предвид, че за тази цел настоящата директива установява критерии за оторизиране на инспекторати от държавите-членки;
(21)
като имат предвид, че при условията, постановени в настоящата директива, някои процедури за оценка съответствие могат да изискват да се инспектира всяка част от съоръжения от нотифициран орган или служба за проверка но потребителите като част от окончателната оценка; като имат предвид, че в други случаи трябва да се изготви разпоредба, според която окончателната оценка може да се контролира от нотифициран орган посредством неочаквани посещения;
(22)
като имат предвид, че съоръженията под налягане, като общо правило, носят маркировката СЕ, прикрепена или от производителя или негов упълномощен представител, определен в Общността; предвид това, че маркировката СЕ означава, че съоръженията под налягане отговарят на условията на настоящата директива и на тези на други приложими директиви на Общността относно маркировката СЕ; като имат предвид, че на съоръженията под налягане, определени от настоящата директива, които представляват само незначителен риск поради налягане и за които процедурите за сертификат не са оправдани, няма да се прикрепя маркировката СЕ;
(23)
като имат предвид, че където е необходимо държавите-членки, както е постановено в член 100а от Договора, могат да вземат временни мерки за ограничаване или забрана върху пускането на пазара, използването и употребата на съоръжения под налягане в случаите, когато те представляват особен риск за безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни и собствеността, при условие че мерките са предмет на контролна процедура на Общността;
(24)
като имат предвид, че адресатите на каквото и да е решение, взето съгласно настоящата директива, трябва да са наясно с причините зад това решение и средствата за обжалване, налични за тях;
(25)
като имат предвид, че е необходимо да се установи преходна разпоредба, която да даде възможност съоръженията под налягане, произведени в съответствие с действащите национални уредби, които са в сила при влизането в сила на настоящата директива, да бъдат маркирани и да влезят в употреба;
(26)
като имат предвид, че изискванията, постановени в приложенията, трябва да са изготвени максимално ясно, което да позволи на всички потребители, включително малки и средни предприятия (МСП), да се съобразят лесно с тях;
(27)
като имат предвид, че споразумението за modus vivendi между Европейския парламент, Съвета и Комисията по отношение изпълнителните мерки за актове, приети съгласно процедурата, установена в член 189б от Договора, беше постигнато на 20 декември 1994 г. (9),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват и определения
1. Настоящата директива се прилага към проекта, производството и оценката за съответствие на съоръженията под налягане и функционални групи с максимално допустимо налягане PS по-голямо от 0,5 бара.
2. По смисъла на настоящата директива:
2.1.
„Съоръжения под налягане“ са съдове, тръбопроводи, устройства за безопасност и устройства под налягане.
Когато е приложимо, към съоръженията се отнасят и елементи, присъединени към частите на съоръжението, подложени на налягане като фланци, щуцери, свързващи елементи, опори, транспортни уши и др.
2.1.1.
„Съд“ е затворена конструкция, проектирана и предназначена за съхраняване на флуиди под налягане, включително директно свързаните към нея приспособления, до точката за присъединяването ѝ с други съоръжения. Съдът може да има една или повече камери.
2.1.2.
„Тръбопровод“ е свързани помежду си тръбни елементи, които са предназначени за пренос на флуиди и които са неразделна част от система под налягане; тръбопроводите включват тръби или система от тръби, тръбни елементи, фитинги, компенсатори, гъвкави тръби и други елементи, устойчиви на налягане; към тръбопроводите се отнасят топлообменните апарати за охлаждане или нагряване на въздух, съставени от тръби.
2.1.3.
„Устройства за безопасност“ са устройства, предназначени да предпазят съоръжението от превишаване на налягането над допустимата стойност, включващи:
-
устройства за непосредствено ограничаване на налягането - предпазни клапани, предпазни устройства с разрушаващи се елементи, прегъваеми пръти, управляеми защитни системи за понижаване на налягането, и
-
ограничителни устройства, които задействат приспособления за корекция или осигуряват изключването или изключването и блокирането, такива като превключватели, задействани от налягането, температурата и нивото на флуида, и измервателни устройства за контрол и регулиране, свързани с безопасността.
2.1.4.
„Устройства под налягане“ са елементите с технологична функция, затворената конструкция на които е подложена на налягане.
2.1.5.
„Функционална група“ е съвкупност от съоръжения под налягане, свързани от производителя им и функциониращи като едно цяло.
2.2.
„Налягане“ е налягането в съоръжението, отнесено към атмосферното, т.е. манометрично налягане; налягането при вакуум се означава с отрицателна стойност.
2.3.
„Максимално допустимо налягане (PS)“ е максималното налягане, определено от производителя, за което е проектирано съоръжението.
Определя се в място, указано от производителя; това място трябва да бъде в точката на присъединяване на устройствата за безопасност и/или ограничителните устройства или най-високата точка на съоръжението, или, ако това не е приложимо, в която и да е друга точка.
2.4.
„Минимална/максимална допустима температура (TS)“ е определената минимална/максимална температура, за която е проектирано съоръжението, приета от производителя.
2.5.
„Обем (V)“ е вътрешният обем на всяка камера, включително обемът на щуцерите до първата връзка или заваръчен шев, без обема на постоянните вътрешни елементи.
2.6.
„Номинален размер (DN)“ е числената стойност на размера, който е общ за всички елементи в тръбна система, различни от елементите, които се означават чрез външния диаметър или диаметъра на резбата; за удобство тази стойност е закръглено число, използвано за означаване на диаметъра, което е приблизително свързано с производствените размери; означава се с DN, следвано от число.
2.7.
„Флуиди“ са чисти газове, течности и пари, както и техните смеси; флуидите могат да съдържат и суспензия от твърди вещества.
2.8.
„Неразглобяеми съединения“ са тези съединения, които не могат да бъдат разглобени без разрушаване.
2.9.
„Европейско одобрение за материалите“ е технически документ, в който се определят характеристиките на материалите, които са предназначени за многократна употреба при производството на съоръжения под налягане, които не са обхванати от хармонизиран стандарт.
3. Следното се изключва от обхвата на настоящата директива:
3.1.
тръбопроводи, състоящи се от една или повече тръби, за транспортиране на флуиди или вещества от или към една инсталация, включително крайната спирателна арматура и принадлежащите им съоръжения. Това изключение не се прилага към стандартните съоръжения под налягане в станции за намаляване на налягането или в компресорни станции;
3.2.
тръбопроводи за снабдяване, разпределяне и отвеждане на вода и съоръженията към тях - напорни тръбопроводи във водни електрически централи, водонапорни галерии и шахти и съоръженията към тях;
3.3.
съоръжения, които обхваща Директива 87/404/ЕИО относно простите съдове под налягане;
3.4.
съоръжения, които обхваща Директива 75/324/ЕИО от 20 май 1975 г. на Съвета относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, свързани с аерозолни опаковки (10).
3.5.
съоръжения, предназначени за функционирането на превозни средства, определени от следните директиви и техните приложения:
-
Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (11),
-
Директива 74/150/ЕИО на Съвета от 4 март 1974 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки за типовото одобрение на колесни селскостопански и горскостопански трактори (12),
-
Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. относно типовото одобрение на двуколесни и триколесни моторни превозни средства (13);
3.6.
съоръжения, класифицирани като не по-високо от категория I според член 9 от настоящата директива и обхванато от следните директиви:
-
Директива 89/392/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на машините (14),
-
Директива 95/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 1995 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с асансьорите (15),
-
Директива 73/23/ЕИО на Съвета от 19 февруари 1973 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки във връзка с електрически съоръжения, предназначени за използване в определени граници на напрежението (16),
-
Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно медицинските изделия (17),
-
Директива 90/396/ЕИО на Съвета от 29 юни 1990 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка със съоръженията, изгарящи газово гориво (18),
-
Директива 94/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на съоръженията и защитните системи, предназначени за използване в потенциално експлозивна атмосфера (19).
3.7.
съоръжения, предмет на член 223, параграф 1, буква б) от Договора;
3.8.
съоръжения, специално разработени за използване в ядрената техника, при повреда на които могат да се отделят радиоактивни продукти;
3.9.
съоръжения за контрол, използвани при проучване и добив на нефт, природен газ и геотермална енергия, както и в подземни хранилища, предназначени за поддържане и/или контрол на налягането в сондажите; към съоръженията се отнася колонната глава (фонтанна арматура), превенторите за предотвратяване на фонтаниране, тръбопроводи и сборни колектори (манифолди) и съоръженията към тях.
3.10.
съоръжения и машини с вътрешни пространства, за които определянето на размерите, изборът на материал и производствените правила се основават главно на изисквания за достатъчна якост, устойчивост и стабилност, за да издържат на статични и динамични работни натоварвания или други работни характеристики и при които налягането не е определящ фактор при проектирането. Тези съоръжения могат да включват:
-
двигатели, включително турбини и двигатели с вътрешно горене,
-
парни машини, парни или газови турбини, турбогенератори, компресори, помпи и задвижващите им механизми;
3.11.
доменни пещи с инсталации за охлаждане на пещта, рекуператори, прахоуловители, инсталации за очистване на доменен газ, вагрянки с охлаждане на пещта, газови преобразуватели и леярски кофи за топене, претопяване, обезгазяване и леене на стомана и цветни метали;
3.12.
корпуси на електрически съоръжения за високо напрежение - превключватели, разединители, управляващи уреди, трансформатори и ротационни машини;
3.13.
тръби под налягане за трансмисионни системи например за електрозахранване и телефонни кабели;
3.14.
плавателни средства, ракети, въздухоплавателни средства или подвижни плаващи съоръжения и съоръжения под налягане, предназначени за вграждане в тях или за тяхното задвижване;
3.15.
съоръжения под налягане, изработени от еластична обвивка, като пневматични гуми, въздушни възглавници, топки за игра, надуваеми лодки и др.;
3.16.
изпускателни и всмукателни шумозаглушители;
3.17.
бутилки или кутии за газирани напитки, предназначени за крайно потребление;
3.18.
съдове, конструирани за транспорт и разпределение на напитки с PS-V не повече от 500 бара-L и максимално допустимо налягане ненадвишаващо 7 бара;
3.19.
съоръжения, които са обхванати от ADR (20), RID (21), IMDG (22) и Конвенцията ICAO (23);
3.20.
нагревателни елементи и тръбопроводи в инсталации за нагряване на вода;
3.21.
съдове за течности с максимално налягане на газовете над течността до 0,5 бара;
Член 2
Надзор над пазара
1. Държавите-членки вземат всички мерки, необходими да гарантират това, че съоръженията под налягане и функционалните групи, посочени в член 1, могат да бъдат пуснати на пазара и да влязат в действие само ако са правилно инсталирани и поддържани и са използвани по предназначение, и не застрашават здравето и безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни или собствеността.
2. Разпоредбите на настоящата директива не засягат правото на държавите-членки да постановят, като надлежно отчитат разпоредбите на Договора, такива изисквания, които се считат за необходими, и да осигурят така че хората, и в частност работниците, са защитени по време на използване на съоръженията под налягане или на посочените функционални групи, при условие че това не означава модифициране на тези съоръжения или функционални групи по начин, който не е определен от настоящата директива.
3. На търговски панаири, изложения, демонстрации и т.н. държавите-членки не трябва да спират от показване съоръжения под налягане или функционални групи, определени от член 1, които не са в съответствие с условията на настоящата директива, при положение че един видим знак ясно показва тяхното несъответствие и тяхната негодност за продаване до привеждането им в съответствие от страна на производителя или негов представител, установен в границите на Общността. По време на демонстрации трябва да се вземат подходящи мерки за сигурност съгласно изискванията, определени от компетентните власти на заинтересованите държави-членки, с оглед осигуряване безопасността на лицата.
Член 3
Технически изисквания
1. Съоръженията под налягане, третирани в 1.1, 1.2, 1.3 и 1.4, трябва да отговарят на основните изисквания, изложени в приложение I:
1.1.
Съдове, с изключение на тези посочените в 1.2, за:
а)
съдове за сгъстени, втечнени или разтворени под налягане газове, пари или течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура е по-голямо от 0,5 бара над нормалното атмосферно налягане, (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 25 или когато максималното допустимо налягане е над 200 бара (приложение II, таблица 1),
-
за флуиди от група 2, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 5 или когато максималното допустимо налягане е по-голямо от 1 000 бара, както и всички преносими пожарогасители и бутилките за апаратите за изкуствено дишане (приложение II, таблица 2);
б)
съдове за течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура не надвишава с повече от 0,05 МРа нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 20 или когато максималното допустимо налягане е над 50 МРа (приложение II, таблица 3),
-
за флуиди от група 2, когато максималното допустимо налягане е над 1 МРа и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 1 000 или когато максималното допустимо налягане е над 100 МРа (приложение II, таблица 4).
1.2.
съоръжения под налягане с обем над 2 l, застрашени от прегряване чрез нагряване с пламък или по друг начин, за производство на пара или гореща вода с температура над 110 °C, както и всички тенджери под налягане (приложение II, таблица 5).
1.3.
Тръбопроводи за:
а)
сгъстени, втечнени или разтворени под налягане газове, пари или течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура е по-голямо с 0,05 МРа над нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 25 mm (приложение II, таблица 6),
-
за флуиди от група 2, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 32 mm и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 100 (приложение II, таблица 7);
б)
течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура не надвишава с повече от 0,05 МРа нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 25 mm и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 200 (приложение II, таблица 8),
-
за флуиди от група 2, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 200 mm и максималното допустимо налягане е над 1 МРа и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 500 (приложение II, таблица 9).
1.4.
Устройствата за безопасност и устройствата под налягане, предназначени за съоръжения, третирани от раздели 1.1, 1.2 и 1.3, включително и там, където такива съоръжения са част от функционална група.
2. Функционалните групи, дефинирани от член 1, раздел 2.1.5, които включват най-малко една част от съоръжения под налягане, обхванати от раздел 1 от настоящия член и, които са изброени в раздели 2.1, 2.2 и 2.3 от настоящия член, трябва да отговарят на изискванията, изложени в приложение I.
2.1.
Функционални групи за производство на пара или гореща вода с температура над 110 °C, които включват поне едно съоръжение под налягане, нагрявано с пламък или по друг начин и застрашено от прегряване.
2.2.
Функционални групи, различни от тези посочени в раздел 2.1, ако производителят възнамерява да ги пуска на пазара и да ги пуска в действие като цяло съоръжение.
2.3.
Функционалните групи за производство на топла вода с температура до 110 °C, зареждани ръчно с твърдо гориво, когато произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от цифрата 5, трябва да отговарят на основните изисквания, посочени в точки 2.10, 2.11, 3.4, 5, буква а) и 5, буква г) от приложение I.
3. Съоръжения под налягане и/или функционални групи под или равни на границите, определени в раздели 1.1, 1.2 и 1.3 и раздел 2, трябва да се конструират и произведат съгласно стабилната инженерна практика на държавите-членки, за осигуряване безопасно използване. Съоръженията под налягане и/или функционалните групи трябва да се придружават от съответните инструкции за употреба и трябва да носят маркировка, която да позволява идентифициране на производителя или негов упълномощен представител, установен в Общността. Такова съоръжение и/или функционална група не трябва да носи маркировка СЕ, съгласно посочената в член 15.
Член 4
Свободно движение
1.1. Държавите-членки не забраняват, ограничават или препятстват, на основание на рискове, дължащи се на налягане, пускането на пазара или в действие, при условия, определени от производителя на съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, които спазват настоящата директива и носят СЕ маркировка, сочеща, че са преминали оценка за стандарт съгласно член 10.
1.2.
Държавите-членки не забраняват, ограничават или препятстват, на основание рискове, дължащи се на налягане, пускането на пазара или в действие на съоръжения под налягане или функционални групи, които спазват член 3, параграф 3.
2. Държавите-членки могат да изискват, до степен необходима за безопасността и правилното ползване на съоръженията под налягане и функционалните групи, информацията, посочена в приложение I, раздели 3.3 и 3.4, да бъде предоставена на официалния(те) език(ци) на Общността, които може да са определени съгласно Договора от държавата-членка, в която съоръженията или функционалните групи достигат до крайния потребител.
Член 5
Презумпция за съответствие
1. Държавите-членки приемат съоръженията за налягане и частите към тях, носещи знака на ЕО, съгласно член 15, и Декларацията на ЕО за съответствие, съгласно приложение VII, като съответстващи на всички разпоредби на тази директива, включително оценката за съответствие, съгласно член 10.
2. Съоръжения под налягане и функционални групи, които съответстват на националните стандарти, транспониращи хармонизираните стандарти, референтните номера, на които са публикувани в Официален вестник на Европейските общности, се счита, че отговарят на основните изисквания, посочени в член 3. Държавите-членки публикуват референтните номера на националните стандарти, които са посочени по-горе.
3. Държавите-членки гарантират, че са взети подходящи мерки, така че двете страни на производството да имат принос на национално ниво в процеса на подготовка и наблюдаване на хармонизираните стандарти.
Член 6
Комитет по техническите стандарти и разпоредби
Когато държава-членка или Комисията счита, че стандартите, посочени в член 5, параграф 2, не отговарят напълно на основните изисквания, предвидени в член 3, заинтересованата държава-членка или Комисията информира Временния комитет, създаден съгласно член 5 от Директива 83/189/ЕИО, като излага причините за това. Комитетът спешно представя становище.
Като взима предвид становището на Комитета, Комисията уведомява държавите-членки, за това дали тези стандарти следва да се изтеглят от публикациите, посочени в член 5, параграф 2.
Член 7
Комитет за съоръженията под налягане
1. Комисията може да вземе всякакви мерки, които счита за необходими, за изпълнение на следните разпоредби:
Когато държава-членка счита, че от много сериозни съображения за безопасност,
-
част или серия от съоръжения, посочени в член 3, параграф 3, следва да бъдат предмет на разпоредбите съгласно член 3, параграф 1, или
-
функционални групи или серия от функционални групи, посочени в член 3, параграф 3, следва да бъдат предмет на разпоредбите съгласно член 3, параграф 2, или
-
част или серия от съоръжения под налягане трябва да се класифицират чрез отпадане в друга категория от приложение II,
тя представя надлежно обоснована молба до Комисията с молба да вземе необходимите мерки. Тези мерки се приемат съгласно процедурата, изложена в параграф 3.
2. Комисията се подпомага от постоянен комитет, наречен по-долу „Комитет“, съставен от представители, назначени от държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
Комитетът изготвя свой процедурен правилник.
3. Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които следва да се вземат съобразно параграф 1. Комитетът представя становището си върху проекта в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на случая, при необходимост, чрез гласуване.
Становището се записва в протокола; в допълнение, всяка държава-членка има право да поиска позицията ѝ да бъде отразена в протокола.
Комисията се съобразява със становището на Комитета. Тя информира Комитета за начина, по който е отчетено неговото становище.
4. Комитетът може след това да проучи всякакъв друг въпрос, свързан с изпълнението и практическото приложение на настоящата директива, и повдигнат от неговия председател или по собствена инициатива, или по молба на държава-членка.
Член 8
Предпазна клауза
1. Ако държава-членка установи, че съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, носещи маркировката СЕ и използвани в съответствие с предназначението им, са способни да застрашат безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни или собствеността, тя взима всички необходими мерки, тези съоръжения или функционални групи да бъдат изтеглени от пазара, да забрани пускането им на пазара, пускането им в действие или да ограничи свободното им движение.
Държавата-членка незабавно информира Комисията за всяка подобна мярка, като посочва причините за нейното решение, и по-специално, когато несъответствието се дължи на:
а)
неудовлетворяване на основните изисквания, предвидени в член 3;
б)
неправилно приложение на стандартите, предвидени в член 5, параграф 2;
в)
слабости в стандартите, предвидени в член 5, параграф 2;
г)
слабости в европейското одобрение на материалите за съоръжения под налягане, предвидени в член 11.
2. Комисията се консултира незабавно със заинтересованите страни. Когато Комисията счита, след направените консултации, че мярката е оправдана, тя незабавно информира държавата-членка, която е поела инициативата, и другите държави-членки.
Когато Комисията счита, след това консултиране, че мярката е неоправдана, тя незабавно информира за това държавата-членка, която е поела инициативата, и производителя или негов упълномощен представител, установен в Общността. Ако решението, предвидено в параграф 1, се основава на слабост в стандартите на Европейското одобрение за материалите и ако държавата-членка, която е взела решението, поддържа своята позиция, Комисията информира незабавно Комитета, както е посочено в член 6, с оглед започване на процедура съгласно първия параграф от член 6.
3. Когато съоръжения под налягане или функционални групи, които не отговарят на стандартите, а носят маркировката СЕ, компетентната държава-членка предприема действие, срещу лицето(лицата), което е поставило маркировката СЕ, и информира за това Комисията и другите държави-членки.
4. Комисията гарантира държавите-членки да бъдат информирани за развитието и изхода на тази процедура.
Член 9
Класификация на съоръженията под налягане
1. Съоръженията под налягане, предвидени в член 3, параграф 1, се класифицират по категории в съответствие с приложение II и съгласно възходяща степен на опасност.
За целта на тази класификация флуидите се разделят в две групи, съгласно 2.1 и 2.2.
2.1
Група 1 включва опасни флуиди. „Опасен флуид“ е вещество или препарат, който е предмет на дефинициите в член 2, параграф 2 от Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби във връзка с класификацията, опаковането и етикетирането на опасните вещества (24).
Група 1 включва флуиди, определени като:
-
експлозивни,
-
изключително запалими,
-
силно запалими,
-
запалими (където максималната допустима температура е над температурата на запалване),
-
силно токсични,
-
токсични,
-
оксидиращи.
2.2.
Група 2 включва всички други флуиди, които не са предвидени в 2.1
3. Категорията на съдове, които имат две или повече камери, се определя според камерата, която е от най-високата категория. Когато в една камера се съдържат различни флуиди, категорията ѝ се определя според флуида, изискващ най-висока категория.
Член 10
Оценка за съответствие
1.
1.1.
Преди пускането на пазара на съоръжения под налягане производителят трябва да е подложил всяка част от съоръжения на процедури за оценка на стандарта, описани в приложение III, съгласно условията, дадени в настоящия член.
1.2.
Процедурите за оценката на съответствие с оглед поставяне на маркировка СЕ се определят от категорията, както е дефинирано в член 9, в който съоръженията са класифицирани.
1.3.
Процедурата за оценка за съответствие, които се прилагат за различните категории, са, както следва:
-
категория I
Модул А
-
категория II
Модул А1
Модул D1
Модул Е1
-
категория III
Модули В1 + D
Модули B1 + F
Модули B + E
Модули В + С1
Модул Н
-
категория IV
Модули B + D
Модули B + F
Модул G
Модул Н1
1.4.
Съоръженията под налягане трябва да се подложат на една от процедурите за оценка на съответствие, като тя може да се избира от производителя от тези, установени за категорията, в която те са класифицирани. Производителят може също да избере да прилага една от процедурите, която се отнася за по-висока категория, ако има такава.
1.5.
В рамките на процедурите за проверка на качеството на съоръженията от категории III и IV, изложени в член 3, раздел 1.1, буква а), раздел 1.1, буква б) първо тире и раздел 1.2, нотифицираният орган, когато прави внезапни проверки, взима пробни образци на съоръженията под налягане от производствените помещения или складовете, за да извърши или осигури извършването на крайното оценяване съгласно приложение I, раздел 3.2.2. В тази връзка производителят информира нотифицирания орган за производствената си програма. Нотифицираният орган прави най-малко две проверки през първата година от производството. Честотата на последващите проверки се определя от нотифицирания орган въз основа на критериите, определени в раздел 4.4 на съответните модули.
1.6.
В случай на производство на единични съдове и съоръжения от категория III, посочени в член 3, раздел 1.2, съгласно процедурата на модул Н, нотифицираният орган извършва или е възлага извършването на окончателната оценка, както е посочено в приложение I, раздел 3.2.2, за всяка единица. За тази цел производителят съобщава на нотифицирания орган предвидената производствена програма.
2. Функционални групи, посочени в приложение 3, параграф 2, са предмет на процедура за обща оценка на съответствие, която включва:
а)
оценяване на всяко от съоръженията под налягане, от които е изградена функционалната група, и посочено в член 3, параграф 1, и за което не е била приложена процедура за оценяване на съответствието и няма отделна маркировка CE; оценяването се извършва по процедура в зависимост от категорията на всяко отделно съоръжение;
б)
оценяване вграждането на различните елементи на функционалната група, както е посочено в раздели 2.3, 2.8 и 2.9 в приложение I; процедурата за оценяване се определя от съоръжението от най-високата категория, като се изключват устройствата за безопасност;
в)
оценяване защитата на функционалната група срещу превишаване на допустимите работни параметри съгласно раздели 2.10 и 3.2.3 от приложение I; процедурата за оценяване се извършва, като се има предвид съоръжението от най-високата категория, което трябва да бъде защитено.
3. Като изключение от параграфи 1 и 2 компетентните власти могат, когато е оправдано, да разрешат пускане на пазара и пускане в действие на територията на заинтересованата държава-членка на отделни части от съоръжения под налягане и функционални групи съгласно член 1, параграф 2, по отношение на които процедурите от параграфи 1 и 2 от настоящия член не са приложени и използването на които е в интерес на експериментирането.
4. Протоколите и кореспонденцията, свързани с оценката на съответствие, се изготвят на официалния език (езици) на Общността, които могат да бъдат определени в съответствие с Договора от държавата-членка, в която органът, отговорен за провеждането на тези процедури, е установен, или на език, приет от този орган.
Член 11
Европейско одобрение на материалите
1. Европейско одобрение на материалите, както е определено от член 1, раздел 2.9, се издава по искане на един или повече производители на материали или съоръжения от един от нотифицираните органи съгласно член 12, специално създаден за тази цел. Нотифицираният орган определя и осъществява или организира осъществяването на съответни инспекции и тестове за определяне съответствието на видовете материали със съответните изисквания на настоящата директива; в случай, че се признае безопасността на материалите за използване преди 29 ноември 1999 г., нотифицираният орган отчита съществуващите данни, когато удостоверява такова съответствие.
2. Преди издаването на Европейско одобрение за материалите нотифицираният орган информира държавите-членки и Комисията, като им изпраща подходящата информация. В срок от три месеца държавата-членка може да отнесе въпроса до Постоянния комитет според предвиденото в член 5 от Директива 83/189/ЕИО, като представя причините за това. В такъв случай Комитетът спешно представя становище.
Нотифицираният орган издава Европейско одобрение за материали, като взима предвид, когато е целесъобразно, становището на Комитета и представените коментари.
3. Копие от Европейското одобрение за материалите на съоръжения под налягане се изпраща до държавите-членки, нотифицираните органи и Комисията. Комисията публикува и актуализира списък на европейски одобрения за материали в Официален вестник на Европейските общности.
4. Материалите, използвани за производството на съоръжения под налягане, които отговарят на Европейските одобрения за материали, справките за които са публикувани в Официален вестник на Европейските общности, се приемат за съответстващи с приложимите основни изисквания на приложение I.
5. Нотифицираният орган, издал Европейското одобрение за материали за съоръжения под налягане, оттегля това одобрение, ако констатира, че то не е трябвало да бъде издавано или ако типът материали е обхванат от хармонизиран стандарт. Органът незабавно уведомява другите държави-членки, нотифицираните органи и Комисията за всяко оттегляне на одобрение.
Член 12
Нотифицирани органи
1. Държавите-членки нотифицират до Комисията и другите държави-членки органите, които са назначили за извършване на процедурите по член 10 и член 11, заедно със специфичните задачи, за осъществяването на които тези органи са определени, както и идентификационните номера, определени предварително за тях от Комисията.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности списък на нотифицираните органи заедно с техните идентификационни номера и задачата, за която са нотифицирани. Комисията осигурява актуализирането на този списък.
2. Държавите-членки прилагат критериите, изложени в приложение IV, за определяне на органите. Органите, които отговарят на критериите, постановени в съответните хармонизирани стандарти, се счита, че отговарят на съответните критерии в приложение IV.
3. Държава-членка, която е нотифицирала органа, трябва да оттегли тази нотификация, ако тя констатира, че органът повече не отговаря на критериите по параграф 2.
Тя своевременно информира останалите държави-членки и Комисията за всяко оттегляне на нотификация.
Член 13
Признати организации - трети страни
1. Държавите-членки нотифицират Комисията и другите държави-членки за организации - трети страни, които те са признали за целите на задачите от приложение I, раздели 3.2.2. и 3.1.3.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности списък на признатите организации и задачите, за които те са признати. Комисията осигурява актуализирането на този списък.
2. Държавите-членки прилагат критериите, изложени в приложение IV, за признаване на организации. Организациите, които отговарят на критериите, постановени от съответните хармонизирани стандарти, се приемат като изпълняващи съответните критерии от приложение IV.
3. Държава-членка, която е признала една организация, трябва да оттегли признаването си, ако се окаже, че тази организация вече не отговаря на критериите, изложени в параграф 2.
Тя трябва своевременно да информира другите държави-членки и Комисията за всяко такова оттегляне на признаване.
Член 14
Инспекторати на потребителя
1. Чрез дерогация от разпоредбите, свързани със задачите, изпълнявани от нотифицираните органи, държавите-членки могат да разрешават на своя територия пускането на пазара и пускането в действие на съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, чието съответствие с основните изисквания е оценено от потребителския инспекторат, създаден в съответствие с критериите по параграф 8.
2. Когато една държава-членка е определила потребителски инспекторат в съгласие с критериите, изложени в този член, той не може въз основа на рискове, дължащи се на налягане, да забрани, ограничи или възпрепятства пускането на пазара или пускането в действие, при условията предвидени в настоящия член, на съоръжения под налягане или функционални групи, чието съответствие е оценено от потребителски инспекторат, определен от друга държава-членка съгласно критериите, определени в този член.
3. Съоръжения под налягане и функционални групи, съответствието на които е оценено от потребителския инспекторат, не носят маркировката СЕ.
4. Съоръженията под налягане и функционалните групи могат да се използват само на места, ръководени от група, част от която представлява споменатия инспекторат. Групата трябва да прилага обща политика за безопасност с оглед техническите спецификации за проектиране, производство, инспекция, поддръжка и използване на съоръжения под налягане и функционални групи.
5. Потребителските инспекторати действат изключително за групата, от която те са част.
6. Процедурите за оценка на съответствието, които се прилагат от потребителските инспекторати, са модули А1, С1, F и G, както е описано в приложение III.
7. Държавите-членки информират другите държави-членки и Комисията за това, кои потребителски инспекторати са упълномощили, какви са задачите, за които те са определени, и, за всеки инспекторат, списък на местата, които изпълняват условията на параграф 4.
8. При определяне на потребителските инспекторати държавите-членки прилагат критериите, изброени в приложение V, и осигуряват групата, част от която е този инспекторат, да спазва критериите, посочени във второто изречение на параграф 4.
9. Държава-членка, която е упълномощила потребителски инспекторат, оттегля това разрешение, ако се окаже, че потребителският инспекторат вече не отговаря на критериите на параграф 8. Тя информира другите държави- членки и Комисията.
10. Ефектът на настоящия член се наблюдава от Комисията и се оценява три години след датата, определена в член 20, параграф 3. За тази цел държавите-членки изпращат до Комисията всяка полезна информация за изпълнението на този член. При необходимост оценката се придружава от предложение за изменение на директивата.
Член 15
Маркировка СЕ
1. Маркировката СЕ се състои от инициалите „СЕ“ съгласно модела в приложение VI.
Маркировката СЕ се придружава от номер за идентификация, както е посочено в член 12, параграф 1, на нотифицирания орган, свързан с етапа на контрол на производството.
2. Маркировката СЕ се прикрепва на видно място, чете се лесно и не може да се заличава във всяка
-
част от съоръжение под налягане, посочено в член 3, параграф 1, или
-
функционална група, посочена в член 3, параграф 2,
която е завършена или е в състояние да позволи заключителна оценка, както е описано в раздел 3.2 от приложение I.
3. Не е необходимо маркировката СЕ да се прикрепя към всяка отделна част на съоръжения под налягане, която формира функционална група, както е посочено в член 3, параграф 2. Отделните части на съоръжения под налягане, които вече носят маркировката СЕ, когато се включат в функционална група, продължат да носят тази маркировка.
4. Когато съоръжения под налягане или функционална група са предмет на други директиви, засягащи други аспекти, които предвиждат поставяне на маркировка СЕ, последните посочват, че за съоръженията под налягане или функционалната група се приема, че отговарят на разпоредбите на тези други директиви.
Ако една или повече от тези директиви позволяват на производителя, през преходен период, да избере кой режим да прилага, тогава маркировката СЕ посочва съответствие само с директивите, които производителят прилага. В такъв случай данните в споменатите директиви, публикувани в Официален вестник на Европейските общности, трябва да се дадат в документите, съобщенията или инструкциите, изисквани от директивите и придружаващи съоръжението под налягане или функционалната група.
5. Забранява се поставянето на маркировки СЕ върху съоръженията под налягане или функционалните групи, които могат да подведат трети лица по отношение на значението и формата на маркировката СЕ. Всяка друга маркировка може да се прикрепя върху съоръжения под налягане или функционални групи, при условие че не е намалена видимостта и четливостта на маркировката СЕ.
Член 16
Ненадлежно поставяне на маркировка СЕ
Без да се засяга член 8:
а)
когато една държава-членка установи, че маркировката СЕ е поставена ненадлежно, производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е задължен да приведе продукта в съответствие с разпоредбите относно маркировка СЕ и да преустанови нарушението при условията, наложени от държавата-членка;
б)
ако това несъответствие продължава да съществува, държавата-членка трябва да вземе всички подходящи мерки за ограничаване или забрана пускането на пазара на въпросния продукт, или да осигури изтеглянето му от пазара, съгласно процедурите, установени в член 8.
Член 17
Държавите-членки вземат подходящи мерки за поощряване на властите, които отговарят за изпълнение на настоящата директива, да сътрудничат една с друга и да осигуряват една на друга и на Комисията информация, която да подпомага функционирането на настоящата директива.
Член 18
Решения, водещи до отказ или ограничение
Всяко решение, взето съгласно настоящата директива, което ограничава пускането на пазара и пускането в действие, или изисква изтегляне от пазара на съоръжения под налягане или функционални групи, трябва да заяви точните основания на които се базира. Това решение се съобщава на заинтересованото лице, което в същото време се информира за правните средства за защита срещу него, съгласно действащото законодателство в заинтересованата държава-членка и сроковете, в които тези средства трябва да бъдат упражнени.
Член 19
Отмяна
Член 22 от Директива 76/767/ЕИО спира да се прилага, считано от 29 ноември 1999 г., по отношение на съоръженията под налягане и функционалните групи, предмет на настоящата директива.
Член 20
Транспониране и преходни разпоредби
1. Държавите-членки приемат и обнародват преди 29 май 1999 г. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в първата алинея, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Методите на позоваване се определят от държавите-членки.
Държавите-членки прилагат тези разпоредби считано от 29 ноември 1999 г.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията текста на разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
3. Държавите-членки трябва да разрешат пускането на пазара на съоръжения под налягане и функционални групи, които отговарят на действащата нормативна уредба на тяхна територия към датата на прилагане на настоящата директива, до 29 май 2002 г. и да позволят такива съоръжения и функционални групи да се употребяват след тази дата.
Член 21
Адресати на директивата
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 29 май 1997 година.
DIRECTIVA 97/23/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO de 29 de mayo de 1997 relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre equipos a presión
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, su artículo 100 A,
Vistas las propuestas de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (2),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 189 B del Tratado (3), a la vista del texto conjunto aprobado por el Comité de conciliación el 4 de febrero de 1997,
(1) Considerando que el mercado interior implica un espacio sin fronteras interiores en el que la libre circulación de mercancías, servicios y capitales está garantizada;
(2) Considerando que hay diferencias en el contenido y el ámbito de aplicación de las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas en vigor de los Estados miembros sobre la protección de la salud de las personas y la seguridad de las personas y, en su caso, de los animales domésticos y de los bienes, cuando se trata de equipos a presión que no están incluidos en la normativa comunitaria vigente; que los procedimientos de certificación y de inspección de esos equipos difieren entre los Estados miembros; que dichas disparidades son de tal naturaleza que constituyen obstáculos al comercio comunitario;
(3) Considerando que la armonización de las legislaciones nacionales es el único medio para eliminar esos obstáculos al libre comercio; que este objetivo no pueden alcanzarlo satisfactoriamente los Estados miembros por separado; que la presente Directiva sólo establece los requisitos imprescindibles para la libre circulación de los equipos a los que se aplica;
(4) Considerando que los equipos sometidos a una presión inferior o igual a 0,5 bar no representan riesgos significativos ligados a la presión; que, por consiguiente, no pueden ponerse obstáculos a su libre circulación en la Comunidad; que, en consecuencia, la presente Directiva se aplicará a los equipos sometidos a una presión máxima admisible PS superior a 0,5 bar;
(5) Considerando que la presente Directiva contempla asimismo los conjuntos compuestos por varios equipos a presión instalados para constituir una instalación funcional; que dichos conjuntos incluyen desde conjuntos simples, como una olla a presión, a conjuntos complejos, como una caldera acuotubular; que cuando el fabricante de un conjunto destina el mismo -y no cada uno de sus elementos por separado- a su comercialización y puesta en servicio como tal, dicho conjunto debe atenerse a la presente Directiva; que, por el contrario, la presente Directiva no cubre la unión de equipos a presión realizada en el lugar de emplazamiento del usuario, bajo la responsabilidad de este último, como, por ejemplo, las instalaciones industriales;
(6) Considerando que la presente Directiva armoniza las disposiciones nacionales en lo que se refiere a los riesgos debidos a la presión; que, en consecuencia, los demás riesgos que pueden presentar dichos equipos se regularán, en su caso, mediante otras directivas que se ocupen de los mismos; que, no obstante, los equipos a presión pueden incluirse dentro de los productos que figuren en otras directivas adoptadas con arreglo al artículo 100 A del Tratado; que las disposiciones previstas por algunas de dichas directivas se refieren a los riesgos debidos a la presión; que dichas disposiciones se consideran suficientes para prevenir de forma adecuada los peligros debidos a la presión que presenten dichos equipos cuando el nivel de riesgo de los mismos permanezca bajo; que, en consecuencia, cabe excluir dichos equipos del ámbito de aplicación de la presente Directiva;
(7) Considerando que, en lo que se refiere a los equipos a presión cubiertos por convenios internacionales, se deberán elaborar, con la mayor brevedad, bien directivas comunitarias basadas en dichos convenios o bien complementos que se añadirán a las directivas existentes que contemplen los riesgos ligados al transporte y a la presión; que, por consiguiente, dichos equipos quedarán excluidos del ámbito de aplicación de la presente Directiva;
(8) Considerando que determinados equipos a presión no presentan riesgos significativos debidos a la presión aunque se les someta a una presión máxima admisible PS superior a 0,5 bar; que, por consiguiente, no se debería obstaculizar su libre circulación en la Comunidad cuando hayan sido fabricados o comercializados legalmente en un Estado miembro; que, para garantizarles la libre circulación no es preciso incluirlos en el ámbito de aplicación de la presente Directiva; que, en consecuencia, quedarán explícitamente excluidos;
(9) Considerando que quedan excluidos del ámbito de aplicación de la presente Directiva otros equipos sometidos a una presión superior a 0,5 bar y que representen un riesgo significativo ligado a la presión para los que, no obstante, se garantice tanto su libre circulación como un adecuado nivel de seguridad; que, no obstante, estas exclusiones serán objeto de un examen regular con el fin de determinar la posible necesidad de tomar medidas en el ámbito de la Unión;
(10) Considerando que las reglamentaciones destinadas a eliminar los obstáculos técnicos al comercio deben ajustarse al nuevo enfoque establecido en la Resolución del Consejo, de 7 de mayo de 1985, relativa a una nueva aproximación en materia de armonización y de normalización (4), en la que se requiere la definición de los requisitos esenciales en materia de seguridad y otros requisitos de la sociedad sin disminuir los niveles justificados de protección existentes en los Estados miembros; que dicha Resolución establece la inclusión de una gran cantidad de productos en una sola directiva para evitar las modificaciones frecuentes y la proliferación de directivas;
(11) Considerando que las directivas comunitarias en vigor relativas a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre equipos a presión se han orientado hacia la eliminación de los obstáculos al comercio en este ámbito; que esas directivas abarcan sólo parte del sector; que la Directiva 87/404/CEE del Consejo, de 25 de junio de 1987, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en materia de recipientes a presión simples (5) es el primer caso de aplicación del nuevo enfoque al sector de los equipos a presión; que la presente Directiva no se aplicará al ámbito cubierto por la Directiva 87/404/CEE; que la aplicación de esta última Directiva se examinará, a más tardar, tres años después de la entrada en vigor de la presente Directiva para determinar la necesidad de una integración de la Directiva 87/404/CEE en la presente Directiva;
(12) Considerando que la Directiva marco 76/767/CEE del Consejo, de 27 de julio de 1976, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre las disposiciones comunes a los aparatos de presión y a los métodos de control de dichos aparatos (6) es optativa y que establece un procedimiento para el reconocimiento bilateral de las pruebas y certificaciones de los equipos a presión que no funciona satisfactoriamente y que, por consiguiente, debe ser sustituido por medidas comunitarias eficaces;
(13) Considerando que el ámbito de aplicación de la presente Directiva debe fundamentarse en una definición general del término «equipo a presión» que permita la evolución técnica de los productos;
(14) Considerando que la conformidad con los requisitos esenciales de seguridad es decisiva para garantizar la seguridad de los equipos a presión; que estos requisitos han sido divididos en requisitos generales y específicos que deben satisfacer los equipos a presión; que, en particular, los requisitos específicos se refieren a tipos particulares de equipos a presión; que determinados equipos a presión pertenecientes a las categorías III y IV deben someterse a una verificación final que comprenda una inspección final y otras pruebas;
(15) Considerando que los Estados miembros deberían estar en condiciones de permitir la exhibición en ferias comerciales de equipos a presión que aún no sean conformes a los requisitos de la presente Directiva; que, en el curso de las demostraciones, se deberán tomar las medidas de seguridad apropiadas en aplicación de las normas de seguridad generales del Estado miembro interesado para garantizar la protección de las personas;
(16) Considerando que, para facilitar la demostración de la conformidad con los requisitos esenciales, son útiles unas normas armonizadas europeas, en especial en lo que se refiere al diseño, fabricación y prueba de los equipos a presión, normas cuyo respeto equivalga a una presunción de conformidad del producto con dichos requisitos esenciales; que las normas armonizadas europeas son elaboradas por organismos privados y que deben conservar su régimen optativo; que, a tal fin, el Comité Europeo de Normalización (CEN) y el Comité Europeo de Normalización Electrotécnica (CENELEC) son los organismos de competencia reconocida para la aprobación de normas armonizadas que sigan las directrices generales de cooperación entre la Comisión y esos mismos organismos, firmadas el 13 de noviembre de 1984;
(17) Considerando que, a efectos de la presente Directiva, una norma armonizada es una especificación técnica (norma europea o documento de armonización) aprobada por uno de esos organismos, o por ambos, a petición de la Comisión, de conformidad con la Directiva 83/189/CEE del Consejo, de 28 de marzo de 1983, por la que se establece un procedimiento de información en materia de las normas y reglamentaciones técnicas (7), y de acuerdo con las directrices generales anteriormente mencionadas; que en lo que se refiere a las cuestiones relativas a las normas, sería adecuado que la Comisión recibiese el apoyo del comité establecido en virtud de la Directiva 83/189/CEE; que dicho Comité será asesorado, en caso necesario, por expertos técnicos;
(18) Considerando que la fabricación de equipos a presión requiere la utilización de materiales cuyo uso no represente riesgos; que, a falta de normas armonizadas, es útil definir las características de los materiales destinados a una utilización reiterada; que esta labor será realizada por uno de los organismos notificados especialmente autorizados para llevarla a cabo mediante la expedición de un documento de aprobación europea de materiales; que cuando un material satisfaga dicha aprobación podrá acogerse a la presunción de conformidad con los requisitos esenciales de la presente Directiva;
(19) Considerando que, en vista de la naturaleza del peligro que representa el uso de equipos a presión, es necesario crear unos procedimientos de evaluación de la conformidad con los requisitos básicos de las directivas; que esos procedimientos deben establecerse en función del grado de peligro inherente a los equipos a presión; que, por consiguiente, para cada categoría de equipo a presión debe disponerse de un procedimiento adecuado o la posibilidad de elegir entre diferentes procedimientos de rigor equivalente; que los procedimientos adoptados sean conformes a la Decisión 93/465/CEE del Consejo, de 22 de julio de 1993, relativa a los módulos correspondientes a las diversas fases de los procedimientos de evaluación de la conformidad y a las normas de fijación y de utilización del marcado «CE» de conformidad, que van a utilizarse en las directivas de armonización técnica (8); que los detalles añadidos a esos procedimientos están justificados por la naturaleza de la verificación exigida en los equipos a presión;
(20) Considerando que los Estados miembros deberían estar en condiciones de autorizar que los organismos de inspección de los usuarios puedan proceder a determinadas tareas de la evaluación de la conformidad, de acuerdo con la presente Directiva; que, a tal fin, la presente Directiva fija los criterios en los que deberán basarse los Estados miembros para autorizar a esos organismos e inspección de los usuarios;
(21) Considerando que, con arreglo a las condiciones establecidas en la presente Directiva, determinados procedimientos de evaluación de la conformidad pueden disponer que cada aparato sea sometido a inspección y a prueba por parte de un organismo notificado o un organismo de inspección de los usuarios como parte de la verificación final del equipo a presión; que, en otros casos, debería disponerse la garantía de que la verificación final pueda ser supervisada por un organismo notificado mediante visitas sin previo aviso;
(22) Considerando que los equipos a presión deberán llevar, como norma general, el marcado «CE» fijado bien por el fabricante o bien por su representante establecido en la Comunidad; que el marcado «CE» indica que el equipo a presión es conforme a lo dispuesto en la presente Directiva y en las otras directivas comunitarias aplicables relacionadas con la fijación del marcado «CE»; que no se fijará el marcado «CE» en equipos a presión cuya presión sólo represente un riesgo menor, definidos en la presente Directiva y para los que no se justifique procedimiento de certificación alguno;
(23) Considerando adecuado que los Estados miembros, como establece el artículo 100 A del Tratado, puedan adoptar medidas provisionales para limitar o prohibir la comercialización, la puesta en servicio y la utilización de equipos a presión cuando supongan un peligro particular para la seguridad de las personas y, en su caso, de los animales domésticos o de los bienes, siempre que esas medidas estén sujetas a un procedimiento comunitario de control;
(24) Considerando que los destinatarios de toda decisión tomada en aplicación de la presente Directiva deben ser informados de los motivos de dicha decisión y de las vías de recurso de que disponen;
(25) Considerando que es necesaria una disposición transitoria que permita la comercialización y la puesta en servicio de los equipos a presión fabricados de conformidad con las normativas nacionales vigentes en la fecha en que comience a aplicarse la presente Directiva;
(26) Considerando que los requisitos establecidos en los anexos deben clarificarse lo más posible con el fin de que los usuarios, incluidas las pequeñas y medianas empresas (PYME), puedan cumplirlos lo más fácilmente posible;
(27) Considerando que, el 20 de diciembre de 1994, se concluyó un acuerdo sobre un modus vivendi entre el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión relativo a las medidas de ejecución de los actos adoptados de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 189 B del Tratado (9),
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1 Ámbito de aplicación y definiciones
1. La presente Directiva se aplica al diseño, la fabricación y la evaluación de la conformidad de los equipos a presión y de los conjuntos sometidos a una presión máxima admisible PS superior a 0,5 bar.
2. A los efectos de la presente Directiva se entiende:
2.1. Por «equipos a presión», los recipientes, tuberías, accesorios de seguridad y accesorios a presión.
En su caso, se considerará que forman parte de los equipos a presión los elementos fijados a las partes sometidas a presión, como bridas, tubuladuras, acoplamientos, abrazaderas, soportes, orejetas para izar, etc.
2.1.1. Por «recipiente», una cubierta diseñada y fabricada para contener fluidos a presión, incluidos los elementos de montaje directo hasta el dispositivo previsto para la conexión con otros equipos. Un recipiente puede constar de más de una cámara.
2.1.2. Por «tuberías», los elementos de canalización destinados a la conducción de fluidos, cuando estén conectados para integrarse en un sistema a presión. Las tuberías comprenden, en particular, un tubo o un sistema de tubos, los conductos, piezas de ajuste, juntas de expansión, tubos flexibles o, en su caso, otros elementos resistentes a la presión. Se equipararán a las tuberías los cambiadores de calor compuestos por tubos y destinados al enfriamiento o el calentamiento de aire.
2.1.3. Por «accesorios de seguridad», los dispositivos destinados a la protección de los equipos a presión frente al rebasamiento de los límites admisibles. Estos dispositivos podrán ser:
- órganos para la limitación directa de la presión, tales como las válvulas de seguridad, los dispositivos de seguridad de discos de rotura, las varillas de pandeo y los dispositivos de seguridad dirigidos (CSPRS);
- órganos limitadores que accionen medios de intervención o produzcan el paro o el paro y el cierre, tales como los presostatos, los interruptores accionados por la temperatura o por el nivel del fluido y los dispositivos de «medida, control y regulación que tengan una función de seguridad (SRMCR)».
2.1.4. Por «accesorios a presión», los dispositivos con fines operativos cuya cubierta esté sometida a presión.
2.1.5. Por «conjuntos», varios equipos a presión ensamblados por un fabricante de forma que constituyan una instalación funcional.
2.2. Por «presión», la presión relativa a la presión atmosférica, es decir, la presión manométrica. En consecuencia, el vació se expresa mediante un valor negativo.
2.3. Por «presión máxima admisible PS», la presión máxima para la que esté diseñado el equipo, especificada por el fabricante.
Se definirá en un lugar especificado por el fabricante, que será el lugar de conexión de los dispositivos de protección o de seguridad o la parte superior del equipo o, si ello no fuera adecuado, cualquier otro lugar especificado.
2.4. Por «temperatura máxima/mínima admisible TS», las temperaturas máxima y mínima para las que esté diseñado el equipo, especificadas por el fabricante.
2.5. Por «volumen V», el volumen interno de una cámara, incluido el volumen de las tubuladuras hasta la primera conexión o soldadura y excluido el volumen de los elementos internos permanentes.
2.6. Por «diámetro nominal DN», una cifra de identificación del diámetro común a todos los elementos de un sistema de tuberías, exceptuados los elementos indicados por sus diámetros exteriores o por el calibre de la rosca. Será un número redondeado a efectos de referencia, sin relación estricta con las dimensiones de fabricación. Se denominará con las letras DN seguidas de un número.
2.7. Por «fluidos», los gases, los líquidos y los vapores en fase pura o en mezclas. Un fluido podrá contener una suspensión de sólidos.
2.8. Por «uniones permanentes», las uniones que sólo pueden separarse por métodos destructivos.
2.9. Por «aprobación europea de materiales», un documento técnico que define las características de los materiales destinados a una utilización reiterada en la fabricación de equipos a presión, que no sean objeto de normas armonizadas.
3. Se excluyen del ámbito de aplicación de la presente Directiva:
3.1. Las tuberías de conducción formadas por una tubería o sistema de tuberías destinadas a la conducción de cualquier fluido o sustancia hacia una instalación (terrestre o marítima) o a partir de ella, desde el último dispositivo de aislamiento situado en el perímetro de la instalación, incluido dicho dispositivo y todos los equipos anejos especialmente diseñados para la tubería de conducción. Esta exclusión no cubre los equipos a presión normalizados tales como los que pueden encontrarse en las estaciones de descompresión o en las estaciones de compresión.
3.2. Las redes destinadas al suministro, la distribución y la evacuación de agua, así como sus equipos y conducciones de agua motriz para instalaciones hidroeléctricas y sus accesorios específicos.
3.3. Los equipos incluidos en la Directiva 87/404/CEE, relativa a los recipientes a presión simples.
3.4. Los equipos incluidos en la Directiva 75/324/CEE del Consejo, de 20 de mayo de 1975, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre los generadores aerosoles (10).
3.5. Los equipos destinados al funcionamiento de los vehículos definidos en las siguientes Directivas y sus anexos:
- 70/156/CEE del Consejo, de 6 de febrero de 1970, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre la homologación de vehículos a motor y de sus remolques (11);
- 74/150/CEE del Consejo, de 4 de marzo de 1974, relativa a la aproximación de los Estados miembros sobre la homologación de los tractores agrícolas o forestales de ruedas (12);
- 92/61/CEE del Consejo, de 30 de junio de 1992, relativa a la recepción de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (13).
3.6. Los equipos que correspondan a lo sumo a la categoría I con arreglo a lo dispuesto en el artículo 9 de la presente Directiva y que estén contemplados en una de las Directivas siguientes:
- Directiva 89/392/CEE del Consejo, de 14 de junio de 1989, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre máquinas (14);
- Directiva 95/16/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 29 de junio de 1995, sobre la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros, relativa a los ascensores (15);
- Directiva 73/23/CEE del Consejo, de 19 de febrero de 1973, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre el material eléctrico destinado a utilizarse con determinados límites de tensión (16);
- Directiva 93/42/CEE del Consejo, de 14 de junio de 1993, relativa a los productos sanitarios (17);
- Directiva 90/396/CEE del Consejo, de 29 de junio de 1990, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre los aparatos de gas (18);
- Directiva 94/9/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de marzo de 1994, sobre los aparatos y sistemas de protección para uso en atmósferas potencialmente explosivas (19).
3.7. Los equipos contemplados en la letra b) del apartado 1 del artículo 223 del Tratado.
3.8. Los aparatos diseñados específicamente para uso nuclear, cuya avería pueda causar emisiones radiactivas.
3.9. Los equipos de control de pozos que se utilizan tanto en la industria de prospección y extracción de petróleo, de gas o geotérmica como para el almacenamiento subterráneo, diseñados para contener o controlar la presión de los pozos. Dichos equipos incluyen la cabeza de pozo (árbol de Navidad), los dispositivos antierupción (BOP), las tuberías y colectores, así como sus equipos auxiliares previos.
3.10. Los equipos que contienen revestimientos o mecanismos cuyas dimensiones, selección de materiales y normas de fabricación se basen principalmente en criterios de resistencia, rigidez y estabilidad suficientes para soportar los efectos estáticos y dinámicos del funcionamiento u otras características relacionadas con su funcionamiento y para los que la presión no constituya un factor significativo a nivel de diseño. Dichos equipos pueden incluir:
- los motores, incluso las turbinas y los motores de combustión interna,
- las máquinas de vapor, las turbinas de gas y de vapor, los turbogeneradores, los compresores, las bombas y los dispositivos de accionamiento.
3.11. Los altos hornos, con sus sistemas de enfriamiento, sus recuperadores de viento caliente, sus extractores de polvo y sus depuradores de gases de escape de alto horno, y los cubilotes de reducción directa, con sus sistemas de enfriamiento, sus convertidores de gas y sus cubas de fusión, refundición, desgasificación y moldeado del acero y de metales no ferrosos.
3.12. Las cubiertas de los equipos eléctricos de alta tensión, como los conectores y mandos, los transformadores y las máquinas rotativas.
3.13. Las cubiertas presurizadas que rodean los elementos de sistemas de transmisión, como, por ejemplo, los cables eléctricos y los cables telefónicos.
3.14. Los barcos, cohetes, aeronaves o unidades costeras móviles, así como los equipos específicamente destinados a ser instalados a bordo de los mismos o a propulsarlos.
3.15. Los equipos a presión compuestos por una cubierta flexible, como, por ejemplo, los neumáticos, los cojines (colchones) de aire, las pelotas y balones de juego, las embarcaciones hinchables y otros equipos a presión similares.
3.16. Los silenciadores de escape y de admisión.
3.17. Las botellas o latas metálicas para bebidas carbónicas destinadas al consumo final.
3.18. Los recipientes destinados al transporte y a la distribución de bebidas cuyo producto PS 7V no supere los 500 bar por litro y cuya presión máxima admisible no supere los 7 bar.
3.19. Los equipos regulados en los Convenios ADR (20), RID (21), IMDG (22) y OACI (23).
3.20. Los radiadores y los tubos en los sistemas de calefacción por agua caliente.
3.21. Los recipientes destinados a contener líquidos cuya presión de gas por encima del líquido no sea superior a 0,5 bar.
Artículo 2 Vigilancia del mercado
1. Los Estados miembros adoptarán todas las medidas oportunas para que los equipos a presión y los conjuntos contemplados en el artículo 1 sólo puedan comercializarse y ponerse en servicio si no comprometen la seguridad ni la salud de las personas ni, en su caso, de los animales domésticos o de los bienes, cuando estén instalados y mantenidos convenientemente y se utilicen conforme al fin a que se destinan.
2. Las disposiciones de la presente Directiva no afectarán a la facultad de los Estados miembros de prescribir, en cumplimiento de lo dispuesto en el Tratado, los requisitos que consideren necesarios para garantizar la protección de las personas y, en particular, de los trabajadores que utilicen los equipos a presión o los conjuntos de que se trate, siempre que ello no suponga modificaciones de los mismos en relación con la presente Directiva.
3. Los Estados miembros no pondrán obstáculos en ferias, exposiciones o demostraciones, a que se presenten equipos a presión o conjuntos definidos en el artículo 1 que no sean conformes a lo dispuesto en la presente Directiva, siempre que se indique con claridad, mediante un cartel visible, su no conformidad, así como la imposibilidad de adquirir dichos equipos antes de que el fabricante, o su representante establecido en la Comunidad, los hayan hecho conformes. En las demostraciones deberán tomarse, de conformidad con los requisitos que establezcan las autoridades competentes de los Estados miembros interesados, las medidas de seguridad adecuadas para garantizar la protección de las personas.
Artículo 3 Requisitos técnicos
1. Los equipos a presión enumerados en los puntos 1.1, 1.2, 1.3 y 1.4 deberán cumplir los requisitos esenciales que figuran en el Anexo I:
1.1. Los recipientes, excepto los contemplados en el punto 1.2, previstos para:
a) gases, gases licuados, gases disueltos a presión, vapores y líquidos cuya presión de vapor a la temperatura máxima admisible sea superior en más de 0,5 bar a la presión atmosférica normal (1 013 mbar), dentro de los límites siguientes:
- para los fluidos del grupo 1, los que tengan un volumen superior a 1 l y cuyo producto PS 7V sea superior a 25 bar 7l, o los que tengan una presión PS superior a 200 bar (cuadro 1 del Anexo II),
- para los fluidos del grupo 2, los que tengan un volumen superior a 1 l y cuyo producto PS 7V sea superior a 50 bar 7l, los que tengan una presión PS superior a 1 000 bar, así como todos los extintores portátiles y botellas destinadas a aparatos respiratorios (cuadro 2 del Anexo II);
b) líquidos cuya presión de vapor a la temperatura máxima admisible sea inferior o igual a 0,5 bar por encima de la presión atmosférica normal (1 013 mbar), dentro de los límites siguientes:
- para los fluidos del grupo 1, los que tengan un volumen superior a 1 l y cuyo producto PS 7V sea superior a 200 bar 7l, así como los que tengan una presión PS superior a 500 bar (cuadro 3 del Anexo II),
- para los fluidos del grupo 2, los que tengan una presión PS superior a 10 bar y el producto PS 7V superior a 10 000 bar 7l, así como los que tengan una presión PS superior a 1 000 bar (cuadro 4 del Anexo II).
1.2. Equipos a presión sometidos a la acción de una llama o a una aportación de calor que represente un peligro de recalentamiento, previstos para la obtención de vapor o de agua sobrecalentada a temperaturas superiores a 110 °C, con un volumen superior a 2 l, así como todas las ollas a presión (cuadro 5 del Anexo II).
1.3. Tuberías para:
a) gases, gases licuados, gases disueltos a presión, vapores y líquidos cuya presión de vapor a la temperatura máxima admisible sea superior en más de 0,5 bar a la presión atmosférica normal (1 013 mbar), dentro de los límites siguientes:
- para los fluidos del grupo 1, si la DN es superior a 25 (cuadro 6 del Anexo II),
- para los fluidos del grupo 2, si la DN es superior a 32 y el producto PS 7DN superior a 1 000 bar (cuadro 7 del Anexo II);
b) líquidos cuya presión de vapor a la temperatura máxima admisible sea inferior o igual a 0,5 bar por encima de la presión atmosférica normal (1 013 mbar), dentro de los límites siguientes:
- para los fluidos del grupo 1, si la DN es superior a 25 y el producto PS 7DN superior a 2 000 bar (cuadro 8 del Anexo II);
- para los fluidos del grupo 2, si la PS es superior a 10 bar, la DN superior a 200 y el producto PS 7DN superior a 5 000 bar (cuadro 9 del Anexo II).
1.4. Accesorios de seguridad y accesorios a presión destinados a los equipos citados en los puntos 1.1, 1.2 y 1.3, inclusive cuando tales equipos estén incorporados a un conjunto.
2. Los conjuntos definidos en el punto 2.1.5 del artículo 1 y enumerados en los puntos 2.1, 2.2 y 2.3 del presente apartado que comprendan como mínimo un equipo a presión citado en el apartado 1 del presente artículo deberán cumplir los requisitos esenciales recogidos en el Anexo I.
2.1. Conjuntos diseñados para la obtención de vapor y de agua sobrecalentada a temperaturas superiores a 110 °C que consten al menos de un equipo a presión sometido a la acción de la llama o a otra aportación de calor que represente un peligro de recalentamiento.
2.2. Conjuntos distintos de los contemplados en el punto 2.1, cuando el fabricante los destine a su comercialización y puesta en servicio como conjuntos.
2.3. No obstante lo dispuesto en la frase de introducción del apartado 2, los conjuntos previstos para la producción de agua caliente con una temperatura igual o inferior a 110 °C, alimentados manualmente con combustible sólido, con un producto PS 7V superior a 50 bar 7l, deberán cumplir los requisitos esenciales contemplados en los puntos 2.10, 2.11, 3.4 y letras a) y d) del punto 5 del Anexo I.
3. Los equipos a presión y/o los conjuntos cuyas características sean inferiores o iguales a los límites contemplados respectivamente en los puntos 1.1, 1.2 y 1.3 y en el apartado 2 deberán estar diseñados y fabricados de conformidad con las buenas prácticas de la técnica al uso en un Estado miembro a fin de garantizar la seguridad en su utilización. Se adjuntarán a los equipos a presión y/o a los conjuntos unas instrucciones de utilización suficientes y llevarán las oportunas marcas que permitan identificar al fabricante o a su representante establecido en la Comunidad. Dichos equipos a presión y/o conjuntos no deberán llevar el marcado «CE» tal como se define en el artículo 15.
Artículo 4 Libre circulación
1.1. Los Estados miembros no prohibirán, restringirán ni obstaculizarán, a causa de los riesgos debidos a la presión, la comercialización ni la puesta en servicio, en las condiciones fijadas por el fabricante, de los equipos a presión o de los conjuntos contemplados en el artículo 1 que cumplan lo dispuesto en la presente Directiva y que lleven el marcado «CE», que indica que han sido sometidos a una evaluación de la conformidad con arreglo al artículo 10.
1.2. Los Estados miembros no prohibirán, restringirán ni obstaculizarán, a causa de los riesgos debidos a la presión, la comercialización ni la puesta en servicio de equipos a presión o conjuntos que cumplan lo dispuesto en el apartado 3 del artículo 3.
2. En la medida en que resulte necesario para el uso seguro y correcto de los equipos a presión y de los conjuntos, los Estados miembros podrán exigir que la información recogida en los puntos 3.3 y 3.4 del Anexo I se facilite en la(s) lengua(s) oficial(es) de la Comunidad, que podrá determinar de conformidad con el Tratado el Estado miembro en el que dicho equipo se ponga a disposición del usuario final.
Artículo 5 Presunción de conformidad
1. Los Estados miembros presumirán que los equipos a presión y los conjuntos provistos del marcado «CE» establecido en el artículo 15 y de la declaración de conformidad «CE» establecida en el Anexo VII cumplen todas las disposiciones de la presente Directiva, incluida la evaluación de la conformidad prevista en el artículo 10.
2. Se presumirá que los equipos a presión y los conjuntos conformes a las normas nacionales que incorporan al Derecho nacional las normas armonizadas cuyas referencias se hayan publicado en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas cumplen los requisitos esenciales establecidos en el artículo 3. Los Estados miembros publicarán las referencias de dichas normas nacionales.
3. Los Estados miembros velarán por que se tomen las medidas adecuadas para permitir a los interlocutores sociales influir, a nivel nacional, en el proceso de elaboración y seguimiento de las normas armonizadas.
Artículo 6 Comité de normas y reglamentaciones técnicas
Cuando un Estado miembro o la Comisión considere que las normas contempladas en el apartado 2 del artículo 5 no cumplen plenamente los requisitos esenciales establecidos en el artículo 3, el Estado miembro de que se trate o la Comisión recurrirá al Comité permanente creado por el artículo 5 de la Directiva 83/189/CEE, exponiendo sus razones. El Comité emitirá un dictamen urgente.
Teniendo en cuenta el dictamen de dicho Comité, la Comisión notificará a los Estados miembros si las normas de que se trate deben ser retiradas o no de las publicaciones contempladas en el apartado 2 del artículo 5.
Artículo 7 Comité «equipos a presión»
1. La Comisión podrá tomar toda medida que resulte adecuada para la aplicación de las siguientes disposiciones:
Cuando un Estado miembro considere que, por motivos muy graves de seguridad:
- un equipo a presión o una familia de equipos a presión de los contemplados en el apartado 3 del artículo 3 debe someterse a lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 3,
o que
- un conjunto o una familia de conjuntos de los contemplados en el apartado 3 del artículo 3 debe someterse a lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 3,
o que
- un equipo a presión o una familia de equipos a presión debe clasificarse, no obstante lo dispuesto en el Anexo II, en otra categoría,
presentará una solicitud debidamente justificada ante la Comisión para que ésta tome las medidas oportunas. Dichas medidas se tomarán con arreglo al procedimiento definido en el apartado 3 del presente artículo.
2. La Comisión estará asistida por un Comité permanente compuesto por representantes de los Estados miembros y presidido por el representante de la Comisión, en lo sucesivo denominado «Comité».
El Comité establecerá su reglamento interno.
3. El representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de las medidas que deban tomarse en aplicación del apartado 1. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto, en un plazo que el presidente podrá determinar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate, por votación cuando sea necesario.
El dictamen se incluirá en el acta; además, cada Estado miembro tendrá derecho a solicitar que su posición conste en la misma.
La Comisión tendrá lo más en cuenta posible el dictamen emitido por el Comité e informará al Comité de la manera en que ha tenido en cuenta dicho dictamen.
4. Además, el Comité podrá examinar toda cuestión que se plantee por el desarrollo y la aplicación práctica de la presente Directiva, y que suscite su presidente, por iniciativa propia o a petición de un Estado miembro.
Artículo 8 Cláusula de salvaguardia
1. Si un Estado miembro comprueba que equipos a presión o conjuntos contemplados en el artículo 1 que lleven el marcado «CE» y que se utilicen de acuerdo con su fin previsto pueden poner en peligro la seguridad de las personas y, en su caso, de los animales domésticos o de los bienes, adoptará todas las medidas necesarias para retirar del mercado tales equipos, prohibir su comercialización, su puesta en servicio o restringir su libre circulación.
El Estado miembro informará inmediatamente a la Comisión de dichas medidas e indicará las razones de su decisión, en particular si la no conformidad se deriva:
a) del incumplimiento de los requisitos esenciales contemplados en el artículo 3;
b) de una mala aplicación de las normas contempladas en el apartado 2 del artículo 5;
c) de lagunas de las propias normas contempladas en el apartado 2 del artículo 5;
d) de lagunas en la aprobación europea de materiales para equipos a presión contemplada en el artículo 11.
2. La Comisión consultará con las partes interesadas con la mayor brevedad. Si la Comisión comprueba, tras dicha consulta, que la medida resulta justificada, informará de ello inmediatamente al Estado miembro que haya tomado la iniciativa, así como a los demás Estados miembros.
Si la Comisión comprueba, tras esta consulta, que la medida resulta injustificada, informará de ello inmediatamente al Estado miembro que haya tomado la iniciativa, así como al fabricante, o a su representante establecido en la Comunidad. Si la decisión contemplada en el apartado 1 es resultado de una laguna de las normas o de una laguna en la aprobación europea de materiales, recurrirá inmediatamente al Comité contemplado en el artículo 6 si el Estado miembro que haya adoptado la decisión pretende mantenerla e iniciará el procedimiento contemplado en el párrafo primero del artículo 6.
3. Cuando un equipo a presión o un conjunto no conforme lleve el marcado «CE», el Estado miembro competente tomará las medidas necesarias contra quien haya fijado el marcado «CE» e informará de ello a la Comisión y a los demás Estados miembros.
4. La Comisión se asegurará de que los Estados miembros estén al corriente del curso y de los resultados de dicho procedimiento.
Artículo 9 Clasificación de los equipos a presión
1. Los equipos a presión contemplados en el apartado 1 del artículo 3 se clasificarán por categorías, conforme al Anexo II, en función del grado creciente de peligrosidad.
A efectos de dicha clasificación, los fluidos se dividirán en dos grupos conforme a los puntos 2.1 y 2.2.
2.1. En el grupo 1 se incluyen los fluidos peligrosos. Por fluido peligroso se entiende una sustancia o un preparado conforme a las definiciones del apartado 2 del artículo 2 de la Directiva 67/548/CEE del Consejo, de 27 de junio de 1967, relativa a la aproximación de las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas en materia de clasificación, embalaje y etiquetado de las sustancias peligrosas (24).
En el grupo 1 se incluyen los fluidos definidos como:
- explosivos,
- extremadamente inflamables,
- fácilmente inflamables,
- inflamables (cuando la temperatura máxima admisible se sitúa a una temperatura superior al punto de inflamación),
- muy tóxicos,
- tóxicos,
- comburentes.
2.2. En el grupo 2 se incluyen todos los demás fluidos no contemplados en el punto 2.1.
3. Cuando un recipiente esté formado por varias cámaras, el recipiente se clasificará en la categoría más alta de cada cámara individual. Cuando una cámara contenga varios fluidos, la clasificación se realizará en función del fluido que requiere la categoría de mayor riesgo.
Artículo 10 Evaluación de la conformidad
1.1. Antes de comercializar un equipo a presión su fabricante deberá someterlo a uno de los procedimientos de evaluación de la conformidad descritos en el Anexo III y en las condiciones establecidas en el presente artículo.
1.2. Los procedimientos de evaluación de la conformidad que deberán aplicarse para fijar el marcado «CE» en un equipo a presión se determinarán por la categoría, establecida con arreglo al artículo 9, en que esté clasificado el equipo.
1.3. Los procedimientos de evaluación de la conformidad que deberán aplicarse en las distintas categorías son los siguientes:
- categoría I
Módulo A
- categoría II
Módulo A1
Módulo D1
Módulo E1
- categoría III
Módulo B1 + D
Módulo B1 + F
Módulo B + E
Módulo B + C1
Módulo H
- categoría IV
Módulo B + D
Módulo B + F
Módulo G
Módulo H1
1.4. Los equipos a presión deberán ser sometidos a uno de los procedimientos de evaluación de la conformidad, a elección del fabricante, que corresponda a la categoría a la que pertenezca dicho equipo. El fabricante podrá también aplicar, si así lo desea, uno de los procedimientos previstos para la categoría superior, siempre que ésta exista.
1.5. En el marco del procedimiento del aseguramiento de la calidad de los equipos clasificados en las categorías III y IV, contemplados en la letra a) del punto 1.1, en el primer guión de la letra b) del punto 1.1 y en el punto 1.2 del artículo 3, el organismo notificado, al efectuar visitas sin previo aviso, tomará una muestra del equipo en el local de fabricación o de almacenamiento con objeto de realizar, o de que se realice, la verificación final contemplada en el punto 3.2.2 del Anexo I. A tal fin, el fabricante informará al organismo notificado del plan previsto de producción. El organismo notificado efectuará, como mínimo, dos visitas durante el primer año de fabricación. El organismo notificado fijará la frecuencia de las visitas posteriores con arreglo a los criterios establecidos en el punto 4.4 de los correspondientes módulos.
1.6. En el caso de la fabricación de un solo ejemplar de recipientes y equipos clasificados en la categoría III, contemplados en el punto 1.2 del artículo 3 con arreglo al procedimiento del módulo H, el organismo notificado realizará o hará que se realice la verificación final, contemplada en el punto 3.2.2 del Anexo I, de cada unidad. A tal fin, el fabricante comunicará el plan previsto de producción al organismo notificado.
2. Los conjuntos a los que se refiere el apartado 2 del artículo 3 se someterán a un procedimiento general de evaluación de la conformidad que incluirá:
a) la evaluación de cada uno de los equipos a presión que formen parte del conjunto y que estén contemplados en el apartado 1 del artículo 3, cuando no se hayan sometido anteriormente a un procedimiento de la conformidad y a un marcado «CE» por separado; el procedimiento de evaluación se determinará por la categoría de cada uno de los equipos;
b) la evaluación de la integración de los distintos elementos del conjunto de conformidad con los puntos 2.3, 2.8 y 2.9 del Anexo I, que se determinará por la categoría más alta de los equipos de que se trate, no teniéndose en cuenta al respecto los equipos de seguridad;
c) la evaluación de la protección del conjunto contra el rebasamiento de los límites admisibles de servicio de conformidad con los puntos 2.10 y 3.2.3 del Anexo I, que deberá realizarse en función de la categoría más alta de los equipos que deban protegerse.
3. No obstante lo dispuesto en los apartados 1 y 2, las autoridades competentes podrán permitir, cuando esté justificado, la comercialización y puesta en servicio en el territorio del Estado miembro de que se trate de los equipos a presión y conjuntos individuales contemplados en el apartado 2 del artículo 1, para los que no se hayan aplicado los procedimientos establecidos en los apartados 1 y 2 del presente artículo y cuya utilización tenga interés para la experimentación.
4. Los documentos y la correspondencia relativos a la evaluación de la conformidad se redactarán en la lengua o lenguas oficiales de la Comunidad que podrá determinar, de conformidad con el Tratado, el Estado miembro en el que esté establecido el organismo competente para aplicar los procedimientos, o en una lengua aceptada por dicho organismo.
Artículo 11 Aprobación europea de materiales
1. A petición de uno o varios fabricantes de materiales o de equipos, uno de los organismos notificados contemplados en el artículo 12, designados específicamente para esa función, expedirá la aprobación europea de materiales, tal como se define en el punto 2.9 del artículo 1. El organismo notificado definirá y efectuará, o hará que se efectúen, los exámenes y pruebas adecuados para certificar la conformidad de los tipos de material con los correspondientes requisitos de la presente Directiva. En el caso de materiales reconocidos de utilización segura antes del 29 de noviembre de 1999, el organismo notificado tendrá en cuenta los datos existentes para certificar dicha conformidad.
2. Antes de expedir la aprobación europea de materiales, el organismo notificado informará a los Estados miembros y a la Comisión, comunicándoles los elementos pertinentes. Dentro de un plazo de tres meses, cualquier Estado miembro o la Comisión podrán recurrir al Comité permanente creado por el artículo 5 de la Directiva 83/189/CEE, exponiendo sus razones. En este último caso, el Comité emitirá un dictamen urgente.
El organismo notificado expedirá la aprobación europea de materiales teniendo en cuanta, en su caso, el dictamen de dicho Comité y las observaciones presentadas.
3. Se transmitirá a los Estados miembros, a los organismos notificados y a la Comisión una copia de la aprobación europea de materiales para equipos a presión. La Comisión publicará y mantendrá actualizada una lista de las aprobaciones europeas de materiales en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
4. Cuando los materiales que se utilicen en la fabricación de equipos a presión sean conformes a las aprobaciones europeas de materiales y sus referencias hayan sido publicadas en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas, se presumirán conformes a los requisitos esenciales que les sean aplicables con arreglo al Anexo I.
5. El organismo notificado que haya expedido la aprobación europea de materiales para equipos a presión retirará dicha aprobación cuando compruebe que no debería haberse expedido o cuando el tipo de material esté amparado por una norma armonizada. Informará inmediatamente a los demás Estados miembros, a los organismos notificados y a la Comisión de cualquier retirada de aprobación.
Artículo 12 Organismos notificados
1. Los Estados miembros notificarán a la Comisión y a los demás Estados miembros los organismos que hayan designado para efectuar los procedimientos contemplados en los artículos 10 y 11, así como las tareas específicas para las que dichos organismos hayan sido designados y los números de identificación que la Comisión les haya asignado previamente.
La Comisión publicará en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas una lista de los organismos notificados con sus números de identificación, así como las tareas para las cuales hayan sido notificados, y se encargará de la actualización de dicha lista.
2. Los Estados miembros aplicarán los criterios previstos en el Anexo IV para la designación de los organismos. Se presumirá que los organismos que cumplan los criterios fijados por las normas armonizadas pertinentes cumplen los correspondientes criterios contemplados en el Anexo IV.
3. Un Estado miembro que haya notificado un organismo deberá retirar su notificación si comprueba que dicho organismo ya no satisface los criterios contemplados en el apartado 2.
Informará inmediatamente a los demás Estados miembros y a la Comisión de todas las retiradas de notificación.
Artículo 13 Entidades independientes reconocidas
1. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión y a los demás Estados miembros las entidades independientes que hayan reconocido para cumplir las tareas previstas en los puntos 3.1.2 y 3.1.3, del Anexo I.
La Comisión publicará en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas una lista de las entidades reconocidas con las tareas para las cuales hayan sido reconocidas y se encargará de la actualización de dicha lista.
2. Los Estados miembros aplicarán los criterios previstos en el Anexo IV para el reconocimiento de las entidades. Se presumirá que las entidades que cumplan los criterios fijados por las normas armonizadas pertinentes cumplen los criterios correspondientes contemplados en el Anexo IV.
3. Un Estado miembro que haya reconocido una entidad deberá retirar el reconocimiento si comprueba que dicha entidad ya no satisface los criterios contemplados en el apartado 2.
Informará inmediatamente a los demás Estados miembros y a la Comisión de todas las retiradas de reconocimiento.
Artículo 14 Organismos de inspección de los usuarios
1. No obstante las disposiciones relativas a las tareas efectuadas por los organismos notificados, los Estados miembros podrán autorizar en su territorio la comercialización y puesta en servicio por parte de los usuarios de equipos a presión o conjuntos contemplados en el artículo 1 cuya conformidad con los requisitos esenciales haya sido evaluada por un organismo de inspección de los usuarios designado de conformidad con los criterios contemplados en el apartado 8.
2. Cuando un Estado miembro haya designado un organismo de inspección de los usuarios de conformidad con los criterios enunciados en el presente artículo, no podrá prohibir, restringir ni obstaculizar en las condiciones previstas en el presente artículo, a causa de los riesgos debidos a la presión, la comercialización ni la puesta en servicio de equipos a presión o conjuntos cuya conformidad haya sido evaluada por un organismo de inspección de los usuarios, designado por otro Estado miembro de conformidad con los criterios enunciados en el presente artículo.
3. Los equipos a presión y conjuntos, cuya conformidad haya sido evaluada por un organismo de inspección de los usuarios, no podrán llevar el marcado «CE».
4. Los equipos a presión o conjuntos sólo podrán ser utilizados en los establecimientos explotados por el grupo del que forme parte el organismo de inspección. El grupo aplicará una política de seguridad común en lo que se refiere a las especificaciones técnicas relativas al diseño, la fabricación, el control, el mantenimiento y la utilización de los equipos a presión y los conjuntos.
5. Los organismos de inspección de los usuarios trabajarán exclusivamente para el grupo del que formen parte.
6. Los procedimientos aplicables en caso de evaluación de la conformidad por parte de los organismos de inspección de los usuarios son los módulos A1, C1, F y G, descritos en el Anexo II.
7. Los Estados miembros comunicarán a los demás Estados miembros y a la Comisión los organismos de inspección de los usuarios que hayan autorizado, las tareas para las cuales se los haya designado y, con respecto a cada uno de ellos, la lista de los establecimientos que cumplen lo dispuesto en el apartado 4.
8. Para la designación de los organismos de inspección de los usuarios, los Estados miembros aplicarán los criterios enunciados en el Anexo V y se asegurarán de que el grupo al que pertenece el organismo de inspección aplica los criterios mencionados en la segunda frase del apartado 4.
9. Un Estado miembro que haya autorizado un organismo de inspección de los usuarios y que compruebe que este organismo ha dejado de satisfacer los criterios contemplados en el apartado 8, retirará la autorización. Informará de ello a los demás Estados miembros y a la Comisión.
10. Los efectos del presente artículo se someterán a la supervisión de la Comisión y serán objeto de una evaluación una vez transcurridos tres años a partir de la fecha indicada en el apartado 3 del artículo 20. A tal fin, los Estados miembros transmitirán a la Comisión toda información útil sobre la aplicación del presente artículo. Se adjuntará a dicha evaluación, en su caso, toda propuesta de modificación de la presente Directiva.
Artículo 15 Marcado «CE»
1. El marcado «CE» estará constituido por las iniciales «CE», cuyo logotipo figura en el Anexo VI.
El marcado «CE» irá acompañado del número de identificación, contemplado en el apartado 1 del artículo 12, del organismo notificado que interviene en la fase de control de la producción.
2. El marcado «CE» deberá fijarse de forma visible, claramente legible e indeleble:
- en cada equipo a presión contemplado en el apartado 1 del artículo 3 o
- en cada conjunto mencionado en el apartado 2 del artículo 3,
completo o en un estado que permita la verificación final, tal como se describe en el punto 3.2 del Anexo I.
3. No será necesario fijar el marcado «CE» en cada uno de los equipos de presión individuales que compongan un conjunto de los citados en el apartado 2 del artículo 3. Conservarán dicho marcado los equipos a presión individuales que ya lleven el marcado «CE» al ser incorporados al conjunto.
4. Cuando el equipo a presión o el conjunto estén sujetos a otras Directivas, relativas a otros aspectos, que dispongan la fijación del marcado «CE», éste indicará la presunción de conformidad del equipo a presión o del conjunto con las disposiciones de esas otras Directivas.
No obstante, en el caso de que una o varias de esas Directivas permitan al fabricante durante un período transitorio la elección del régimen que deba aplicarse, el marcado «CE» sólo indicará la conformidad con las disposiciones de las Directivas aplicadas por el fabricante. En ese caso, las referencias a dichas Directivas, tal como se hayan publicado en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas, deberán constar en los documentos, prospectos o instrucciones requeridos por esas Directivas que acompañan al equipo a presión y al conjunto.
5. Queda prohibido fijar en los equipos a presión y en los conjuntos marcados que puedan inducir a terceros a error sobre el significado o el logotipo del marcado «CE». Podrá fijarse en los equipos a presión o en los conjuntos cualquier otro marcado, siempre que no reduzca la visibilidad ni la legibilidad del marcado «CE».
Artículo 16 Colocación indebida del marcado «CE»
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 8,
a) cuando un Estado miembro compruebe que se ha colocado indebidamente el marcado «CE», el fabricante, o su representante establecido en la Comunidad, tendrá la obligación de hacer que el producto se ajuste a las disposiciones sobre el marcado «CE» y de poner fin a tal infracción en las condiciones establecidas por dicho Estado miembro;
b) si la no conformidad persiste, el Estado miembro deberá tomar todas las medidas necesarias para restringir o prohibir la comercialización del producto considerado o garantizar su retirada del mercado de acuerdo con los procedimientos previstos en el artículo 8.
Artículo 17
Los Estados miembros tomarán las medidas adecuadas para fomentar que las autoridades responsables de la aplicación de la presente Directiva cooperen entre sí y que cada una de ellas facilite a las demás y a la Comisión información para coadyuvar al cumplimiento de la presente Directiva.
Artículo 18 Decisión de denegación o de restricción
Cualquier decisión que se adopte en aplicación de la presente Directiva y que tenga por consecuencia restringir la comercialización y la puesta en servicio o imponga la retirada del mercado de un equipo a presión o de un conjunto deberá motivarse de forma precisa. La decisión será notificada cuanto antes al interesado, indicándole las vías de recurso que le ofrezca la legislación vigente en el Estado miembro de que se trate y los plazos para la presentación de los recursos.
Artículo 19 Derogación
Las disposiciones del artículo 22 de la Directiva 76/767/CEE dejarán de aplicarse a partir del 29 de noviembre de 1999 en lo que se refiere a los equipos a presión y a los conjuntos incluidos en el ámbito de aplicación de la presente Directiva.
Artículo 20 Transposición y disposiciones transitorias
1. Los Estados miembros adoptarán y publicarán antes del 29 de mayo de 1999 las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten las disposiciones contempladas en el primer párrafo, éstas contendrán una referencia a la presente Directiva, o estarán acompañadas por dicha referencia con motivo de su publicación oficial. Las modalidades de dicha referencia serán establecidas por los Estados miembros.
Los Estados miembros aplicarán dichas disposiciones a partir del 29 de noviembre de 1999.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el Texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
3. Los Estados miembros deberán autorizar hasta el 29 de mayo de 2002 la comercialización de los equipos a presión y de los conjuntos que cumplan la normativa vigente en su territorio en la fecha en que comience a aplicarse la presente Directiva, así como la puesta en servicio de dichos equipos a presión y conjuntos una vez superada dicha fecha.
Artículo 21 Destinatarios de la Directiva
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 29 de mayo de 1997.