ДИРЕКТИВА 2007/56/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 17 септември 2007 година
за изменение на определени приложения към директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества за азоксистробин, хлороталонил, делтаметрин, хексахлоробензен, йоксинил, оксамил и квиноксифен
(Текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху зърнените култури (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 86/363/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храните от животински произход (2), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (3), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (4), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО, разрешенията за употреба на продукти за растителна защита върху определени култури са отговорност на държавите-членки. Такива разрешения трябва да се основават на оценка на въздействието върху човешкото здраве и здравето на животните и последиците за околната среда. При тази оценка трябва да се имат предвид елементи, като излагането на операторите и наблюдателите, последствията за земната, водната и въздушната среда, както и въздействието върху хората и животните при прием на остатъчни вещества от третираните култури.
(2)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) отразяват използването на минимални количества пестициди, необходими за постигане на ефективна защита на растенията, прилагани по начин, при който количеството остатъчни вещества е възможно най-малко и токсикологично допустимо, особено що се отнася до прогнозирания хранителен прием.
(3)
МДГОВ за пестициди в обхвата на Директива 90/642/ЕИО са предмет на преразглеждане и изменение, с оглед да бъдат взети предвид нови или променени употреби. Комисията получи сведения относно нови или променени употреби, което следва да доведе до изменения в допустимите граници на остатъчни вещества за азоксистробин, хлороталонил, йоксинил и квиноксифен.
(4)
По отношение на хексахлоробензен Комисията получи информация, че поради замърсяване на околната среда, този пестицид е възможно да се срещне на по-високи нива от прага на аналитично определяне в семена от тиква, които са консумирана стока в редица държави-членки. Следователно включването на „семена от тиква“ в приложение I към Директива 90/642/ЕИО и установяването на МДГОВ за семена от тиква е необходимо за защитата на потребителите от прекомерни остатъчни вещества от хексахлоробензен.
(5)
По отношение на оксамил бяха установени временни МГДОВ в Директива 90/642/ЕИО чрез Директива 2006/59/ЕО на Комисията (5), до предоставяне на данни от клинични изпитвания. Данните от клиничните изпитвания за оксамил бяха подадени и оценени. В резултат на това временните МДГОВ за оксамил могат да бъдат потвърдени.
(6)
По отношение на делтаметрин също бяха установени временни МДГОВ в директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО посредством Директива 2006/59/ЕО, до преразглеждане на информацията за приложение III съгласно Директива 91/414/ЕИО и пререгистрирането на формулациите на делтаметрин на ниво държави-членки. След подробно проучване се установи, че следва да бъде предвидено повече време, за да се гарантира правилната преценка на позволените употреби на делтаметрин в държавите-членки. Следователно е целесъобразно срока на временните МДГОВ за делтаметрин да бъде удължен.
(7)
Излагането на потребителите през целия им живот на тези пестициди посредством хранителни продукти, които могат да съдържат остатъчни вещества от споменатите пестициди, беше разгледано и оценено в съответствие с използваните процедури и практики в Общността и с оглед на публикуваните от Световната здравна организация насоки (6). На базата на тези анализи и оценки, МДГОВ за тези пестициди следва да бъдат установени по начин, който гарантира, че допустимата дневна доза не е надвишена.
(8)
В случая на хлороталонил и йоксинил, за които съществува остра референтна доза (ОРД), интензивното излагане на потребителите посредством всеки хранителен продукт, който може да съдържа остатъци от тези пестициди, беше анализирано и оценено в съответствие с действащите процедури и практики в Общността, като се вземат предвид публикуваните от Световната здравна организация насоки. Бяха взети предвид и становищата на Научния комитет по растенията (НКР), и по-специално насоките и препоръките по отношение на защитата на потребителите от третирани с пестициди хранителни продукти (7). Въз основа на оценката на хранителния прием, МДГОВ за тези пестициди следва да бъдат определени така, че да се гарантира, че ОРД няма да бъде надвишена. По отношение на другите субстанции, оценката на предоставената информация показа, че не се налага определяне на ОРД, и следователно няма необходимост от краткосрочна оценка.
(9)
Когато разрешените употреби на препарати за растителна защита не водят до установими количества на остатъчни вещества от пестициди във или върху хранителния продукт, или при липса на разрешени употреби, или когато разрешени от държавите-членки приложения не са били подкрепени от необходимите данни, или когато практическите приложения в трети страни, в резултат на които има остатъчни вещества във или върху храни, които могат да влязат в обращение на пазара на Общността, не са били подкрепени от необходимите данни, МДГОВ следва да бъдат фиксирани на долния праг на аналитично определяне.
(10)
Установяването или изменението на временни МДГОВ на общностно равнище не възпрепятства държавите-членки да определят временни МДГОВ за йоксинил и квиноксифен, в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и приложение VI към цитираната директива. Счита се, че за определяне на последващите употреби на съответните субстанции е достатъчен период от четири години. След това временните МДГОВ на равнище Общност следва да станат окончателни.
(11)
Следователно е необходимо изменение на МДГОВ, установени с директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО, за да се осигури защита на потребителите и подходящо наблюдение и контрол върху употребите на продукти за растителна защита. Уместно е, когато МДГОВ вече са определени в приложенията към посочените директиви, те да бъдат изменени. Когато МДГОВ все още не са определени, е уместно те да бъдат установени за пръв път.
(12)
Следователно директиви 86/362/ЕИО, 86/363/ЕИО и 90/642/ЕИО следва да бъдат съответно изменени.
(13)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/362/ЕИО се изменя в съответствие с приложение I към настоящата директива.
Член 2
Директива 86/363/ЕИО се изменя в съответствие с приложение II към настоящата директива.
Член 3
Директива 90/642/ЕИО се изменя, както следва:
1)
В приложение I, към група „4 Маслодайни семена“ се добавя вписването „семена от тиква“.
2)
Приложение II се изменя в съответствие с приложение III към настоящата директива.
Член 4
Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 18 декември 2007 г. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива. Те съобщават на Комисията незабавно текста на тези разпоредби и предоставят таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби, считано 19 декември 2007 г.
Когато държавите-членки приемат споменатите разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или се придружават от такова позоваване при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 5
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 септември 2007 година.
DIRECTIVA 2007/56/CE DE LA COMISIÓN
de 17 de septiembre de 2007
por la que se modifican determinados anexos de las Directivas 86/362/CEE, 86/363/CEE y 90/642/CEE del Consejo en lo relativo a los contenidos máximos de residuos de azoxistrobina, clorotalonil, deltametrin, hexaclorobenceno, ioxinil, oxamil y quinoxifeno
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 86/362/CEE del Consejo, de 24 de julio de 1986, relativa a la fijación de contenidos máximos para los residuos de plaguicidas sobre y en los cereales (1), y, en particular, su artículo 10,
Vista la Directiva 86/363/CEE del Consejo, de 24 de julio de 1986, relativa a la fijación de contenidos máximos para los residuos de plaguicidas sobre y en los productos alimenticios de origen animal (2), y, en particular, su artículo 10,
Vista la Directiva 90/642/CEE del Consejo, de 27 de noviembre de 1990, relativa a la fijación de los contenidos máximos de residuos de plaguicidas en determinados productos de origen vegetal (3), incluidas las frutas y hortalizas, y, en particular, su artículo 7,
Vista la Directiva 91/414/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, relativa a la comercialización de productos fitosanitarios (4), y, en particular, su artículo 4, apartado 1, letra f),
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con lo dispuesto en la Directiva 91/414/CEE, la autorización para el empleo de productos fitosanitarios para su utilización en determinados cultivos es competencia de los Estados miembros. Las autorizaciones deben concederse a la luz de la evaluación de los efectos de estos productos en la salud humana y animal y de su influencia en el medio ambiente. A la hora de realizar estas evaluaciones han de tenerse en cuenta factores tales como la exposición del operario y los transeúntes o el impacto en el medio terrestre, acuático y atmosférico, así como las repercusiones que puede tener para los seres humanos y los animales el consumo de los residuos presentes en los cultivos tratados.
(2)
Los contenidos o límites máximos de residuos (LMR) representan la cantidad mínima de plaguicidas necesaria para proteger de manera eficaz las plantas, aplicada de tal forma que la cantidad de residuos sea lo más reducida posible y toxicológicamente aceptable, sobre todo en términos de ingesta alimentaria estimada.
(3)
Los LMR de los plaguicidas contemplados en la Directiva 90/642/CEE deben estar sujetos a un seguimiento constante y pueden modificarse para tomar en consideración los usos nuevos o modificados. La Comisión ha recibido información acerca de los usos nuevos o modificados de los que se derivarán cambios en los contenidos de residuos de azoxistrobina, clorotalonil, ioxinil y quinoxifeno.
(4)
Por lo que respecta al hexaclorobenceno, se ha comunicado a la Comisión que este plaguicida, dada la contaminación ambiental, puede aparecer en las semillas de calabaza, producto que se consume como alimento en varios Estados miembros, en niveles superiores al umbral de determinación analítica. Por ello es necesario incluir las «semillas de calabaza» en el anexo I de la Directiva 90/642/CEE y establecer LMR de semillas de calabaza, al objeto de proteger a los consumidores frente al exceso de residuos de hexaclorobenceno.
(5)
Mediante la Directiva 2006/59/CE de la Comisión (5) se establecieron LMR provisionales para el oxamil en la Directiva 90/642/CEE, a la espera de la presentación de datos de ensayo. Entre tanto se han presentado y evaluado datos de ensayo del oxamil, que permiten confirmar los LMR para el oxamil.
(6)
Mediante la Directiva 2006/59/CE de la Comisión se establecieron LMR provisionales para el deltametrin en las Directivas 86/362/CEE, 86/363/CEE y 90/642/CEE, a la espera de la revisión de la documentación conforme al anexo III de la Directiva 91/414/CEE y del nuevo registro de las formulaciones de deltametrin en los Estados miembros. Un examen más detallado puso de manifiesto que se necesita más tiempo para estudiar debidamente los usos autorizados del deltametrin en los Estados miembros, por lo que procede prorrogar la validez de los LMR provisionales del deltametrin.
(7)
La exposición de los consumidores a estos plaguicidas a lo largo de toda su vida a través de productos alimenticios que pueden contener residuos de dichas sustancias se ha estudiado y evaluado de acuerdo con los procedimientos y prácticas en uso dentro de la Comunidad, atendiendo a las orientaciones publicadas por la Organización Mundial de la Salud (6). Sobre la base de dichas evaluaciones deben establecerse los LMR de estos plaguicidas para garantizar que no se supera la ingesta diaria aceptable.
(8)
En los casos del clorotalonil y del ioxinil, para los cuales existe una dosis aguda de referencia, la exposición aguda de los consumidores a través del consumo de productos alimenticios que puedan contener residuos de estos plaguicidas se ha estudiado y evaluado de acuerdo con los procedimientos y las prácticas en uso dentro de la Comunidad, atendiendo a las orientaciones publicadas por la Organización Mundial de la Salud. Se han tenido en cuenta los dictámenes del Comité científico de las plantas, en particular los consejos y las recomendaciones relativas a la protección de los consumidores de alimentos tratados con plaguicidas (7). A partir de la evaluación de la ingesta alimentaria, deben establecerse los LMR de los citados plaguicidas para garantizar que no se superen las dosis agudas de referencia. En el caso de las demás sustancias, una evaluación de la información disponible ha demostrado que no se requiere una dosis aguda de referencia y que, por lo tanto, no es necesaria una evaluación a corto plazo.
(9)
Cuando los usos autorizados de los productos fitosanitarios no ocasionen niveles detectables de residuos de plaguicidas en el interior ni en la superficie de los productos alimentarios, cuando no exista ningún uso autorizado, cuando los usos autorizados por los Estados miembros no estén corroborados con los datos necesarios, o cuando determinados usos en terceros países que produzcan residuos en el interior o en la superficie de productos alimentarios comercializables en el mercado comunitario no estén corroborados con los datos necesarios, los LMR deben fijarse en el umbral de determinación analítica.
(10)
El establecimiento o la modificación a nivel comunitario de LMR provisionales no impide que los Estados miembros establezcan LMR provisionales para el ioxinil y el quinoxifeno de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 4, apartado 1, letra f), y en el anexo VI de la Directiva 91/414/CEE. Se considera que un período de cuatro años es suficiente para autorizar usos adicionales de dichas sustancias. Transcurrido ese período, los LMR provisionales se convertirán en definitivos.
(11)
Por tanto, es necesario modificar los LMR establecidos en las Directivas 86/362/CEE, 86/363/CEE y 90/642/CEE, a fin de permitir una vigilancia y un control adecuados de los usos de los productos fitosanitarios en cuestión y proteger al consumidor. Procede modificar los LMR definidos en los anexos de dichas Directivas. En caso de que hasta la fecha no se hayan definido LMR, deben fijarse por primera vez.
(12)
Por tanto, las Directivas 86/362/CEE, 86/363/CEE y 90/642/CEE deben modificarse en consecuencia.
(13)
Las medidas establecidas en la presente Directiva se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La Directiva 86/362/CEE queda modificada de conformidad con el anexo I de la presente Directiva.
Artículo 2
La Directiva 86/363/CEE queda modificada de conformidad con el anexo II de la presente Directiva.
Artículo 3
La Directiva 90/642/CEE queda modificada como sigue:
1)
En el anexo I, se añade la entrada «Semillas de calabaza» en el grupo «4, semillas oleaginosas».
2)
El anexo II se modifica de conformidad con el anexo III de la presente Directiva.
Artículo 4
Los Estados miembros adoptarán y publicarán, a más tardar el 18 de diciembre de 2007, las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para ajustarse a lo dispuesto en la presente Directiva. Comunicarán inmediatamente a la Comisión el texto de dichas disposiciones, así como una tabla de correspondencias entre las mismas y la presente Directiva.
Aplicarán dichas disposiciones a partir del 19 de diciembre de 2007.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, estas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 5
La presente Directiva entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 6
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 17 de septiembre de 2007.