РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1295/2008 НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2008 r.
относно вноса на хмел от трети страни
(кодифицирана версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 192, параграф 2 и член 195, параграф 2, във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 3076/78 на Комисията от 21 декември 1978 г. относно вноса на хмел от страни, които не са членки (2) и Регламент (ЕИО) № 3077/78 на Комисията от 21 декември 1978 г. относно равностойността на удостоверенията, придружаващи хмел, внесен от страни, които не са членки, със сертификатите на Общността (3) са били неколкократно и съществено изменяни (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посочените регламенти следва да бъдат кодифицирани, като бъдат обединени в единен текст.
(2)
Член 158, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 определя, че хмел и продукти от хмел от трети страни, могат да се внасят само ако техните стандарти за качество са най-малкото еквивалентни на тези, приети за хмел или продукти от хмел, отглеждани в Общността, или произвеждани от тези продукти. Въпреки това, параграф 2 от посочения член предвижда, че тези продукти се считат за съответстващи на посочените стандарти, ако са придружени от удостоверение, издадено от органите на страната на техния произход, признато за еквивалентно на сертификата, необходим за търгуването на хмел и продукти от хмел с общностен произход.
(3)
В Регламент (ЕО) № 1850/2006 на Комисията от 14 декември 2006 г. за определяне на подробни правила за сертифицирането на хмел и продукти от хмел (5) са определени много стриктни изисквания за търгуването на продуктите от хмел, и по-специално по отношение на смесите. Понастоящем по границите не съществува ефективен метод за проверка на степента на спазване на тези изисквания. Такава проверка може да бъде заменена единствено с поемане на задължение от страна на страната износител за спазване на общностните изисквания за търгуване на тези продукти. Затова е необходимо да се изисква тези продукти, идващи от трети страни, да се придружават от удостоверението, посочено в член 158, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(4)
За да гарантират, че правилата на Общността за сертифициране на хмел са спазени, държавите-членки следва да правят проверки, за да потвърдят дали вносния хмел съответства на минималните изисквания за търгуване, приети с Регламент (ЕО) № 1850/2006.
(5)
Някои трети страни са се ангажирали да спазват изискванията, предвидени за търгуването на хмел и продукти от хмел, и са оправомощили определени служби да издават удостоверения за еквивалентност. Тези удостоверения следва да бъдат признати за еквивалентни на общностните сертификати, а продуктите, за които те се отнасят, да бъдат допуснати за свободно обращение.
(6)
Задължение на съответните служби в тези трети страни е да актуализират информацията, съдържаща се в приложение I и да поддържат тясно сътрудничество с Комисията, като ѝ съобщават съответната информация.
(7)
За да се улесни задачата на компетентните органи от държавите-членки от съществено значение е да се установят формата и, доколкото е необходимо, съдържанието на удостоверенията и предвидените извлечения, както и условията за тяхното използване.
(8)
За да се държи сметка за търговските практики, е необходимо компетентните органи да са оправомощени, ако пратката се разделя, да позволят под техен надзор да се изготвя извлечение от удостоверението за всяка нова пратка, получена в резултат на такова разделяне.
(9)
По аналогия със системата за сертифициране на Общността определени продукти следва да се освободят, предвид предназначението им, от представяне на удостоверенията, предвидени в настоящия регламент.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Допускането за свободно обращение в Общността на продуктите, посочени в член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, които идват от трети страни, е подчинено на представянето на доказателство, че са спазени изискванията, посочени в член 158, параграф 1 от посочения регламент.
2. Доказателството, посочено в член 1, параграф 1 от настоящия регламент, се представя чрез предоставянето на удостоверението, предвидено в член 158, параграф 2 от регламент (ЕО) № 1234/2007, наричано по-нататък „удостоверение за еквивалентност“.
Член 2
За целите на настоящия регламент „пратка“ означава количество от продукти, които имат едни и същи характеристики и са изпратени от един и същ изпращач по едно и също време на един и същ получател.
Член 3
Удостоверенията, придружаващи хмел и продукти от хмел, внесени от трети страни, и които са издадени от агенция, оправомощена от третата страна на произход и фигурираща в в приложение I, се признават за удостоверения за еквивалентност.
Приложение I се преразглежда въз основа на информацията, съобщена от третите страни.
Член 4
1. Удостоверението за еквивалентност, се изготвя за всяка пратка в един оригинал и две копия върху формуляр, съответстващ на образеца, фигуриращ в приложение II, и съгласно указанията, дадени в приложение IV.
2. Удостоверението за еквивалентност е валидно само ако е надлежно попълнено и заверено от една от агенциите, фигуриращи в приложение I.
3. Надлежно заверено удостоверение е това, на което са указани мястото и датата на издаването и което е подписано и подпечатано от издаващия орган.
Член 5
1. Върху всяка опаковъчна единица, за която е издадено удостоверение за еквивалентност, се отбелязват следните данни на един от официалните езици на Общността:
а)
описанието на продукта;
б)
наименованието на сорта или сортовете;
в)
страната на произход;
г)
маркировките и номерата, фигуриращи в, клетка 9 на удостоверението за еквивалентност или в извлечението.
2. Данните, предвидени в параграф 1, се изписват с четливи, неизличими знаци с еднакъв размер върху външната страна на опаковката.
Член 6
1. Когато пратка, която е предмет на удостоверение за еквивалентност, се раздели и изпрати повторно след разделянето, преди допускането ѝ за свободно обращение, за всяка нова пратка в резултат на такова разделяне се изготвя извлечение от удостоверението.
Удостоверението се заменя с необходимия брой на извлеченията.
Извлечението се изготвя от заинтересованата страна в един оригинал и две копия върху формуляр, съответстващ на образеца, фигуриращ в приложение III, и съгласно указанията, дадени в приложение IV в съответствие с разпоредбите.
2. Митническият орган заверява съответно оригинала и двете копия на удостоверението за еквивалентност и приподписва оригинала и двете копия от всяко извлечение.
Той задържа оригинала на удостоверението за еквивалентност, изпраща двете копия на компетентния орган, посочен в член 21 от Регламент (ЕО) № 1850/2006, и връща оригинала и двете копия от всяко извлечение на заинтересованата страна.
Член 7
При приключване на митническите формалности, които се изискват за допускане за свободно обращение в Общността на продукта, за който се отнасят удостоверението за еквивалентност или извлечението, оригиналът и двете копия се представят на митническите органи, които ги приподписват и задържат оригинала. Едното копие се изпраща от митническите органи на компетентния орган, посочен в член 21 от Регламент (ЕО) № 1850/2006, на държавата-членка, в която продуктът се допуска за свободно обращение. Второто копие се връща на вносителя, който е длъжен да го съхранява не по-малко от 3 години.
Член 8
Ако след допускане за свободно обращение, пратката е препродадена или разделена, продуктът трябва да бъде придружен от фактура или друг търговски документ, съставен от продавача, в който се посочва номерът на удостоверението за еквивалентност или на извлечението, както и наименованието на органа, който ги е издал.
Следните данни, взети, според случая, от удостоверението за еквивалентност или от извлечението, трябва да фигурират също върху търговския документ или фактурата:
а)
за шишарки от хмел:
i)
описанието на продукта;
ii)
брутното тегло;
iii)
мястото на производство;
iv)
годината на реколтата;
v)
сорта;
vi)
страната на произход;
vii)
маркировките и номерата, посочени в клетка 9 на удостоверението;
б)
за продукти, произведени от хмел, освен данните, изброени в буква а), мястото и датата на преработка.
Член 9
1. Държавите-членки редовно извършват редовно случайни проверки, за да проверяват дали хмелът, който е внесен съгласно член 158 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, отговаря на минималните изисквания за търгуване, предвидени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1850/2006.
2. Държавите-членки докладват на Комисията всяка година преди 30 юни за честотата и типа на проверките, които са били проведени през годината, предхождаща тази дата, както и за резултата от тях. Проверките трябва да обхващат поне 5 % от пратките хмел, които се очаква да бъдат внесени от трета страна в съответната държава-членка през същата година.
3. Ако компетентните органи на държавите-членки открият, че изследваните проби не отговарят на минималните пазарни изисквания за търгуване, посочени в параграф 1, съответните пратки не могат да бъдат търгувани в Общността.
4. Ако дадена държава-членка констатира, че характеристиките на даден продукт не съответстват на данните, фигуриращи в удостоверението за еквивалентност, придружаващо продукта, тя уведомява Комисията за това.
В съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, може да бъде взето решение за отстраняване на агенцията, която е издала удостоверението за еквивалентност за този продукт от списъка, съдържащ се в приложение I от настоящия регламент.
Член 10
Чрез дерогация от настоящия регламент, не се изисква представяне на удостоверението, посочено в член 1, параграф 2, нито съответствие с разпоредбите на член 5, по отношение на допускането за свободно обращение на хмел и продукти от хмел в дадените по-долу случаи, ако теглото на отделната опаковка не надвишава 1 килограм, когато се касае за шишарки от хмел и прах от хмел, и 300 грама, когато се касае за извлек на хмел:
а)
малки опаковки, предназначени за продажба на частни лица за лична употреба;
б)
предназначени за научно-технически опити;
в)
предназначени за панаири, които се ползват от съответния митнически режим.
Описанието, теглото и крайната употреба на продукта трябва да са указани върху опаковката.
Член 11
Регламенти (ЕИО) № 3076/78 и (ЕИО) № 3077/78 се отменят.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 12
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2008 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1295/2008 DE LA COMISIÓN
de 18 de diciembre de 2008
relativo a la importación del lúpulo procedente de terceros países
(Versión codificada)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1234/2007 del Consejo, de 22 de octubre de 2007, por el que se crea una organización común de mercados agrícolas y se establecen disposiciones específicas para determinados productos agrícolas (Reglamento único para las OCM) (1) y, en particular, el apartado 2 de su artículo 192 y el apartado 2 de su artículo 195, en relación con su artículo 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CEE) no 3076/78 de la Comisión, de 21 de diciembre de 1978 relativo a la importación del lúpulo procedente de terceros países (2) y el Reglamento (CEE) no 3077/78 de la Comisión, de 21 de diciembre de 1978 relativo a la comprobación de la equivalencia de las certificaciones que acompañan al lúpulo importado de terceros países con los certificados comunitarios (3), han sido modificados en diversas ocasiones (4) y de forma sustancial. Conviene, en aras de una mayor racionalidad y claridad, proceder a la codificación de dichos Reglamentos reagrupándolos en un texto único.
(2)
El apartado 1 del artículo 158 del Reglamento (CE) no 1234/2007 dispone que el lúpulo y los productos derivados del lúpulo sólo podrán importarse de terceros países cuando presenten unas características de calidad al menos equivalentes a las aprobadas para los lúpulos o productos derivados del lúpulo cosechados en la Comunidad o elaborados a partir de dichos productos. El apartado 2 de dicho artículo prevé, no obstante, que se considerará que dichos productos presentan dichas características cuando vayan acompañados de una certificación expedida por las autoridades de su país de origen y reconocida como equivalente al certificado exigido para la comercialización del lúpulo y de los productos derivados del lúpulo de origen comunitario.
(3)
El Reglamento (CE) no 1850/2006 de la Comisión, de 14 de diciembre de 2006 por el que se establecen disposiciones de aplicación para la certificación del lúpulo y productos del lúpulo (5), somete la comercialización de los productos derivados del lúpulo a requisitos muy estrictos, en particular en lo que se refiere a las mezclas. No existen actualmente métodos de control en las fronteras que permitan comprobar de forma eficaz el respeto de dichos requisitos. Sólo el compromiso de los países exportadores de respetar los requisitos comunitarios para la comercialización de dichos productos podrá sustituir a un control. Es, pues, necesario exigir que dichos productos procedentes de terceros países vayan acompañados de la certificación contemplada en el apartado 2 del artículo del Reglamento (CE) no 1234/2007.
(4)
A fin de garantizar el cumplimiento de las normas comunitarias sobre certificación de lúpulo, los Estados miembros deben efectuar controles para comprobar si el lúpulo importado se ajusta a los requisitos mínimos de comercialización establecidos por el Reglamento (CE) no1850/2006.
(5)
Determinados terceros países se han comprometido a respetar los requisitos exigidos para la comercialización del lúpulo y de los productos del lúpulo y han facultado a determinados servicios para expedir certificaciones equivalentes. Es conveniente, por consiguiente, reconocer dichas certificaciones como equivalentes a los certificados comunitarios y admitir en libre práctica los productos que amparen.
(6)
Es responsabilidad de los servicios facultados de los terceros países mantener actualizados los datos recogidos en el Anexo I y comunicarlos a la Comisión, en un espíritu de estrecha cooperación.
(7)
Es importante, para facilitar la tarea de las autoridades competentes de los Estados miembros, establecer la forma y, en la medida de lo necesario, el contenido de las certificaciones y extractos previstos, así como las condiciones de su utilización.
(8)
Es necesario, para tomar en consideración las prácticas comerciales, otorgar a las autoridades competentes la facultad, de hacer que se extienda, bajo su control, un extracto de la certificación para cada nuevo envío procedente del fraccionamiento.
(9)
Es conveniente, por analogía al régimen comunitario de certificación, excluir de la presentación de las certificaciones previstas en el presente Reglamento determinados productos en razón de su utilización.
(10)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de Gestión de la Organización Común de Mercados Agrícolas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. La puesta en libre práctica en la Comunidad de los productos contemplados en la letra f) del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1234/2007 procedentes de terceros países, se supeditará a la prueba del respeto de los requisitos contemplados en el apartado 1 del artículo 158 de dicho Reglamento.
2. La prueba contemplada en el apartado 1 del artículo 1 del presente Reglamento consistirá en la presentación de la certificación contemplada en el apartado 2 del artículo 158 del Reglamento (CE) no 1234/2007, denominada en lo sucesivo «certificación de equivalencia».
Artículo 2
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por «envío» una cantidad de productos que tengan las mismas características, expedidos al mismo tiempo por un mismo y único expedidor a un mismo y único destinatario.
Artículo 3
Se reconocerán como equivalentes las certificaciones que acompañen al lúpulo y a los productos elaborados a partir del lúpulo importados de terceros países entregados por un organismo oficial facultado por el tercer país de origen y mencionado en el Anexo I.
El Anexo I se revisará en función de las comunicaciones transmitidas por los terceros países.
Artículo 4
1. La certificación equivalente se extenderá para cada envío en un original y dos copias, en un formulario que se ajuste al modelo que figura en el Anexo II y de acuerdo con lo dispuesto en el Anexo IV.
2. Sólo será válida la certificación equivalente que esté debidamente cumplimentada y visada por uno de los organismos mencionados en el Anexo I.
3. Se entenderá que una certificación equivalente está debidamente visada cuando indique el lugar y la fecha de emisión, esté firmada y lleve el sello del organismo emisor.
Artículo 5
1. Cada unidad de embalaje sometida a una certificación equivalente deberá comprender las indicaciones siguientes, en una de las lenguas oficiales de la Comunidad:
a)
la designación del producto;
b)
la indicación de la variedad o variedades;
c)
el país de origen;
d)
las marcas y números que figuren en la casilla 9 de la certificación equivalente o extracto.
2. Las indicaciones previstas en el apartado 1 se pondrán de forma legible en caracteres indelebles de dimensión uniforme en el embalaje exterior.
Artículo 6
1. Cuando, antes de su puesta en libre práctica, un envío sometido a una certificación equivalente se vuelva a expedir previo fraccionamiento, para cada nuevo envío procedente del fraccionamiento se extenderá un extracto de la certificación.
La certificación se sustituirá por el número necesario de extractos.
El extracto será extendido por el interesado en original y dos copias, en un formulario que se ajuste al modelo que figura en el Anexo III y de acuerdo con lo dispuesto en el Anexo IV.
2. La autoridad aduanera tomará nota del original y de las copias de la certificación equivalente y visará el original y las dos copias de cada extracto.
Conservará el original de la certificación equivalente, remitirá las dos copias a la autoridad competente contemplada en el artículo 21 del Reglamento (CE) no 1850/2006, y devolverá el original y las dos copias de cada extracto al interesado.
Artículo 7
Al cumplirse las formalidades aduaneras requeridas para la puesta en libre práctica en la Comunidad del producto al que se refiera la certificación equivalente o el extracto, el original y las dos copias se presentarán a las autoridades aduaneras, que las visarán y conservarán el original. Una de las copias será enviada por las autoridades aduaneras a la autoridad competente contemplado en el artículo 21 del Reglamento (CE) no 1850/2006 del Estado miembro en que el producto sea puesto en libre práctica. La segunda copia será remitida al importador, que habrá de conservarla por lo menos durante tres años.
Artículo 8
En caso de reventa o de fraccionamiento de un envío, después de poner o en libre práctica, el producto se habrá de acompañar con una factura o un documento comercial establecido por el vendedor en el que se indiquen el número de la certificación de equivalencia o el extracto así como el nombre del organismo que haya expedido dichas certificaciones o extractos.
Las informaciones siguientes, del certificado de equivalencia o del extracto, deberán figurar asimismo en el documento comercial o factura:
a)
para el lúpulo en conos:
i)
la designación del producto;
ii)
el peso bruto;
iii)
el lugar de producción;
iv)
el año de la cosecha;
v)
la variedad;
vi)
el país de origen;
vii)
las marcas y números que figuran en la casilla 9 de la certificación;
b)
para los productos elaborados a partir del lúpulo además de las indicaciones que figuran en la letra a), el lugar y la fecha de transformación.
Artículo 9
1. Los Estados miembros efectuarán periódicamente controles aleatorios a fin de comprobar si el lúpulo importado de conformidad con el artículo 158 del Reglamento (CE) no 1234/2007 cumple los requisitos mínimos de comercialización establecidos en el Anexo I del Reglamento (CE) no 1850/2006.
2. Los Estados miembros comunicarán anualmente a la Comisión, a más tardar el 30 de junio, la frecuencia, tipo y resultados de los controles efectuados en el transcurso del año anterior a la citada fecha. Los controles se realizarán como mínimo sobre el 5 % del número de envíos que se prevea que se importen de un tercer país en el Estado miembro de que se trate en el curso de ese año.
3. Si las autoridades competentes de los Estados miembros comprueban que las muestras examinadas no cumplen los requisitos mínimos de comercialización contemplados en el apartado 1, los envíos correspondientes no podrán comercializarse en la Comunidad.
4. Si un Estado miembro comprueba que las características de un producto no se ajustan a las indicaciones recogidas en la certificación de equivalencia que acompaña al producto, dicho Estado miembro informará de ello a la Comisión.
Con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 195 del Reglamento (CE) no 1234/2007, podrá decidirse suprimir el organismo que haya emitido la certificación de equivalencia de dicho producto de la lista que figura en el Anexo I del presente Reglamento.
Artículo 10
No obstante lo dispuesto en el presente Reglamento, no se supeditará a la presentación de los certificados contemplados en el apartado 2 del artículo 1 ni a lo dispuesto en el artículo 5, la puesta en libre práctica, dentro del límite para cada paquete de un kilogramo para el lúpulo en conos y el polvo de lúpulo y de 300 gramos para los extractos de lúpulo, del lúpulo y de los productos derivados del lúpulo siguientes:
a)
los presentados en paquetes pequeños destinados a la venta a particulares para su uso privado;
b)
los destinados a la investigación científica y técnica;
c)
los destinados a las ferias que gocen del régimen aduanero previsto a tal fin.
Deberán figurar en el embalaje la designación, el peso y la utilización final del producto.
Artículo 11
Quedan derogados los Reglamentos (CEE) no 3076/78 y (CEE) no 3077/78.
Las referencias a los Reglamentos derogados se entenderán hechas al presente Reglamento y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el Anexo VI.
Artículo 12
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 18 de diciembre de 2008.