32006R1198
L 223/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1198/2006 НА СЪВЕТА
от 27 юли 2006 година
за Европейския фонд за рибарство
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
като има предвид, че:
(1)
Развитието на риболовния флот на Общността трябва по-специално да се регулира съгласно решенията, които Съветът и Комисията са задължени да вземат по силата на глава II от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (4).
(2)
Целта на общата политика в областта на рибарството следва да бъде осигуряване на устойчива експлоатация на живи водни ресурси и на аквакултура в контекста на устойчивото развитие, като се отчитат екологични, икономически и социални аспекти по един балансиран начин.
(3)
Обхватът на общата политика в областта на рибарството се разширява в посока опазване, управление и експлоатация на живи водни ресурси и аквакултура, в посока на преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата дотолкова, доколкото тези дейности се практикуват на територията на държавите-членки, във водите на Общността или от риболовни кораби на Общността или граждани на държавите-членки.
(4)
Съгласно член 33, параграф 2 от Договора трябва да се вземе предвид специфичното естество на дейностите, които възникват в резултат от социалната структура на сектора и от структурните и природни несъответствия между различните региони, заети в риболовни дейности.
(5)
Елементът устойчиво развитие от общата политика в областта на рибарството е интегриран в разпоредбите, управляващи структурните фондове, от 1993 г. Неговото изпълнение трябва да се извършва в контекста на устойчивото развитие чрез средствата на Европейския фонд за рибарство (наричан по-нататък ЕФР).
(6)
Тъй като принципната цел на настоящия регламент, именно да подпомага общата политика в областта на рибарството, не може да се постигне задоволително от държавите-членки при наличието на структурните проблеми, с които се сблъскват в развитието на сектор рибарство и при ограниченията върху финансовите ресурси на държавите-членки в един разширен Съюз, и следователно може да се постигне по-добре на ниво Общността, чрез осигуряване на многобюджетно финансиране, съсредоточено върху съответните приоритети, то Общността може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, съдържащ се в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в същия член, настоящият регламент не излиза извън рамките на необходимото за постигане на тази цел.
(7)
Общата политика в областта на рибарството и следователно ЕФР, трябва да включва приоритетите на Общността за устойчиво развитие, както са дефинирани в заключенията на Европейския съвет от Лисабон, от 23 и 24 март 2000 г. и Европейския съвет от Гьотеборг, от 15 и 16 юни 2001 г.
(8)
Изготвянето на програми следва да осигури координацията на ЕФР с останалите фондове, насочени към устойчивото развитие, както и със структурните фондове и другите фондове на Общността.
(9)
Дейността на ЕФР и операциите, които той подпомага финансово, следва да бъдат съвместими с останалите политики на Общността и да спазват цялото законодателство на Общността.
(10)
Действията на Общността следва да бъдат допълнение към действията, извършвани от държавите-членки или да внасят своя принос към тези действия. С оглед осигуряване на значителна добавена стойност трябва да се засили партньорството. Това партньорство, изцяло съобразено с националните разпоредби и практики на държавите-членки, засяга регионалните, местните и останалите публичноправни органи, а също и други компетентни органи, включително онези, отговорни за опазване на околната среда и за насърчаване равенството между половете, икономическите и социални партньори и други компетентни органи. Заинтересованите партньори трябва да бъдат включени в подготовката, изпълнението, мониторинга и оценката на помощта.
(11)
Съгласно член 274 от Договора държавите-членки трябва да си сътрудничат с Комисията, за да гарантират съответствие с принципите на доброто финансово управление. За тази цел настоящият регламент определя условията, позволяващи на Комисията да упражнява своите отговорности по изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз.
(12)
Щом като дейностите на ЕФР трябва да бъдат ефективни и прозрачни, отговорностите на държавите-членки и на Общността следва да бъдат определени много точно. Тези отговорности се определят за всеки етап от програмирането, мониторинга, оценката и контрола. Без да се засягат правомощията, предоставени на Комисията, изпълнението и инспекцията на помощта трябва да бъде задължение главно на държавите-членки.
(13)
Членове 2 и 3 от Договора гарантират премахване на неравенството и поощряване на равенството между половете.
(14)
Комисията следва да направи индикативна разбивка на наличните средства, отпуснати за финансови задължения, с помощта на обективен и прозрачен метод, със значителна концентрация върху регионите, обхванати от цел „Сближаване“.
(15)
Средствата, налични в ЕФР, следва да се индексират на фиксиран курс за целите на програмирането им.
(16)
С цел засилване на насърчителния ефект на ресурсите от Общността чрез поощряване, доколкото е възможно, на прибягването до частни източници за финансиране и, за да се отчита по-добре доходността на операциите, формите за помощ от ЕФР трябва да се разнообразяват и размера на помощта да се диференцира с оглед подкрепа на интересите на Общността, като се насърчава използването на широк набор финансови ресурси и като се ограничава финансовия принос на ЕФР, чрез поощряване на подходящи форми за помощ.
(17)
За да се засили стратегическото съдържание на общата политика в областта на рибарството в синхрон с приоритетите на Общността за устойчиво развитие на рибарството и аквакултурата, всяка държава-членка, след консултации с Комисията, следва да приеме национален стратегически план по всички приложими аспекти на общата политика в областта на рибарството.
(18)
За да се отговори на необходимостта от опростяване и децентрализация, програмирането и финансовото управление следва да се извършва единствено на ниво оперативна програма и приоритетни оси, като се прекратят допълненията към програмата и рамките за помощ от Общността.
(19)
Системата за програмиране следва да се опрости. За тази цел дейностите на ЕФР следва да приемат формата на една-единствена оперативна програма за дадена държава-членка, съгласно нейната национална структура. Програмирането обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
(20)
Приемането от страна на Съвета на многогодишните планове за възстановяване и плановете за управление, е абсолютен приоритет и те трябва да бъдат придружени от планове за приспособяване на риболовното усилие съгласно ЕФР.
(21)
Неподновяването на споразумение за рибарство между Общността и трета страна, или значителното съкращаване на възможностите за риболов съгласно международно или друго споразумение, трябва също да доведе до изготвяне на многогодишни планове за управление на риболовното усилие, насочени към приспособяване на риболовния флот на Общността към новата ситуация.
(22)
Следва също да се заложат и разпоредби за приспособяване на риболовното усилие във връзка с приемането на спешни мерки от държавите-членки или Комисията, както е предвидено в членове 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(23)
Следва също да се заложат разпоредби за приспособяване на риболовното усилие във връзка с приемането на национални схеми за изваждане от експлоатация като част от задълженията, посочени в членове 11-16 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(24)
Флотът на Общността следва да се преструктурира с цел адаптиране към наличните и достъпни ресурси.
(25)
Следва да се заложат разпоредби за помощи за инвестиции на борда, по-специално, за да се отговори на необходимостта за преструктуриране на риболовния флот на Общността чрез помощи за рибарите и корабособствениците за подмяна на двигатели с нови такива, със същата или по-малка мощност.
(26)
Освен това, трябва да се предвидят специфични разпоредби, адресирани към спецификата на дребномащабните крайбрежни риболовни стопанства.
(27)
За преструктурирането на риболовния флот на Общността са необходими социално-икономически придружаващи мерки.
(28)
Следва да се заложат подробни правила за отпускане на суми и финансова компенсация за рибари и собственици на риболовни кораби в случаите на временно преустановяване на риболовните дейности.
(29)
За сектора рибарство е жизнено важно да се постигне устойчив баланс между водните ресурси и тяхната експлоатация, като се отчита влиянието върху околната среда. Следователно следва да се приемат подходящи мерки не само за защита на хранителната верига, но също за аквакултурата и преработвателната промишленост.
(30)
Следва да се заложат подробни правила за отпускане на помощи за аквакултура, риболов във вътрешни водоеми, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата, като същевременно се гарантира, че тези сектори ще запазят икономическа жизненост. За тази цел е необходимо да се определят ограничен брой приоритетни цели за помощи и да се фокусира върху структурната помощ за аквакултура, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата за микро-, малки и средни предприятия, с приоритет за микро- и малките предприятия.
(31)
Мерките от общ интерес с по-широк обхват от мерките, които обикновено се предприемат от частните предприятия, също трябва да бъдат подпомагани от ЕФР.
(32)
Необходимо е да се предвидят съпътстващи мерки за общата политика в областта на рибарството, по-специално намаляване на нейното социално-икономическо влияние чрез прилагане на стратегии за местно развитие, насочени към устойчивото развитие на рибарските райони.
(33)
Като се отчита разнообразието на ситуациите и районите навсякъде в Общността, политиката за развитие на рибарските райони трябва да формира част от цялостен подход на базата на подходяща териториална стратегия, да бъде адаптирана в местния контекст, да бъде максимално децентрализирана, да дава преференции на участници на място, да бъде основана на подход отдолу-нагоре, да позволява малки операции и да осигурява значително участие на участници от частния сектор.
(34)
Чрез техническа помощ ЕФР следва да подпомага оценките, изследванията и обмена на опит с цел да улесни изпълнението на оперативната програма и да поощри иновационни подходи и практики за ясно и прозрачно изпълнение.
(35)
Изпълнението на операциите на ЕФР от държавите-членки чрез съвместно управление следва да осигури достатъчно гаранции относно подробностите и качеството на изпълнение, резултатите от операциите и тяхната оценка, доброто финансово управление и неговия надзор.
(36)
Ефективността и въздействието на операциите на ЕФР зависи също от подобрената и по-задълбочена оценка. Следва да се определят отговорностите на държавите-членки и Комисията в тази връзка и да се въведат разпоредби, които да осигурят надеждността на оценката.
(37)
В интерес на доброто работно партньорство и подходящото популяризиране на помощта от Общността, трябва да се осигури възможно най-широката информираност и популяризиране. Органите, осъществяващи управление на помощта следва да са отговорни за този аспект и за информиране на Комисията за взетите мерки.
(38)
Целесъобразно е да се установят горни граници за дял на публично финансиране за дадена операция.
(39)
Уместно е също да се установят горни граници за принос от ЕФР във връзка с общия публичен разход за приоритетна ос.
(40)
С цел да се гарантира ефикасното и правилно изпълнение, следва да се определят задълженията на държавите-членки във връзка със системите за управление и контрол, сертифицирането на разходите и предотвратяването, откриването и корекцията на нередностите и нарушенията на правото на Общността. По-специално, относно управлението и контрола е необходимо да се установят условията, посредством които държавите-членки гарантират, че такива системи съществуват и функционират задоволително.
(41)
Държавите-членки следва да приемат мерки, с които да гарантират правилното функциониране на системите за управление и контрол. За тази цел се посочват управляващ орган, сертифициращ орган и одитиращ орган за всяка оперативна програма и се определят техните отговорности. Тези отговорности следва да се отнасят преди всичко до доброто финансово изпълнение, организацията на оценката, сертифицирането на разходите, одита и съответствието с правото на Общността. Следва да се създаде разпоредба за редовни срещи между Комисията и заинтересованите национални органи, с цел да се контролират помощите.
(42)
Следва да се постави като условие, че мониторинговият комитет е орган, назначен от държавата-членка с цел осигуряване качеството на изпълнение на оперативната програма.
(43)
Показателите и отчетите за изпълнението са съществени за мониторинга и следва да бъдат по-добре дефинирани, за да отразяват надеждно напредъка и качеството на изпълнение на оперативната програма.
(44)
Без да се засягат съществуващите правомощия на Комисията относно финансовия контрол, следва да се засили сътрудничеството между държавите-членки и Комисията в тази област.
(45)
Правилата и процедурите, регулиращи задълженията и плащанията, следва да се опростят, за да се осигури постоянен паричен поток. Предварително финансиране от ЕФР в размер на 7 % би ускорило изпълнението на оперативната програма.
(46)
Освен прекратяване на плащанията, когато се открие сериозен недостатък в системите за управление и контрол, следва да има мерки, позволяващи на упълномощаващото лице чрез делегиране да прекъсне плащанията, щом са налице доказателства за съмнение за съществен недостатък в доброто действие на тези системи или мерки, позволяващи на Комисията да направи удръжки от плащанията, ако държавата-членка не е изпълнила всички останали мерки от корективния план за действие.
(47)
За да се осигури доброто управление на ресурсите на Общността, следва да се направят подобрения на прогнозирането и осъществяването на разходите. За тази цел държавите-членки следва редовно да изпращат на Комисията техните прогнози за използването на ресурсите на Общността и всякакви закъснения по финансовото изпълнение следва да водят да връщане на авансовите суми и автоматично отпадане на задълженията за плащане.
(48)
Процедурите за приключване следва да бъдат опростени и да предлагат възможността на онези държави-членки, които желаят това в съответствие с графика, който са избрали, да приключат частично тяхната оперативна програма по отношение на завършените операции. Следва да се предвиди подходящата рамка за такова приключване.
(49)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5), съгласно процедурата за управление от член 4 от това решение. В някои случаи обаче, а също и с оглед ефективността, най-подходяща е консултативната процедура, предвидена в член 3 от това решение.
(50)
Следва да се определят подробни преходни разпоредби, които да позволят подготовката на ново програмиране непосредствено след влизането в сила на настоящия регламент и които да гарантират, че помощта към държавите-членки няма да бъде прекъсната поради предстоящото приемане на оперативната програма в съответствие с настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ОБЩИ ПРАВИЛА НА ПОМОЩТА
ГЛАВА I
Обхват и дефиниции
Член 1
Обхват
Настоящият регламент създава Европейски фонд за рибарство (наричан по-долу „ЕФР“) и определя рамката за подкрепа от Общността, предназначена за устойчивото развитие на сектор рибарство, рибарските райони и риболова във вътрешни водоеми.
Член 2
Географски обхват
1. Мерките, предвидени в настоящия регламент, се прилагат за цялата територия на Общността.
2. Чрез дерогация от параграф 1, за помощта, предвидена в глава IV от дял IV, отнасяща се до устойчивото развитие на рибарските райони, държавите-членки избират допустимите райони на базата на критериите, определени в член 43, параграфи 3 и 4.
Член 3
Дефиниции
За целите на настоящия регламент се прилагат следните дефиниции:
а)
„сектор рибарство“: секторът от икономиката, който обхваща всички дейности за производство, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата;
б)
„рибар“: всяко лице, занимаващо се с професионален риболов на борда на работещ риболовен кораб, признат от държавата-членка;
в)
„риболовен кораб“: всеки кораб по смисъла на член 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
г)
„аквакултура“: отглеждането или култивирането на водни организми с помощта на техники, предназначени да повишат продукцията на организмите над естествения капацитет в естествената им среда; организмите остават собственост на физическо или юридическо лице през етапа на отглеждане и култивиране, включително до прибирането на добива;
д)
„рибарски район“: район с морски или езерен бряг, или включващ изкуствени водоеми или речен естуар, обхващащ значителен брой лица, заети в сектор рибарство;
е)
„микро-, малко и средно предприятие“: микро-, малко и средно по размер предприятие, съгласно дефиницията в Препоръка 2003/361/EО на Комисията от 6 май 2003 г. относно дефиницията на микро-, малки и средни по размер предприятия (6);
ж)
„оперативна програма“: отделен документ, изготвен от държавата-членка и одобрен от Комисията, съдържащ съгласуван пакет от приоритетни оси, които да бъдат постигнати с помощта от ЕФР;
з)
„програмиране“: процесът на организация, вземане на решения и финансиране в няколко етапа, предназначен да изпълни на многогодишна база на съвместното действие на Общността и държавите-членки за постигане на приоритетните цели на ЕФР;
и)
„приоритетна ос“: един от приоритетите в дадена оперативна програма, съставен от група мерки, които са свързани и имат конкретни измерими цели;
й)
„мярка“: набор от операциите, насочени към изпълнение на дадена приоритетна ос;
к)
„операция“: проект, избран съгласно критериите, определени от мониторинговия комитет и изпълняван от един или повече бенефициери, позволяващ да се постигнат целите на приоритетната ос, към която се отнася;
л)
„бенефициер“: физическо или юридическо лице, което е крайния получател на публична помощ;
м)
„публичен разход“: всеки публичен принос към финансирането на операции, с произход от бюджета на държавата, на регионални или местни организации, на Европейските общности или всеки подобен разход. Всеки принос към финансирането на операции, с произход от бюджета на публичноправни организации или сдружения на един или повече регионални или местни органи или публичноправни организации, действащи в съответствие с Директива 2004/18/EО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (7), се счита за публичен принос;
н)
„цел Сближаване“: целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006 от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския регионален фонд, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 (8);
о)
„цел Несближаване“: целта, обхващаща държавите-членки и региони, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“, както е определена в точка н);
п)
„междинен орган“: всяка публичноправна или частноправна организация или служба, която действа под отговорността на управляващ или сертифициращ орган, или която изпълнява задълженията от името на такъв орган в партньорство с бенефициерите, изпълняващи операциите;
р)
„нередност“: всяко нарушение на разпоредба от законодателството на Общността, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, което има или би имало ефекта на щета върху общия бюджет на Европейския съюз чрез натоварване на общия бюджет с неоправдан разход.
ГЛАВА II
Цели и мисии
Член 4
Цели
Помощта от ЕФР има за цел да:
а)
подпомага общата политика в областта на рибарството така че да осигури експлоатация на живите водни ресурси и да подпомага аквакултурата с цел осигуряване на икономическа, социална и екологична устойчивост;
б)
насърчава устойчивия баланс между ресурсите и риболовния капацитет на риболовния флот на Общността;
в)
насърчава устойчивото развитие на риболова във вътрешни водоеми;
г)
засилва конкурентноспособността на оперативните структури и развитието на икономически жизнените предприятия в сектор рибарство;
д)
поощрява защитата и увеличаването на екологичните и природни ресурси, свързани със сектор рибарство;
е)
окуражава устойчивото развитие и подобряването на качеството на живота в области с дейности в сектор рибарство;
ж)
насърчава равенството между половете в развитието на сектора рибарство и рибарските райони.
Член 5
Мисии
Помощта за сектора рибарство се осигурява от ЕФР. Мерките, изпълнени съгласно настоящия регламент, допринасят за постигането на общите цели, посочени в член 33 от Договора и целите, дефинирани като част от общата политика в областта на рибарството. Те съпътстват и допълват, когато е необходимо, останалите инструменти и политики на Общността.
ГЛАВА III
Принципи на подпомагане
Член 6
Допълнителност, съгласуваност и съответствие
1. ЕФР осигурява помощ, която допълва национални, регионални и местни действия, като интегрира в тях приоритетите на Общността.
2. Комисията и държавите-членки гарантират, че помощта от ЕФР е съгласувана с политиките, приоритетите и дейностите на Общността и е допълнителна към останалите финансови инструменти на Общността. Тази съгласуваност и допълнителност се посочват по-специално в оперативната програма.
3. Операциите, финансирани от ЕФР, съответстват на разпоредбите на Договора и на приетите въз основа на него актове.
4. Съгласно съответните им отговорности, Комисията и държавите-членки осигуряват координирането между помощта от ЕФР и от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), създаден от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (9), Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд и от другите финансови инструменти на Общността.
5. Операциите, финансирани от ЕФР, не трябва да увеличават риболовното усилие.
Член 7
Държавни помощи
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2 от настоящия член, членове 87, 88 и 89 от Договора се прилагат към помощи, отпуснати от държавите-членки на предприятия в сектора рибарство.
2. Членове 87, 88 и 89 от Договора не се прилагат към финансов принос от държави-членки за операции, съфинансирани от ЕФР и предвидени като част от дадена оперативна програма.
3. Национални разпоредби, установяващи публично финансиране извън разпоредбите на настоящия регламент относно финансови приноси като предвидените в параграф 2, се третират в своята съвкупност въз основа на параграф 1.
Член 8
Партньорство
1. Целите на ЕФР се изпълняват в рамките на тясно сътрудничество (наричано по-нататък „партньорство“) между Комисията и държавата-членка. Държавата-членка организира, в съответствие с действащите национални правила и практики, партньорство с органите и институциите, които тя определя, като например:
а)
компетентните регионални, местни и други публичноправни органи;
б)
икономическите и социални партньори;
в)
всяка друга подходяща организация.
2. Държавите-членки създават пространно и ефективно включване на всички подходящи организации, съгласно националните правила и практики, като отчитат необходимостта от насърчаване равенството между половете и устойчивото развитие чрез интегриране опазването на околната среда.
3. Партньорството се провежда при пълно съответствие със съответните институционални, правни и финансови правомощия на всяка категория партньори, както е определена в параграф 1.
4. Партньорството обхваща подготовката, изпълнението, мониторинга и оценката на оперативната програма. Държавите-членки включват всички подходящи партньори в различните етапи на програмирането в рамките на сроковете, заложени за всеки етап.
5. Всяка държава-членка организира обсъждане на националния стратегически план по реда и условията, които тя счита за най-подходящи.
Член 9
Пропорционалност
1. Изпълнението на оперативната програма е отговорност на държавата-членка. Тази отговорност се упражнява на подходящо териториално ниво в съответствие с институционалните разпоредби на всяка държава-членка и настоящия регламент.
2. Средствата, отпуснати от Комисията и държавите-членки, могат да бъдат изменяни според общата сума на публичните разходи, разпределени за оперативната програма. Тази промяна се прилага по-специално към средствата, използвани за оценката, контрола, и участието на Комисията в мониторинговия комитет, предвиден в член 63 и към годишните доклади по изпълнението на оперативните програми.
Член 10
Поделено управление
1. Бюджетът от Общността, разпределен за ЕФР, се изпълнява в рамките на поделено управление между държавите-членки и Комисията, в съответствие с член 53, параграф 1, буква б) от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно финансовия регламент, прилаган към общия бюджет на Европейските общности (10), с изключение на техническата помощ по член 46, параграф 1 от настоящия регламент, която се осъществява от Комисията в рамките на пряко управление.
Принципът на добро финансово управление се прилага в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002.
2. Комисията упражнява своята отговорност за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз по следните начини:
а)
Комисията проверява съществуването и правилното функциониране на системите за управление и контрол в държавите-членки в съответствие с членове 70 и 73;
б)
Комисията прекъсва платежния срок или прекратява изцяло или частично плащанията съгласно членове 88 и 89, ако националните системи за управление и контрол се провалят, и прилага всякакви други необходими финансови мерки за корекция в съответствие с процедурите, описани в членове 98 и 99;
в)
Комисията проверява възстановяването на средствата от предварително финансиране и автоматично освобождава бюджетните задължения в съответствие с член 81, параграф 2, членове 90-94.
3. Към помощта от ЕФР се прилагат разпоредбите на дял II от втора част на Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002.
Член 11
Равенство между половете
Държавите-членки и Комисията гарантират насърчаване на равенството между половете и интегрирането на перспективата за равнопоставеност по време на различните етапи на прилагане на ЕФР, включително проектиране, изпълнение, мониторинг и оценка.
Държавите-членки осигуряват насърчаване на операции за разширяване ролята на жените в сектор рибарство.
ГЛАВА IV
Финансова рамка
Член 12
Ресурси и концентрация
1. Ресурсите, налични за финансовите ангажименти на ЕФР за периода 2007-2013 г. са 3 849 милиона EUR по цени от 2004 г. в съответствие с годишната разбивка, показана в приложение I.
2. 0,8 % от ресурсите по параграф 1 се разпределят за технологична помощ за Комисията, както е посочено в член 46, параграф 1.
3. За целите на програмирането и последващото включване в общия бюджет на Европейския съюз, сумите по параграф 1 се индексират с 2 % за година.
4. Разбивката на бюджетните ресурси по параграф 1, които не са разпределени съгласно параграф 2 горе, е такава, че да се постигне съществена концентрация върху регионите, допустими по цел „Сближаване“.
Член 13
Максимално ниво на трансферите
1. С цел да допринесе за целите на адекватното концентриране на финансирането за сближаване върху най-слабо развитите региони и държави-членки и с цел намаляване несъответствията при отпускане на помощи на базата на глава от населението, максималното ниво на трансфер от фондовете по параграф 2 за всяка отделна държава-членка съгласно настоящия регламент е както следва:
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (изразен в PPS - стандарт на покупателна способност) за 2001-2003 г. е под 40 % от средния за ЕС-25: 3,7893 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 40 % и под 50 % от средния за ЕС-25: 3,7135 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 50 % и под 55 % от средния за ЕС-25: 3,6188 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 55 % и под 60 % от средния за ЕС-25: 3,5240 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 60 % и под 65 % от средния за ЕС-25: 3,4293 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 65 % и под 70 % от средния за ЕС-25: 3,3346 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 70 % и под 75 % от средния за ЕС-25: 3,2398 % от техния БВП
-
впоследствие максималното ниво на трансфер се намалява с 0,09 пункта от БВП за всяко нарастване с 5 пункта над средния БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г., сравнен със средния за ЕС-25.
2. Горните граници по параграф 1 включват общите годишни разпределения от ЕФР за всяка държава-членка съгласно настоящия регламент и от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, включително приноса от ЕФРР за финансиране на трансграничното развитие на Европейския инструмент за съседство и партньорство и на Инструмента за предприсъединителна помощ, и от частта на ЕЗФРСР, която произтича от секция „Ориентиране“ на Европейски фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието.
3. Изчисленията на БВП от Комисията се базират на статистиката, публикувана през м. април 2005 г. Индивидуалните темпове на национален растеж на БВП за 2007-2013 г., както се предвидени от Комисията през м. април 2005 г., се прилагат за всяка държава-членка отделно.
Член 14
Финансово разпределение
Комисията прави годишна индикативна разбивка по държави-членки на средствата, отпуснати за посрещане на финансови задължения, налични за периода на програмиране 2007-2013 г., како отделя финансовия дял за цел „Сближаване“, използвайки следните обективни критерии:
а)
големината на сектор рибарство в държавата-членка,
б)
мащабът на преструктурирането, необходимо за риболовното усилие,
и
в)
нивото на трудова заетост в сектор рибарство,
като същевременно отчита всички специфични ситуации и нужди, както и отпуснати средства преди това.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКИ ПОДХОД
ГЛАВА I
Национален стратегически план
Член 15
Национален стратегически план
1. Всяка държава-членка, след подходяща консултация с партньорите, приема национален стратегически план за сектор рибарство като цяло и го представя на Комисията най-късно в момента на представянето на оперативната програма.
Националният стратегически план е предмет на диалог между държавата-членка и Комисията.
2. Националният стратегически план съдържа, когато е приложимо за държавата-членка, обобщено описание на всички аспекти на общата политика в областта на рибарството и задава приоритетите, целите, предвижданите необходими публични финансови ресурси и крайните срокове за неговото изпълнение, с подчертано внимание към стратегията за:
а)
управлението и приспособяването на риболовния флот, и по-специално приспособяването на риболовното усилие и капацитет, с оглед развитието на рибните ресурси, насърчаването на природосъобразни риболовни методи и устойчиво развитие на риболовните дейности;
б)
устойчивото развитие на сектора аквакултура;
в)
устойчивото развитие на преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата;
г)
устойчивото развитие на риболова във вътрешните водоеми;
д)
устойчивото развитие на рибарските райони, включително критериите за определяне на приоритетните райони;
е)
конкурентноспособността на сектор рибарство, включително подобряване на неговата структура, организация и работна среда;
ж)
запазване на човешките ресурси в сектор рибарство, по-специално чрез подобряване на професионалните умения, осигуряване на устойчиво ниво на заетост и разширяване позицията и ролята на жените;
з)
защита и подобряване на околната водна среда, свързана със сектор рибарство.
3. В допълнение, националният стратегически план съдържа, когато е приложимо за държавата-членка, допълнителна информация за приоритетите, целите, предвижданите необходими публични финансови ресурси и крайните срокове за неговото изпълнение, с подчертано внимание към стратегията за:
а)
посрещане на изискванията за инспекция и контрол на риболовните дейности и набирането на данни и информация по общата политика в областта на рибарството;
б)
пласмента на рибни продукти и развитието на риболовните дейности извън водите на Общността.
ГЛАВА II
Последващи действия относно стратегиите
Член 16
Обсъждане на стратегиите
1. До 31 декември 2011 г. Комисията организира обсъждане с държавите-членки върху съдържанието и напредъка по изпълнението на националните стратегически планове, на базата на предоставената от държавите-членки писмена информация, с оглед насърчаване обмена на най-добра практика между държавите-членки.
2. Комисията информира Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите за изхода от обсъждането по параграф 1.
ДЯЛ III
ПРОГРАМИРАНЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби за ЕФР
Член 17
Изготвяне и одобрение на оперативната програма
1. Всяка държава-членка разработва оперативна програма за осъществяване на политиките и приоритетите, които ще бъдат съфинансирани от ЕФР. Оперативната програма е в пълно съответствие с националния стратегически план.
2. Дейностите на ЕФР се осъществяват под формата на една-единствена оперативна програма за всяка една държава-членка, в съответствие с нейната национална структура.
3. Държавата-членка изготвя своята оперативна програма след провеждането на подробни консултации с регионалните, местни, икономически и социални партньори в сектор рибарство, както и с всички останали подходящи организации, в съответствие с нейната национална структура и партньорството, предвидено по член 8.
4. Държавата-членка представя на Комисията предложение за оперативна програма, съдържащо всички компоненти по член 20, в необходимия срок, който да позволи приемането на предложението възможно най-бързо.
5. Комисията оценява предложената оперативна програма, за да реши дали тя допринася за постигането на целите по член 4, ръководните принципи, определени в член 19 и съответната част от националния стратегически план, като взема предвид оценката ex ante, предвидена по член 48.
Ако Комисията в срок от два месеца от получаването на предложената оперативна програма счете, че програмата не е в съответствие с целите, предвидени в член 4, ръководните принципи съгласно член 19 или съответната част от националния стратегически план, тя може да изиска от държавата-членка да предостави цялата необходима допълнителна информация, и ако е уместно, да адаптира съответно предложената програма.
6. След това държавата-членка представя своята оперативна програма на Комисията, която приема решение за одобряване на програмата в максимално кратки срокове, но не по-късно от четири месеца след нейното представяне.
Член 18
Продължителност и преразглеждане на програмата
1. Оперативната програма обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
2. Оперативната програма може да бъде преразгледана в случай, че възникне сериозно затруднение при нейното изпълнение или са настъпили значими стратегически изменения, или от съображения за добро управление и ако е необходимо, може да бъде преработена за остатъка от периода по инициатива на държавата-членка или на Комисията, на базата на споразумение със съответната държава-членка, след одобрение от мониторинговия комитет, предвиден по член 63.
Преразглеждането взема под внимание по-специално междинната оценка, годишните доклади по изпълнението и годишните проучвания, предвидени съответно в член 49, член 67 и член 69, и значимите изменения в общата политика в областта на рибарството.
3. Комисията приема своето решение относно искането за преразглеждане на оперативната програма възможно най-бързо, но не по-късно от два месеца след представянето на искането от държавата-членка, при условие че съдържанието на преразгледаната оперативна програма е в съответствие с разпоредбите на член 20. Определят се подробни правила в съответствие с процедурата, предвидена в член в 101, параграф 3.
Член 19
Ръководни принципи за оперативната програма
При изготвянето на оперативната програма съгласно член 17 и при изпълнението на оперативната програма държавите-членки вземат предвид следните ръководни принципи:
а)
съгласуване с принципите на общата политика в областта на рибарството и националния стратегически план, с цел постигане по-специално на стабилен и траен баланс между риболовния капацитет и риболовните възможности;
б)
засилване на хармоничното, балансирано и устойчиво развитие на стопанските дейности, трудовата заетост и човешките ресурси, както и защитата и подобряването на околната среда;
в)
подходящо разпределение на наличните финансови ресурси по приоритетни оси и по-специално, когато е необходимо, подходящо ниво на финансиране за операциите съгласно глава I от дял IV (Приоритетна ос 1: мерки за приспособяване на риболовния флот на Общността);
г)
насърчаване на операции, допринасящи за изпълнението на Лисабонската стратегия;
Поощряват се операции, насочени към устойчиво ниво на трудова заетост в сектор рибарство, по-специално чрез повишаване качеството на работата, достъпа до професията за млади хора и въвеждането на иновации в сектора;
д)
насърчаване на операции, допринасящи за прилагането на Гьотеборгската стратегия и по-специално онези, които подобряват параметрите на околната среда в сектор рибарство;
Поощряват се операции, насочени към намаляване влиянието върху околната среда на дейностите в сектор рибарство и насърчаване на природосъобразни производствени методи;
е)
подобряване положението на човешките ресурси в сектор рибарство чрез операции, целящи повишаване и разнообразяване на професионалните умения, развитие на постоянно обучение и подобряване на работните условия и безопасността;
ж)
насърчаване на операции с висока добавена стойност, чрез развитието на иновационни технологии, които осигуряват високо качество и задоволяват нуждите на потребителите от рибни продукти и продукти на аквакултурата;
Поощряват се операции, насърчаващи прозрачността за потребителите на природосъобразни производствени методи;
з)
допринасящи за по-доброто снабдяване на пазара на Общността с рибни продукти и с продукти на аквакултурата и неговото устойчиво развитие;
и)
насърчаване, по време на различните етапи на изпълнение на оперативната програма, на баланса на заетостта на половете в сектора, чрез операции насочени по-специално към намаляване сегрегацията на половете на пазара на труда;
й)
насърчаване на интегрирано устойчиво развитие на рибарските райони, чрез подпомагане на присъщия им потенциал и подобряване качеството на живот;
к)
когато е приложимо, подобряване на институционалния и административен капацитет, целящ добро управление на общата политика в областта на рибарството и ефективно изпълнение на оперативната програма.
Член 20
Cъдържание на оперативната програма
1. Оперативната програма съдържа:
а)
синтезиран анализ на ситуацията в районите, допустими за помощ от гледна точка на силните и слаби страни;
б)
описание и обосновка на избраните приоритетни оси, имащи отношение към съответната част от националния стратегически план и ръководните принципи, посочени в член 19, както и на очакваното влияние, произтичащо от предварителната оценка, посочена в член 48;
в)
конкретни цели за всяка приоритетна ос. Тези цели се изразяват количествено, когато подлежат на количествено изражение, чрез ограничен брой показатели, отчитайки принципа на пропорционалност. Показателите трябва да правят възможно измерването на напредъка по отношение на базовата ситуация, както и ефективността на конкретните цели, заложени за всяка приоритетна ос;
г)
обобщено описание на основните мерки, предвидени за постигане на целите по приоритетната ос;
д)
информация за допълнителност към мерките по ЕЗФРСР, структурните фондове и Кохезионния фонд, когато е уместно;
е)
финансов план, съдържащ две таблици, всяка от които показва поотделно, когато е уместно, определените средства за областите на цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“:
i)
таблица, с разбивка за всяка година на стойността на общата предвидена сума за финансиране от ЕФР;
ii)
таблица, определяща за целия програмен период и за всяка от приоритетните оси сумата, предвидена за финансиране от Общността, както и сумата на националното публично финансиране, процентното изражение на помощта от Европейския фонд за рибарство за всяка приоритетна ос и сумата, предвидена за техническа помощ;
ж)
разпоредбите за прилагане на оперативната програма, включително:
i)
посочване от държавата-членка на органите, предвидени в член 58;
ii)
описание на системите за оценка и мониторинг, както и състава на мониторинговия комитет по член 63;
iii)
информация относно компетентния орган, който получава плащанията, извършени от Комисията и органът или органите, отговорни за извършване на плащанията към бенефициерите;
iv)
дефиниране на процедурите за мобилизиране и циркулация на финансовите потоци, с цел да бъде осигурена тяхната прозрачност;
v)
елементите, насочени към осигуряване на информираност и популяризиране на оперативната програма, съгласно член 51;
vi)
описание на договорените между Комисията и държавата-членка процедури за обмен на компютъризирани данни, за да се отговори на изискванията за плащания, мониторинг и оценка, залегнали в настоящия регламент;
з)
информация по прилагането на член 8.
2. За всяка от приоритетните оси, предвидени в дял IV, държавата-членка определя в своята оперативна програма условията и процедурите за тяхното изпълнение. По-специално, програмата посочва ясно целта на всяка от планираните приоритетни оси.
ДЯЛ IV
ПРИОРИТЕТНИ ОСИ
ГЛАВА I
Приоритетна ос 1: мерки за приспособяване на риболовния флот на Общността
Член 21
Обхват
Помощта от ЕФР, насочена към приспособяването на риболовния флот на Общността се отнася до:
а)
публична помощ за корабособственици и рибари, засегнати от плановете за приспособяването на риболовното усилие, когато те са част от следното:
i)
планове за възстановяване на запасите съгласно член 5 от Регламент (EО) № 2371/2002;
ii)
неотложни мерки съгласно членове 7 и 8 от Регламент (EО) № 2371/2002;
iii)
неподновяване на риболовно споразумение между Общността и трета страна или чувствително намаляване на риболовните възможности в резултат на международни или други договорености;
iv)
планове за управление съгласно член 6 от Регламент (EО) № 2371/2002;
v)
мерки съгласно членове 9 и 10 от Регламент (EО) № 2371/2002;
vi)
национални схеми за изваждане от експлоатация на риболовни съдове от флота като част от задълженията, залегнали в членове 11-16 от Регламент (EО) № 2371/2002 относно приспособяването на капацитета на риболовния флот на Общността;
б)
публична помощ за временно прекратяване на риболовните дейности в съответствие с член 24, параграф 1, vii);
в)
инвестиции на борда на риболовните съдове и селективност в съответствие с член 25;
г)
публична помощ за дребномащабен крайбрежен риболов в съответствие с член 26;
д)
социално-икономическа компенсация за управлението на риболовния флот на Общността в съответствие с член 27;
е)
публична помощ в рамките на плановете за спасяване и преструктуриране в съответствие с насоките на Общността за държавна помощ за спасяване и преструктуриране на фирми, изпаднали в затруднение (11).
Член 22
Съдържание на плановете за приспособяване на риболовното усилие
1. Всяка държава-членка залага в своя национален стратегически план политиката си за приспособяване на риболовното усилие, с оглед изпълнение на задълженията, определени в член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Тя дава приоритетно финансиране на операциите по член 21, буква а) i).
2. Плановете за приспособяване на риболовното усилие може да включват всички подходящи мерки, предвидени в настоящата глава.
3. В случаите, предвидени в член 21 буква а) i), ii) и iv), плановете за приспособяване на риболовното усилие се приемат от държавите-членки в срок от шест месеца след датата на решението на Съвета или Комисията.
В случаите, предвидени в член 21, буква а) iii), държавите-членки приемат плановете за приспособяване на риболовното усилие за засегнатите риболовни съдове и рибари, в срок от шест месеца след датата на нотификацията от Комисията.
4. Всяка година, в годишните и окончателните си доклади по изпълнението съгласно член 67, държавите-членки съобщават постигнатите резултати от изпълнението на техните планове за приспособяване на риболовното усилие. Резултатите се измерват чрез използване на съответни показатели, зададени в оперативните програми.
Член 23
Публична помощ за окончателно преустановяване на риболовни дейности
1. ЕФР участва във финансиране на окончателно преустановяване на риболовни дейности от риболовни кораби, когато това преустановяване е част от плана за приспособяване, съгласно разпоредбите на член 21, буква а). Окончателното преустановяване на риболовни дейности от даден риболовен кораб съд може да се постигне само чрез:
а)
нарязване на риболовния кораб за скрап;
б)
пренасочването му под флага на друга държава-членка и регистрирането му в Общността за извършване на дейности, различни от риболова;
в)
пренасочването му за целите на създаването на изкуствени рифове. Държавите-членки гарантират, че подобни операции са предхождани от оценка за въздействието върху околната среда и, че допринасят за осъществяването на целите по член 38, параграф 2, буква а).
Публичната помощ за окончателно преустановяване на риболовни дейности, която се изплаща на корабособствениците, зависи от риболовния капацитет на кораба и, когато е уместно, от свързаното с него разрешение за риболов.
2. Окончателното преустановяване на риболовните дейности на риболовни съдове се програмира под формата на национални схеми за изваждане от експлоатация на риболовни съдове, като то не надвишава две години от датата на влизането им в сила.
3. С цел улесняване изпълнението на плановете за приспособяване на риболовното усилие, държавите-членки могат да организират публични търгове за набиране на оферти.
Държавите-членки залагат нивото на публичната помощ, като се ръководят от най-благоприятното съотношение стойност/печалба, определено на базата на обективни критерии като:
а)
цената на риболовния кораб, отчетена на националния пазар или неговата застрахователна стойност;
б)
оборота на риболовния кораб;
в)
възрастта на риболовния кораб и неговият тонаж в GT или мощността на двигателя в kW.
Член 24
Публична помощ за временно преустановяване на риболовни дейности
1. ЕФР може да участва във финансиране на мерки за временно преустановяване на риболовни дейности от рибари и корабособственици през периода 2007-2013 г. за максимален срок от:
i)
12 месеца, който може да се продължи най-много с още 12 месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) i);
ii)
три месеца, в случай на неотложни спасителни мерки на държавите-членки по член 8 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) ii);
iii)
шест месеца, в случай на неотложни мерки на Комисията, съгласно член 7 от Регламент (EО) № 2371/2002, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а)ii);
iv)
шест месеца, който може да се продължи най-много с още шест месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) iii);
v)
осем месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) iv) и на плановете за управление, приети на национално ниво в рамките на мерките на Общността по опазване и когато тези планове предвиждат постепенно намаляване на риболовното усилие;
vi)
три месеца, в контекста на плановете за спасяване и преструктуриране по член 21, буква е) за времето на подмяна на двигателите;
vii)
шест месеца, в случаите на природно бедствие, закриване на риболов по решение на държавите-членки поради здравни причини или други извънредни събития, които не са в резултат на мерките по опазване на ресурсите.
2. Финансовият принос на ЕФР за мерките по i)-vi) от параграф 1 за дадена държава-членка за целия период 2007-2013 г. не може да надхвърля по-високата стойност от следните две прагови величини: 1 милион EUR или 6 % от финансовата помощ от Общността, разпределена за сектора на съответната страна.
Въпреки това, тези прагови стойности могат да бъдат надвишени, в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
3. Периодичното сезонно прекъсване на риболова не се взема предвид при отпускането на обезщетения или плащания по настоящия регламент.
Член 25
Инвестиции на борда на риболовните кораби и селективност
1. ЕФР може да участва във финансирането на оборудване и модернизация на риболовни кораби на възраст пет или повече години по условията на настоящия член и в съответствие с разпоредбите на глава III от Регламент (EО) 2371/2002.
2. Тези инвестиции може да се отнасят до подобряване безопасността на борда, работните условия, хигиената, качеството на продуктите, енергийната ефективност и селективността, при условие че не се увеличават риболовните възможности на корабите.
Не се отпуска помощ за строителство на риболовни кораби, нито за увеличаване на трюмовете.
3. ЕФР може да участва финансово за един брой подмяна на двигател за кораб, при условие че:
а)
за кораби съгласно дефиницията в член 26, параграф 1, новият двигател има същата или по-малка мощност от стария;
б)
за кораби до 24 метра дължина, различни от тези по точка а), новият двигател има най-малко 20 % по-ниска мощност от стария;
в)
за траулери с дължина повече от 24 метра, новият двигател има най-малко 20 % по-ниска мощност от стария, съдът е предмет на план за спасяване и преструктуриране съгласно член 21, буква е) и риболовния метод се подменя с такъв, който консумира по-малко гориво.
4. Намалението на мощността на двигателя съгласно параграф 3, букви б) и в) може да се постигне от група кораби за всяка от категориите кораби по букви б) и в) от този параграф.
5. Условията за изпълнение на операциите, предвидени по параграф 4, може да се заложат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
6. ЕФР може да допринася за финансирането на оборудване и модернизация:
а)
което създава условия уловите, чието обратното връщане вече не се разрешава, да се съхраняват на борда;
б)
като част от операции, обхващащи подготовката или изпробването на нови технически мерки за даден ограничен период, който ще се определи от Съвета или от Комисията;
в)
за намаляване въздействието на риболова върху видовете, които нямат търговско значение;
г)
за намаляване въздействието на риболова върху екосистемите и морското дъно;
д)
за защита на уловите и риболовните уреди от хищници, включително чрез промяна на материала на частите на риболовния уред, при условие че не се повишава риболовното усилие или не се уврежда селективността на риболовния уред и че са взети всички удачни мерки за избягване на физическото увреждане на хищниците.
7. ЕФР може да участва във финансиране на инвестиции за достигане селективността на риболовните уреди, включително до две на брой подмени на риболовни уреди за целия период 2007-2013 г., при условие че:
а)
съответният риболовен съд, който е засегнат от плана за приспособяване на риболовното усилие съгласно член 21, буква а) i), си променя риболовния метод и напуска съответния риболовен район, за да отиде в друг район, където състоянието на ресурсите позволява осъществяването на риболов,
или
б)
новият риболовен уред е по-селективен и отговаря на признатите критерии и практики за опазване на околната среда, които надхвърлят съществуващите регламентирани задължения в законодателството на Общността.
8. ЕФР може да участва във финансиране за първата подмяна на риболовен уред:
а)
с цел гарантиране на съответствие с новите технически изисквания за селективност по законодателството на Общността. Помощ може да се отпуска до датата, в който тези изисквания станат задължителни или по изключение за кратък период след тази дата, който може да се заложи във съответното законодателство на Общността;
б)
за намаляване въздействието на риболова върху видовете, които нямат търговско значение.
Член 26
Дребномащабен крайбрежен риболов
1. За целите на настоящия член „дребномащабен крайбрежен риболов“ означава риболов, осъществяван от риболовни съдове с габаритна дължина под 12 метра, които не са съоръжени с потопяем риболовен уред, като посочените в таблица 3 от приложение I към Регламент (EО) № 26/2004 на Комисията от 30 декември 2003 г. относно регистъра на риболовния флот на Общността (12).
2. Когато ЕФР отпуска финансиране за мерките съгласно член 25 в полза на дребномащабен крайбрежен риболов, нивото на частно финансиране, показано в група 2 от таблицата в приложение II, може да се намали с 20 процентни пункта.
3. ЕФР може да участва във финансиране на социално-икономическите мерки по член 27, в полза на дребномащабния крайбрежен риболов.
4. ЕФР може да участва в изплащане на премии на рибари и корабособственици, упражняващи дребномащабен крайбрежен риболов, с цел:
а)
подобряване управлението и контрола върху условията за достъп до определени риболовни райони;
б)
поощряване организацията на производствената, преработвателната и маркетинговата верига на рибните продукти;
в)
насърчаване на доброволни стъпки, насочени към намаляване на риболовното усилие и към опазване на ресурсите;
г)
насърчаване използването на технологични иновации (по-селективни риболовни техники, надхвърлящи регламентираните изисквания в законодателството на Общността или иновации за защита на риболовните уреди и уловите от хищници), които не повишават риболовното усилие;
д)
подобряване професионалните умения и обучение по безопасност.
Член 27
Социално-икономически компенсации за управлението на риболовния флот на Общността
1. ЕФР може да участва във финансиране на социално-икономически мерки, предлагани от държавите-членки за рибари, засегнати от усъвършенстването на риболова, които включват:
а)
диверсификацията на дейности, с оглед създаването на многостранна заетост за рибарите;
б)
повишаване на професионалните умения, по-специално за млади рибари;
в)
схеми за привличане на рибарите в дейности извън риболова;
г)
ранно напускане на риболовния сектор, включително ранно пенсиониране;
д)
невъзобновима компенсация за рибари, които са работили на борда на кораб най-малко дванадесет месеца като рибари, при условие че кораба на който са работили бенефициерите, е станал обект на окончателно преустановяване на риболовната дейност по смисъла на член 23. Тази компенсация се възстановява на базата на pro rata temporis, когато бенефициерите се завърнат на работа като рибари, за срок по-малко от една година след получаването ѝ.
2. ЕФР може да участва във финансирането на индивидуални премии за рибари под 40-годишна възраст, които могат да докажат, че през последните пет години са работили като рибари или имат еквивалентно професионално обучение и които придобиват за първи път частична или пълна собственост върху риболовен кораб с дължина под 24 метра, който кораб е оборудван и готов за риболов в морето и е на възраст между 5 и 30 години.
3. Премията не надвишава 15 % от стойността на придобиването на собствеността, нито надвишава сумата 50 000 EUR.
4. Условията, заложени в параграф 1, буква д) и параграф 2 могат да се променят в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
ГЛАВА II
Приоритетна ос 2: аквакултура, риболов във вътрешни водоеми, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултура
Член 28
Обхват на намеса в производството на аквакултура
1. Финансова помощ, насочена към производство на аквакултура, може се отпуска за следното:
а)
мерки за инвестиции в производството на аквакултура;
б)
мерки за водната околна среда;
в)
мерки за здравеопазване;
г)
мерки за здравето на животните.
2. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за помощ от Общността.
3. Финансова помощ по параграф 1 може да допринася за обучение през целия живот.
4. За операциите, предвидени в членове 29, 31 и 32, реализирани с цел гарантиране на съответствие със стандартите от правото на Общността, касаещи околна среда, човешко здраве и здраве на животните, хигиена и благополучие на животните, финансова помощ може да се отпуска до датата, на която тези стандарти стават задължителни за предприятията.
5. Държавите-членки осигуряват адекватен механизъм за избягване на ефекти, спъващи производството, по-специално риск от създаване на мощности за свръхпроизводство или ефекти, влияещи неблагоприятно върху политиката за опазване на рибните ресурси.
6. За операциите, предвидени в приложение II към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни операции върху околната среда (13), помощ се отпуска само при условие, че е предоставена информацията, която се изисква в приложение IV към поссчената директива.
Член 29
Meрки за инвестиции в производството на аквакултура
1. ЕФР може да подпомага инвестиции в изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на производствени инсталации, по-специално с цел подобряване условията за работа, хигиената, човешкото здраве и здравето на животните и качеството на продукцията, намаляване на отрицателното въздействие или повишаване на положителните ефекти върху околната среда. Инвестициите допринасят за една или повече от следните цели:
а)
диверсификация, насочена към нови видове и производство на видове с благоприятни пазарни перспективи;
б)
прилагане на методи за аквакултурно производство, чувствително намаляващи отрицателното въздействие или повишаващи положителните ефекти върху околната среда в сравнение с обичайните практики в сектора аквакултура;
в)
помощ за традиционните дейности на аквакултурата, които са важни за запазването и развиването едновременно както на икономическите и социалните аспекти, така и на околната среда;
г)
помощ за закупуването на оборудване за предпазване на стопанствата от диви хищници;
д)
подобряване на условията на труд и безопасност на работещите в сектора аквакултура.
2. Инвестиционната помощ се ограничава до:
а)
микро-, малки и средни предприятия,
и
б)
предприятия, които не попадат в дефиницията на член 3, буква е), със състав по-малко от 750 души или с оборот под 200 милиона ЕUR.
3. Чрез дерогация от параграф 2, в най-отдалечените райони и в отдалечените гръцки острови, помощ може да се отпуска на всички предприятия.
4. Държавите-членки осигуряват приоритета на финансирането на микро- и малки предприятия.
Член 30
Мерки, свързани с водната околна среда
1. ЕФР може да подпомага предоставянето на компенсации за използването на методи за производство на аквакултура, допринасящи за защитата и подобряването на околната среда и съхраняването на природата.
2. Целта на помощта е да насърчава:
а)
форми на аквакултура, включващи опазването и подобряването на околната среда, природните ресурси, генетичното разнообразие и управлението на заобикалящия терен и характерните черти на зоните за аквакултура;
б)
участие в схемата на Общността по управление на околната среда и одитиране, създадена от Регламент (EО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г., позволяваща доброволно участие на организации в Схемата на Общността по управление на околната среда и одитиране (EMAS) (14);
в)
органичната аквакултура, по смисъла на Регламент (EИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни (15);
г)
устойчивата аквакултура, съвместима със специфичните ограничения на околната среда, в резултат от определянето на регионите по НАТУРА 2000, в съответствие с Директива 92/43/ЕИО от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (16).
3. За да получат компенсация по този член, бенефициерите трябва да се ангажират за период от минимум пет години да съблюдават изискванията за водната околна среда, които надхвърлят обичайното прилагане на добрата практика за аквакултура. За помощта, предвидена по параграф 2, буква а), изгодите за околната среда в резултат на тези ангажименти, трябва да бъдат демонстрирани в предварителна оценка, изготвена от компетентни органи, определени от държавата-членка.
4. Държавите-членки изчисляват компенсацията на базата на един или повече от следните критерии:
а)
инкасирана загуба на приход;
б)
допълнителна стойност, която може да е резултат от приложението на хидро-екологични методи;
в)
необходимост от осигуряване на финансова подкрепа за осъществяването на операцията;
г)
специфични загуби или инвестиционни стойности за производствени единици, разположени в или в близост до районите по НАТУРА 2000.
5. Еднократна компенсация се отпуска:
а)
по параграф 2, буква а), на базата на максимална сума за хектар от площта на предприятието, където се изпълняват хидро-екологичните ангажименти;
б)
по параграф 2, буква в), за максимум две години, по време на периода на преминаване на предприятието към органично производство;
в)
по параграф 2, буква г), за максимум две години след датата на решението за създаване на район по НАТУРА 2000 и само за аквакултурни предприятия, които са съществували преди това решение.
Член 31
Мерки за здравеопазване
ЕФР може да предоставя компенсации на фермери, производители на черупчести мекотели, за временно преустановяване на събирането на черупчестите мекотели, отглеждани във фермите. Компенсацията се отпуска, когато замърсяването от черупчестите мекотели, дължащо се на пролиферацията (цъфтежа) на произвеждащия токсини планктон или наличието на планктон, съдържащ биотоксини, с оглед целите на здравеопазването, налага преустановяване на събирането на организмите:
-
за повече от четири последователни месеца;
или
-
когато претърпените загуби в резултат от преустановяване на събирането възлизат на повече от 35 % от годишния оборот на съответния бизнес, изчислени на базата на средния годишен оборот за предходните три години.
Максималната продължителност за която се отпуска компенсацията, е 12 месеца по отношение на целия програмен период.
Член 32
Мерки по отношение здравето на животните
ЕФР може да подпомага финансирането на контрола и премахването на болести по аквакултурата, съгласно условията на Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (17).
Член 33
Риболов във вътрешни водоеми
1. За целите на настоящия член „риболов във вътрешни водоеми“ означава риболов, извършван със стопанска цел от съдове, опериращи изключително във вътрешни водоеми или с други уреди, използвани за риболов под лед.
2. Финансовата помощ за риболов във вътрешни водоеми може да обхваща инвестиции за изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на средствата за риболов във вътрешни водоеми, в посока подобряване на безопасността, условията на работа, хигиената и качеството на продукцията, човешкото здраве и здравето на животните, или за намаляване на отрицателното и засилване на благотворното въздействие върху околната среда.
Инвестиции на борда на кораба се финансират съгласно съответните разпоредби в член 25.
3. ЕФР може за подпомага пренасочването на кораби, действащи във вътрешни водоеми, към други дейности извън риболова. Националните органи предприемат подходящи мерки за да гарантират, че риболовните кораби, получили финансова помощ от ЕФР, по смисъла на тази параграф, няма да се завърнат към риболов.
4. Когато мерките за възстановяване на видове, появяващи се във вътрешни водоеми, са предвидени в правен акт на Общността, ЕФР може да отпусне помощ за мерки за временното прекратяване на риболовните дейности на рибари и съдове, действащи изключително във вътрешните водоеми. Помощта се ограничава до максимална обща продължителност от 12 месеца за съответните кораби за целия период на програмиране.
5. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за помощ от Общността.
6. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 3 и 4, окончателното или временно прекратяване на риболовни действия и построяването на съдове, действащи във вътрешни водоеми, не е допустимо за финансова помощ.
7. Не са допустими за финансова помощ инвестиции, които биха могли да застрашат равновесието между размера на флота и съответстващите налични рибни запаси.
8. Управляващият орган предприема всички мерки, необходими за да гарантира, че съдовете, получаващи финансова помощ от ЕФР по този член, продължават да оперират изключително във вътрешни водоеми.
Член 34
Инвестиции в преработката и пускането на пазара
1. ЕФР може да финансира инвестиции в преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата.
2. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за финансова помощ от Общността.
3. ЕФР може да оказва също финансова подкрепа за обучение през целия живот.
4. Не са допустими за финансова помощ инвестиции, които са свързани с рибни продукти и продукти на аквакултурата, предназначени за употреба и преработени за цели, различни от човешка консумация, с изключение на инвестиции, предназначени изключително за третиране, преработка и пускане на пазара на отпадъци от рибни продукти и продукти на аквакултурата.
5. При осъществяване на операции за целите на гарантиране на съответствие със стандартите по правото на Общността, относно околната среда, човешкото здраве и здравето на животните, хигиената и благосъстоянието на животните, финансова помощ може да се предоставя до датата, на която стандартите ще станат задължителни за предприятията.
Член 35
Мерки в преработката и пускането на пазара, допустими за финансиране
1. ЕФР може да подпомага изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на предприятия, когато се търси постигането по-специално на една или повече от следните цели:
а)
подобряване на работните условия;
б)
подобряване и мониторинг на здравеопазването и хигиенните условия или качеството на продуктите;
в)
производство на висококачествени продукти за пазарни ниши;
г)
намаляване на отрицателното въздействие върху околната среда;
д)
подобряване употребата на малко използвани видове, вторични продукти и отпадъци;
е)
производство или пускане на пазара на нови продукти, чрез прилагане на нови технологии или разработване на иновационни производствени методи;
ж)
пускане на пазара на продукти, с произход предимно от местни улови и аквакултура.
2. Инвестициите са насочени главно към насърчаване на устойчива заетост в сектор рибарство.
3. Инвестиционната помощ се ограничава до:
а)
микро-, малки и средни предприятия,
и
б)
предприятия, които не са обхванати от дефиницията в член 3, буква е), с численост на персонала по-малко от 750 души или с оборот, по-малък от 200 милиона EUR.
4. Чрез дерогация от параграф 3, в най-отдалечените райони и в отдалечените гръцки острови, помощ може да се отпуска на всички предприятия.
5. Държавите-членки гарантират, че се дава приоритет на микро- и малки предприятия.
6. Не се предоставя помощ от Общността за инвестиции, свързани с търговията на дребно.
ГЛАВА III
Приоритетна ос 3: мерки от общ интерес
Член 36
Приложно поле
1. ЕФР може да подпомага мерки от общ интерес, с по-широк обхват от мерките, обичайно предприемани от частни предприятия и които допринасят за постигането на целите на общата политика в областта на рибарството.
2. Tези мерки могат да се отнасят до:
а)
колективни дейности;
б)
защита и развитие на водната фауна и флора;
в)
риболовни пристанища, кейове за разтоварване и покрити лодкостоянки;
г)
разработване на нови пазари и рекламни кампании;
д)
пилотни проекти;
е)
изменения с цел пренасочване на риболовни съдове към други дейности.
Член 37
Колективни дейности
ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, които се осъществяват с активната подкрепа на самите оператори или на организации, действащи от името на производителите или други организации, признати от държавата-членка и които имат за цел по-специално да:
а)
допринасят устойчиво за по-доброто управление или съхранение на ресурсите;
б)
насърчават селективни риболовни методи или уреди и намаляване на страничния улов;
в)
отстраняват изгубени риболовни уреди от морското дъно, с цел да се противодейства на така наречения „призрачен“ (нелегален) риболов;
г)
подобряват работните условия и безопасността;
д)
допринасят за прозрачността на пазарите на рибни продукти и продукти на аквакултурата, включително и за възможността за проследяване;
е)
подобряват качеството и безопасността на храните;
ж)
развиват, преструктурират или подобряват обектите за производството на аквакултура;
з)
инвестиции в оборудване за производство, преработка или пускане на пазара и инфраструктура, включително и третиране на отпадъци;
и)
усъвършенстване на професионалните умения или разработване на нови методи и средства за обучение;
й)
насърчават партньорството между учените и операторите в сектор рибарство;
к)
работа в мрежа и обмен на опит и добри практики между организациите, с цел създаване на равнопоставени възможности за мъжете и жените, и за останалите участници в сектора;
л)
допринасят за целите, заложени за дребномащабния крайбрежен риболов в член 26, параграф 4;
м)
подобряват управлението и контрола върху условията на достъп до риболовните райони, по-специално чрез изготвяне на местни планове за управление, одобрени от компетентните национални органи;
н)
създаването на организации на производителите, признати съгласно Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета от 17 декември 1999 г. относно общата организация на пазарите на рибни продукти и продукти от аквакултури (18), тяхното преструктуриране и изпълнението на техните планове за подобряване на качеството;
о)
извършването на възможни проучвания, свързани с насърчаване на партньорството с трети държави в сектора рибарство.
Помощта по буква н) се отпуска за максимален период от три години след датата на признаване или след датата на решението за преструктуриране на организацията на производителите и намалява прогресивно през тези три години.
Член 38
Meрки, предназначени за закрила и развитие на водната фауна и флора
1. ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, предназначени за закрила и развитието на водната фауна и флора, като същевременно се подобрява водната околна среда.
2. Tези мерки се отнасят до:
а)
изграждането или монтажа на стационарни или преносими съоръжения, предназначени за закрилата и развитието на водната фауна и флора,
или
б)
възстановяването на вътрешни водоеми, включително люпилни площадки и трасета за мигриращи видове,
или
в)
защитата и подобряването на околната среда в рамките на НАТУРА 2000, когато нейните райони пряко засягат риболовни дейности, с изключение на производствените разходи.
Прякото зарибяване не е допустимо за финансова помощ, освен ако изрично не е предвидено като консервационна мярка в правен акт на Общността.
3. Дейностите трябва да се осъществяват от публичноправни или полу-публичноправни организации, признати търговски организации или други организации, определени за тази цел от държавата-членка.
Член 39
Рибарски пристанища, кейове за разтоварване и покрити лодкостоянки
1. ЕФР може да подкрепя инвестиции в съществуващите публични или частни рибарски пристанища, в интерес на рибарите и производителите на аквакултура, които да ги използват за подобряване на предлаганите услуги.
ЕФР може също да подкрепя инвестиции за преструктуриране на кейовете за разтоварване и за подобряване на условията за рибата, разтоварвана от крайбрежните рибари в съществуващи кейове за разтоварване, указани от компетентните национални органи.
2. Инвестициите трябва да се отнасят по-специално до:
а)
подобряването на условията, при които рибните продукти и продуктите на аквакултурата се разтоварват, преработват, съхраняват в пристанищата и продават на тържищата за първа продажба;
б)
осигуряването на горива, лед, вода и електричество;
в)
оборудване за поддръжка и ремонт на риболовни съдове;
г)
изграждане, модернизация и разширяване на кейове, подобряващи безопасността по време на разтоварване или товарене;
д)
компютъризирано управление на риболовните дейности;
е)
подобряване на безопасността и работните условия;
ж)
складирането и третирането на отпадъците;
з)
мерки за намаляване на количествата съпътстващи улови, подлежащи на връщане в морето.
3. С цел подобряване безопасността на рибарите, ЕФР може да подкрепя също инвестиции, свързани с безопасността, за изграждането или модернизацията на малки риболовни пристанища и лодкостоянки.
Член 40
Разработване на нови пазари и рекламни кампании
1. ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, предназначени за изпълнението на политика за повишаване на качеството и стойността, за разработване на нови пазари или организирането на рекламни кампании за рибни продукти и продукти на аквакултурата.
2. Операциите не трябва да бъдат насочени към търговски марки или да указват конкретни страни или географски райони, освен в случаите на продукти, признати по условията на Регламент (ЕО) № 510/2006 от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименованията за произход на земеделски продукти и храни (19).
3. Мерките следва да се отнасят по-специално до:
а)
провеждане на регионални, национални или транснационални рекламни кампании за рибни продукти и продукти на аквакултурата;
б)
пазарен пласмент на свръхпроизвеждани или слабо експлоатирани видове, които обичайно се изхвърлят или, за които няма търговски интерес;
в)
прилагането на политика за качеството спрямо рибни продукти и продукти на аквакултурата;
г)
насърчаване продажбата на продукти, получени чрез използването на методи с ниско ниво на въздействие върху околната среда;
д)
насърчаване продажбата на продукти, признати съгласно условията на Регламент (ЕО) № 510/2006;
е)
сертифициране на качеството, включително изготвяне на етикети и сертифициране на продукти, отгледани или уловени с помощта на природосъобразни производствени методи;
ж)
кампании за подобряване престижа на рибни продукти и продукти на аквакултурата, както и престижа на самия сектор рибарство;
з)
извършване на пазарни проучвания.
Член 41
Пилотни проекти
1. ЕФР може да подкрепя пилотни проекти, включително експериментална употреба на по-селективни риболовни техники, насочени към придобиване и разпространяване на нови технически умения и осъществявани от стопански субект, призната търговска асоциация или друга компетентна организация, определена за целта от държавата-членка, в партньорство с научна или техническа организация.
2. Пилотните проекти, предвидени в параграф 1, могат да:
а)
изпитват в условия, близки до реалните в производствения сектор, техническата или икономическата приложимост на дадена иновационна технология, с цел придобиване и разпространяване на технически или икономически познания за изпитваната технология;
б)
дават възможност за провеждане на тестове на планове за управление и планове за разпределение на риболовното усилие, включително ако е необходимо, определяне на зони, забранени за риболов, с цел оценяване на биологичните и финансови последствия, както и за експериментално зарибяване;
в)
разработват и изпитват методи за подобряване селективността на риболовните уреди, за намаляване на страничния улов, намаляване на подлежащите на връщане в морето съпътстващи улови или въздействието върху околната среда, по-специално върху морското дъно;
г)
изпитват алтернативни видове технически похвати при управлението на риболова.
Един пилотен проект винаги включва подходящо научно продължение, с цел да се получат значими резултати.
3. Резултатите от пилотните проекти, финансирани по параграф 1, се публикуват в технически доклади, достъпни за обществото.
Член 42
Изменения с цел пренасочване на риболовни съдове
ЕФР може да подкрепя модификацията на риболовни съдове, с цел тяхното пренасочване под флага на държава-членка и регистриране в Общността за целите на обучение или извършване на проучвания в сектор рибарство, или за други дейности извън сферата на риболова. Тези операции са ограничени до публичноправни или полу- публичноправни организации.
ГЛАВА IV
Приоритетна ос 4: устойчиво развитие на рибарските райони
Член 43
Обхват на помощта
1. ЕФР може да осигурява помощ, в допълнение към останалите инструменти на Общността, за устойчиво развитие и подобряване качеството на живота в рибарските райони, допустими за финансиране като част от една обща стратегия, която има за цел да подкрепя осъществяването на целите на общата политика в областта на рибарството, като взема предвид по-специално нейните социално-икономически последици.
2. Мерките за устойчиво развитие на рибарските райони са насочени към:
а)
поддържане на икономически и социален просперитет на тези райони и създаване на добавена стойност към рибните и продукти на аквакултурата;
б)
поддържане и развиване на заетост в рибарските райони, чрез помощ за диверсификация или икономическо и социално преструктуриране на районите, срещащи социално-икономически затруднения в резултат от промените в сектор рибарство;
в)
подобряване качеството на крайбрежната околна среда;
г)
насърчаване националното и международно сътрудничество между рибарските райони.
3. Даден рибарски район, избран за финансова помощ, е ограничен по размер и като общо правило по-малък от ниво 3 по NUTS от общата класификация на териториалните единици за статистически цели по смисъла на Регламент (ЕО) № 1059/2003 от 26 май 2003 г. на Европейския парламент и на Съвета за установяване на обща класификация на териториалните единици за статистически цели (NUTS) (20). Районът трябва да бъде достатъчно тясно обвързан в географски, икономически и социален аспект.
4. Финансовата помощ трябва да има за цел приоритетно райони с:
а)
ниска гъстота на населението,
или
б)
западащи риболовни дейности,
или
в)
малки рибарски общности.
5. Държавата-членка информира Комисията относно избраните за финансиране по тази приоритетна ос райони и включва тази информация в предстоящия годишен доклад по изпълнението съгласно член 67.
Член 44
Мерки, допустими за финансиране
1. Помощ за устойчиво развитие на рибарските райони може да се отпуска за:
а)
засилване конкурентноспособността на рибарските райони;
б)
преструктуриране и пренасочване на икономическите дейности, по-специално чрез насърчаване на екотуризма, при условие че тези дейности не водят към повишаване на риболовното усилие;
в)
диверсификация на дейности чрез насърчаване на многостранна заетост за рибарите, чрез създаване на допълнителна заетост извън сектор рибарство;
г)
създаване на добавена стойност към продуктите на рибарството;
д)
подкрепа за инфраструктура и услуги, свързани с малките рибарски стопанства и туризма, в полза на малки рибарски общности;
е)
защита на околната среда в рибарски райони, с цел запазване на тяхната привлекателност, обновяване и развитие на крайбрежните селца с рибарски дейности, и съхраняване и развиване на националното природно и архитектурно наследство;
ж)
възстановяване на производствения потенциал в сектор рибарство, когато е засегнат от природни бедствия или промишлени аварии;
з)
насърчаване на междурегионално и международно сътрудничество между групи от рибарски райони, предимно чрез свързване в мрежа и разпространяване на добри практики;
и)
придобиване на умения и улесняване подготовката и изпълнението на регионалната стратегия за развитие;
й)
принос към текущите разходи на групите.
2. ЕФР може също да финансира, в размер до максимум 15 % от съответната приоритетна ос, мерки като насърчаване и подобряване на професионалните умения, професионално приспособяване и достъп до работни места, особено в полза на жените, при условие че тези мерки са неразделна част от стратегията за устойчиво развитие и че те имат пряка връзка с мерките, описани в параграф 1.
3. Помощта, отпусната по параграф 1, може да включва мерки, предвидени в глави I, II и III, с изключение на мерките, предвидени в членове 23 и 24. Когато помощта се отпуска за операции, съответстващи на тези мерки, се прилагат съответните условия и размера на финансовото участие за операция, определени съответно в глави I, II и III и приложение II.
4. Бенефициерите на помощи съгласно букви б) и в) от параграф 1 и съгласно параграф 2 следва да бъдат или работници в сектор рибарство или лица със занятие, свързано със сектора.
5. Текущите разходи за групите, като общо правило, не може да надвишават 10 % от общия бюджет, предоставен на рибарския район. Чрез дерогация, държавите-членки могат да вземат решение да надвишат този праг, за всеки конкретен случай, и то по-специално ако групите не могат да бъдат създадени на основата на съществуващи организации с опит.
6. Ако дадена мярка по настоящия член е допустима също и за помощ по друг финансов инструмент на Общността, държавата-членка трябва ясно да посочи при разработването на оперативната си програма, дали финансирането е от ЕФР или от друг финансов инструмент на Общността.
Член 45
Участие в устойчивото развитие на рибарските райони
1. Мерките за подпомагане устойчивото развитие на рибарски райони се прилагат на определена територия от местни единици или групи (групата), представляващи публичноправни или частни партньори от различните местни социални и икономически сектори и в съответствие с принципа на пропорционалност, с адекватен административен и финансов капацитет за управление на помощта и гарантиране успешното приключване на операциите. Когато е възможно, групата трябва да се базира на съществуващи организации с опит.
2. Групата предлага и осъществява интегрирана местна стратегия за развитие, основана на подхода „отдолу нагоре“, в съгласие с управляващия орган.
3. Територията, която една група покрива, следва да бъде тясно обвързана и да има достатъчна критична маса по отношение на човешки, финансов и икономически ресурс, за да осигури жизненост на местната стратегия за развитие.
4. Операциите по местната стратегия за развитие се избират от групата и съответстват на мерките, предвидени в член 44. По-голямата част от операциите се ръководят от частния сектор.
5. Държавите-членки или регионите, в зависимост от специфичното естество на тяхната институционална структура, могат да насърчават работата в мрежа, насочена към разпространение на информация и по-специално обмена на най-добри практики.
ГЛАВА V
Приоритетна ос 5: техническа помощ
Член 46
Teхническа помощ
1. По инициатива на и/или от името на Комисията, в размер на максимум 0,8 % от размера на годишните разпределени средства, ЕФР може да финансира мерките за подготовка, мониторинг, административна и техническа поддръжка, оценка и одит, необходими за прилагането на настоящия регламент.
Тези мерки се осъществяват в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002 и всички други подходящи разпоредби на този регламент и правилата за изпълнението му, приложими към тази форма на изпълнение на общия бюджет на Европейския съюз.
Тези мерки включват:
а)
оценки, експертни доклади, статистика и проучвания, включително и тези от общ характер, свързани с работата на ЕФР;
б)
мерки, насочени към партньорите, бенефициерите на финансовата помощ от ЕФР и широката общественост, включително информационни мерки;
в)
мерки за разпространение на информация, свързване в мрежа, повишаване на съзнанието, насърчаване сътрудничеството и обмена на опит в Общността;
г)
инсталиране, опериране и свързване в мрежа от компютъризирани системи за управление, мониторинг, инспекция и оценка;
д)
подобрения в методите за оценка и обмен на информация за практиките в тази област;
е)
създаване на транснационални мрежи и мрежи в Общността, от участници в устойчивото развитие на рибарските райони, с цел насърчаване обмена на опит и добри практики, стимулиращи и осъществяващи междурегионално и международно сътрудничество и разпространението на информация.
2. По инициатива на държавата-членка, ЕФР може да финансира дейности по оперативната програма, свързани с подготовката, управлението, мониторинга, оценката, популяризирането, контрола и одита на помощта по оперативната програма, както и работата в мрежа, в размер до 5 % oт общата сума. По изключение, при надлежно обосновани обстоятелства, този праг може да бъде надминат.
3. По инициатива на държавата-членка, ЕФР може също да финансира дейности по оперативната програма, свързани с подобряването на административния капацитет на държавата-членка, всички райони на която са допустими по цел „Сближаване“.
4. Видовете техническа помощ, предвидени в параграф 1, се приемат в съответствие с процедурата, зададена в член 101, параграф 2.
ДЯЛ V
EФЕКТИВНОСТ И ПОПУЛЯРИЗИРАНЕ НА ПОМОЩТА
ГЛАВА I
Оценка на оперативните програми
Член 47
Общи разпоредби
1. Оперативната програма е предмет на ex ante, interim и ex post оценки, съгласно разпоредбите на членове 48, 49 и 50.
Оценките имат за цел да подобрят качеството и ефективността на помощта от ЕФР, както и самото изпълнение на оперативната програма. Те оценяват също така влиянието по отношение на ръководните принципи, зададени в член 19, върху съответната част от националните стратегически планове и специфичните проблеми, засягащи държавите-членки, като отчитат необходимостта от устойчиво развитие на сектор рибарство и въздействието върху околната среда.
2. Ефективността на помощта от ЕФР се оценява на основа на следните критерии:
а)
цялостно въздействие на ЕФР върху целите, зададени в член 4;
б)
въздействието на приоритетните оси, включени в оперативната програма.
3. Оценките, предвидени в първа алинея от параграф 1 се извършват на отговорност на държавата-членка или на Комисията, както е уместно, в съответствие с принципа на пропорционалност и в партньорство с Комисията и държавата-членка.
4. Държавите-членки осигуряват необходимия човешки и финансов ресурс за извършване на оценките, организират произвеждането и набирането на необходимите данни и използват различните видове информация, получена от мониторинговата система.
5. Методите и стандартите за оценка, които ще се прилагат, се установяват в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
6. Оценката се извършва от оценители, независими от органите по член 58. Резултатите се публикуват, освен ако органът, отговорен за изготвянето на оценката, представи изрично възражение в съответствие с разпоредбите на Регламент (EО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (21)
7. Дейностите по оценките се финансират от бюджета за техническа помощ на оперативната програма, ако те се извършват на отговорност на държавата-членка, и от бюджета за техническа помощ на Комисията, ако те се извършват на нейна отговорност.
Член 48
Еx ante оценка
1. Ex ante оценката има за цел да осигури съгласуваност между ръководните принципи, зададени в член 19, съответната част от националния стратегически план и оперативната програма, а също така да оптимизира разпределението на бюджетните ресурси на оперативната програма и да подобри качеството на програмиране.
2. Държавите-членки извършат ex ante оценка на ниво оперативна програма, съгласно принципа на пропорционалност и в съответствие с методите и стандартите за оценка, дефинирани съгласно процедурата по член 47, параграф 5.
3. Държавите-членки представят ex ante оценката най-късно с предаването на оперативната програма.
Член 49
Междинна оценка
1. Междинната оценка има за цел да изследва ефективността на цялата или на част от оперативната програма, с оглед нейното пренастройване за подобряване на качеството на помощта и нейното прилагане.
2. Междинните оценки за оперативната програма се извършват в съответствие с принципа на пропорционалност, на базата на списък, който позволява да се вземат предвид необходимите данни, за да се организира стратегическото обсъждане по член 16.
3. Междинните оценки се организират на отговорност на държавите-членки и по инициатива на управляващите комитети чрез консултация с Комисията, съгласно методите и стандартите за оценка, които се определят в съответствие с процедурата по член 47, параграф 5. Междинните оценки се изпращат до мониторинговия комитет на оперативната програма и до Комисията.
Член 50
Еx post оценка
1. Еx post оценката изследва степента на оползотворяване на ресурсите, ефективността и ефикасността на оперативната програма и нейното въздействие по отношение на общите цели, заложени в член 4 и ръководните принципи, заложени в член 19. Тя определя факторите, които допринасят за успеха или провала на изпълнението на оперативната програма, включително от гледна точка на устойчивост и добри практики.
2. Еx post оценката се извършва по инициатива и на отговорност на Комисията, при консултация с държавата-членка и управляващия орган, които набират информацията, необходима за нейното извършване.
3. Еx post оценка трябва да бъде завършена не по-късно от 31 декември 2015 г.
ГЛАВА II
Информация и популяризиране
Член 51
Информация и популяризиране
1. Държавите-членки предоставят информация и популяризират оперативната програма, на операциите и на приноса на Общността. Информацията се адресира до широката общественост. Тя има за цел да подчертае ролята на Общността и да осигури прозрачност за помощта от ЕФР.
2. Управляващият орган за оперативната програма носи отговорност за нейното популяризиране, както следва:
а)
той информира потенциалните бенефициери, организациите, участващи в сектор рибарство, професионалните организации, икономическите и социални партньори, организациите, съдействащи за равенство на половете и заинтересованите неправителствени организации, включително организации по опазване на околната среда, относно възможностите, предлагани от програмата, както и относно правилата и методите, управляващи достъпа до финансиране;
б)
той информира бенефициерите за сумата на финансовия принос на Общността;
в)
той информира широката общественост за ролята на Общността в оперативната програма и за резултатите от това.
3. Държавите-членки нотифицират всяка година Комисията за инициативите, предприети за целите на настоящия член, в рамките на годишните и на окончателните доклади по изпълнението, предвидени в член 67.
ДЯЛ VI
ФИНАНСОВ ПРИНОС ОТ ЕФР
ГЛАВА I
Принос от ЕФР
Член 52
Интензитет на публичната помощ
Максималният интензитет на публичната помощ е показан в таблицата в приложение II.
Член 53
Принос от ЕФР
1. Решението на Комисията за приемане на оперативната програма, фиксира максималния процент и максималната сума на приноса от ЕФР, отделно за цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“ за всяка приоритетна ос.
2. Приносът от ЕФР се изчислява по отношение на общите публични разходи.
3. Приносът от ЕФР се установява за приоритетна ос. Приносът от ЕФР е предмет на следните горни граници:
а)
75 % от общите публични разходи, съфинансирани от ЕФР в региони, допустими по цел „Сближаване“, предмет на разпоредбите на параграфи 7, 8 и 9.
б)
50 % от общите публични разходи, съфинансирани в региони, които не са допустими по цел „Сближаване“, предмет на разпоредбите на параграфи 7, 8 и 9.
Въпреки това, държавите-членки могат в оперативната си програма да прилагат единен процент за регион на ниво мерки.
4. Минималният принос от ЕФР за приоритетна ос е 20 % от общите публични разходи.
5. Минималната сума, която ЕФР отпуска за операция, е 5 % от общите публични разходи, разпределени за операцията.
6. Общата сума, която ЕФР отпуска за операция, не надвишава 95 % от общите публични разходи, разпределени за помощ на операцията.
7. Когато операциите, финансирани от ЕФР, попадат под действието на член 24 или 27, където тези операции формират част от плана за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) i), или попадат под действието на член 26, параграф 3 или 4, горната граница на приноса от ЕФР за приоритетна ос 1 се увеличава с до 10 процентни пункта в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 15 процентни пункта за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
Това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи за приоритетна ос 1.
8. Когато операциите, финансирани от ЕФР, попадат под действието на член 23, горната граница на приноса от ЕФР за приоритетна ос 1 се увеличава с до 10 процентни пункта в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 25 процентни пункта за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
Това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи за приоритетна ос 1.
9. Когато операциите, финансирани от ЕФР, са за отдалечените гръцки острови, които са в неизгодно положение поради отдалечеността си, и за най-отдалечените райони, границата на приноса от ЕФР за всяка приоритетна ос се увеличава с до 10 % в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 35 % за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
За всяка приоритетна ос това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи в рамките на приоритетната ос.
10. Мерките за техническата помощ, изпълнени по инициатива на Комисията или от нейно име, се финансират от ЕФР на 100 %.
Член 54
Финансиране от един източник
Разходите, съфинансирани от ЕФР, не получават помощ от друг финансов инструмент на Общността.
Член 55
Допустимост на разходите
1. Разходите са допустими за финансиране от ЕФР, ако те действително са били платени от бенефициерите между датата на изпращане на оперативната програма до Комисията или от 1 януари 2007 г., в зависимост от това коя дата е по-ранна, и 31 декември 2015 г. Съфинансираните операции не трябва да са завършени преди началната дата за допустимост.
2. Чрез дерогация от параграф 1, когато има приноси в натура, амортизационните разходи и режийните могат да се считат като разходи, платени от бенефициерите за изпълнение на операциите, при следните условия:
а)
правилата за допустимост, определени в параграф 4, предвиждат допустимост на такива разходи;
б)
сумата на разходите се доказва чрез счетоводни документи, имащи доказателствена стойност, еквивалентна на фактури;
в)
в случая на приноси в натура, съфинансирането от ЕФР не превишава общите допустими разходи с изключение на стойността на тези приноси.
3. Разходите са допустими за принос от ЕФР само когато са направени за операции, за които е взето решение от управляващия орган в съответствие с критериите, предварително определени от мониторинговия комитет.
Нови разходи, добавени в момента на ревизия на оперативна програма по член 18, са допустими от датата на изпращане на искането за ревизия на оперативната програма до Комисията.
4. Правилата за допустимост на разходите се определят на национално ниво и са предмет на изключенията, предвидени в настоящия регламент. Те обхващат изцяло публичните разходи, декларирани в оперативната програма.
5. Следните разходи не са допустими за принос от ЕФР:
а)
ДДС, освен невъзстановим ДДС, когато той действително и окончателно е поет от бенефициер, различен от лицата, които не подлежат на облагане с данък съгласно от член 4, параграф 5, първа алинея от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота - обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (22);
б)
лихва по заем, без да се засягат разпоредбите на параграф 8;
в)
покупката на земя, чиято стойност е по-голяма от 10 % от общите допустими разходи за съответната операция;
г)
жилище.
6. Параграфи 1, 3 и 4 не засягат разпоредбите на член 46, параграф 1.
7. Що се отнася до операции, които не генерират разходи за бенефициера, то разходите, допустими за принос от ЕФР, са публичната помощ, платена на бенефициера.
8. Въпреки параграф 5, буква б), приносът от ЕФР може да бъде във форма, различна от неподлежаща на плащане пряка помощ. Подробни правила се определят в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
Член 56
Продължителност на операциите
1. Държавата-членка или управляващият орган гарантира, че дадена операция запазва приноса от ЕФР, само ако тази операция, в рамките на пет години от датата на решението за финансиране, взето от компетентните национални органи или от управляващия орган, не претърпи значителна промяна, която:
а)
засяга естеството или условията за изпълнение на операцията или дава на дадено търговско дружество или публичноправна организация незаконно преимущество;
или
б)
произтича или от промяна на собствеността върху дадена позиция от инфраструктурата, или от прекратяване или преместване на производствена дейност.
2. Управляващият орган информира Комисията в годишните и окончателния доклади за изпълнението по член 67 за всяка такава промяна съгласно параграф 1.
3. Неправомерно платени суми се възстановяват в съответствие с дял VIII, глави II и III.
4. Държавите-членки и Комисията гарантират, че предприятия, които в момента са или преди са били предмет на процедурата по възстановяване съгласно параграф 3, в резултат на прехвърляне на производствена дейност в рамките на държава-членка или към друга държава-членка, не могат да се възползват от финансиране от ЕФР.
ДЯЛ VII
УПРАВЛЕНИЕ, МОНИТОРИНГ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 57
Общи принципи на системите за управление и контрол
1. Системите за управление и контрол на оперативни програми, установени от държавите-членки, осигуряват:
а)
определяне функциите на органите, занимаващи се с управление и контрол, и разпределението на функциите в рамките на всеки орган;
б)
съответствие с принципа на разделяне на функциите между и в рамките на тези органи;
в)
процедури за осигуряване правилността и редовността на разходите, декларирани в оперативната програма;
г)
надеждни системи за счетоводство, мониторинг и финансово отчитане в компютъризирана форма;
д)
система за докладване и мониторинг, при която отговорният орган възлага изпълнението на задачите на друг орган;
е)
разпоредби за проверка функционирането на системите;
ж)
системи и процедури, които осигуряват адекватно проследяване на одита;
з)
процедури за докладване и мониторинг на нередности и за възстановяване на неправомерно изплатените суми.
2. Мерките, определени в букви д) и е), са пропорционални на общата сума на публичните разходи, разпределени за съответната оперативна програма.
Член 58
Определяне на компетентни органи
1. За оперативната програма държавата-членка посочва следните органи:
а)
управляващ орган, който да ръководи оперативната програма;
б)
сертифициращ орган, който да сертифицира декларациите за разходите и исканията за плащане, преди да бъдат изпратени на Комисията;
в)
одитиращ орган за оперативната програма, функционално независим от управляващия и сертифициращия органи, който е отговорен за потвърждаване ефективното функциониране на системата за управление и контрол.
2. Държавата-членка може да определи един или повече междинни органи, които да извършват някои или всички задачи на управляващия или сертифициращ органи, като отговорността се поема от съответния орган.
3. Държавата-членка определя правилата, регулиращи нейните отношения с органите по параграф 1 и техните отношения с Комисията.
4. Предмет на член 57, параграф 1, буква б), някои или всички органи по параграф 1 могат да бъдат част от един и същи орган.
Член 59
Функции на управляващия орган
Управляващият орган на оперативната програма е отговорен за управлението и изпълнението на оперативната програма съгласно принципа на добро финансово управление и по-специално за:
а)
да се гарантира, че операциите са избрани за финансиране в съответствие с критериите, приложими към оперативната програма и че те съответстват, за целия период на изпълнение, на приложимите национални разпоредби и разпоредбите на Общността;
б)
проверка на доставката на съфинансирани продукти и услуги, и проверка на това, че разходите, декларирани от бенефициерите, действително са извършени и съответстват на националните разпоредби и разпоредбите на Общността; проверките на място на индивидуални операции може да се извършват само върху части от операцията в съответствие с подробните правила, които трябва да бъдат приети от Комисията съгласно процедурата по член 101, параграф 3;
в)
да се гарантира, че съществува система за записване и съхранение в компютъризирана форма на счетоводните отчети за всяка операция по оперативната програма и, че се събират данни за изпълнението, необходими за финансовото управление, мониторинг, проверки, одити и оценка;
г)
да се гарантира, че бенефициерите и другите организации, включени в изпълнението на операциите, поддържат или отделна счетоводна система, или подходящ счетоводен код за всички сделки, отнасящи се до операцията, без ущърб на националните счетоводни разпоредби;
д)
да се гарантира, че оценките на оперативни програми по членове 48 и 49 се извършват в съответствие с член 47;
е)
установяване на процедури, които гарантират, че всички документи относно разходите и одитите, необходими за подходящо проследяване на одитите, са изготвени и извършени в съответствие с изискванията на член 87;
ж)
осигуряване на това, че сертифициращият и одитиращия органи получават цялата необходима информация за процедурите и проверките, извършени по отношение на разходите за целите на сертификацията и одита съответно;
з)
направляване работата на мониторинговия комитет и осигуряването му с документите, необходими за качествено изпълнение на оперативната програма, чийто мониторинг следва да извършва в светлината на нейните конкретни цели;
и)
изготвяне и след одобрение от мониторинговия комитет, изпращане до Комисията на годишните доклади и окончателния доклад за изпълнението;
й)
осигуряване спазването на изискванията за информираност и популяризиране, определени в член 51.
Член 60
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на една оперативна програма е отговорен по-специално за:
а)
изготвяне и изпращане до Комисията на сертифицирани отчети за разходи и искания за плащане;
б)
сертифициране, че:
i)
отчетът за разходите е точен, изготвен чрез надеждни счетоводни системи и се основава на проверими съпровождащи документи,
ii)
декларираните разходи са в съответствие с приложимите национални разпоредби и разпоредбите на Общността, и са извършен по операциите, избрани за финансиране съгласно критериите, приложими към програмата и съответстващи на националните разпоредби и разпоредбите на Общността;
в)
уверяване, че получената информация за процедурите и проверките, извършени относно разходите, посочени в отчетите за разходи, представлява адекватна база за сертифициране;
г)
отчитане, за целите на сертификацията, на резултатите от всички одити, извършени от или в рамките на отговорностите на одитиращия орган;
д)
поддържане на счетоводните отчети за разходи в компютъризирана форма, които се декларират пред Комисията;
е)
водене на отчет на сумите, подлежащи на възстановяване и на отказаните суми в резултат на отказ на цялото или част от финансирането на операцията. Суми, възстановени преди приключването на оперативната програма, които трябва да бъдат върнати в общия бюджет на Европейския съюз след финансови корекции, извършени в съответствие с член 97, се приспадат от следващия отчет за разходите.
Член 61
Функции на одитиращия орган
1. Одитиращият орган на оперативна програма е отговорен по-специално за:
а)
да се гарантира, че одитите се извършват за проверка на ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма;
б)
да се гарантира, че одитите на операциите се извършват на базата на подходяща част от операцията, за проверка на декларираните разходи;
в)
представяне пред Комисията, в срок от 9 месеца след одобрението на оперативната програма, на стратегия за одита, обхващаща органите, които ще извършват одитите по букви а) и б), метода който ще се използва, метода за одит върху част от операциите и индикативното планиране на одитите, с цел да осигури, че основните органи са одитирани и че одитите са разпределени равномерно за целия период на програмиране;
г)
да се гарантира, че управляващия и сертифициращия органи получават цялата необходима информация за извършените одити и контрол;
д)
до 31 декември всяка година от 2008 до 2015 г.:
i)
представя на Комисията годишен доклад за контрола, посочващ заключенията от одитите, извършени през предходния 12-месечен период, приключващ на 30 юни на съответната година, в съответствие със стратегията за одит от оперативната програма и докладващ за всички недостатъци, открити в системите за управление и контрол на програмата. Първият доклад, който трябва да бъде представен до 31 декември 2008 г., обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 30 юни 2008 г. Информацията за одитите, извършени в периода след 1 юли 2015 г., се включва в окончателния доклад за контрола, който придружава декларацията за приключване съгласно буква е);
ii)
изготвя становище, на базата на извършения контрол и одити съгласно своите отговорности, относно това дали системата за управление и контрол функционира ефективно, за да гарантира, че отчетите за разходи представени пред Комисията, са верни, а също и за да гарантира впоследствие, че сделките за които са направени тези разходи, са законни и редовни;
iii)
представя, когато е приложимо съгласно член 85, декларация за частично приключване, оценяваща законността и редовността на съответните разходи;
е)
представяне пред Комисията най-късно до 31 март 2017 г., декларация за приключване, оценяваща валидността на заявленията за плащане на балансовия остатък, и легалността и редовността на сделките, включени в окончателния отчет за разходи, придружена от окончателния доклад за контрола.
2. Одитиращият орган осигурява, че работата по одитите се извършва съгласно международно приетите стандарти за одит.
3. Когато одитите и контрола по параграф 1, букви а) и б) се извършват от орган, различен от одитиращия, то одитиращият орган гарантира такива органи да имат необходимата функционална независимост.
4. Комисията изпраща своите забележки по стратегията за одит, представена съгласно параграф 1, буква в) не по-късно от 3 месеца след нейното получаване. Ако в рамките на този период не се изпратят никакви забележки, стратегията за одит се счита за приета.
ГЛАВА II
Мониторинг
Член 62
Принципи на мониторинг
1. Мониторингът се състои от преглед на правилното изпълнение на оперативната програма.
2. Мониторингът се извършва на първа инстанция от мониторинговият комитет и управляващия орган.
3. Комисията участва в мониторинга чрез участието си в мониторинговия комитет и в годишния преглед на оперативната програма, който включва по-специално анализ на годишните доклади по изпълнението и контрола.
4. Размяната на данни между Комисията и държавите-членки за тази цел се извършва по електронен път, съгласно правилата за прилагане по член 102.
Член 63
Мониторингов комитет
Държавата-членка учредява мониторингов комитет за оперативната програма, като го съгласува с управляващия орган, след консултация с партньорите съгласно член 8. Мониторинговият комитет се учредява в рамките на три месеца от датата, на която държавата-членка е нотифицирана за решението за одобрение на оперативната програма.
Мониторинговият комитет изготвя своя устав съгласно институционалната, правна и финансова рамка на съответната държава-членка и приема устава, като го съгласува с управляващия орган, с цел да упражнява своите задачи в съответствие с настоящия регламент.
Член 64
Състав
1. Мониторинговият комитет се председателства от представител на държавата-членка или на управляващия орган.
Неговият състав се решава от държавата-членка в съответствие с член 8, параграф 1 и се съгласува с управляващия орган.
2. По своя собствена инициатива, представител на Комисията участва в работата на мониторинговия комитет в качеството си на консултант.
Член 65
Задачи
Мониторинговият комитет се уверява в ефективността и качеството на изпълнение на оперативната програма в съответствие със следните разпоредби:
а)
той разглежда и одобрява критериите за избор на операциите, финансирани в рамките на шест месеца след одобрението на оперативната програма и одобрява всяка поправка на тези критерии в съответствие с нуждите на програмирането;
б)
той периодично преразглежда постигнатия напредък за постигането на конкретните цели на оперативната програма на базата на документите, представени от управляващия орган;
в)
той преглежда резултатите от изпълнението, и по-специално постигането на целите, заложени за всяка приоритетна ос и междинните оценки по член 49;
г)
той преглежда и одобрява годишните и окончателния доклади по изпълнението по член 67, преди те да бъдат изпратени на Комисията;
д)
той трябва да бъде информиран за годишния доклад за контрола и за всички целесъобразни забележки, които Комисията може да направи след като прегледа този доклад;
е)
по инициатива на държавата-членка, той може да бъде информиран относно писмената информация, изпращана на Комисията по член 16, параграф 1;
ж)
той може да предлага на управляващия орган всякакви поправки или преглед на оперативната програма, чрез които е възможно да се постигат целите на ЕФР, заложени в член 4 или, чрез които да подобри нейното управление, включително финансовото управление;
з)
той разглежда и одобрява всяко едно предложение за изменение съдържанието на решението на Комисията относно приноса от ЕФР.
Член 66
Ред и условия за мониторинг
1. Управляващият орган и мониторинговият комитет осигуряват качеството на изпълнение на оперативната програма.
2. Управляващият орган и мониторинговият комитет извършват мониторинг, като използват финансови индикатори и индикаторите по член 20, параграф 1, буква в), посочени в оперативната програма.
3. Когато естеството на помощта го позволява, се прави разбивка на статистиката по брой мъже и жени и обем на предприятията на бенефициера.
4. Обменът на данни между Комисията и държавите-членки за тази цел се извършва по електронен път, в съответствие с правилата за изпълнение, приети съгласно процедурата по член 102.
Член 67
Годишни доклади и окончателни доклади за изпълнение
1. До 30 юни всяка година и за първи път през 2008 г. управляващият орган изпраща на Комисията годишен доклад, а до 31 март 2017 г. окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма.
2. С цел получаване на ясна картина за изпълнението на оперативната програма докладите по параграф 1 съдържат следната информация:
а)
напредъкът, постигнат при изпълнението на оперативната програма и приоритетните оси по отношение на техните конкретни проверими цели, с количествена оценка, когато и където те могат да служат за количествено оценяване, като се използват индикаторите по член 20, параграф 1, буква в) на ниво приоритетна ос;
б)
промяна в общата ситуация, която има пряко въздействие върху усвояването на помощта, по-специално при значителни социално-икономически развития, промени в националите, регионални или секторни политики и когато е необходимо, техните последствия върху съгласуването на помощта от ЕФР и тази от други финансови инструменти;
в)
финансовото изпълнение на оперативната програма, дадено поотделно за цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“ за всяка приоритетна ос:
i)
разходите, платени от бенефициерите, посочени в исканията за плащане, изпратени до управляващия орган и съответния дял на публично финансиране;
ii)
общо плащанията, получени от Комисията и количествено изражение на финансовите индикатори по член 66, параграф 2,
и
iii)
разходите, платени от органа, отговорен за извършване на плащания към бенефициерите;
г)
стъпките, предприети от управляващия орган и мониторинговия комитет за осигуряване качеството и ефективността на изпълнението, по-специално:
i)
мерки за мониторинг и оценка, включително мерките за събиране на данни;
ii)
кратко изложение за всички значителни проблеми, появили се при изпълнението на оперативната програма и всички взети мерки, включително и тези в отговор на забележките, направени съгласно член 69, параграф 2;
iii)
оползотворяване на техническата помощ;
д)
взетите мерки за осигуряване информация и популяризиране за оперативната програма;
е)
оползотворяването на помощ, отпусната след анулиране по член 96, параграф 2, на управляващия орган или на друг публичноправен орган по време на периода на изпълнение на оперативната програма.
ж)
случаите, в които е установена значителна промяна по член 56.
з)
значителни проблеми, отнасящи се до спазването на законодателството на Общността, появили се при изпълнението на оперативната програма и взетите мерки за справяне с тях.
Обхватът на информацията, изпратена до Комисията, е пропорционален на общата сума публични разходи по съответната оперативна програма. Когато е уместно, тази информация може да се представи в обобщена форма.
Информацията съгласно букви б), г), д), е) и ж) не се представя, ако не е имало значителна промяна от предишния доклад.
3. Докладите по параграф 1 се оценяват като приемливи, ако съдържат цялата информация, изброена в параграф 2. Комисията информира държавата-членка за приемливостта на тези доклади в срок от 15 работни дни.
4. Комисията взема решение по съдържанието на годишния доклад за изпълнението, представен от управляващия орган, в срок от два месеца. За окончателния доклад на оперативната програма срокът е пет месеца. Ако Комисията не отговори в рамките на определените срокове, докладът се счита за приет.
Член 68
Годишен доклад на Комисията
1. До 31 декември всяка година и за първи път през 2008 г. Комисията изпраща до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите, доклад за действителното изпълнение на настоящия регламент през предходната година.
2. Този доклад обобщава основните развития, тенденции и предизвикателства, отнасящи се до изпълнението на оперативните програми.
3. Годишният доклад от Комисията включва също така:
а)
обобщение на дейностите на ЕФР по държави-членки, включително разбивка по държави-членки на отпуснатите и платени средства, а също и оползотворяването на техническата помощ от Комисията и държавите-членки;
б)
оценка на координацията на ЕФР със структурните фондове и ЕЗФРСР;
в)
веднага, след като бъдат направени, констатациите от оценките, предвидени в член 49;
г)
когато се представи четвъртия годишен доклад и след това отново когато се представи доклада за последната година от програмирането, резюме на одитите върху въведените от държавите-членки системи за управление и контрол, извършено от името на Комисията, и обобщение на резултатите от одитите върху помощта от ЕФР, извършено от държавата-членка, а когато е уместно, направените финансови корекции.
4. Докладът се основава на прегледа и оценката от страна на Комисията, на годишните доклади на държавите-членки и на всякаква друга налична информация. През 2012 г. по-специално, този доклад се основава на резултатите от стратегическото обсъждане по член 16, параграф 1 и на всякаква друга налична информация. Докладът посочва взетите последващи мерки или мерките, които трябва да бъдат взети от държавите-членки и Комисията, които ще позволят адекватни последващи действия в резултат на констатациите в доклада.
Член 69
Годишен преглед на оперативните програми
1. Всяка година, когато се представи годишния доклад за изпълнението по член 67 и се отчете становището на Комисията, Комисията и управляващият орган преглеждат постигнатия напредък в изпълнението на оперативната програма, постигнатите принципни резултати през предходната година, финансовото изпълнение и други фактори, които могат да доведат до подобряване на изпълнението.
Всички аспекти на действието на системата за управление и контрол, посочени в годишния доклад за контрола по член 61, параграф 1, буква д) i) също може да се прегледат и когато е уместно, това да стане с участието на одитиращия орган.
2. След прегледа по параграф 1 и когато е уместно, с участието на одитиращия орган, Комисията може да отправи забележки към държавата-членка и управляващия орган, които от своя страна информират мониторинговия комитет за това. Държавата-членка информира Комисията за действията, предприети в отговор на тези забележки.
3. Когато са готови еx post оценките за помощта, отпусната през периода на програмиране 2000-2006 г., при следващия годишен преглед се преглеждат и цялостните резултати.
ГЛАВА III
Отговорности на държавите-членки и на Комисията
Раздел 1
Отговорности на държавите-членки
Член 70
Управление и контрол
1. Държавите-членки са отговорни за осигуряване управлението и контрола на оперативните програми, и то по-специално чрез следните мерки:
а)
осигуряване на това системите за управление и контрол на оперативната програма да са въведени в съответствие с членове 57-61 и да функционират ефективно;
б)
предотвратяване, откриване и корекция на нередности и възстановяване на неправомерно платени суми заедно с лихвата върху закъснели плащания, когато е уместно. Те нотифицират за всичко това Комисията и редовно информират Комисията за напредъка на административните и съдебни производства.
2. Когато неправомерно платените суми към даден бенефициер не могат да бъдат възстановени, държавата-членка е отговорна за връщането на загубените суми към общия бюджет на Европейския съюз когато се установи, че загубата е възникнала в резултат на вина или нехайство от нейна страна.
Член 71
Въвеждане на системите за управление и контрол
1. Преди изпращането на първото заявление за междинно плащане, или най-късно в рамките на 12 месеца след одобрението на оперативната програма, държавите-членки изпращат на Комисията описание на системите, които включват по-специално организацията и процедурите за:
а)
управляващия и сертифициращия органи и междинните органи;
б)
одитиращия орган и всякакви други органи, извършващи одити на негова отговорност.
2. Описанието по параграф 1 се придружава от доклад, посочващ резултатите от оценката за въвеждането на системите и съдържащ становище за тяхното съответствие с членове 57-61. Ако становището съдържа възражения, докладът посочва сериозността на слабостите. Държавата-членка информира Комисията за корективните мерки, които ще се вземат и графика за тяхното изпълнение, а впоследствие предоставя потвърждение за изпълнението на мерките и оттеглянето на съответните възражения.
Докладът, посочен в първа алинея се счита за приет и първото междинно плащане се прави при следните условия:
а)
в срок от три месеца от датата на получаване на доклада, когато становището съгласно първа алинея е без възражения и при отсъствие на забележки от Комисията;
б)
ако становището съдържа възражения, при потвърждение до Комисията, че са изпълнени корективните мерки относно ключовите елементи на системите и че са оттеглени съответните възражения, и при отсъствие на забележки от страна на Комисията, в срок от три месеца от датата на потвърждението.
Когато възраженията се отнасят само до една приоритетна ос, първото междинно плащане се прави за другите приоритетни оси от оперативната програма, за които няма никакво възражение.
3. Докладът и становището по параграф 2 се правят от одитиращия орган или от публичноправни или частноправни организации, функционално независими от управляващия и сертифициращия органи, при спазване на международно приетите стандарти за одит.
Раздел 2
Отговорности на Комисията
Член 72
Отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява в съответствието с процедурата определена в член 71, че държавите-членки са въвели системи за управление и контрол, които са съобразени с членове 57-61, и на базата на годишните контролни доклади и годишното становище на одитиращия орган, както и на базата на своите собствени одити, се уверява, че системите функционират ефективно по време на периода на изпълнение на оперативните програми.
2. Без да се засягат одитите, извършвани от държавите-членки, длъжностни лица от Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да извършват проверки на място, за да проверят ефективното функциониране на системите за управление и контрол, които проверки могат да включват одити на операциите, включени в оперативната програма, като се прави 10-дневно предварително известие за тези проверки, освен при спешни случаи. В такива одити могат да участват длъжностни лица или упълномощени представители на държавата-членка.
Длъжностните лица от Комисията или нейни представители, надлежно упълномощени за извършване на проверки на място, получават достъп до счетоводните книги и всички останали документи, включително документи и данни, изготвени или получени и записани в електронна среда, отнасящи се до разходите, финансирани от ЕФР.
Горепосочените правомощия за одит не засягат прилагането на национални разпоредби, които запазват определени действия за служители, специално назначени на базата на националното законодателство. Упълномощените представители на Комисията не участват, inter alia, в посещения по домовете или официално разпитване на лица в рамките на националното законодателство на съответната държавата-членка. Те обаче имат достъп до информацията, получена по горните начини.
3. Комисията може да изиска от една държава-членка да извърши одит на място, за да провери ефективното функциониране на системите или редовността на една или повече транзакции. В такива одити могат да участват и длъжностни лица от Комисията или нейни упълномощени представители.
Член 73
Сътрудничество с одитиращите органи на държавите-членки
1. Комисията си сътрудничи с одитиращия орган на оперативната програма, за да координира съответните им планове и методи за одит и незабавно обменя информация за резултатите от одитите, извършени върху системите за управление и контрол, с цел да оползотвори максимално ресурсите и да избегне неоправдано дублиране на работата.
Комисията и одитиращият орган провеждат срещи редовно, поне веднъж годишно, освен ако няма друго споразумение между тях, с цел да преглеждат заедно годишния доклад за контрола и представеното становище по член 61, а също и, за да обменят мнения по други въпроси, отнасящи се до подобряване управлението и контрола на оперативната програма.
2. При определяне на своята собствена стратегия за одит, Комисията идентифицира онези оперативни програми, за които становището относно съответствието на системата по член 71, параграф 2 е без възражения, или при които възраженията са били оттеглени след осъществяване на корективните мерки, или програмите, при които когато стратегията за одит на одитиращия орган е удовлетворителна и е получено основателно уверение, че системите за управление и контрол функционират ефективно на базата на резултатите от одити на Комисията и на държавата-членка.
3. За тези оперативни програми Комисията може да заключи, че може да разчита принципно на становището по член 61, параграф 1, буква д) ii) във връзка с ефективното функциониране на системите и че ще извърши одити на място, само ако има доказателства за предполагаеми слабости в системата, влияещи върху разходите, сертифицирани пред Комисията в година, за която становището по член 61, параграф 1, буква д) ii) е предадено без никакви възражения по отношение на такива слабости.
Когато Комисията достигне до такова заключение, тя информира съответно заинтересованата държава-членка. Когато няма доказателства за предполагаеми слабости, тя може да изиска от държавата-членка да извърши одити в съответствие с член 72, параграф 3 или може да извърши свои собствени одити по член 72, параграф 2.
ДЯЛ VIII
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
ГЛАВА I
Финансово управление
Раздел 1
Бюджетни задължения
Член 74
Бюджетни задължения
Бюджетните задължения на Общността по отношение на оперативните програми (наричани по-долу „бюджетни задължения“) се изпълняват годишно за всяка цел на „Сближаване“/„Несближаване“ през периода между 1 януари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Първото бюджетно задължение се изпълнява преди Комисията да приеме решението, за одобрение на оперативната програма. Всяко последващо задължение се изпълнява от Комисията по правило до 30 април всяка година, на базата на решението за отпускане на финансиране от ЕФР, посочено в член 17.
Раздел 2
Плащания
Член 75
Общи правила за плащания
1. Плащания от Комисията за приноса от ЕФР се правят в съответствие с бюджетните задължения. Всяко плащане се отнася към това открито бюджетно задължение, което е с най-ранна дата.
2. Плащанията се правят под формата на предварително финансиране, междинни плащания и плащане на балансовия остатък. Те се правят към органа, посочен от държавата-членка.
3. Най-късно до 30 април всяка година държавите-членки изпращат на Комисията предварителна прогноза за очакваните заявления за плащания за текущата и следващата финансови години.
4. Целият обмен на информация относно финансови транзакции между Комисията и органите, посочени от държавите-членки, се прави по електронен път в съответствие с изпълнителните правила, приети от Комисията съгласно процедурата по член 102. В случаи на непреодолима сила, и по-специално при повреда на общата компютъризирана система или липса на постоянна връзка, държавата-членка може да изпрати отчета за разходите и заявлението за плащане на хартиен носител.
Член 76
Правила за изчисляване на междинни плащания
1. Междинните плащания се изчисляват, като към публичното финансиране, декларирано в отчета за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по приоритетни оси и цели „Сближаване“/„Несближаване“, се прилага процента на съфинансиране от Общността, определен в текущия план за финансиране за всяка приоритетна ос и всяка цел.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в отговор на конкретно и добре обосновано искане от държавата-членка, дадено междинно плащане е сумата на платената помощ от Общността или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на приоритетната ос и на целта. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в отчета за разходите.
Член 77
Правила за изчисляване на балансови плащания
Балансовото плащане се ограничава до една от следните две суми, в зависимост от това коя е по-малка:
а)
сумата, изчислена, като към публичното финансиране, декларирано в окончателния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по всяка приоритетна ос и всяка цел „Сближаване“/„Несближаване“, се прилага процента на съфинансиране от Общността, определен в текущия план за финансиране за тази приоритетна ос и тази цел;
б)
сумата на платената помощ от Общността или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на всяка приоритетна ос и на всяка цел. Втората сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в последния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращ орган по отношения на всяка приоритетна ос и за всяка цел.
Член 78
Отчет за разходите
1. Всички отчети за разходите включват, за всяка приоритетна ос и за всяка цел, общата сума от допустимите разходи, платени от бенефициерите при изпълняване на операциите и съответното публично финансиране, платено или дължимо за плащане към бенефициерите, съгласно условията регулиращи публичното финансиране. Разходите, платени от бенефициерите, се доказват чрез получените фактури или счетоводни документи със същата доказателствена стойност. Що се отнася до операции, които не включват разходи, направени от бенефициера, то тогава разходите, сертифицирани от сертифициращия орган и изпратени до Комисията, представляват публичната помощ, платена на бенефициера.
2. Във връзка с член 76, параграф 2 и член 77, буква б), отчетите за разходите посочват изрично и общата сума на помощта от Общността, платена или дължима за плащане към бенефициерите.
Член 79
Натрупване на предварително финансиране и междинни плащания
1. Кумулативната сума от извършено предварително финансиране и извършени междинни плащания, не надвишава 95 % от приноса на ЕФР към оперативната програма.
2. Когато се достигне тази горна граница, сертифициращият орган продължава да изпраща на Комисията всеки сертифициран отчет за разходи на 31 декември от годината „n“, а също така и отчет за възстановените през годината суми за ЕФР, най-късно до края на м. февруари на годината „n + 1“.
Член 80
Цялост на плащане към бенефициери
Държавите-членки се уверяват, че органите, отговорни за извършване на плащания, гарантират за това, че бенефициерите получават общата сума от публичното финансиране веднага, щом това е възможно и в пълния ѝ размер. Никакви суми не се намаляват или задържат, нито пък се налага някаква специфична такса или друга такса с еквивалентен ефект, която би намалила тези суми за бенефициерите.
Раздел 3
Предварително финансиране
Член 81
Плащане
1. След решението на Комисията, одобряващо приноса на ЕФР към дадена оперативна програма, Комисията изплаща еднократна сума за предварително финансиране за периода 2007-2013 г., на органа, посочен от държавата-членка. Тази сума за предварително финансиране представлява 7 % от приноса на ЕФР към тази оперативна програма. Тя може да се разпредели в две финансови години в съответствие с наличния бюджет на ЕФР.
2. Общата сума, платена като предварително финансиране, се възстановява на Комисията от органа, посочен от държавата-членка, ако не е изпратено никакво заявление за плащане по оперативната програма в рамките на двадесет и четири месеца от датата, на която Комисията е платила първата вноска от сумата за предварително финансиране.
3. Всяка лихва, породена от предварителното финансиране, се въвежда към оперативната програма, считайки се като ресурс за държавата-членка под формата на национално публично финансиране и се декларира пред Комисията при окончателното приключване на оперативната програма.
4. Сумата, платена като предварително финансиране, се приключва изцяло в счетоводните документи на Комисията, когато приключи оперативната програма в съответствие с член 86.
Раздел 4
Междинни плащания
Член 82
Междинни плащания
За оперативната програма се извършват междинни плащания. Първото междинно плащане се прави в съответствие с разпоредбите на член 71, параграф 2.
Член 83
Приемливост на заявления за плащане
1. Всяко междинно плащане, извършено от Комисията, е предмет на спазване на следните условия:
а)
на Комисията трябва да бъде изпратено заявление за плащане и отчет за разходите, в съответствие с член 78;
б)
не повече от максималната сума за помощ от ЕФР, както е заложена в плана за текущо финансиране, е платена от Комисията за целия период за всяка приоритетна ос и за всяка цел;
в)
управляващият орган трябва да изпрати на Комисията последния годишен доклад за изпълнението, в съответствие с член 67, параграфи 1 и 3;
г)
отсъствие на мотивирано становище на Комисията във връзка с нарушение съгласно член 226 от Договора, що се отнася до операция(и), за която/които разходите са декларирани във съответното заявление за плащане.
2. Ако не е спазено едно или повече от условията по параграф 1, държавата-членка и сертифициращият орган трябва да бъдат информиран от Комисията в срок от един месец, така че да могат да предприемат необходимите стъпки за корекция на ситуацията.
Член 84
Процедура за плащане
1. Сертифициращият орган осигурява исканията за междинни плащания за оперативната програма да бъдат групирани заедно и изпращани до Комисията в най-кратки срокове, три пъти годишно. За плащане, което следва да бъда извършено от Комисията през текущата година, най-късната дата, до която трябва да се изпрати заявлението, е 31 октомври.
2. Комисията извършва междинното плащане не по-късно от два месеца след датата, на която в Комисията е регистрирано заявление за плащане, отговарящо на условията по член 83, като междинното плащане е предмет на налични средства и отсъствие на прекъсване на платежния срок или прекратяване на плащанията в съответствие с членове 88 и 89 съответно.
Раздел 5
Балансово плащане и приключване на програма
Член 85
Частично приключване
1. Частично приключване на оперативната програма може да се направи на периоди, които се определят от държавата-членка.
Частичното приключване се отнася до операциите, завършени през периода до 31 декември на предходната година. За целите на настоящия регламент, една операция се счита за завършена, когато дейностите по нея действително са извършени и, за която всички разходи, направени от бенефициерите и съответното публично финансиране, са изплатени.
2. Частично приключване се прави при условие че държавата-членка изпрати на Комисията до 31 декември на дадена година следното:
а)
отчет за разходите, свързани с операциите по параграф 1;
б)
декларация за частично приключване в съответствие с член 61, параграф 1, буква д) iii).
3. Всички финансови корекции, направени в съответствие с членове 96 и 97, отнасящи се до операции, предмет на частично приключване, са нетни финансови корекции.
Член 86
Условия за плащането на остатъка
1. Комисията плаща остатъка, при условие че:
а)
държавата-членка е изпратила заявление за плащане до 31 март 2017 г., съдържащо следните документи:
i)
заявление за плащане на остатъка и отчет за разходите в съответствие с член 78;
ii)
окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма, включително информацията, определена в член 67;
iii)
декларация за приключване в съответствие с член 61, параграф 1, буква е);
и
б)
ако няма мотивирано становище на Комисията по отношение на нарушение съгласно член 226 от Договора, що се отнася до операция(и), за които разходите са декларирани в съответното заявление за плащане.
2. Ако някой от документите по параграф 1 не бъде изпратен до Комисията, това автоматично води до отпадане на задължението за плащане на остатъка, в съответствие с член 90.
3. Комисията информира държавата-членка за своето становище относно съдържанието на декларацията за приключване по параграф 1, буква а) iii), в срок от 5 месеца от датата на нейното получаване. Декларацията за приключване се счита за приета при отсъствие на забележки от Комисията в срок от пет месеца.
4. Предмет на налични средства, Комисията изплаща остатъка за срок не повече от 45 дни от по-късната от следните дати:
а)
датата, на която тя получава окончателния доклад в съответствие с член 67, параграф 4;
или
б)
датата, на която тя получава декларацията за приключване по параграф 1, буква а) iii).
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 6, остатъкът от бюджетното задължение отпада като задължение 12 месеца след като плащането е извършено.
Комисията информира държавите-членки относно датата на приключване на оперативната програма в краен срок от два месеца.
6. Въпреки резултатите от всички одити, извършени от Комисията или от Европейската сметна палата, остатъкът, платен от Комисията за оперативната програма, може да бъде коригиран в срок от девет месеца от датата, на която е платен, или когато има отрицателен остатък, който следва да бъде възстановен от държавата-членка, в срок от девет месеца от датата, на която е издадено дебитното известие. Такава корекция на остатъка не променя датата на приключване на оперативната програма, съобщена в съответствие с параграф 5.
Член 87
Наличност на документи
1. Управляващият орган осигурява всички съпътстващи документи относно разходите и одитите на оперативната програма, да бъдат на разположение на Комисията и Европейската сметна палата за:
а)
период от три години след приключването на оперативна програма;
б)
период от три години след годината, в която е извършено частично приключване, в случая на документи относно разходи и одити на операциите по параграф 2.
Тези периоди се прекъсват или в случай на съдебно производство, или при надлежно мотивирано искане от Комисията.
2. Управляващият орган предоставя на Комисията при поискване списък със завършени операции, които са били предмет на частично приключване по член 85.
3. Документите се съхраняват или като оригинали, или като заверени копия на оригиналите, върху общоприети носители на данни.
Раздел 6
Прекъсване на платежния срок и прекратяване на плащанията
Член 88
Прекъсване на платежния срок
1. Платежният срок може да бъде прекъснат от упълномощаващото лице чрез делегиране по смисъла на Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002, за максимален период от шест месеца ако:
а)
в доклад от национален одит или одит на Общността има доказателства за предполагаема значителна слабост във функционирането на системите за управление и контрол;
или
б)
упълномощаващото лице чрез делегиране трябва да извърши допълнителни проверки, след като е получило информация на негово внимание, която го алармира, че разходите в сертифициран отчет за разходите може да се свърже със сериозна нередност, която не е била отстранена.
2. Държавата-членка и сертифициращия орган получават незабавно информация за причините за прекъсването. Прекъсването приключва веднага, след като се предприемат необходимите стъпки от държавата-членка.
Член 89
Временно отлагане на плащанията
1. Целият размер или част от междинните плащания на ниво приоритетни оси или оперативна програма може да бъдат временно отложени от Комисията, когато:
а)
има сериозен недостатък в системата за управление и контрол на оперативната програма, който влияе върху надеждността на процедурата за сертифициране на плащанията и, за която не са предприети корективни мерки;
или
б)
разходите в сертифициран отчет за разходите са свързани със сериозна нередност, която не е отстранена;
или
в)
има сериозно нарушение от държава-членка на нейните задължения по член 70.
2. Комисията може да реши да прекрати целия размер или част от междинните плащания, след като е дала на държавата-членка възможността да представи своите бележки в рамките на период от два месеца.
3. Комисията приключва временното отлагане на целия размер или част от междинните плащания, когато държавата-членка е предприела необходимите мерки, за да позволи анулиране на прекратяването. Когато необходимите мерки не се предприети от държавата-членка, Комисията може да приеме решение за анулиране на целия размер или част от приноса на Общността в оперативната програма в съответствие с член 97.
Раздел 7
Автоматично отпадане на задълженията
Член 90
Принципи
1. Комисията автоматично отменя всяка част от бюджетно задължение в една оперативна програма, което не е било използвано за плащане на предварително финансиране или междинни плащания, или за което заявлението за плащане не е изпратено в съответствие с член 83, до 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение на Общността по оперативната програма.
2. Частта от задължението, която е все още открита на 31 декември 2015 г., автоматично отпада, ако Комисията не е получила приемливо заявление за плащане за тази част от задължението до 31 март 2017 г.
3. Ако настоящия регламент влезе в сила след 1 януари 2007 г., периода, след който може да отпадне автоматично първото задължение по параграф 1, се удължава за първото задължение с броя на месеците между 1 януари 2007 г. и датата на първото бюджетно задължение.
Член 91
Изключения за сроковете при отпадане на задължение
Ако решение на Комисията, взето след решението за одобрение на оперативната програма, се нуждае от разрешение за помощ или от схема за помощ, то срокът, водещ до автоматично отпадане на задължението, започва да тече от датата на вземане на това решение. Съответните суми се въвеждат на базата на график, направен от държавата-членка.
Член 92
Прекъсване на срокове поради съдебни производства и административни жалби
Сумата, която потенциално може да бъде засегната от автоматично отпадане на задължението, се намалява със сумите, които сертифициращият орган не е могъл да декларира пред Комисията заради операции, прекратени поради съдебни производства или административни жалби със суспензивен ефект, при условие че държавата-членка изпрати на Комисията информация за причините до 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение, както е определено в член 90.
За тази част от задълженията, която все още е открита на 31 декември 2015 г., срокът от време по член 90, параграф 2 се прекъсва при същите условия за сумата, която се отнася до засегнатите операции.
Горепосоченото намаление може да се поиска веднъж, ако прекратяването трае до една година, или няколко пъти за броя на годините между правното или административно решение, прекратяващо изпълнението на операцията и датата на окончателното правно или административно решение.
Член 93
Изключения при автоматичното отпадане на задължението
При изчисляване на автоматичното отпадане на задължението не се зачита следното:
а)
тази част от бюджетното задължение, за която е направено заявление за плащане, но чието възстановяване е било прекъснато или прекратено от Комисията на 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение съгласно член 90 и в съответствие с членове 88 и 89. Когато проблемът, поради който има прекъсване или прекратяване се реши, правилото за автоматичното отпадане на задължението се прилага към онази част от бюджетното задължение, която е засегната;
б)
тази част от бюджетното задължение, за която е направено заявлението за плащане, но чието възстановяване е спряно, по-специално поради липса на бюджетни ресурси;
в)
тази част от бюджетното задължение, за която не е било възможно да се направи приемливо заявление за плащане поради непреодолима сила, която сериозно влияе върху изпълнението на оперативната програма. Националните органи, претендиращи за непреодолима сила, трябва да докажат директните последствия от непреодолимата сила върху изпълнението на цялата или част от оперативната програма.
Член 94
Процедура
1. Комисията информира в необходимия срок държавата-членка и заинтересованите органи, когато има риск от прилагане на автоматично отпадане на задължението по член 90.
2. Комисията информира държавата-членка и заинтересованите органи за сумата на автоматично отпадане на задължението, получена в резултат на информацията, с която разполага.
3. Държавата-членка разполага с два месеца от датата на получаване на тази информация, за да се съгласи със сумата или да изпрати своите бележки. Комисията извършва автоматичното отпадане на задължението не по-късно от девет месеца след срока, посочен в член 90.
4. Приносът от ЕФР към оперативната програма за съответната година се намалява със сумата, която автоматично е отпаднала като задължение. Държавата-членка изготвя в срок от два месеца от датата на отпадане, коригиран план за финансиране, в който е отразена намалената сума от помощта по една или повече приоритетни оси на оперативната програма. Ако тя не направи това, Комисията намалява пропорционално сумите за всяка приоритетна ос.
Раздел 8
Употреба на еврото
Член 95
Употреба на еврото
1. Сумите, заложени в представената оперативна програма на държавата-членка, сертифицираните отчети за разходите, заявленията за плащания и разходите, посочени в годишните и окончателния доклади за изпълнение, се остойностяват в EUR.
2. Решенията на Комисията за оперативни програми, задълженията на Комисията и плащанията, се остойностяват и извършват в EUR.
3. Държавите-членки, които не са приели еврото за своя валута към датата на заявлението за плащане, преизчисляват в EUR сумата на разходите, направени в национална валута.
Сумата се преизчислява в EUR на базата на месечния курс за счетоводни цели на Комисията, в месеца през който разходите са регистрирани в отчетите на сертифициращия орган на съответната оперативна програма. Този курс се публикува електронно от Комисията всеки месец.
4. Когато еврото стане валута на дадена държава-членка, процедурата за преизчисляване по предходния параграф продължава да се прилага към всички разходи, записани в отчетите от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания курс за превръщане между националната валута и еврото.
ГЛАВА II
Финансови корекции
Раздел 1
Финансови корекции от държавите-членки
Член 96
Финансови корекции от държавите-членки
1. Държавата-членка носи на първо място отговорността за разследване на нередности, като действа при доказателства за всяка основна промяна на естеството на условията за изпълнение или контрол на операциите или оперативната програма, и прави необходимите финансови корекции.
2. Държавата-членка прави финансовите корекции, необходими във връзка с единични или системни нередности, открити в операциите или оперативната програма. Корекциите, направени от държавата-членка, представляват анулиране на целия размер или част от публичното финансиране на оперативната програма. Държавата-членка взема предвид естеството и тежестта на нередностите и финансовите загуби към ЕФР.
Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, освободените по този начин фондове на ЕФР могат да се използват повторно от държавата-членка до 31 декември 2015 г. за оперативната програма.
3. Отменената помощ в съответствие с параграф 2 не може да се използва повторно за операция или операции, които са били предмет на корекция, нито пък когато е направена финансова корекция за системна нередност, за съществуващите операции в рамките на цялата или част от приоритетната ос, в която се е появила тази системна нередност.
4. В случая на системна нередност, държавата-членка разширява своите разследвания, за да обхване всички операции, които може да са подложени на въздействие.
Раздел 2
Финансови корекции от Комисията
Член 97
Критерии за корекциите
1. Комисията може да направи финансови корекции чрез анулиране на целия размер или част от приноса на Общността към оперативна програма когато, след извършване на необходимото разследване, тя заключи че:
а)
има сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който подлага на риск вече платеното от Общността финансиране на програмата;
б)
разходите, съдържащи се в сертифициран отчет за разходите, са неправомерни и не са коригирани от държавата-членка преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
държава-членка не е спазила своите задължения съгласно член 96 преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф.
2. Комисията основава своите финансови корекции на базата на открити отделни случаи на нередности, като взема предвид системното естество на нередността, за да определи дали да се приложи твърда сума или екстраполация на корекцията.
3. При определяне на сумата за корекция Комисията взема предвид естеството и тежестта на нередността и степента на финансови усложнения от дефицитите, открити в оперативната програма.
4. Когато Комисията базира своята позиция на фактите, установени от одитори, различни от нейните собствени одитори, тя изготвя своите заключения относно техните финансови последствия, след проучване на взетите мерки от заинтересованата държава-членка по член 96, параграф 2, на предоставената информация съгласно член 70, параграф 1, буква б) и на всички отговори от държавата-членка.
Член 98
Процедура
1. Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията открива процедурата като информира държавата-членка за своите временни заключения и изисква от държавата-членка да представи своите коментари в рамките на два месеца.
Когато Комисията предложи финансова корекция на базата на екстраполация или твърда сума, на държавата-членка се дава възможността да демонстрира, чрез разследване на съответната документация, че действителната степен на установената нередност е по-малка от тази в оценката на Комисията. По споразумение с Комисията, държавата-членка може да ограничи обхвата на това разследване до подходяща пропорция или примерна част от документацията. С изключение на надлежно доказани случаи, допустимото време за това разследване не трябва да превишава два месеца след изтичането на двумесечния период съгласно първа алинея.
2. Комисията взема предвид всяко едно доказателство, представено от държавата-членка, в сроковете от време, посочени в параграф 1.
3. Когато държавата-членка не приеме временните заключения на Комисията, то държавата-членка бива поканена за изслушване пред Комисията, при което двете страни, съдействайки си на базата на партньорството, правят усилия да постигнат споразумение относно забележките и заключенията, които да се направят от тях.
4. В случай на споразумение, държавата-членка може повторно да използва съответните ресурси на ЕФР в съответствие с член 96, параграф 2, втора алинея.
5. При отсъствие на споразумение, Комисията взема решение за финансовата корекция в срок от шест месеца от датата на изслушването, като отчита цялата информация и забележките, направени по време на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечния период започва да тече два месеца след датата на писмото-покана, изпратено от Комисията.
Член 99
Задължения на държавите-членки
Финансовата корекция от Комисията не засяга задължението на държавата-членка да възстановява суми по член 96, параграф 2 и да възстановява държавна помощ по член 87 от Договора и съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 88 от Договора за ЕО (23).
ГЛАВА III
Възстановяване
Член 100
Възстановяване
1. Всяко възстановяване, което трябва да бъде направено към общия бюджет на Европейския съюз, се извършва преди датата, на която е дължимо, посочена в заповедта за възстановяване, изготвена в съответствие с член 72 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002. Датата на която е дължимо, е последния ден на втория месец след издаването на заповедта за възстановяване.
2. Всяко забавяне на възстановяването поражда лихва за закъсняло плащане, която започва да тече на датата, на която е дължимо и приключва на датата на действителното плащане. Процентът на тази лихва е един и половина пункта над процента, използван от Европейската централна банка за нейните операции по рефинансиране на първия ден от месеца, в който попада датата, на която е дължимо.
ДЯЛ IX
КОМИТЕТ
Член 101
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета на Европейския фонд за рибарство (наричан по-нататък „Комитета“).
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/EО.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/EО.
Периодът по член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/EО е определен на три месеца.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 102
Правила за прилагане
Правилата за прилагане на настоящия регламент се приемат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
ДЯЛ X
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 103
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не оказва влияние върху продължаването или изменението, включително общо или частично анулиране, на помощта, одобрена на базата на Регламенти (ЕИО) № 4028/86 (24), (ЕО) № 3699/93 (25), (ЕО) № 2468/98 (26) и (ЕО) № 2792/1999 (27) на Съвета или всяко друго законодателство, което се прилага към такава помощ на 31 декември 2006 г., което следователно се прилага впоследствие към тази помощ до нейното приключване.
2. Чрез дерогация от член 31, параграф 2, член 32, параграф 4 и член 37, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (28), суми, предназначени за помощ, съфинансирана от Финансовия инструмент за ориентиране на рибарството (ФИОР), установен с Регламент (ЕО) № 1263/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно Финансовия инструмент за ориентиране на рибарството (29), одобрени от Комисията между 1 януари 2000 г. и 31 декември 2006 г., за които сертифицирания отчет за действително платените разходи, окончателният доклад за изпълнение, съдържащ също доклад за напредъка по член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 366/2001 на Комисията (30) и отчета по член 38, параграф 1, буква е) от Регламент (EО) 1260 /1999, не са изпратени до Комисията в рамките на 15 месеца от последната дата за допустимост на разходите, определена в решението за отпускане на помощ от ФИОР, автоматично отпадат като задължения на Комисията не по-късно от 6 месеца след този краен срок, което води до връщане на неправомерно платените суми.
3. Ако са необходими специфични мерки за улесняване прехода от действащата в момента система към тази, установена с настоящия регламент, то такива мерки се приемат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
Такива мерки се приемат по-специално за интегриране на съществуващата помощ от Общността, одобрена от Комисията за периода 2000-2006 г., в помощта от ЕФР, предвидена от настоящия регламент.
Член 104
Отмени
1. Без да се засягат разпоредбите на член 103, параграф 1, Регламенти (ЕО) № 1263/1999 и (ЕО) № 2792/1999 се отменят, считано от 1 януари 2007 г.
2. Позоваванията на отменените регламенти се тълкуват като позовавания към настоящия регламент.
Член 105
Преразглеждане
Съветът преразглежда настоящия регламент най-късно до 31 декември 2013 г., съгласно член 37 от Договора.
Член 106
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден от публикуването мч в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 юли 2006 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1198/2006 DEL CONSEJO
de 27 de julio de 2006
relativo al Fondo Europeo de Pesca
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, sus artículos 36 y 37,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité de las Regiones (3),
Considerando lo siguiente:
(1)
El desarrollo de la flota pesquera comunitaria debe regularse de conformidad con las decisiones que adopten el Consejo y la Comisión en virtud del capítulo II del Reglamento (CE) no 2371/2002 del Consejo, de 20 de diciembre de 2002, sobre la conservación y la explotación sostenible de los recursos pesqueros en virtud de la política pesquera común (4).
(2)
El objetivo de la política pesquera común debe ser la explotación sostenible de los recursos acuáticos vivos y de la acuicultura, en el contexto de un desarrollo sostenible que tenga en cuenta los aspectos medioambientales, económicos y sociales de manera equilibrada.
(3)
La política pesquera común regula las actividades de conservación, gestión y explotación de los recursos acuáticos vivos, incluida la acuicultura, así como la transformación y comercialización de los productos de la pesca y la acuicultura, siempre que tales actividades se ejerzan en el territorio de los Estados miembros o en aguas comunitarias o las lleven a cabo buques pesqueros comunitarios o nacionales de los Estados miembros.
(4)
De conformidad con el artículo 33, apartado 2, del Tratado, hay que tener en cuenta la naturaleza específica de la actividad pesquera, resultante de la estructura social del sector y de las diferencias estructurales y naturales entre las diversas regiones que participan en las actividades pesqueras.
(5)
El componente de desarrollo sostenible de la política pesquera común se integró en las normas que rigen los Fondos Estructurales a partir de 1993. Conviene continuar su aplicación en un contexto de desarrollo sostenible a través del Fondo Europeo de Pesca (en lo sucesivo, «el FEP»).
(6)
Dado que el objetivo principal del presente Reglamento, a saber, el desarrollo sostenible de la política pesquera común, no puede ser alcanzado de manera suficiente por los Estados miembros debido a los problemas estructurales a los que se enfrenta el sector pesquero y a los limitados recursos financieros de los Estados miembros en una Unión ampliada, y por consiguiente puede lograrse mejor a nivel comunitario mediante una multifinanciación comunitaria centrada en las prioridades pertinentes, la Comunidad puede adoptar medidas de acuerdo con el principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar dichos objetivos.
(7)
La política pesquera común y, por lo tanto, el FEP, deben incorporar las prioridades de la Comunidad en materia de desarrollo sostenible, definidas en las conclusiones de los Consejos Europeos de Lisboa de 23 y 24 de marzo de 2000 y de Gotemburgo de 15 y 16 de junio de 2001.
(8)
La programación debe asegurar la coordinación del FEP con los otros fondos dirigidos al desarrollo sostenible y con los Fondos Estructurales y demás fondos comunitarios.
(9)
Las actividades del FEP y las operaciones que este contribuye a financiar deben ser compatibles con las otras políticas comunitarias y respetar la legislación comunitaria.
(10)
La acción de la Comunidad debe complementar la llevada a cabo por los Estados miembros o tratar de contribuir a su realización. Con el fin de garantizar un valor añadido significativo, conviene reforzar la cooperación. Esta cooperación, que tendrá plenamente en cuenta las normas y prácticas nacionales de los Estados miembros, concierne a las autoridades regionales, locales y otras instancias públicas, así como a otros organismos pertinentes, incluidos los responsables en materia de medio ambiente y de promoción de la igualdad entre hombres y mujeres, los interlocutores económicos y sociales y demás organismos competentes. Todos ellos deberán estar asociados a la preparación, la aplicación, el seguimiento y la evaluación de las intervenciones.
(11)
De conformidad con el artículo 274 del Tratado, los Estados miembros cooperarán con la Comisión para garantizar el cumplimiento de los pincipios de buena gestión financiera. Con este fin, el presente Reglamento especifica las condiciones que permiten a la Comisión ejercer sus responsabilidades en materia de ejecución del presupuesto general de la Unión Europea.
(12)
Para que las actividades del FEP sean efectivas y transparentes, es necesario definir con precisión las responsabilidades de los Estados miembros y de la Comunidad. Tales responsabilidades deberán especificarse en cada etapa de la programación, el seguimiento, la evaluación y el control. Sin perjuicio de las competencias de la Comisión, la ejecución y el control de las intervenciones competen, en primer lugar, a los Estados miembros.
(13)
Los artículos 2 y 3 del Tratado establecen la eliminación de desigualdades y la promoción de la igualdad entre hombres y mujeres.
(14)
La Comisión debe establecer un desglose indicativo de los créditos de compromiso disponibles, de acuerdo con un método objetivo y transparente que asegure una concentración importante en las regiones incluidas en el objetivo de convergencia.
(15)
Los créditos disponibles en virtud del FEP deberán revisarse aplicando un porcentaje a tanto alzado para fines de programación.
(16)
Con el fin de potenciar el efecto multiplicador de los recursos comunitarios, favoreciendo tanto como sea posible la participación de fuentes privadas de financiación, y de tener en cuenta más adecuadamente la rentabilidad de las operaciones, conviene diversificar las formas de intervención del FEP y modular los porcentajes de intervención para promover el interés comunitario, incitar a la utilización de recursos financieros diversificados y limitar la participación del FEP, incentivando la utilización de formas de intervención adecuadas.
(17)
A fin de reforzar el contenido estratégico de la política pesquera común en consonancia con las prioridades comunitarias en materia de desarrollo sostenible de la pesca y la acuicultura, los Estados miembros deberán adoptar, previo diálogo con la Comisión, un plan nacional estratégico sobre todos los aspectos pertinentes de la política pesquera común.
(18)
Para responder a la necesidad de simplificación y descentralización, debe llevarse a cabo la programación y gestión financiera únicamente sobre los programas operativos y los ejes prioritarios, al haberse suprimido el complemento de programación y el marco comunitario de apoyo.
(19)
Conviene simplificar el sistema de programación. Para ello las actividades del FEP deberán adoptar la forma de un único programa operativo por Estado miembro, con arreglo a su estructura nacional. El ejercicio de programación cubrirá el período comprendido entre el 1 de enero de 2007 y el 31 de diciembre de 2013.
(20)
La adopción por el Consejo de planes de recuperación plurianuales y de planes de gestión es una prioridad absoluta y deberá ir acompañada de planes de ajuste del esfuerzo pesquero en virtud del FEP.
(21)
La no renovación de un acuerdo de pesca entre la Comunidad y un tercer país o la reducción sustancial de las oportunidades de pesca en virtud de un acuerdo internacional o de cualquier otro acuerdo deberá asimismo ser objeto de planes de gestión del esfuerzo pesquero plurianuales destinados a adaptar la flota pesquera comunitaria a la nueva situación.
(22)
Conviene establecer también disposiciones relativas al ajuste del esfuerzo pesquero en el contexto de la adopción de medidas de urgencia por parte de los Estados miembros o la Comisión, tal como se establece en los artículos 7 y 8 del Reglamento (CE) no 2371/2002.
(23)
Tambien conviene establecer disposiciones relativas al ajuste del esfuerzo pesquero en el contexto de la adopción de planes nacionales de desmantelamiento que formen parte de las obligaciones establecidas en los artículos 11 a 16 del Reglamento (CE) no 2371/2002.
(24)
Procede ajustar la flota pesquera comunitaria a fin de adaptarla a los recursos disponibles.
(25)
También conviene establecer disposiciones de apoyo a las inversiones a bordo, en particular para atender a la necesidad de reestructurar la flota pesquera comunitaria ayudando a los pescadores y propietarios de buques a reemplazar los motores por otros nuevos de igual o menor potencia.
(26)
Además, deben establecerse disposiciones específicas para abordar el carácter específico de la pesca costera artesanal.
(27)
Es necesario adoptar medidas socioeconómicas que acompañen la reestructuración de las flotas pesqueras comunitarias.
(28)
Conviene fijar las normas de concesión de indemnizaciones y compensaciones financieras a los pescadores y a los propietarios de buques pesqueros, en caso de paralización temporal de la actividad pesquera.
(29)
Es esencial para el sector pesquero lograr un equilibrio sostenible entre los recursos acuáticos y su explotación, teniendo debidamente en cuenta el impacto ambiental. Por consiguiente, es necesario adoptar medidas adecuadas no solo para la preservación de la cadena alimentaria sino también para la acuicultura y la industria de transformación.
(30)
Es conveniente fijar normas detalladas para la concesión de ayudas a la acuicultura, a la pesca interior y a la transformación y comercialización de los productos de la pesca y la acuicultura, garantizando al mismo tiempo la viabilidad económica de estos sectores. Para ello, es necesario fijar un número limitado de objetivos prioritarios de intervención y concentrar la ayuda estructural para la acuicultura y para la transformación y comercialización de los productos de la pesca y la acuicultura en las microempresas y en las pequeñas y medianas empresas, concediendo prioridad a las microempresas y a las pequeñas empresas.
(31)
El FEP debe apoyar también medidas de interés público de mayor alcance que las medidas que emprenden normalmente las empresas privadas.
(32)
Procede establecer medidas de acompañamiento de la política pesquera común, en particular para reducir su impacto socioeconómico mediante la aplicación de estrategias de desarrollo local para un desarrollo sostenible de las zonas pesqueras.
(33)
Atendiendo a la diversidad de situaciones y regiones en el seno de la Comunidad, la política de desarrollo de las zonas pesqueras debe formar parte de un enfoque integrado basado en una estrategia territorial apropiada y adaptada al contexto local, estar tan descentralizada como sea posible, promover la participación de agentes locales, basarse en un planteamiento ascendente, permitir las operaciones de pequeña escala y garantizar una amplia participación del sector privado.
(34)
A través de la asistencia técnica, el FEP debe apoyar la realización de evaluaciones, estudios e intercambios de experiencias, con objeto de facilitar la aplicación del programa operativo y de promover planteamientos y prácticas de carácter innovador en el marco de una ejecución simplificada y transparente.
(35)
La ejecución de las intervenciones del FEP por parte de los Estados miembros mediante gestión compartida deberá ofrecer garantías suficientes en cuanto a las modalidades y la calidad de la aplicación, los resultados de la intervención y su evaluación, así como en lo que se refiere a la buena gestión financiera y a su control.
(36)
La eficacia y los efectos de las actividades del FEP dependen asimismo de que se mejore y refuerce la evaluación. Es necesario precisar las responsabilidades de los Estados miembros y de la Comisión en este ámbito, así como las normas que garanticen la fiabilidad de la evaluación.
(37)
Para que la cooperación funcione realmente y promover de manera adecuada las intervenciones comunitarias, conviene que la información y la publicidad sean lo más amplias que sea posible. Las autoridades responsables de la gestión de las intervenciones deberían encargarse de ello y de mantener informada a la Comisión de las medidas adoptadas.
(38)
Procede establecer límites máximos de contribución pública por actividad.
(39)
También procede establecer límites máximos a la contribución del FEP en relación con el gasto público total por eje prioritario.
(40)
Para garantizar una aplicación eficaz y apropiada, es necesario especificar las obligaciones de los Estados miembros en materia de gestión y control, certificación de gastos y prevención, detección y corrección de las irregularidades e infracciones de la normativa comunitaria. Por lo que se refiere a la gestión y el control, deben establecerse, en particular, los procedimientos mediante los cuales los Estados miembros ofrezcan garantías de la existencia y funcionamiento correcto de estos sistemas.
(41)
Los Estados miembros deberán adoptar las medidas oportunas que garanticen el funcionamiento correcto del sistema de gestión y control. Para ello, conviene designar para cada conjunto de ayudas una autoridad de gestión, una autoridad de certificación y una autoridad de auditoría y especificar sus respectivas competencias. Dichas competencias se referirán fundamentalmente a la buena ejecución financiera, la organización de la evaluación, la certificación del gasto, la auditoría y el cumplimiento del Derecho comunitario. Deben preverse reuniones regulares entre la Comisión y las autoridades nacionales interesadas para supervisar la ejecución de la intervención.
(42)
Procede especificar que el Comité de seguimiento sea un órgano nombrado por el Estado miembro, a fin de que garantice la calidad de la aplicación del programa operativo.
(43)
Es fundamental para el seguimiento disponer de indicadores y de informes anuales de ejecución, que deberán definirse mejor para que reflejen de manera fiable el desarrollo y la calidad de la aplicación del programa operativo.
(44)
Sin perjuicio de las competencias de la Comisión en materia de control financiero, conviene reforzar la cooperación entre los Estados miembros y la Comisión en este ámbito.
(45)
Conviene simplificar las normas y los procedimientos por los que se regulan los compromisos y los pagos, de forma que se garantice la liquidez del sistema. En este sentido, una prefinanciación del 7 % de la contribución del FEP contribuirá a agilizar la aplicación del programa operativo.
(46)
Además de la suspensión de pagos cuando se observen deficiencias graves en los sistemas de gestión y control, deben establecerse medidas que permitan al ordenador delegado interrumpir los pagos cuando existan pruebas que indiquen deficiencias significativas en el funcionamiento de dichos sistemas y a la Comisión realizar deducciones de los pagos si el Estado miembro de que se trate no hubiera aplicado todas las medidas restantes de un plan de acción corrector.
(47)
Con el fin de garantizar la buena gestión de los recursos comunitarios, es necesario mejorar las previsiones y la ejecución del gasto. Para ello, conviene que los Estados miembros remitan periódicamente a la Comisión sus previsiones de utilización de los recursos comunitarios, y que los retrasos en la ejecución financiera den lugar a reembolsos del anticipo y liberaciones automáticas.
(48)
Deben simplificarse los procedimientos de cierre y ofrecer a los Estados miembros que lo deseen la posibilidad de cerrar parcialmente su programa operativo en lo que respecta a las operaciones concluidas, según el calendario que hayan establecido; debe establecerse el marco adecuado de actuación al respecto.
(49)
Las medidas necesarias para la aplicación del presente Reglamento deben adoptarse de conformidad con la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (5), a través del procedimiento de gestión establecido en el artículo 4 de la Decisión. No obstante, en determinados casos y en aras de la eficacia, el procedimiento consultivo establecido en el artículo 3 de dicha Decisión resulta más adecuado.
(50)
Conviene definir disposiciones transitorias que permitan preparar la nueva programación a partir de la entrada en vigor del presente Reglamento y que garanticen que la ayuda a los Estados miembros no quede interrumpida a la espera de la adopción del programa operativo con arreglo al presente Reglamento.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
TÍTULO I
OBJETIVOS Y NORMAS GENERALES DE INTERVENCIÓN
CAPÍTULO I
Ámbito de aplicación y definiciones
Artículo 1
Ámbito de aplicación
El presente Reglamento establece el Fondo Europeo de Pesca (en lo sucesivo denominado «el FEP») y define el marco de apoyo comunitario en favor del desarrollo sostenible del sector pesquero, de las zonas de pesca y de la pesca interior.
Artículo 2
Ámbito geográfico
1. Las medidas previstas en el presente Reglamento serán aplicables en todo el territorio de la Comunidad.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, en lo que respecta a las intervenciones previstas en el título IV, capítulo IV, sobre medidas relativas al desarrollo sostenible de las zonas de pesca, los Estados miembros seleccionarán las zonas subvencionables con arreglo a los criterios establecidos en el artículo 43, apartados 3 y 4.
Artículo 3
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
«sector pesquero»: sector de la economía que incluye todas las actividades de producción, transformación y comercialización de los productos de la pesca y de la acuicultura;
b)
«pescador»: cualquier persona que ejerza una actividad de pesca profesional a bordo de un buque de pesca en actividad, reconocida por el Estado miembro;
c)
«buque pesquero»: cualquier buque en el sentido del artículo 3, letra c), del Reglamento (CE) no 2371/2002;
d)
«acuicultura»: la cría o cultivo de organismos acuáticos con técnicas encaminadas a aumentar, por encima de las capacidades naturales del medio, la producción de los organismos en cuestión; estos serán, a lo largo de toda la fase de cría o cultivo y hasta el momento de su recogida inclusive, propiedad de una persona física o jurídica;
e)
«zona de pesca»: una zona a orillas del mar o de un lago, incluidas las lagunas o los estuarios de ríos, con un nivel significativo de empleo en el sector pesquero;
f)
«microempresa, pequeña y mediana empresa»: microempresa, pequeña o mediana empresa tal como se definen en la Recomendación 2003/361/CE de la Comisión, de 6 de mayo de 2003, sobre la definición de microempresas, pequeñas y medianas empresas (6);
g)
«programa operativo»: documento único elaborado por el Estado miembro y aprobado por la Comisión, que contiene un conjunto coherente de ejes prioritarios que deberán lograrse con la intervención del FEP;
h)
«programación»: proceso de organización, toma de decisiones y financiación, efectuado en varias etapas, destinado a ejecutar, sobre una base plurianual, la actuación conjunta de la Comunidad y de los Estados miembros para lograr los objetivos prioritarios del FEP;
i)
«eje prioritario»: cada una de las prioridades de un programa operativo, que incluya un grupo de medidas relacionadas entre sí y cuyos objetivos específicos sean cuantificables;
j)
«medida»: conjunto de operaciones dirigidas a la ejecución de un eje prioritario;
k)
«operación»: todo proyecto seleccionado atendiendo a los criterios establecidos por el Comité de seguimiento y ejecutado por uno o varios beneficiarios, y que permite lograr los objetivos del eje prioritario a que se refiere;
l)
«beneficiario»: la persona física o jurídica que sea el último receptor de la ayuda pública;
m)
«gasto público»: toda contribución pública a la financiación de operaciones que tenga su origen en el presupuesto del Estado, de las administraciones regionales y locales o de las Comunidades Europeas y todo gasto similar. Toda contribución a la financiación de operaciones que tenga su origen en el presupuesto de organismos de Derecho público o de asociaciones de una o varias administraciones regionales o locales u organismos de Derecho público que actúen de conformidad con lo dispuesto en la Directiva 2004/18/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 31 de marzo de 2004, sobre coordinación de los procedimientos de adjudicación de los contratos públicos de obras, de suministro y de servicios (7), se considerará contribución pública;
n)
«objetivo de convergencia»: el objetivo de la actuación en favor de los Estados miembros y regiones menos desarrollados de acuerdo con el Reglamento (CE) no 1083/2006 del Consejo, de 11 de julio de 2006, por el que se establecen las disposiciones generales sobre el Fondo Europeo de Desarrollo Regional, el Fondo Social Europeo y el Fondo de Cohesión y se deroga el Reglamento (CE) no 1260/1999 (8);
o)
«objetivo no de convergencia»: el objetivo que abarque a los Estados miembros y las regiones que no puedan acogerse al objetivo de convergencia tal como se define en la letra n);
p)
«organismo intermedio»: todo organismo o servicio de carácter público o privado que actúe bajo la responsabilidad de una autoridad de gestión o de certificación o que desempeñe competencias en nombre de tal autoridad en relación con los beneficiarios que ejecuten las operaciones;
q)
«irregularidad»: toda infracción de una disposición del Derecho comunitario que provenga de un acto u omisión de un agente económico y que tenga, o que pueda tener, por consecuencia causar un perjuicio al presupuesto general de la Unión Europea al cargarle un gasto injustificado.
CAPÍTULO II
Objetivos y misiones
Artículo 4
Objetivos
Las intervenciones del FEP tendrán como objetivo:
a)
apoyar la política pesquera común a fin de asegurar la explotación de los recursos acuáticos vivos y apoyar la acuicultura para aportar la sostenibilidad necesaria en los planos económico, social y medioambiental;
b)
promover un equilibrio sostenible entre los recursos acuáticos vivos y la capacidad de pesca de la flota pesquera comunitaria;
c)
promover un desarrollo sostenible de la pesca interior;
d)
potenciar la competitividad de las estructuras de explotación y el desarrollo de empresas económicamente viables en el sector de la pesca;
e)
fomentar la protección y mejora del medio ambiente y de los recursos naturales cuando exista una relación con el sector pesquero;
f)
promover el desarrollo sostenible y la mejora de la calidad de vida en zonas con actividades en el sector de la pesca;
g)
promover la igualdad entre hombres y mujeres en el desarrollo del sector pesquero y de las zonas de pesca.
Artículo 5
Misiones
El apoyo al sector pesquero se proporcionará a través del FEP. Las medidas adoptadas en virtud del presente Reglamento contribuirán a lograr los objetivos generales establecidos en el artículo 33 del Tratado, así como los objetivos definidos en el ámbito de la política pesquera común. Dichas medidas acompañarán y complementarán, en caso necesario, a los otros instrumentos y políticas comunitarios.
CAPÍTULO III
Principios de intervención
Artículo 6
Complementariedad, coherencia y conformidad
1. Las intervenciones del FEP complementarán las actuaciones nacionales, regionales y locales, integrando en ellas las prioridades de la Comunidad.
2. La Comisión y los Estados miembros velarán por que las intervenciones del FEP sean coherentes con las políticas, prioridades y actividades de la Comunidad, y por que sean complementarias con respecto a otros instrumentos financieros de la Comunidad. Esta coherencia y complementariedad se reflejará, en particular, en el programa operativo.
3. Las operaciones financiadas por el FEP deberán cumplir lo dispuesto en el Tratado y en los actos aprobados en virtud del mismo.
4. De acuerdo con sus competencias respectivas, la Comisión y los Estados miembros garantizarán la coordinación de las intervenciones del FEP y del Fondo Europeo Agrícola de Desarrollo Rural (FEADER) establecido por el Reglamento (CE) no 1290/2005 del Consejo (9), el Fondo Europeo de Desarrollo Regional (FEDER), el Fondo Social Europeo (FSE), el Fondo de Cohesión (FC) y otros instrumentos financieros comunitarios.
5. Las operaciones financiadas por el FEP no aumentarán el esfuerzo pesquero.
Artículo 7
Ayudas estatales
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2 del presente artículo, los artículos 87, 88 y 89 del Tratado serán aplicables a las ayudas concedidas por los Estados miembros a las empresas del sector pesquero.
2. Los artículos 87, 88 y 89 del Tratado no serán aplicables a las contribuciones financieras de los Estados miembros a operaciones cofinanciadas por el FEP y previstas en el ámbito de un programa operativo.
3. Las disposiciones nacionales que establezcan una financiación pública que exceda de lo dispuesto en el presente Reglamento en relación con las contribuciones financieras a que se refiere el apartado 2 se tratarán de forma conjunta de conformidad con el apartado 1.
Artículo 8
Asociación
1. Los objetivos del FEP se perseguirán en el marco de una estrecha cooperación, denominada en lo sucesivo «asociación», entre la Comisión y el Estado miembro de que se trate. Los Estados miembros establecerán, de conformidad con las normas y las prácticas nacionales en vigor, una cooperación con las autoridades y los organismos por ellos designados, como:
a)
las autoridades regionales, locales y otras autoridades públicas competentes;
b)
los interlocutores económicos y sociales;
c)
cualquier otro organismo pertinente.
2. El Estado miembro establecerá una participación amplia y eficaz de todos los organismos pertinentes, de conformidad con las normas y prácticas nacionales, atendiendo a la necesidad de promover la igualdad entre hombres y mujeres, así como el desarrollo sostenible a través de la integración de los requisitos de protección y mejora del medio ambiente.
3. La cooperación se llevará a cabo con plena observancia de las respectivas competencias institucionales, jurídicas y financieras de cada categoría de interlocutores definidos en el apartado 1.
4. La asociación afectará a la elaboración, la ejecución, el seguimiento y la evaluación del programa operativo. Los Estados miembros asociarán a todos los interlocutores adecuados a las distintas fases de la programación, dentro de los plazos establecidos para cada fase.
5. Cada Estado miembro organizará una consulta sobre el plan estratégico nacional de conformidad con las modalidades que considere más adecuadas.
Artículo 9
Proporcionalidad
1. La ejecución del programa operativo será competencia del Estado miembro. Esta competencia se ejercerá en el nivel territorial adecuado, de conformidad con la organización institucional propia de cada Estado miembro y con el presente Reglamento.
2. Los medios empleados por la Comisión y los Estados miembros podrán variar en función de la cuantía total del gasto público asignado al programa operativo. Esta variación se referirá, en particular, a los medios utilizados para fines de evaluación, control y participación de la Comisión en el Comité de seguimiento previsto en el artículo 63 y para los informes anuales sobre los programas operativos.
Artículo 10
Gestión compartida
1. El presupuesto comunitario atribuido al FEP se ejecutará en el marco de la gestión compartida entre los Estados miembros y la Comisión, de conformidad con el artículo 53, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002 del Consejo, de 25 de junio de 2002, por el que se aprueba el Reglamento financiero aplicable al presupuesto general de las Comunidades Europeas (10), a excepción de la asistencia técnica prevista en el artículo 46, apartado 1, del presente Reglamento, que será ejecutada por la Comisión mediante gestión directa.
Se aplicará el principio de buena gestión financiera de conformidad con el artículo 48, apartado 2, del Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002.
2. La Comisión ejercerá sus competencias en materia de ejecución del presupuesto general de la Unión Europea del siguiente modo:
a)
la Comisión comprobará la existencia y el funcionamiento adecuado de los sistemas de gestión y control de los Estados miembros, de conformidad con los artículos 70 y 73;
b)
la Comisión interrumpirá o suspenderá la totalidad o parte de los pagos de conformidad con los artículos 88 y 89, en caso de deficiencia en los sistemas de gestión y control nacionales, y aplicará cualquier otra corrección financiera necesaria, de conformidad con los procedimientos descritos en los artículos 98 y 99;
c)
la Comisión comprobará el reembolso de la prefinanciación y procederá a la liberación automática de los compromisos presupuestarios de conformidad con el artículo 81, apartado 2, y con los artículos 90 a 94.
3. Las disposiciones del título II de la segunda parte del Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002 serán aplicables a las intervenciones del FEP.
Artículo 11
Igualdad entre hombres y mujeres
Los Estados miembros y la Comisión velarán por promover la igualdad entre hombres y mujeres y la integración de las cuestiones de género en las diferentes etapas de la ejecución del FEP, incluidas las fases de concepción, ejecución, seguimiento y evaluación.
Los Estados miembros velarán por promover las operaciones destinadas a incrementar el papel de las mujeres en el sector de la pesca.
CAPÍTULO IV
Marco financiero
Artículo 12
Recursos y concentración
1. Los recursos para compromisos asignados al FEP para el período 2007-2013 se elevarán a 3 849 millones EUR a precios de 2004, de conformidad con el desglose anual indicado en el anexo I.
2. El 0,8 % de los recursos indicados en el apartado 1 se destinará a la asistencia técnica de la Comisión, tal como se define en el artículo 46, apartado 1.
3. A efectos de su programación y posterior inclusión en el presupuesto general de la Unión Europea, los importes a que se refiere el apartado 1 serán objeto de una indexación del 2 % anual.
4. El desglose de los recursos presupuestarios a que se refiere el apartado 1 y no atribuidos de conformidad con el apartado 2 se hará de modo que una parte significativa de dichos recursos se concentre en las regiones incluidas en el objetivo de convergencia.
Artículo 13
Nivel máximo de las transferencias
1. Con el fin de contribuir a lograr los objetivos de concentrar de forma adecuada la financiación de la cohesión en las regiones y Estados miembros menos desarrollados y de reducir las disparidades en la intensidad de la ayuda media per cápita como resultado de la limitación de la ayuda, el nivel máximo de transferencia de los Fondos a que se refiere el apartado 2 a cada Estado miembro en virtud del presente Reglamento será el siguiente:
-
para los Estados miembros cuya RNB media per cápita (PPA) durante 2001-2003 sea inferior al 40 % de la media de la UE-25: el 3,7893 % de su PIB,
-
para los Estados miembros cuya RNB media per cápita (PPA) durante 2001-2003 sea igual o superior al 40 % e inferior al 50 % de la media de la UE-25: el 3,7135 % de su PIB,
-
para los Estados miembros cuya RNB media per cápita (PPA) durante 2001-2003 sea igual o superior al 50 % e inferior al 55 % de la media de la UE-25: el 3,6188 % de su PIB,
-
para los Estados miembros cuya RNB media per cápita (PPA) durante 2001-2003 sea igual o superior al 55 % e inferior al 60 % de la media de la UE-25: el 3,5240 % de su PIB,
-
para los Estados miembros cuya RNB media per cápita (PPA) durante 2001-2003 sea igual o superior al 60 % e inferior al 65 % de la media de la UE-25: el 3,4293 % de su PIB,
-
para los Estados miembros cuya RNB media per cápita (PPA) durante 2001-2003 sea igual o superior al 65 % e inferior al 70 % de la media de la UE-25: el 3,3346 % de su PIB,
-
para los Estados miembros cuya RNB media per cápita (PPA) durante 2001-2003 sea igual o superior al 70 % e inferior al 75 % de la media de la UE-25: el 3,2398 % de su PIB,
-
más allá, el nivel máximo de transferencia se reducirá en 0,09 puntos porcentuales del PIB por cada incremento de 5 puntos porcentuales de la RNB media per cápita (PPA) durante 2001-2003 en relación con la media de la UE-25.
2. Los máximos a que se refiere el apartado 1 incluyen las asignaciones anuales totales del FEP para cualquier Estado miembro en virtud del presente Reglamento; comprenden asimismo las asignaciones con cargo al FEDER, al FSE y al Fondo de Cohesión en virtud del Reglamento (CE) no 1083/2006, incluida la contribución del FEDER a la financiación de la vertiente transfronteriza del Instrumento Europeo de Vecindad y Asociación, así como la asignación del FEADER procedente de la Sección de Orientación del Fondo Europeo de Orientación y Garantía Agrícola.
3. La Comisión calculará el PIB de cada Estado miembro basándose en las estadísticas publicadas en abril de 2005. La tasa de crecimiento del PIB que la Comisión haya previsto en abril de 2005 para cada Estado miembro será la que se le aplique durante el período 2007-2013.
Artículo 14
Distribución financiera
La Comisión realizará, para el período de programación 2007-2013, un reparto indicativo anual por Estado miembro de los créditos de compromiso disponibles, indicando por separado la parte que contribuye al objetivo de convergencia y atendiendo a los siguientes criterios objetivos:
a)
la importancia del sector pesquero del Estado miembro;
b)
el nivel necesario de ajuste del esfuerzo pesquero;
c)
el nivel de empleo en el sector pesquero,
se tendrán en cuenta, al mismo tiempo, las situaciones y necesidades específicas y los créditos de compromisos asignados en el pasado.
TÍTULO II
ENFOQUE ESTRATÉGICO
CAPÍTULO I
Plan estratégico nacional
Artículo 15
Plan estratégico nacional
1. Cada Estado miembro adoptará, tras una concertación adecuada con los interlocutores, un plan estratégico nacional para el sector pesquero y lo presentará a la Comisión, a más tardar al presentar el programa operativo.
El plan estratégico nacional será objeto de un diálogo entre el Estado miembro y la Comisión.
2. El plan estratégico nacional incluirá, si procede para el Estado miembro, una breve descripción de todos los aspectos de la política pesquera común, y establecerá las prioridades, los objetivos, los recursos financieros públicos necesarios estimados y los plazos para la aplicación del plan, con especial referencia a la estrategia correspondiente a:
a)
la gestión y adaptación de la flota pesquera comunitaria y, en particular, la adaptación del esfuerzo y la capacidad de pesca a la luz de la evolución de los recursos pesqueros, la promoción de métodos de pesca que respeten el medio ambiente y un desarrollo sostenible de las actividades de pesca;
b)
el desarrollo sostenible del sector de la acuicultura;
c)
el desarrollo sostenible de la transformación y comercialización de productos pesqueros y de la acuicultura;
d)
el desarrollo sostenible de la pesca interior;
e)
el desarrollo sostenible de las zonas de pesca, incluidos los criterios para la definición de las zonas objetivo prioritarias;
f)
la competitividad de sector pesquero, incluida la mejora de su estructura y organización y del entorno de trabajo;
g)
la preservación de los recursos humanos en el sector pesquero, en particular mediante la mejora de las cualificaciones profesionales, asegurando el empleo sostenible y reforzando la posición y la función de las mujeres;
h)
la protección y mejora del medio acuático relacionado con el sector pesquero.
3. Además, el plan estratégico nacional contendrá, cuando proceda para el Estado miembro, información adicional pertinente en materia de prioridades, objetivos, recursos financieros públicos que se estimen necesarios y plazos, en particular respecto de la estrategia para:
a)
el cumplimiento de los requisitos en materia de inspección y control de las actividades pesqueras y de recogida de datos e información sobre la política pesquera común;
b)
el abastecimiento de productos pesqueros y el desarrollo de actividades pesqueras fuera de las aguas comunitarias.
CAPÍTULO II
Seguimiento del plan estratégico
Artículo 16
Debate estratégico
1. Antes del 31 de diciembre de 2011 la Comisión organizará un debate con los Estados miembros sobre el contenido y los progresos de la ejecución de los planes estratégicos nacionales, sobre la base de la información escrita presentada por los Estados miembros, a fin de fomentar el intercambio de prácticas idóneas entre Estados miembros.
2. La Comisión informará al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones sobre el resultado del debate mencionado en el apartado 1.
TÍTULO III
PROGRAMACIÓN
CAPÍTULO I
Disposiciones generales relativas al FEP
Artículo 17
Preparación y aprobación del programa operativo
1. Cada Estado miembro preparará un programa operativo para aplicar las políticas y prioridades que deba cofinanciar el FEP. El programa operativo será coherente con el plan estratégico nacional.
2. Las intervenciones del FEP se plasmarán en un programa operativo único por Estado miembro, de acuerdo con su estructura nacional.
3. El Estado miembro elaborará su programa operativo en estrecha consulta con los interlocutores regionales, locales, económicos y sociales del sector de la pesca y demás organismos pertinentes, en función de la estructura nacional y en el marco de la cooperación establecida en el artículo 8.
4. El Estado miembro presentará a la Comisión una propuesta de programa operativo que contenga todos los elementos a que se refiere el artículo 20, a su debido tiempo para que pueda adoptarse cuanto antes.
5. La Comisión evaluará el programa operativo propuesto, a fin de determinar si contribuye a los objetivos establecidos en el artículo 4, en los principios orientativos establecidos en el artículo 19 o en la parte correspondiente del plan estratégico nacional, atendiendo a la evaluación ex ante mencionada en el artículo 48.
Si, dentro del plazo de dos meses a partir de la recepción del programa operativo propuesto, la Comisión considera que el programa no se atiene a los objetivos indicados en el artículo 4, los principios orientativos establecidos en el artículo 19 o la parte correspondiente del plan estratégico nacional, podrá solicitar al Estado miembro que facilite toda la información adicional necesaria y, cuando proceda, que adapte el programa propuesto en consecuencia.
6. El Estado miembro presentará posteriormente su programa operativo a la Comisión, que adoptará una decisión al respecto lo antes posible y, a más tardar, cuatro meses después de la presentación.
Artículo 18
Vigencia y revisión
1. El programa operativo cubrirá el período comprendido entre el 1 de enero de 2007 y el 31 de diciembre de 2013.
2. El programa operativo podrá ser revisado si surgen dificultades graves de ejecución o se producen cambios estratégicos importantes o por motivos de buena gestión y, en caso necesario, podrá ser modificado para el resto del período por iniciativa del Estado miembro o de la Comisión, con el acuerdo del Estado miembro interesado, previa aprobación por el Comité de seguimiento previsto en el artículo 63.
En la revisión se tendrán en cuenta, en particular, la evaluación intermedia, los informes anuales y los exámenes anuales a que se refieren los artículos 49, 67 y 69, respectivamente, y los cambios importantes en la política pesquera común.
3. La Comisión adoptará su decisión sobre las solicitudes de revisión del programa operativo lo antes posible y, a más tardar, dos meses después de la presentación de la solicitud por parte del Estado miembro, siempre que el contenido del programa operativo revisado se atenga a lo dispuesto en el artículo 20. Las normas de desarrollo se establecerán de acuerdo con el procedimiento a que se refiere el artículo 101, apartado 3.
Artículo 19
Principios orientativos del programa operativo
Al elaborar y ejecutar el programa operativo previsto en el artículo 17 los Estados miembros tendrán en cuenta los siguientes principios orientativos:
a)
la coherencia con los principios de la política pesquera común y el plan estratégico nacional, a fin de alcanzar en particular un equilibrio estable y duradero entre la capacidad y las posibilidades de pesca;
b)
el fomento de un desarrollo armonioso, equilibrado y sostenible de las actividades económicas, el empleo y los recursos humanos, así como la protección y la mejora del medio ambiente;
c)
una distribución apropiada de los recursos financieros disponibles entre los ejes prioritarios y, en particular, cuando proceda, un nivel adecuado de financiación para las operaciones a que se refiere el capítulo I del título IV (Eje prioritario 1: medidas de adaptación de la flota pesquera comunitaria);
d)
la promoción de las operaciones que contribuyan a la estrategia de Lisboa;
se fomentarán las operaciones encaminadas a promover un nivel sostenible de empleo en el sector pesquero, en particular mediante la mejora de la calidad de los puestos de trabajo, proporcionando el acceso de los jóvenes a la profesión y la estimulación de la innovación en todo el sector;
e)
la promoción de las operaciones que contribuyan a la estrategia de Gotemburgo y, en particular, las que fomentan la consideración de la dimensión medioambiental en el sector de la pesca;
se fomentarán las operaciones encaminadas a reducir el impacto de las actividades del sector pesquero en el medio ambiente y a la promoción de métodos de producción respetuosos del medio ambiente;
f)
la mejora de la situación de los recursos humanos en el sector de la pesca por medio de operaciones encaminadas a aumentar el nivel y la diversidad de las cualificaciones profesionales, desarrollar la formación permanente y mejorar las condiciones de trabajo y la seguridad;
g)
el fomento de las operaciones con elevado valor añadido mediante el desarrollo de las capacidades de innovación que aporten altos niveles de calidad y estén a la altura de las necesidades de los consumidores en materia de productos de la pesca y de la acuicultura;
se fomentarán las operaciones que promuevan la transparencia para los consumidores de los métodos de producción que respetan el medio ambiente;
h)
la contribución a la mejora del abastecimiento del mercado comunitario de productos de la pesca y la acuicultura y al desarrollo sostenible de dicho mercado;
i)
la promoción, durante las distintas fases de la ejecución del programa operativo, del equilibrio entre hombres y mujeres en el sector de la pesca por medio de operaciones destinadas, en particular, a reducir la segregación por motivos de sexo en el mercado laboral;
j)
la promoción de un desarrollo integrado sostenible de las zonas de pesca potenciando sus capacidades inherentes y mejorando la calidad de vida;
k)
la mejora, cuando proceda, de las capacidades institucionales y administrativas orientadas a la gobernanza de la política pesquera común y la aplicación eficiente del programa operativo.
Artículo 20
Contenido del programa operativo
1. El programa operativo incluirá los siguientes elementos:
a)
una síntesis de la situación en los ámbitos de actuación que puedan optar a la ayuda, en la que se especifiquen los puntos fuertes y las carencias;
b)
una descripción y motivación, por una parte, de los ejes prioritarios elegidos, teniendo en cuenta la parte correspondiente del plan estratégico nacional y los principios orientativos establecidos en el artículo 19, y, por otra, de los efectos previstos a la luz de la evaluación ex ante contemplada en el artículo 48;
c)
los objetivos específicos de cada eje prioritario. Cuando los objetivos lo permitan, se cuantificarán utilizando un número limitado de indicadores y teniendo en cuenta el principio de proporcionalidad. Los indicadores deben permitir evaluar los progresos con respecto a la situación de partida y la pertinencia de los objetivos específicos fijados para cada eje prioritario;
d)
una breve descripción de las principales medidas previstas para instrumentar los ejes prioritarios;
e)
información sobre la complementariedad con las medidas financiadas por el FEADER, los Fondos Estructurales y el Fondo de Cohesión, cuando proceda;
f)
un plan de financiación que conste de dos cuadros que muestren por separado, cuando proceda, las asignaciones destinadas al objetivo de convergencia y las destinadas al objetivo no de convergencia:
i)
un cuadro presentará un desglose anual del importe de la asignación financiera total prevista para la contribución del FEP,
ii)
otro cuadro especificará, para todo el período de programación y para cada eje prioritario, el importe de la asignación financiera prevista para la contribución comunitaria y para las contribuciones públicas nacionales, el índice de contribución del FEP a cada eje prioritario y el importe asignado a la asistencia técnica;
g)
las disposiciones de ejecución para el programa operativo, que contendrán:
i)
la designación por el Estado miembro de las autoridades y organismos establecidos en el artículo 58,
ii)
una descripción de los sistemas de evaluación y seguimiento y de la composición del Comité de seguimiento establecido en el artículo 63,
iii)
los datos del organismo competente encargado de la recepción de los pagos efectuados por la Comisión y del organismo u organismos responsables de efectuar los pagos a los beneficiarios,
iv)
la definición de los procedimientos de movilización y de circulación de los flujos financieros, a fin de garantizar su transparencia,
v)
los elementos destinados a garantizar la información y la publicidad del programa operativo a que se refiere el artículo 51,
vi)
la descripción de los procedimientos acordados entre la Comisión y el Estado miembro para el intercambio de datos informatizados con vistas al cumplimiento de los requisitos en materia de pago, seguimiento y evaluación establecidos en el presente Reglamento;
h)
información sobre la aplicación del artículo 8.
2. Para cada uno de los ejes prioritarios previstos en el título IV, el Estado miembro determinará, en su programa operativo, las condiciones y procedimientos relativos a su ejecución. En particular, el programa deberá indicar claramente el objetivo de cada eje prioritario previsto.
TÍTULO IV
EJES PRIORITARIOS
CAPÍTULO I
Eje prioritario 1: medidas de adaptación de la flota pesquera comunitaria
Artículo 21
Ámbito de aplicación
El apoyo procedente del FEP y destinado a la adaptación de la flota pesquera comunitaria se referirá a:
a)
ayudas públicas para los propietarios de buques pesqueros y los pescadores afectados por planes nacionales de ajuste del esfuerzo pesquero, en los casos en que estos formen parte de:
i)
los planes de recuperación indicados en el artículo 5 del Reglamento (CE) no 2371/2002,
ii)
las medidas de urgencia indicadas en los artículos 7 y 8 del Reglamento (CE) no 2371/2002,
iii)
la no renovación de un acuerdo de pesca entre la Comunidad y un tercer país, o una reducción importante de las posibilidades de pesca en virtud de un convenio internacional u otro tipo de acuerdo,
iv)
planes de gestión indicados en el artículo 6 del Reglamento (CE) no 2371/2002,
v)
medidas indicadas en los artículos 9 y 10 del Reglamento (CE) no 2371/2002,
vi)
planes nacionales de desmantelamiento que formen parte de las obligaciones establecidas en los artículos 11 a 16 del Reglamento (CE) no 2371/2002 sobre el ajuste de la capacidad de la flota pesquera comunitaria;
b)
ayudas públicas a la paralización temporal, de conformidad con el artículo 24, apartado 1, inciso vii);
c)
inversiones a bordo de los buques pesqueros y selectividad, de conformidad con el artículo 25;
d)
ayudas públicas a la pesca costera artesanal, de conformidad con el artículo 26;
e)
compensaciones socioeconómicas para la gestión de la flota pesquera comunitaria, de conformidad con el artículo 27;
f)
ayudas públicas en el marco de los planes de salvamento y de reestructuración, de conformidad con las directrices comunitarias sobre ayudas de Estado para el salvamento y la reestructuración de empresas en crisis (11).
Artículo 22
Contenido de los planes de ajuste del esfuerzo pesquero
1. Cada Estado miembro fijará en su plan estratégico nacional su política de ajuste del esfuerzo pesquero con vistas a cumplir las obligaciones que establece el artículo 11, apartado 1, del Reglamento (CE) no 2371/2002. Concederá prioridad a la financiación de las operaciones mencionadas en el artículo 21, letra a), inciso i).
2. Los planes de ajuste del esfuerzo pesquero podrán incluir todas las medidas pertinentes previstas en el presente capítulo.
3. En los casos previstos en el artículo 21, letra a), incisos i), ii) y iv), los Estados miembros adoptarán los planes de ajuste del esfuerzo pesquero dentro de los seis meses siguientes a la fecha de la decisión del Consejo o de la Comisión.
En los casos previstos en el artículo 21, letra a), inciso iii), los Estados miembros adoptarán los planes de ajuste del esfuerzo pesquero para los buques pesqueros y los pescadores afectados dentro de los seis meses siguientes a la notificación por la Comisión.
4. Los Estados miembros comunicarán cada año en el informe anual de ejecución a que se refiere el artículo 67 los resultados obtenidos en la ejecución de sus planes de ajuste del esfuerzo pesquero. Estos resultados se medirán mediante indicadores pertinentes definidos en los programas operativos.
Artículo 23
Ayuda pública a la paralización definitiva
1. El FEP contribuirá a la financiación de la paralización definitiva de las actividades de pesca de buques pesqueros, siempre que dicha paralización forme parte de un plan de ajuste del esfuerzo pesquero de los mencionados en el artículo 21, letra a). La paralización definitiva de las actividades de pesca de un buque pesquero solo podrá lograrse:
a)
mediante el desguace del buque pesquero;
b)
mediante su reconversión, bajo pabellón de un Estado miembro y su registro en la Comunidad para actividades no relacionadas con la pesca;
c)
mediante su reconversión para crear arrecifes artificiales. Los Estados miembros se asegurarán de que dichas operaciones vayan precedidas de la correspondiente evaluación de impacto ambiental y de que contribuyan a los objetivos indicados en el artículo 38, apartado 2, letra a).
Las ayudas públicas a la paralización definitiva de actividades pesqueras pagadas a los propietarios de los buques pesqueros se aplicarán a la capacidad de pesca del buque y, en su caso, a la licencia de pesca correspondiente.
2. Se programará la paralización definitiva de las actividades de pesca de buques pesqueros mediante planes nacionales de desmantelamiento de una duración igual o inferior a dos años.
3. A fin de facilitar la ejecución de los planes de ajuste del esfuerzo pesquero, los Estados miembros podrán preparar licitaciones o convocatorias de propuestas públicas.
Los Estados miembros también podrán fijar el nivel de las ayudas públicas teniendo en cuenta la mejor relación coste-eficacia con arreglo a criterios objetivos, tales como:
a)
el precio del buque pesquero en el mercado nacional o su valor de seguro;
b)
el volumen de negocios del buque pesquero;
c)
la edad del buque pesquero y su arqueo expresado en GT o potencia motriz expresado en kW.
Artículo 24
Ayudas públicas a la paralización temporal de actividades pesqueras
1. EL FEP podrá contribuir a la financiación de medidas de ayuda a la paralización temporal de las actividades pesqueras destinadas a propietarios de buques pesqueros y pescadores, por una duración máxima, dentro del período 2007-2013, de:
i)
doce meses, prorrogable por hasta doce meses, en el contexto de los planes de ajuste del esfuerzo pesquero mencionados en el artículo 21, letra a), inciso i),
ii)
tres meses, cuando se trate de las medidas de urgencia de los Estados miembros a las que se refiere el artículo 8 del Reglamento (CE) no 2371/2002, en el contexto de los planes de ajuste del esfuerzo pesquero contemplados en el artículo 21, letra a), inciso ii),
iii)
seis meses, cuando se trate de las medidas de urgencia de la Comisión a que se refiere el artículo 7 del Reglamento (CE) no 2371/2002, en el contexto de los planes de ajuste del esfuerzo pesquero contemplados en el artículo 21, letra a), inciso ii),
iv)
seis meses, prorrogable por hasta seis meses, en el contexto de los planes de ajuste del esfuerzo pesquero contemplados en el artículo 21, letra a), inciso iii),
v)
ocho meses, en el contexto de los planes de ajuste del esfuerzo pesquero contemplados en el artículo 21, letra a), inciso iv), y de los planes de gestión adoptados a escala nacional en el marco de las medidas de conservación comunitarios, y cuando dichos planes establezcan reducciones graduales del esfuerzo pesquero,
vi)
tres meses, en el contexto de los planes de salvamento y de reestructuración contemplados en el artículo 21, letra f), durante el período de sustitución de los motores,
vii)
seis meses, en caso de catástrofe natural, vedas de caladeros decididas por los Estados miembros por razones de salud pública, u otro acontecimiento excepcional no resultante de medidas de conservación de los recursos.
2. La contribución financiera del FEP a las medidas indicadas en los incisos i) a vi) del apartado 1 por Estado miembro para la totalidad del período 2007-2013 no podrá exceder del más alto de los dos siguientes umbrales: 1 millón EUR o un 6 % de la ayuda financiera comunitaria asignada al sector pesquero en el Estado miembro de que se trate.
No obstante, dichos umbrales podrán superarse con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 101, apartado 3.
3. La paralización estacional recurrente de la actividad pesquera no se tendrá en cuenta para la concesión de indemnizaciones o pagos en virtud del presente Reglamento.
Artículo 25
Inversiones a bordo de los buques pesqueros y selectividad
1. El FEP podrá contribuir a la financiación de los equipos y la modernización de los buques pesqueros de cinco años o más únicamente en las condiciones que se fijan en el presente artículo y de conformidad con lo dispuesto en el capítulo III del Reglamento (CE) no 2371/2002.
2. Esas inversiones podrán servir para mejorar la seguridad a bordo, las condiciones de trabajo, la higiene, la calidad de los productos, el rendimiento energético y la selectividad, siempre que ello no aumente la capacidad pesquera de los buques.
No se concederá ninguna ayuda para construir buques pesqueros ni para aumentar la capacidad de las bodegas.
3. El FEP podrá contribuir a financiar la sustitución de un motor por buque siempre que:
a)
en los buques que se definen en el artículo 26, apartado 1, la potencia del nuevo motor sea igual o inferior a la del motor antiguo;
b)
en los buques cuya eslora total no supere los 24 metros y no estén contemplados en la letra a), la potencia del nuevo motor sea inferior en un 20 % como mínimo a la del motor antiguo;
c)
en los buques de arrastre cuya eslora total supere los 24 metros, la potencia del nuevo motor sea inferior en un 20 % como mínimo a la del motor antiguo, el buque sea objeto de un plan de salvamento y de reestructuración tal como se indica en el artículo 21, letra f), y opte por un método de pesca que consuma menos combustible.
4. La reducción de la potencia del motor contemplada en el apartado 3, letras b) y c), podrá alcanzarse por un grupo de buques para cada categoría de buques contemplada en esas mismas letras b) y c) del presente apartado.
5. Las condiciones para la puesta en práctica de las operaciones contempladas en el apartado 4 podrán fijarse con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 101, apartado 3.
6. El FEP podrá contribuir a la financiación de los equipos y trabajos de modernización:
a)
que permitan la conservación a bordo de las capturas cuyo descarte ya no esté autorizado;
b)
que formen parte de proyectos relativos a la preparación o experimentación de nuevas medidas técnicas, por un período limitado que será establecido por el Consejo o la Comisión;
c)
que reduzcan el impacto de la pesca en las especies no comerciales;
d)
que reduzcan el impacto de la pesca en los ecosistemas y los fondos marinos;
e)
con vistas a la protección de las capturas y de los artes de los depredadores salvajes, incluso mediante cambios de material de partes del arte de pesca, siempre que no aumente el esfuerzo pesquero ni se perjudique a la selectividad de los artes de pesca y se adopten todas medidas adecuadas para evitar que se produzcan daños físicos a los depredadores.
7. El FEP podrá contribuir a la financiación de inversiones para artes de pesca selectivos, incluyendo hasta dos sustituciones de artes de pesca a lo largo de todo el período 2007-2013, a condición de que:
a)
el buque pesquero en cuestión sea objeto de un plan de ajuste del esfuerzo pesquero, tal como se indica en el artículo 21, letra a), inciso i), esté modificando su método de pesca y esté abandonando la pesquería en cuestión para trasladarse a otra en la que el estado de los recursos permita el ejercicio de las actividades de pesca, o
b)
el nuevo arte sea más selectivo y se ajuste a criterios y prácticas medioambientales reconocidos, más estrictos que las obligaciones reglamentarias existentes en el marco de la normativa comunitaria.
8. El FEP podrá contribuir a la financiación de la primera sustitución del arte de pesca con el fin de:
a)
garantizar que se ajuste a los nuevos requisitos técnicos en materia de selectividad estipulados en la legislación comunitaria. La ayuda podrá seguir concediéndose hasta la fecha en que dichos requisitos se conviertan en obligatorios o, con carácter excepcional, durante un corto período después de esta fecha, que podrá establecerse en la normativa comunitaria correspondiente;
b)
reducir el impacto de la pesca en las especies no comerciales.
Artículo 26
Pesca costera artesanal
1. A efectos del presente artículo, se entenderá por «pesca costera artesanal» la pesca practicada por buques pesqueros de eslora total inferior a 12 metros que no utilicen los artes de arrastre mencionados en el cuadro 3 del anexo I del Reglamento (CE) no 26/2004 de la Comisión, de 30 de diciembre de 2003, relativo al registro comunitario de la flota pesquera (12).
2. En los casos en que el FEP proporcione financiación en virtud del artículo 25 del presente Reglamento para medidas en favor de la pesca costera artesanal, el índice de participación financiera privada que figura en el grupo 2 del cuadro del anexo II se reducirá en 20 puntos porcentuales.
3. El FEP podrá contribuir a la financiación de las medidas socioeconómicas a que se refiere el artículo 27 en favor de la pesca costera artesanal.
4. El FEP podrá contribuir al pago de primas para pescadores y propietarios de buques pesqueros que participen en la pesca costera artesanal, para la consecución de los siguientes objetivos:
a)
mejorar la gestión y el control de las condiciones de acceso a determinadas zonas pesqueras;
b)
fomentar la organización de la cadena de producción, transformación y comercialización de productos pesqueros;
c)
fomentar la adopción de medidas de carácter voluntario para reducir el esfuerzo pesquero con fines de conservación de los recursos;
d)
fomentar la utilización de innovaciones tecnológicas (técnicas de pesca más selectivas que vayan más allá de las obligaciones en virtud de la legislación comunitaria o innovaciones con el fin de proteger los artes y las capturas de los depredadores) que no aumenten el esfuerzo pesquero;
e)
mejorar las aptitudes profesionales y la formación en el ámbito de la seguridad.
Artículo 27
Compensación socioeconómica para la gestión de la flota pesquera comunitaria
1. El FEP podrá cofinanciar medidas socioeconómicas, propuestas por los Estados miembros y destinadas a los pescadores afectados por los cambios producidos en la pesca, que impliquen:
a)
la diversificación de actividades con objeto de promover la pluriactividad de los pescadores;
b)
la mejora de las aptitudes profesionales, en particular de los pescadores jóvenes;
c)
planes de reciclaje profesional en áreas distintas de la pesca marítima;
d)
la salida anticipada del sector pesquero, incluso a través de la jubilación anticipada;
e)
la compensación no renovable a los pescadores que hayan trabajado como pescadores a bordo de un buque durante al menos doce meses, siempre que el buque pesquero en el que hubieran trabajado los beneficiarios se haya sometido a la paralización definitiva de las actividades pesqueras en el sentido del artículo 23. Esta compensación será reembolsada pro rata temporis en caso de que el beneficiario vuelva a ejercer la profesión de pescador en un plazo inferior a un año tras el cobro de la compensación.
2. El FEP podrá contribuir a la concesión de primas individuales a los pescadores menores de 40 años que puedan demostrar haber trabajado como pescadores durante al menos cinco años o tengan una formación profesional equivalente y adquieran por primera vez la propiedad parcial o total de un buque de pesca equipado para faenar en el mar, cuya eslora total sea inferior a 24 metros y cuya edad esté comprendida entre 5 y 30 años.
3. La prima no será superior al 15 % del coste de adquisición de la propiedad ni excederá de 50 000 EUR.
4. Las condiciones establecidas en el apartado 1, letra e), y en el apartado 2 podrán ser modificadas con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 101, apartado 3.
CAPÍTULO II
Eje prioritario 2: acuicultura, pesca interior, transformación y comercialización de productos de la pesca y de la acuicultura
Artículo 28
Ámbito de intervención para la producción en acuicultura
1. Podrá prestarse asistencia específica a la producción de la acuicultura para:
a)
medidas de inversión productiva en acuicultura;
b)
medidas hidroambientales;
c)
medidas de salud pública;
d)
medidas de sanidad animal.
2. La transferencia de la propiedad de una empresa no podrá subvencionarse con ayudas comunitarias.
3. Las ayudas contempladas en el apartado 1 podrán contribuir a la formación permanente.
4. Por lo que se refiere a las operaciones contempladas en los artículos 29, 31 y 32, cuando se realicen con el objetivo de garantizar el cumplimiento de normas establecidas con arreglo a la normativa comunitaria en materia de medio ambiente, salud pública o sanidad animal, de higiene o de bienestar de los animales, la ayuda podrá concederse hasta la fecha en que el cumplimiento de las normas sea obligatorio para las empresas.
5. Los Estados miembros deberán garantizar que existen los mecanismos adecuados para evitar efectos contraproducentes, en particular el riesgo de crear excedentes de capacidad de producción o consecuencias negativas sobre la política de conservación de los recursos pesqueros.
6. Por lo que se refiere a las operaciones contempladas en el anexo II de la Directiva 85/337/CEE del Consejo, de 27 de junio de 1985, relativa a la evaluación de las repercusiones de determinados proyectos públicos y privados sobre el medio ambiente (13), solo se concederá la ayuda cuando se haya facilitado la información prevista en el anexo IV de dicha Directiva.
Artículo 29
Medidas de inversión productiva en acuicultura
1. El FEP podrá apoyar inversiones para la construcción, ampliación, equipamiento y modernización de instalaciones de producción, con objeto, en particular, de mejorar las condiciones de trabajo e higiene, la salud humana o la sanidad animal y la calidad del producto, que limiten el impacto negativo o mejoren los efectos positivos sobre el medio ambiente. Las inversiones contribuirán a la consecución de uno o más de los siguientes objetivos:
a)
diversificación hacia nuevas especies o producción de especies con buenas perspectivas de mercado;
b)
establecimiento de métodos de acuicultura que reduzcan sustancialmente las consecuencias negativas o mejoren los efectos positivos sobre el medio ambiente en comparación con las prácticas normales en el sector de la acuicultura;
c)
apoyo a actividades tradicionales de acuicultura que contribuyan a preservar y desarrollar el tejido económico y social y a la protección del medio ambiente;
d)
apoyo a la adquisición de equipos para proteger las explotaciones de los depredadores salvajes;
e)
mejora de las condiciones de trabajo y de la seguridad de los trabajadores de la acuicultura.
2. Las ayudas a la inversión se limitarán a:
a)
las microempresas, las pequeñas y medianas empresas, y
b)
las empresas no contempladas por la definición del artículo 3, letra f), con menos de 750 empleados o con un volumen de negocios inferior a 200 millones EUR.
3. No obstante lo dispuesto en el apartado 2, en las regiones ultraperiféricas y en las islas griegas periféricas las ayudas podrán concederse a todas las empresas.
4. Los Estados miembros garantizarán que se otorgue prioridad a las microempresas y pequeñas empresas.
Artículo 30
Medidas hidroambientales
1. El FEP podrá ayudar a la concesión de compensaciones por el uso de métodos de producción acuícola que contribuyan a proteger y mejorar el medio ambiente y a la conservación de la naturaleza.
2. La ayuda se destinará a promover:
a)
formas de explotación acuícola que incluyan la protección y mejora del medio ambiente, de los recursos naturales y de la diversidad genética, así como la gestión del paisaje y las características tradicionales de las zonas acuícolas;
b)
la participación en el sistema comunitario de gestión y auditoría medioambientales creado por el Reglamento (CE) no 761/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de marzo de 2001, por el que se permite que las organizaciones se adhieran con carácter voluntario a un sistema comunitario de gestión y auditoría medioambientales (EMAS) (14);
c)
una acuicultura ecológica en el sentido del Reglamento (CEE) no 2092/91 del Consejo, de 24 de junio de 1991, sobre la producción agrícola ecológica y su indicación en los productos agrarios y alimenticios (15);
d)
una acuicultura sostenible compatible con las obligaciones específicas en el ámbito del medio ambiente que resulten de la designación de zonas Natura 2000 con arreglo a la Directiva 92/43/CEE del Consejo, de 21 de mayo de 1992, relativa a la conservación de los hábitats naturales y de la fauna y flora silvestres (16).
3. Para acogerse a la compensación prevista en el presente artículo, los beneficiarios deberán comprometerse a cumplir, durante un período mínimo de cinco años, requisitos hidroambientales más estrictos que la mera aplicación de la buena práctica normal de acuicultura. Para acogerse a la asistencia a que se refiere el apartado 2, letra a), los beneficios para el medio ambiente de estos compromisos deberán demostrarse en una evaluación previa realizada por un organismo competente designado por el Estado miembro.
4. Los Estados miembros calcularán las compensaciones sobre la base de uno o más de los siguientes criterios:
a)
pérdida de ingresos sufrida;
b)
costes adicionales resultantes de la aplicación de métodos hidroambientales;
c)
necesidad de contar con ayuda financiera para llevar a cabo el proyecto;
d)
las desventajas específicas o los gastos de inversión en unidades situadas dentro o cerca de zonas Natura 2000.
5. Se concederá una compensación excepcional:
a)
con arreglo al apartado 2, letra a), sobre la base de una cantidad máxima por hectárea de la zona de la empresa a la que se apliquen las obligaciones hidroambientales;
b)
con arreglo al apartado 2, letra c), durante un máximo de dos años durante el período de reconversión de la empresa a la producción ecológica;
c)
con arreglo al apartado 2, letra d), durante un máximo de dos años posteriores a la fecha de la decisión de designación de zona Natura 2000 y únicamente para unidades de acuicultura existentes con anterioridad a dicha decisión.
Artículo 31
Medidas de salud pública
El FEP podrá contribuir a la concesión de compensaciones a los productores de moluscos por la suspensión temporal de la cosecha de moluscos cultivados. Podrá concederse esta compensación siempre que la contaminación de los moluscos debido a la proliferación de plancton que produzca toxinas o a la presencia de plancton que contenga biotoxinas requiera, por motivos de protección de la salud pública, la suspensión de la cosecha:
-
durante un período superior a cuatro meses consecutivos, o
-
cuando las pérdidas sufridas a consecuencia de la suspensión de la cosecha se cifren en más del 35 % del volumen anual de negocios de la empresa en cuestión, calculado sobre la base del volumen de negocios medio de la empresa durante los tres años anteriores.
El período máximo de concesión de dicha compensación será de doce meses durante todo el período de programación.
Artículo 32
Medidas de sanidad animal
El FEP podrá contribuir a la financiación del control y la erradicación de enfermedades en la acuicultura, de conformidad con la Decisión 90/424/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a determinados gastos en el sector veterinario (17).
Artículo 33
Pesca interior
1. A efectos del presente artículo, se entenderá por «pesca interior» la pesca efectuada con fines comerciales por buques que faenen exclusivamente en aguas interiores o mediante otros artes utilizados en la pesca en hielo.
2. La ayuda a la pesca interior podrá cubrir las inversiones destinadas a la construcción, ampliación, equipamiento y modernización de instalaciones de pesca interior, con miras a mejorar la seguridad, las condiciones de trabajo, la higiene y la calidad de los productos, la salud humana o la sanidad animal, o a reducir el impacto negativo o aportar efectos beneficiosos para el medio ambiente.
Podrán apoyarse las inversiones a bordo de los buques, de conformidad con las disposiciones pertinentes establecidas en el artículo 25.
3. El FEP podrá apoyar la reconversión de buques que faenen en aguas interiores a actividades distintas de la pesca. Las autoridades nacionales competentes adoptarán las medidas adecuadas para garantizar que los buques que reciban ayuda del FEP con arreglo al presente apartado no vuelvan a realizar actividades pesqueras.
4. Cuando en un acto jurídico comunitario se establezcan medidas de recuperación de especies en aguas interiores, el FEP podrá conceder ayuda para las medidas de paralización temporal de las actividades de pesca interior de los pescadores y de armadores de buques que faenen exclusivamente en aguas interiores. Se limitará la ayuda a un período máximo total de doce meses durante todo el período de programación para los buques de que se trate.
5. La transferencia de la propiedad de una empresa no podrá optar a la ayuda comunitaria.
6. Sin perjuicio de lo dispuesto en los apartados 3 y 4, la paralización permanente o temporal de las actividades pesqueras y la construcción de buques que faenen en aguas interiores no podrán optar a la ayuda.
7. No podrán optar a la ayuda las inversiones que puedan poner en peligro el equilibrio entre el tamaño de la flota y los correspondientes recursos pesqueros disponibles.
8. La autoridad de gestión adoptará todas las medidas necesarias para garantizar que los buques que reciban ayuda financiera del FEP en virtud del presente artículo sigan faenando exclusivamente en aguas interiores.
Artículo 34
Inversiones en el ámbito de la transformación y la comercialización
1. El FEP podrá financiar las inversiones en el ámbito de la transformación y la comercialización de productos de la pesca y la acuicultura.
2. La transferencia de la propiedad de una empresa no podrá optar a la ayuda comunitaria.
3. El FEP podrá contribuir también a la formación permanente.
4. No podrán optar a la ayuda las inversiones relacionadas con productos de la pesca y de la acuicultura destinados a ser utilizados y transformados para fines distintos del consumo humano, excepto las inversiones destinadas exclusivamente al tratamiento, transformación y comercialización de desechos de productos de la pesca y la acuicultura.
5. Cuando las operaciones se realicen con el objetivo de garantizar el cumplimiento de las normas de Derecho comunitario en materia de medio ambiente, salud pública, sanidad animal, higiene o bienestar de los animales, la ayuda podrá concederse hasta la fecha en que el cumplimiento de esas normas haya pasado a ser obligatorio para las empresas.
Artículo 35
Medidas subvencionables de transformación y comercialización
1. El FEP podrá ayudar a la construcción, ampliación, equipamiento y modernización de empresas, y se concentrará, en particular, en lograr uno o varios de los siguientes objetivos:
a)
la mejora de las condiciones de trabajo;
b)
la mejora y seguimiento de las condiciones higiénicas y de salud pública o la calidad de los productos;
c)
la producción de productos de alta calidad para mercados altamente especializados;
d)
la reducción del impacto negativo en el medio ambiente;
e)
una mejor utilización de especies poco aprovechadas, subproductos y residuos;
f)
la producción o comercialización de nuevos productos, la aplicación de nuevas tecnologías o el desarrollo de métodos innovadores de producción;
g)
la comercialización de productos procedentes esencialmente de los desembarques locales y de la acuicultura.
2. Las inversiones se destinarán principalmente a fomentar el empleo sostenible en el sector de la pesca.
3. Las ayudas a la inversión se limitarán a:
a)
las microempresas y las pequeñas y medianas empresas, y
b)
las empresas no contempladas por la definición del artículo 3, letra f), con menos de 750 empleados o con un volumen de negocios inferior a 200 millones EUR.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 3, en las regiones ultraperiféricas y en las islas griegas periféricas las ayudas podrán concederse a todas las empresas.
5. Los Estados miembros garantizarán que se otorgue prioridad a las microempresas y pequeñas empresas.
6. No se concederá ayuda comunitaria a inversiones relativas al comercio al por menor.
CAPÍTULO III
Eje prioritario 3: medidas de interés público
Artículo 36
Ámbito de la intervención
1. El FEP podrá financiar medidas de interés público de mayor alcance que las medidas que emprendan normalmente las empresas privadas, que contribuyan a la consecución de los objetivos de la política pesquera común.
2. Estas medidas podrían estar relacionadas con:
a)
acciones colectivas;
b)
la protección y desarrollo de la fauna y la flora acuáticas;
c)
los puertos pesqueros, lugares de desembarque y fondeaderos;
d)
el desarrollo de nuevos mercados y campañas de promoción;
e)
proyectos piloto;
f)
modificaciones para la reconversión de buques pesqueros.
Artículo 37
Acciones colectivas
El FEP podrá apoyar medidas de interés público que se apliquen con el apoyo activo de los propios operadores o de organizaciones que actúen en nombre de los productores o de otras organizaciones reconocidas por el Estado miembro que tengan por objeto, en particular:
a)
contribuir de forma sostenible a mejorar la gestión o conservación de los recursos;
b)
promover métodos o artes de pesca selectivos y reducir las capturas accesorias;
c)
recoger del lecho marino las artes de pesca perdidas para combatir la pesca fantasma;
d)
mejorar las condiciones de trabajo y de seguridad;
e)
contribuir a la transparencia de los mercados de los productos de la pesca y la acuicultura, incluida su trazabilidad;
f)
mejorar la calidad y la seguridad de los alimentos;
g)
desarrollar, reestructurar o mejorar las zonas de producción de la acuicultura;
h)
invertir en equipos e infraestructuras de producción, transformación o comercialización, incluidos los de tratamiento de residuos;
i)
mejorar las aptitudes profesionales o el desarrollo de nuevos métodos y herramientas de formación;
j)
promover la cooperación entre científicos y profesionales del sector;
k)
trabajar en red e intercambiar experiencia y mejores prácticas entre organizaciones dedicadas a promover la igualdad de oportunidades entre hombres y mujeres y otras partes interesadas;
l)
contribuir a los objetivos establecidos para la pesca costera artesanal en el artículo 26, apartado 4, del presente Reglamento;
m)
mejorar la gestión y el control de las condiciones de acceso a las zonas de pesca, en particular elaborando planes locales de gestión aprobados por las autoridades nacionales competentes;
n)
crear organizaciones de productores reconocidas en virtud del Reglamento (CE) no 104/2000 del Consejo, de 17 de diciembre de 1999, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los productos de la pesca y de la acuicultura (18), reestructurarlas y aplicar sus planes de mejora de la calidad;
o)
realizar estudios de viabilidad en relación con la promoción de asociaciones con terceros países en el sector de la pesca.
Las ayudas a que se refiere la letra n) se concederán por un máximo de tres años a partir de la fecha de reconocimiento o de la fecha de la decisión sobre la reestructuración de la organización de productores, y será decreciente a lo largo de esos tres años.
Artículo 38
Medidas dirigidas a proteger y desarrollar la fauna y la flora acuáticas
1. El FEP podrá ayudar a la realización de medidas de interés público destinadas a proteger y desarrollar la fauna y la flora acuáticas que mejoren el medio ambiente acuático.
2. Estas medidas se referirán a:
a)
la construcción o instalación de elementos fijos o instalaciones móviles destinados a proteger y desarrollar la fauna y la flora acuáticas, o
b)
la rehabilitación de aguas interiores, incluidas las zonas de desove y las rutas de migración para las especies migratorias, o
c)
la protección y mejora del medio ambiente en el marco de Natura 2000 cuando afecten directamente a las actividades pesqueras, excluidos los costes operativos.
La repoblación directa no será subvencionable, a menos que esté explícitamente contemplada como medida de conservación en un acto jurídico comunitario.
3. Las acciones serán llevadas a cabo por organismos públicos o semipúblicos, organizaciones comerciales reconocidas u otros organismos designados a tal fin por el Estado miembro.
Artículo 39
Puertos de pesca, lugares de desembarque y fondeaderos
1. El FEP podrá financiar inversiones en puertos pesqueros existentes, públicos o privados, que presenten interés para los pescadores y productores acuícolas usuarios de los mismos, con el objetivo de mejorar los servicios ofrecidos.
El FEP podrá financiar también inversiones para reestructurar lugares de desembarque y para mejorar las condiciones de desembarque de pescado por los pescadores costeros en lugares de desembarque existentes designados por las autoridades nacionales competentes.
2. Las inversiones se destinarán en particular a:
a)
la mejora de las condiciones de desembarque, transformación, almacenamiento en los puertos y subasta de los productos pesqueros y de la acuicultura;
b)
el abastecimiento de combustible, hielo, agua y electricidad;
c)
el mantenimiento de los buques pesqueros o de los equipos de reparación;
d)
la construcción, modernización y ampliación de muelles para mejorar las condiciones de seguridad en el momento del embarque o desembarque;
e)
la gestión informatizada de las actividades pesqueras;
f)
la mejora de las condiciones de seguridad y de trabajo;
g)
el almacenamiento y la transformación de los residuos;
h)
medidas para reducir los descartes.
3. Para mejorar la seguridad de los pescadores, el FEP también podrá prestar ayuda a las inversiones relacionadas con la seguridad para la construcción o modernización de pequeños fondeaderos de pesca.
Artículo 40
Desarrollo de nuevos mercados y campañas de promoción
1. El FEP podrá apoyar medidas de interés público destinadas a aplicar una política de calidad y valorización, el desarrollo de nuevos mercados o campañas de promoción para los productos de la pesca y la acuicultura.
2. Las acciones no podrán dirigirse a marcas comerciales ni hacer referencia a países o zonas geográficas específicas, excepto en el caso de productos reconocidos de conformidad con el Reglamento (CE) no 510/2006 del Consejo, de 20 de marzo de 2006, sobre la protección de las indicaciones geográficas y de las denominaciones de origen de los productos agrícolas y alimenticios (19).
3. Las operaciones se referirán, en particular, a:
a)
la realización de campañas regionales, nacionales o transnacionales de promoción de productos de la pesca y la acuicultura;
b)
la oferta al mercado de especies excedentarias o infraexplotadas, que normalmente sean objeto de descartes o carentes de interés comercial;
c)
la aplicación de una política de calidad de los productos de la pesca y la acuicultura;
d)
la promoción de productos obtenidos mediante métodos respetuosos con el medio ambiente;
e)
la promoción de productos reconocidos en virtud del Reglamento (CE) no 510/2006;
f)
la certificación de calidad, incluida la creación de etiquetas y la certificación de productos capturados o producidos de forma inocua para el medio ambiente;
g)
las campañas dirigidas a mejorar la imagen de los productos de la pesca y la acuicultura y la del sector pesquero;
h)
la realización de estudios de mercado.
Artículo 41
Proyectos piloto
1. El FEP podrá apoyar proyectos piloto, incluida la utilización a título experimental de técnicas de pesca más selectivas, dirigidos a la adquisición y difusión de nuevos conocimientos técnicos, llevados a cabo por un agente económico, una asociación comercial reconocida o cualquier otro organismo competente designado con este fin por el Estado miembro, en cooperación con un organismo científico o técnico.
2. Los proyectos piloto previstos en el apartado 1 podrán:
a)
probar, en condiciones próximas a las condiciones reales del sector productivo, la viabilidad técnica o económica de una tecnología innovadora con el fin de adquirir y divulgar conocimientos técnicos o económicos de la tecnología en cuestión;
b)
permitir la realización de pruebas sobre planes de gestión y de asignación del esfuerzo pesquero, incluido, en su caso, el establecimiento de zonas de veda, con objeto de evaluar las consecuencias biológicas y financieras, y la repoblación experimental;
c)
desarrollar y probar métodos para mejorar la selectividad de los artes de pesca, reducir las capturas accesorias, los descartes o el impacto medioambiental, en particular en el fondo marino;
d)
probar otros tipos de técnicas de gestión pesquera.
Los proyectos piloto deberán acompañarse de un seguimiento científico, a fin de producir resultados significativos.
3. Los resultados de los proyectos piloto financiados en virtud del apartado 1 serán objeto de informes técnicos accesibles al público.
Artículo 42
Modificaciones para la reconversión de buques pesqueros
El FEP podrá apoyar la transformación de buques pesqueros para su reconversión, con pabellón de un Estado miembro y registrados en la Comunidad, con fines de formación o de investigación en el sector pesquero o para actividades distintas de la pesca. Estas operaciones se limitarán a los organismos públicos o semipúblicos.
CAPÍTULO IV
Eje prioritario 4: desarrollo sostenible de las zonas de pesca
Artículo 43
Ámbito de intervención
1. El FEP podrá intervenir, de forma complementaria con otros instrumentos comunitarios, para apoyar el desarrollo sostenible y la mejora de la calidad de vida en zonas de pesca subvencionables en el ámbito de una estrategia global dirigida a acompañar la consecución de los objetivos de la política pesquera común, teniendo en cuenta, en particular, sus efectos socioeconómicos.
2. Las medidas de desarrollo sostenible de las zonas de pesca se destinarán al logro de los siguientes objetivos:
a)
mantener la prosperidad social y económica de estas zonas y ofrecer valor añadido a los productos de la pesca y la acuicultura;
b)
mantener y promover el empleo en las zonas de pesca, a través del apoyo a la diversificación o la reestructuración económica y social de las zonas que se enfrentan a dificultades socioeconómicas debido a la evolución del sector de la pesca;
c)
promover la calidad del medio costero;
d)
promover la cooperación nacional y transnacional entre zonas de pesca.
3. Las zonas de pesca seleccionadas para la ayuda serán de tamaño limitado y, como norma general, serán más pequeñas que las de nivel NUTS 3 de la nomenclatura común de unidades territoriales estadísticas en el sentido del Reglamento (CE) no 1059/2003 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 26 de mayo de 2003, por el que se establece una nomenclatura común de unidades territoriales estadísticas (NUTS) (20). La zona deberá ser suficientemente coherente desde un punto de vista geográfico, económico y social.
4. La ayuda debería centrarse de forma prioritaria en zonas con:
a)
baja densidad de población, o
b)
actividades pesqueras en declive, o
c)
pequeños municipios dedicados a la pesca.
5. El Estado miembro informará a la Comisión de las zonas seleccionadas para la financiación con arreglo a este eje prioritario e incluirá esta información en el próximo informe anual contemplado en el artículo 67.
Artículo 44
Medidas subvencionables
1. El apoyo al desarrollo sostenible de zonas de pesca podrá destinarse a la consecución de los siguientes objetivos:
a)
consolidar la competitividad de las zonas de pesca;
b)
reestructurar y reorientar las actividades económicas, en particular a través de la promoción del turismo ecológico, siempre que estas actividades no den lugar a un aumento del esfuerzo pesquero;
c)
diversificar actividades a través de la promoción de la pluriactividad de los pescadores, mediante la creación de empleos adicionales fuera del sector pesquero;
d)
ofrecer valor añadido a los productos de la pesca;
e)
ayudar a pequeñas infraestructuras y servicios relacionados con la pesca y el turismo en beneficio de pequeños municipios dedicados a la pesca;
f)
proteger el medio ambiente en las zonas de pesca, a fin de mantener su atractivo, regenerar y desarrollar las aldeas y pueblos costeros con actividad pesquera y proteger y mejorar su patrimonio natural y arquitectónico;
g)
restablecer el potencial de producción del sector pesquero afectado por catástrofes naturales o industriales;
h)
promover la cooperación interregional y transnacional entre grupos en las zonas de pesca, principalmente a través del establecimiento de redes y la difusión de buenas prácticas;
i)
adquirir competencias y facilitar la preparación y aplicación de la estrategia de desarrollo local;
j)
contribuir a sufragar los gastos de funcionamiento de los grupos.
2. El FEP podrá financiar también, hasta un máximo del 15 % del eje prioritario en cuestión, medidas tales como la promoción y mejora de competencias profesionales, la capacidad de adaptación y el acceso al empleo, particularmente destinadas a las mujeres, siempre que estas medidas formen parte integrante de una estrategia de desarrollo sostenible y tengan una relación directa con las medidas descritas en el apartado 1.
3. La ayuda concedida en virtud del apartado 1 podrá incluir medidas contempladas en los capítulos I, II y III, a excepción de las medidas previstas en los artículos 23 y 24. Cuando se conceda apoyo para operaciones correspondientes a dichas medidas, se aplicarán las condiciones pertinentes y las escalas de contribución por operación establecidas, respectivamente, en los capítulos I, II y III y el anexo II.
4. Los beneficiarios de la ayuda prevista en el apartado 1, letras b) y c), y en el apartado 2 deberán ser trabajadores del sector pesquero o personas que ejerzan una actividad profesional relacionada con este sector.
5. Los gastos de funcionamiento de los grupos no podrán, como norma general, ser superiores al 10 % del presupuesto total asignado a la zona de pesca. Como excepción, los Estados miembros podrán decidir sobrepasar este umbral en casos concretos, particularmente cuando no puedan crearse grupos sobre la base de las actuales organizaciones dotadas de experiencia.
6. En caso de que alguna de las medidas adoptadas en virtud del presente artículo sea también subvencionable por otro instrumento comunitario de apoyo, el Estado miembro deberá precisar en su programa operativo si la ayuda procede del FEP o de otro instrumento comunitario.
Artículo 45
Participación en el desarrollo sostenible de zonas de pesca
1. Las medidas destinadas a ayudar al desarrollo sostenible de zonas de pesca serán llevadas a la práctica en un territorio determinado por entidades o grupos locales (en lo sucesivo denominadas «el grupo») que representen a interlocutores públicos y privados procedentes de los distintos sectores socioeconómicos locales pertinentes y, de acuerdo con el principio de proporcionalidad, con una capacidad administrativa y financiera suficiente para administrar la ayuda y velar por que las operaciones se lleven a cabo con éxito. Siempre que sea posible, el grupo deberá basarse en organizaciones existentes con experiencia.
2. El grupo deberá proponer y aplicar una estrategia de desarrollo local integrado basada en un planteamiento ascendente, de común acuerdo con la autoridad de gestión.
3. El territorio cubierto por un grupo deberá guardar cierta coherencia y reunir una masa crítica suficiente en términos de recursos humanos, financieros y económicos para servir de base a una estrategia de desarrollo local viable.
4. Las operaciones que deban llevarse a cabo con arreglo a la estrategia de desarrollo local serán seleccionadas por el grupo y deberán corresponder a las medidas contempladas en el artículo 44. La mayoría de las operaciones estarán dirigidas por el sector privado.
5. Los Estados miembros o regiones, según el carácter específico de su estructura institucional, podrán fomentar el trabajo en red con vistas a difundir información y, en particular, a intercambiar las mejores prácticas.
CAPÍTULO V
Eje prioritario 5: asistencia técnica
Artículo 46
Asistencia técnica
1. Por iniciativa de la Comisión y/o en su nombre, el FEP podrá financiar, sin sobrepasar un límite máximo del 0,8 % de su asignación anual, las medidas de preparación, seguimiento, asistencia técnica y administrativa, evaluación y auditoría necesarias para la aplicación del presente Reglamento.
Estas medidas se realizarán de conformidad con el artículo 53, apartado 2, del Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002, así como con otras disposiciones pertinentes de ese Reglamento y con sus disposiciones de aplicación aplicables a esta forma de ejecución del presupuesto general de la Unión Europea.
Dichas medidas incluirán lo siguiente:
a)
evaluaciones, informes de expertos, estadísticas y estudios, incluidos los de naturaleza general, relativos a la acción del FEP;
b)
medidas dirigidas a los interlocutores, a los beneficiarios de las intervenciones del FEP y al público en general, incluidas las medidas de información;
c)
medidas relativas a la divulgación de información, constitución de redes, sensibilización, promoción de la cooperación e intercambio de experiencias en toda la Comunidad;
d)
establecimiento, funcionamiento e interconexión de sistemas informatizados de gestión, seguimiento, inspección y evaluación;
e)
mejora de los métodos de evaluación y del intercambio de información sobre las prácticas en este ámbito;
f)
constitución de redes comunitarias y transnacionales que reúnan a los protagonistas del desarrollo sostenible de las zonas de pesca, a fin de fomentar el intercambio de experiencias y buenas prácticas, estimular y establecer una cooperación transnacional y transregional y difundir la información.
2. A iniciativa del Estado miembro, el FEP podrá financiar, en virtud del programa operativo, actuaciones referentes a la preparación, gestión, seguimiento, evaluación, publicidad, control y auditoría del programa operativo, así como a la constitución de redes, hasta un límite del 5 % de su importe total. A título de excepción, y en circunstancias debidamente justificadas, este umbral podrá sobrepasarse.
3. A iniciativa del Estado miembro, el FEP también podrá financiar, en virtud del programa operativo, acciones relativas a la mejora de la capacidad administrativa de los Estados miembros en los que todas las regiones sean subvencionables en virtud del objetivo de convergencia.
4. Los tipos de ayuda técnica a que se refiere el apartado 1 se adoptarán de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 101, apartado 2.
TÍTULO V
EFICACIA Y PUBLICIDAD DE LAS INTERVENCIONES
CAPÍTULO I
Evaluación de los programas operativos
Artículo 47
Disposiciones generales
1. El programa operativo será objeto de evaluaciones previas, intermedias y posteriores, de conformidad con las disposiciones de los artículos 48, 49 y 50.
Las evaluaciones tendrán por objeto mejorar la calidad y eficacia de las ayudas del FEP y la ejecución del programa operativo. Examinarán sus efectos en lo que respecta a los principios orientativos enunciados en el artículo 19, a la parte correspondiente de los planes estratégicos nacionales y a los problemas específicos de los Estados miembros, atendiendo, al mismo tiempo, a las necesidades de desarrollo sostenible del sector pesquero y al impacto ambiental.
2. La eficacia de las ayudas del FEP se evaluará con arreglo a los siguientes criterios:
a)
impacto global del FEP en los objetivos establecidos en el artículo 4 del presente Reglamento;
b)
impacto de los ejes prioritarios incorporados al programa operativo.
3. Las evaluaciones previstas en el apartado 1, párrafo primero, se llevarán a cabo, según el caso, bajo la responsabilidad de los Estados miembros o de la Comisión, de conformidad con el principio de proporcionalidad y en el marco de la cooperación entre el Estado miembro y la Comisión.
4. Los Estados miembros deberán disponer de los recursos humanos y financieros necesarios para realizar las evaluaciones, organizar la recogida y producción de los datos necesarios y utilizar la información facilitada por el sistema de seguimiento.
5. Los métodos y las normas aplicables a la evaluación se establecerán de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 101, apartado 3.
6. La evaluación será realizada por asesores independientes de las autoridades contempladas en el artículo 58. Los resultados de las mismas se harán públicos, salvo oposición explícita de la autoridad responsable de la evaluación, de conformidad con lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1049/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 30 de mayo de 2001, relativo al acceso del público a los documentos del Parlamento Europeo, del Consejo y de la Comisión (21).
7. Las evaluaciones se financiarán con cargo al presupuesto de asistencia técnica de los programas operativos, en el caso de efectuarse bajo la responsabilidad del Estado miembro, y con cargo al presupuesto de asistencia técnica de la Comisión, en caso de efectuarse bajo la responsabilidad de esta última.
Artículo 48
Evaluación previa
1. La evaluación previa tendrá por objeto garantizar la coherencia entre los principios orientativos enunciados en el artículo 19, el plan estratégico nacional y el programa operativo, así como optimizar la asignación de los recursos presupuestarios de los programas operativos y mejorar la calidad de la programación.
2. Los Estados miembros llevarán a cabo una evaluación previa de cada uno de los programas operativos ateniéndose al principio de proporcionalidad, de conformidad con los métodos y normas de evaluación que se definan de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 47, apartado 5.
3. Los Estados miembros presentarán la evaluación previa a más tardar en el momento de presentar el programa operativo.
Artículo 49
Evaluación intermedia
1. La evaluación intermedia tendrá por objeto examinar la eficacia de parte o de la totalidad de un programa operativo, con objeto de adaptarlo para mejorar la calidad de las intervenciones y su aplicación.
2. Las evaluaciones intermedias de un programa operativo se llevarán a cabo de conformidad con el principio de proporcionalidad y con arreglo a un calendario que permita tener en cuenta los resultados con el fin de entablar el debate estratégico contemplado en el artículo 16.
3. Las evaluaciones intermedias se organizarán bajo la responsabilidad de los Estados miembros y a iniciativa de las autoridades de gestión en consulta con la Comisión, de conformidad con los métodos y normas de evaluación que se definan con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 47, apartado 5. Deberán comunicarse al Comité de gestión del programa operativo y a la Comisión.
Artículo 50
Evaluación posterior
1. La evaluación posterior examinará el grado de utilización de los recursos, la eficacia y eficiencia del programa operativo y su impacto en relación con los objetivos establecidos en el artículo 4 y en los principios orientativos enunciados en el artículo 19. Permitirá determinar los factores que contribuyen al éxito o al fracaso de la ejecución de los programas operativos, incluso desde el punto de vista de la sostenibilidad, y las buenas prácticas.
2. La evaluación posterior se efectuará a iniciativa y bajo la responsabilidad de la Comisión en cooperación con el Estado miembro y la autoridad de gestión, que deberá recopilar los datos necesarios al efecto.
3. La evaluación posterior deberá haberse concluido, como muy tarde, el 31 de diciembre de 2015.
CAPÍTULO II
Información y publicidad
Artículo 51
Información y publicidad
1. Los Estados miembros darán a conocer y divulgarán el programa operativo y las operaciones cofinanciados así como la contribución comunitaria. La información estará destinada al público en general. Tendrá por objetivo destacar el papel de la Comunidad y garantizar la transparencia de la ayuda del Fondo Europeo de Pesca.
2. La autoridad de gestión del programa operativo será responsable de su divulgación, del siguiente modo:
a)
informará a beneficiarios potenciales, organizaciones del sector pesquero, organizaciones profesionales, interlocutores económicos y sociales, organismos que promueven la igualdad entre hombres y mujeres y organizaciones no gubernamentales interesadas, incluidas las organizaciones medioambientales, de las posibilidades que ofrezca el programa y de las modalidades y normas de acceso a la financiación;
b)
informará a los beneficiarios del importe de la contribución comunitaria;
c)
informará al público en general del papel desempeñado por la Comunidad en los programas operativos y de los resultados obtenidos.
3. Los Estados miembros notificarán cada año a la Comisión las iniciativas emprendidas a efectos del presente artículo en el marco de los informes anuales y el informe final contemplados en el artículo 67.
TÍTULO VI
CONTRIBUCIÓN FINANCIERA DEL FONDO
CAPÍTULO I
Contribución del FEP
Artículo 52
Intensidad de la ayuda pública
La intensidad máxima de la ayuda pública se establece en el cuadro que figura en el anexo II.
Artículo 53
Contribución del FEP
1. En la decisión de la Comisión por la que se apruebe el programa operativo se fijarán el porcentaje y el importe máximos de contribución del FEP, para el objetivo de convergencia y para el objetivo ajeno a la convergencia por separado, y para cada eje prioritario.
2. La contribución del FEP se calculará en relación con el gasto público total.
3. La contribución del FEP se establecerá por eje prioritario. La contribución del FEP estará sujeta a los siguientes límites máximos:
a)
75 % del gasto público cofinanciado por el FEP en regiones con derecho en virtud del objetivo de convergencia con sujeción a lo dispuesto en los siguientes apartados 7, 8 y 9;
b)
50 % del gasto público cofinanciado en regiones sin derecho en virtud del objetivo de convergencia con sujeción a lo dispuesto en los siguientes apartados 7, 8 y 9.
No obstante, los Estados miembros podrán aplicar en el programa operativo una tasa uniforme por región por lo que respecta a las medidas.
4. La contribución mínima del FEP por eje prioritario será del 20 % del gasto público.
5. El importe mínimo de ayuda concedido por el FEP a una operación será del 5 % del gasto público asignado a la operación.
6. El importe total de ayuda concedido a una operación por el FEP no podrá exceder del 95 % del gasto público asignado a la operación.
7. En el caso de las operaciones financiadas por el FEP en virtud de los artículos 24 o 27, cuando estas formen parte de un plan de ajuste del esfuerzo pesquero con arreglo al artículo 21, letra a), inciso i), o cuando estén sujetas a lo dispuesto en el artículo 26, apartados 3 o 4, el límite máximo de la contribución del FEP para el eje prioritario 1 se aumentará hasta 10 puntos porcentuales en las regiones subvencionables con arreglo al objetivo de convergencia y hasta en 15 puntos porcentuales en las regiones no subvencionables con arreglo al objetivo de convergencia.
Este aumento será proporcional a la relación entre el gasto total para las operaciones del párrafo 1 y el gasto total para el eje prioritario 1.
8. En el caso de las operaciones financiadas por el FEP en virtud del artículo 23, el límite máximo de la contribución del FEP para el eje prioritario 1 se aumentará hasta 10 puntos porcentuales en las regiones subvencionables con arreglo al objetivo de convergencia y hasta 25 puntos porcentuales en las regiones no subvencionables con arreglo al objetivo de convergencia.
Este aumento será proporcional a la relación entre el gasto total para las operaciones del apartado 1 y el gasto total para el eje prioritario 1.
9. Cuando el FEP financie operaciones en las islas griegas periféricas en situación de desventaja debido a su situación distante, y en las regiones ultraperiféricas, el límite máximo de la contribución del FEP para cada eje prioritario se aumentará hasta en 10 puntos porcentuales en las regiones subvencionables con cargo al objetivo de convergencia y hasta en 35 puntos porcentuales en las regiones no subvencionables con cargo al objetivo de convergencia.
Para cada eje prioritario, este aumento será proporcional a la relación entre el gasto total para las operaciones del apartado 1 y el gasto total dentro del eje prioritario.
10. Las medidas de asistencia técnica aplicadas por iniciativa de la Comisión o en su nombre serán financiadas por el FEP al 100 %.
Artículo 54
No acumulación
Los gastos cofinanciados por el FEP no podrán acogerse a ayudas procedentes de ningún otro instrumento financiero comunitario.
Artículo 55
Subvencionabilidad del gasto
1. Podrá acogerse a la contribución con cargo al FEP cualquier gasto efectivamente pagado por los beneficiarios entre la fecha de presentación del programa operativo a la Comisión o el 1 de enero de 2007, si esta última fecha es anterior, y el 31 de diciembre de 2015. Las operaciones objeto de cofinanciación no deberán haberse completado antes de la fecha a partir de la cual tienen derecho.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, las contribuciones en especie, los gastos de depreciación y los gastos generales podrán ser tratados como gastos realizados por los beneficiarios para la ejecución de las operaciones con arreglo a las siguientes condiciones:
a)
las normas sobre subvencionabilidad establecidas en el apartado 4 contemplan la subvencionabilidad de tales gastos;
b)
se demuestre el gasto mediante documentos contables con valor de prueba equivalente al de las facturas;
c)
cuando se trate de contribuciones en especie, la cofinanciación del FEP no será superior al gasto subvencionable total, excluido el valor de tales contribuciones.
3. Únicamente podrá acogerse a una contribución con cargo al FEP el gasto realizado en operaciones decididas por la autoridad de gestión de conformidad con los criterios fijados por adelantado por el Comité de seguimiento.
Todo nuevo gasto añadido en el momento de la revisión de un programa operativo, según lo dispuesto en el artículo 18, podrá ser objeto de subvención a partir de la fecha de presentación a la Comisión de la solicitud de revisión de dicho programa.
4. Las normas sobre subvencionabilidad del gasto se establecerán a nivel nacional y estarán sujetas a las excepciones previstas en el presente Reglamento. Cubrirán la totalidad del gasto público declarado en el marco del programa operativo.
5. No tendrán derecho a contribución del FEP los gastos siguientes:
a)
el impuesto sobre el valor añadido, excepto el impuesto sobre el valor añadido no recuperable cuando sea costeado de forma efectiva y definitiva por un beneficiario, excepto las personas que no son los sujetos pasivos a que se refiere el artículo 4, apartado 5, párrafo primero, de la Sexta Directiva 77/388/CEE del Consejo, de 17 de mayo de 1977, en materia de armonización de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios-Sistema común del Impuesto sobre el Valor Añadido: base imponible uniforme (22);
b)
los intereses deudores, sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 8;
c)
la adquisición de terrenos por un coste superior al 10 % del total de los gastos subvencionables de la operación de que se trate;
d)
la vivienda.
6. Los apartados 1, 3 y 4 se entenderán sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 46, apartado 1.
7. Por lo que se refiere a las operaciones que no supongan gastos para el beneficiario, el gasto que puede beneficiarse de una contribución del FEP será la ayuda pública abonada al beneficiario.
8. No obstante lo dispuesto en el apartado 5, letra b), la contribución del Fondo podrá efectuarse en forma distinta de una ayuda directa no reembolsable. Las normas de desarrollo se determinarán de acuerdo con el procedimiento a que se refiere el artículo 101, apartado 3.
Artículo 56
Invariabilidad de las operaciones
1. El Estado miembro o la autoridad de gestión deberá garantizar que una operación únicamente retenga la contribución del FEP si no sufre, en los cinco años siguientes a la fecha de la decisión de financiación por parte de las autoridades nacionales competentes o de la autoridad de gestión, una modificación fundamental:
a)
que afecte a su naturaleza o a sus condiciones de ejecución o que otorgue a una empresa o a un organismo público ventajas indebidas, o
b)
que se derive de un cambio en la naturaleza de la propiedad de uno de los elementos de la infraestructura o del cese o traslado de una actividad productiva.
2. La autoridad de gestión informará a la Comisión, en el informe anual de ejecución mencionado en el artículo 67, de cualquier modificación que se produzca de las citadas en el apartado 1.
3. Los importes abonados de forma indebida se recuperarán de conformidad con lo dispuesto en el título VIII, capítulos II y III.
4. Los Estados miembros y la Comisión garantizarán que no se beneficien de una contribución con cargo al FEP las empresas que sean o hayan sido objeto de un procedimiento de recuperación de conformidad con el apartado 3 como consecuencia del traslado de una actividad de producción dentro de un Estado miembro o hacia otro Estado miembro.
TÍTULO VII
GESTIÓN, SEGUIMIENTO Y CONTROL
CAPÍTULO I
Sistemas de gestión y control
Artículo 57
Principios generales de los sistemas de gestión y control
1. Los sistemas de gestión y control de los programas operativos establecidos por los Estados miembros deberán prever:
a)
la definición de las funciones de los organismos responsables de la gestión y el control, y la asignación de cometidos en el seno de cada organismo;
b)
el cumplimiento del principio de separación de funciones entre dichos organismos y en el seno de cada uno de ellos;
c)
unos procedimientos que garanticen la exactitud y regularidad del gasto declarado en el marco del programa operativo;
d)
unos sistemas informatizados fiables de contabilidad, seguimiento e información financiera;
e)
un sistema de información y seguimiento en el que el organismo responsable confíe la ejecución de los cometidos a otro organismo;
f)
unas normas para verificar el funcionamiento de los sistemas;
g)
unos sistemas y procedimientos que garanticen una pista de auditoría adecuada;
h)
unos procedimientos de comunicación y seguimiento en relación con las irregularidades y la recuperación de los importes indebidamente abonados.
2. Las medidas enumeradas en las letras e) y f) guardarán proporción con la suma total del gasto público asignada al programa operativo en cuestión.
Artículo 58
Designación de las autoridades
1. En relación con el programa operativo, el Estado miembro deberá designar a las siguientes instancias:
a)
una autoridad de gestión para gestionar el programa operativo;
b)
una autoridad de certificación a fin de certificar las declaraciones de gastos y las solicitudes de pago antes de su envío a la Comisión;
c)
una autoridad de auditoría, independiente desde el punto de vista funcional de las autoridades de gestión y de certificación, responsable de verificar el funcionamiento efectivo del sistema de gestión y control.
2. El Estado miembro podrá designar a uno o varios organismos intermedios para realizar algunos o todos los cometidos de la autoridad de gestión o de la autoridad de certificación bajo la responsabilidad de estas.
3. El Estado miembro establecerá las normas que regulen sus relaciones con las autoridades a que se refiere el apartado 1 y las de estas con la Comisión.
4. No obstante lo dispuesto en el artículo 57, apartado 1, letra b), algunas o todas las autoridades a que se refiere el apartado 1 podrán pertenecer a un mismo organismo.
Artículo 59
Funciones de la autoridad de gestión
La autoridad de gestión se encargará de la gestión y ejecución del programa operativo con arreglo al principio de una buena gestión financiera y, en particular:
a)
garantizará que la selección de las operaciones para su financiación se realiza de conformidad con los criterios aplicables al programa operativo y que dichas operaciones se atienen a las normas comunitarias y nacionales aplicables en la materia, durante todo el período de ejecución;
b)
comprobará que se ha llevado a cabo la entrega de los bienes o la prestación de los servicios objeto de cofinanciación, que se han efectuado realmente los gastos declarados por los beneficiarios y que éstos cumplen las normas comunitarias y nacionales aplicables en la materia; las verificaciones sobre el terreno de operaciones concretas se realizarán por muestreo, de acuerdo con las normas de aplicación que adoptará la Comisión de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 101, apartado 3;
c)
garantizará que se dispone de un sistema informatizado de registro y almacenamiento de datos contables relacionados con cada una de las operaciones correspondientes al programa operativo, y que se procede a la recopilación de los datos sobre la ejecución necesarios para la gestión financiera, el seguimiento, las verificaciones, las auditorías y la evaluación;
d)
se asegurará de que los beneficiarios y otros organismos participantes en la ejecución de las operaciones mantienen un sistema de contabilidad separado o un código contable adecuado en relación con todas las transacciones relacionadas con la operación, sin perjuicio de las normas de contabilidad nacional;
e)
garantizará que las evaluaciones de los programas operativos a que se refieren los artículos 48 y 49 se llevan a cabo con arreglo a lo dispuesto en el artículo 47;
f)
establecerá procedimientos que garanticen que se dispone de todos los documentos sobre el gasto y las auditorías necesarios para contar con una pista de auditoría apropiada, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 87;
g)
se asegurará de que la autoridad de certificación y la autoridad de auditoría disponen de toda la información necesaria sobre procedimientos y comprobaciones realizados en relación con el gasto a efectos de certificación y de auditoría, respectivamente;
h)
orientará el trabajo del Comité de seguimiento y le suministrará los documentos que permitan supervisar la calidad de la ejecución del programa operativo a la luz de sus objetivos específicos;
i)
elaborará y remitirá a la Comisión, tras su aprobación por el Comité de seguimiento, los informes de ejecución anual y final;
j)
garantizará el cumplimiento de los requisitos de información y publicidad establecidos en el artículo 51.
Artículo 60
Funciones de la autoridad de certificación
La autoridad de certificación de un programa operativo se encargará, en particular, de las siguientes tareas:
a)
elaborará y remitirá a la Comisión las certificaciones de las declaraciones de gastos y las solicitudes de pago;
b)
certificará que:
i)
la declaración de gastos es exacta, se ha realizado aplicando sistemas de contabilidad fiables y se basa en justificantes verificables,
ii)
los gastos declarados se atienen a las normas nacionales y comunitarias aplicables en la materia y han servido para financiar operaciones previamente seleccionadas a tal fin, de conformidad con los criterios aplicables al programa, y en cumplimiento de las disposiciones nacionales y comunitarias;
c)
se asegurará de que la información recibida sobre los procedimientos y comprobaciones realizados en relación con el gasto e incluidos en las declaraciones de gastos constituyen una base adecuada para la certificación;
d)
tomará nota, a efectos de certificación, de los resultados de las auditorías llevadas a cabo por la autoridad de auditoría o bajo su responsabilidad;
e)
llevará registros contables en soporte electrónico del gasto declarado a la Comisión;
f)
mantendrá una cuenta de los importes recuperables y de los importes retirados debido a la cancelación de toda o parte de la contribución a una operación. Los importes recuperados antes de la clausura de un programa operativo y que deban ser restituidos al presupuesto general de la Unión Europea a raíz de correcciones financieras introducidas de conformidad con el artículo 97 se deducirán del siguiente estado de gastos.
Artículo 61
Funciones de la autoridad de auditoría
1. La autoridad de auditoría de un programa operativo tendrá, en particular, los siguientes cometidos:
a)
asegurarse de que se realizan auditorías para comprobar el funcionamiento eficaz del sistema de gestión y control del programa operativo;
b)
garantizar que las auditorías de las operaciones se basan en una muestra representativa que permita verificar el gasto declarado;
c)
presentar a la Comisión, en el plazo de nueve meses a partir de la presentación del programa operativo, una estrategia de auditoría en la que figuren los organismos que vayan a llevar a cabo las auditorías mencionadas en las letras a) y b), el método que vaya a aplicarse, el método de muestreo utilizado para las auditorías de las operaciones, así como una planificación indicativa de las auditorías a fin de garantizar que los principales organismos sean auditados y que las auditorías se distribuyan de forma equilibrada a lo largo del período de programación;
d)
garantizar que la autoridad de gestión y la autoridad de certificación reciban toda la información necesaria sobre las auditorías y controles efectuados;
e)
a más tardar el 31 de diciembre de cada año, de 2008 a 2015:
i)
presentar a la Comisión un informe anual de control que recoja las conclusiones de las auditorías realizadas durante el período de doce meses anterior que termine el 30 de junio del año de que se trate en el marco de la estrategia de auditoría del programa operativo y en el que comunicará todas las deficiencias observadas en los sistemas de gestión y control del programa. El primer informe que se presente antes del 31 de diciembre de 2008 abarcará el período del 1 de enero de 2007 al 30 de junio de 2008. La información correspondiente a las auditorías llevadas a cabo en el período posterior al 1 de julio de 2015 se incluirá en el informe final de control que debe respaldar la declaración de cierre a que se refiere la letra f),
ii)
emitir un dictamen, basado en los controles y auditorías realizados que se hayan realizado bajo su responsabilidad, sobre si el sistema de gestión y control funciona efectivamente para ofrecer garantías razonables de que los estados de gastos presentados a la Comisión son correctos y de que, en consecuencia, pueden darse garantías suficientes de que las transacciones conexas son legales y regulares,
iii)
presentar, cuando se requiera según el artículo 85, una declaración de cierre parcial que analice la legalidad y la regularidad de los gastos de que se trate;
f)
presentar a la Comisión, a más tardar el 31 de marzo de 2017, una declaración de cierre en la que se determine la validez de la solicitud de pago y la legalidad y regularidad de las operaciones conexas cubiertas por la declaración final de gastos, que deberá sustentarse en un informe final de control.
2. La autoridad de auditoría se cerciorará de que los trabajos de auditoría tienen en cuenta las normas internacionalmente aceptadas para las auditorías.
3. Cuando las auditorías y controles mencionados en el apartado 1, letras a) y b), sean efectuados por organismos distintos de la autoridad de auditoría, esta última se cerciorará de que dichos organismos cuentan con la independencia funcional necesaria.
4. La Comisión transmitirá sus observaciones en relación con la estrategia de auditoría presentada en virtud del apartado 1, letra c), a más tardar en los tres meses siguientes a su recepción. Si durante ese plazo no hubiera formulado observaciones, dicha estrategia se considerará aceptada.
CAPÍTULO II
Seguimiento
Artículo 62
Principios del seguimiento
1. El seguimiento consistirá en examinar si se aplica correctamente el programa operativo.
2. Corresponderá llevar a cabo el seguimiento, en primer lugar, al Comité de seguimiento y a la autoridad de gestión.
3. La Comisión participará en el seguimiento a través del Comité de seguimiento y de la revisión anual del programa operativo, que incluye, en particular, el análisis de los informes anuales de ejecución y de control.
4. El intercambio de datos entre la Comisión y los Estados miembros a este respecto se llevará a cabo de forma electrónica, con arreglo a las normas de aplicación contempladas en el artículo 102.
Artículo 63
Comité de seguimiento
El Estado miembro creará un Comité de seguimiento en relación con el programa operativo, de acuerdo con la autoridad de gestión y previa consulta con sus interlocutores, con arreglo al artículo 8. Se constituirá el Comité de seguimiento dentro del plazo de tres meses a partir de la fecha de notificación de la decisión de aprobación del programa operativo al Estado miembro.
Cada Comité de seguimiento establecerá su reglamento interno ateniéndose al marco institucional, jurídico y financiero del Estado miembro en cuestión y lo aprobará de acuerdo con la autoridad de gestión, con el fin de ejercer sus funciones de conformidad con el presente Reglamento.
Artículo 64
Composición
1. El Comité de seguimiento estará presidido por un representante del Estado miembro o de la autoridad de gestión.
Será el Estado miembro quien decida la composición del Comité, de conformidad con el artículo 8, apartado 1, de común acuerdo con la autoridad de gestión.
2. Un representante de la Comisión participará en la labor del Comité de seguimiento, por iniciativa propia, a título consultivo.
Artículo 65
Funciones
El Comité de seguimiento se asegurará de la eficacia y la calidad de la ejecución del programa operativo conforme a las siguientes disposiciones:
a)
estudiará y aprobará los criterios de selección de las operaciones objeto de financiación en un plazo de seis meses a partir de la aprobación del programa operativo y aprobará toda revisión de dichos criterios atendiendo a las necesidades de programación;
b)
analizará periódicamente los progresos realizados en la consecución de los objetivos específicos del programa operativo basándose en la documentación remitida por la autoridad de gestión;
c)
examinará los resultados derivados de la ejecución, en particular, el logro de los objetivos fijados en relación con cada eje prioritario y las evaluaciones intermedias contempladas en el artículo 49;
d)
estudiará y aprobará los informes de ejecución anual y final previstos en el artículo 67 antes de que sean remitidos a la Comisión;
e)
será informado del informe anual de control y de cualquier observación pertinente que la Comisión pueda efectuar tras el examen del mismo;
f)
a iniciativa de un Estado miembro, podrá ser informado de la información escrita transmitida a la Comisión, tal como se recoge en el artículo 16, apartado 1;
g)
podrá proponer a la autoridad de gestión cualquier revisión o examen del programa operativo que permita lograr los objetivos del FEP establecidos en el artículo 4, o mejorar su gestión, incluida la financiera;
h)
estudiará y aprobará cualquier propuesta de modificación del contenido de la decisión de la Comisión relativa a la contribución del FEP.
Artículo 66
Disposiciones en materia de seguimiento
1. La autoridad de gestión y el Comité de seguimiento garantizarán que la ejecución del programa operativo responde a criterios de calidad.
2. La autoridad de gestión y el Comité de seguimiento llevarán a cabo su labor de seguimiento basándose en indicadores financieros y en los indicadores mencionados en el artículo 20, apartado 1, letra c), especificados en el programa operativo.
3. Cuando la naturaleza de la ayuda lo permita, las estadísticas se desglosarán por sexo y en función del tamaño de las empresas beneficiarias.
4. El intercambio de datos entre la Comisión y los Estados miembros con este fin se llevará a cabo por medios electrónicos, de conformidad con las normas de ejecución adoptadas de acuerdo con el procedimiento a que se refiere el artículo 102.
Artículo 67
Informes de ejecución anuales y finales
1. Antes del 30 de junio de cada año, y por vez primera en 2008, la autoridad de gestión remitirá a la Comisión un informe anual y, a más tardar el 31 de marzo de 2017, un informe final de ejecución del programa operativo.
2. A fin de disponer de una visión clara de la ejecución del programa operativo, los informes contemplados en el apartado 1 deberán incluir la siguiente información:
a)
los progresos realizados en la ejecución del programa operativo y las prioridades en relación con sus objetivos específicos y verificables, cuantificando, siempre que sea posible, los indicadores mencionados en el artículo 20, apartado 1, letra c), en relación con cada eje prioritario;
b)
todo cambio de la situación general que tenga consecuencias directas en la ejecución de la intervención, en particular, cambios socioeconómicos significativos, cambios de las políticas nacionales, regionales o sectoriales y, en su caso, sus efectos sobre la coherencia entre la asistencia del FEP y la procedente de otros instrumentos financieros;
c)
la ejecución financiera del programa operativo, desglosando el objetivo de convergencia del de no convergencia para cada eje prioritario:
i)
el gasto efectuado por los beneficiarios incluido en las reclamaciones de pago enviadas a la autoridad de gestión y la contribución pública correspondiente,
ii)
el total de los pagos obtenidos de la Comisión y la cuantificación de los indicadores financieros contemplados en el artículo 66, apartado 2, y
iii)
el gasto efectuado por el organismo responsable de los pagos a los beneficiarios;
d)
las medidas adoptadas por la autoridad de gestión y por el Comité de seguimiento a fin de garantizar la calidad y la eficacia de la ejecución, en particular:
i)
las medidas de evaluación y seguimiento, incluidas las disposiciones sobre recopilación de datos,
ii)
una síntesis de los problemas más importantes surgidos durante la ejecución del programa operativo y de las medidas que se han tomado para hacerles frente, incluidas las adoptadas a raíz de los comentarios realizados en virtud del artículo 69, apartado 2,
iii)
el empleo dado a la asistencia técnica;
e)
las medidas adoptadas para garantizar la publicidad del programa operativo;
f)
el uso de la ayuda que haya quedado, a raíz de la supresión a que se refiere el artículo 96, apartado 2, a disposición de la autoridad de gestión o a otra autoridad pública durante el período de ejecución del programa operativo;
g)
los casos en que se haya detectado una modificación sustancial con arreglo al artículo 56;
h)
los problemas significativos relativos al cumplimiento de la legislación comunitaria, que se hayan encontrado al ejecutar el programa operativo y las medidas adoptadas para hacerles frente.
La amplitud de la información transmitida a la Comisión será proporcional a la cantidad total de gasto público del programa operativo de que se trate. Cuando proceda, dicha información podrá facilitarse en forma resumida.
La información contemplada en las letras b), d), e), f) y g) no se incluirá si no hubiera habido cambios significativos respecto del informe previo.
3. Los informes contemplados en el apartado 1 se considerarán aceptables en la medida en que incluyan toda la información enumerada en el apartado 2. La Comisión informará al Estado miembro sobre la aceptabilidad de estos informes en un plazo de quince días hábiles.
4. La Comisión adoptará una decisión sobre el contenido del informe anual de ejecución remitido por la autoridad de gestión en el plazo de dos meses. Por lo que respecta al informe final de ejecución del programa operativo, este plazo se ampliará a cinco meses. En caso de que la Comisión no responda en el plazo estipulado al efecto, el informe se considerará aceptado.
Artículo 68
Informe anual de la Comisión
1. Antes del 31 de diciembre de cada año, y por primera vez en 2008, la Comisión enviará al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones un informe sobre la aplicación efectiva del presente Reglamento durante el año anterior.
2. Dicho informe resumirá los principales acontecimientos, tendencias y desafíos surgidos durante la ejecución de los programas operativos.
3. El informe anual de la Comisión deberá incluir:
a)
un resumen de las actividades del FEP por Estado miembro, incluyendo un desglose por Estado miembro de los créditos comprometidos y pagados, así como de la utilización de la asistencia técnica por parte de la Comisión y los Estados miembros;
b)
una evaluación de la coordinación del FEP con los Fondos Estructurales y el Fondo Europeo de Agricultura y Desarrollo Rural;
c)
los resultados de las evaluaciones contempladas en el artículo 49 tan pronto como estén disponibles;
d)
en el momento de presentar el cuarto informe anual y de nuevo cuando se presente el informe sobre el último año de programación, un resumen de las auditorías y sistemas de gestión y control establecidos por los Estados miembros y llevados a cabo en nombre de la Comisión, así como un resumen de los resultados de las auditorías sobre la asistencia del FEP efectuadas por el Estado miembro y, en su caso, de las correcciones financieras aplicadas.
4. El informe se basará en el examen y la evaluación por la Comisión del informe anual de los Estados miembros y en cualquier otra información disponible. En particular en 2012, este informe se basará además en los resultados del debate estratégico contemplado en el artículo 16, apartado 1, y en cualquier otra información disponible. El informe señalará las medidas de seguimiento que hayan adoptado o vayan a adoptar los Estados miembros y la Comisión a fin de permitir el adecuado seguimiento de los resultados del informe.
Artículo 69
Examen anual de los programas operativos
1. Cada año, cuando se presente el informe anual de ejecución contemplado en el artículo 67 y habida cuenta del dictamen de la Comisión, la Comisión y la autoridad de gestión examinarán los progresos realizados en la ejecución del programa operativo, los principales resultados obtenidos durante el año anterior, la ejecución financiera y otros factores a fin de mejorar la ejecución.
También podrán examinarse cualesquiera otros aspectos de funcionamiento del sistema de gestión y de control que hayan sido planteados en el informe anual de control, referidos en el artículo 61, apartado 1, letra e), inciso i), y, cuando proceda, el examen se efectuará con la participación de la autoridad de auditoría.
2. Tras el examen contemplado en el apartado 1 y, cuando proceda, con la participación de la autoridad de auditoría, la Comisión podrá presentar observaciones a los Estados miembros y a la autoridad de gestión, que informará al respecto al Comité de seguimiento. El Estado miembro comunicará a la Comisión las medidas adoptadas en respuesta a dichas observaciones.
3. Cuando se disponga de las evaluaciones posteriores realizadas en relación con la ayuda concedida a lo largo del período de programación 2000-2006, sus resultados globales se analizarán en el siguiente examen anual.
CAPÍTULO III
Responsabilidades de los Estados miembros y de la Comisión
Sección 1
Responsabilidades de los Estados miembros
Artículo 70
Gestión y control
1. Los Estados miembros se encargarán de garantizar la gestión y el control de los programas operativos y, en particular, llevarán a cabo las siguientes tareas:
a)
garantizar que los sistemas de gestión y control del programa operativo se establezcan de conformidad con los artículos 57 a 61 y funcionen eficazmente;
b)
prevenir, detectar y corregir las irregularidades y recuperar los importes indebidamente abonados, junto con los intereses de demora, cuando proceda. Comunicarán dichas irregularidades a la Comisión, manteniéndola informada de los progresos realizados en la aplicación de los procedimientos administrativos y judiciales.
2. Cuando no sea posible recuperar los importes abonados de forma indebida a un beneficiario, corresponderá al Estado miembro la responsabilidad de proceder al reembolso de los importes perdidos para el presupuesto general de la Unión Europea, cuando esté demostrado que la pérdida en cuestión se ha debido a irregularidad o negligencia por su parte.
Artículo 71
Establecimiento de los sistemas de gestión y control
1. Antes de presentarse la primera solicitud de pago provisional o, a más tardar, en un plazo de doce meses desde la aprobación del programa operativo, los Estados miembros remitirán a la Comisión una descripción de los sistemas, que abarcará, en particular, la organización y los procedimientos de:
a)
las autoridades de gestión y de certificación y los organismos intermediarios;
b)
la autoridad de auditoría y de cualquier otro organismo que lleve a cabo auditorías bajo su responsabilidad.
2. La descripción a que se refiere el apartado 1 deberá ir acompañada de un informe en el que se expongan los resultados de una evaluación del establecimiento de los sistemas y se emita un dictamen sobre la conformidad de dichos sistemas con lo dispuesto en los artículos 57 a 61. Si en el dictamen se formulan reservas, el informe deberá señalar la gravedad de las deficiencias. El Estado miembro informará a la Comisión de las medidas correctoras que hayan de adoptarse así como del calendario de su aplicación, y posteriormente confirmarán que se han aplicado las medidas y que se han retirado las correspondientes reservas.
El informe mencionado en el primer párrafo se considerará aceptado, y se efectuará el primer pago intermedio, en las siguientes circunstancias:
a)
en un plazo de tres meses a partir de la fecha de recepción del informe, si el dictamen mencionado en el primer párrafo no contiene reservas y si la Comisión no formula observaciones;
b)
si el dictamen contiene reservas, en el momento en que la Comisión confirme que se han llevado a efecto medidas correctoras respecto de los principales elementos de los sistemas y que se han retirado las correspondientes reservas, y si la Comisión no formula observaciones en un plazo de tres meses a partir de la fecha de dicha confirmación.
Si las reservas se refieren únicamente a un eje prioritario específico, se realizará el primer pago provisional correspondiente a los demás ejes prioritarios del programa operativo sobre los cuales no existen reservas.
3. El informe y el dictamen mencionados en el apartado 2 serán elaborados por la autoridad de auditoría o por un organismo público o privado cuyo funcionamiento sea independiente de las autoridades de gestión y certificación, las cuales desempeñarán su tarea teniendo en cuenta las normas de auditoría internacionalmente aceptadas.
Sección 2
Responsabilidades de la Comisión
Artículo 72
Responsabilidades de la Comisión
1. La Comisión se asegurará, de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 71, de la implantación, por parte de los Estados miembros, de sistemas de control y gestión conformes con las disposiciones de los artículos 57 a 61 y, basándose en los informes anuales de control, en el dictamen anual de la autoridad de auditoría y en sus propias auditorías, del funcionamiento efectivo de dichos sistemas durante el período de ejecución de los programas operativos.
2. Sin perjuicio de las auditorías llevadas a cabo por los Estados miembros, funcionarios o representantes autorizados de la Comisión podrán realizar auditorías sobre el terreno a fin de comprobar el eficaz funcionamiento de los sistemas de gestión y control; así, podrán realizar auditorías de operaciones incluidas en el programa operativo, anunciándolas con diez días hábiles de antelación, como mínimo, salvo en casos de urgencia. Podrán participar en dichas auditorías funcionarios o representantes autorizados del Estado miembro en cuestión.
Los funcionarios de la Comisión o representantes autorizados de la Comisión, debidamente facultados para llevar a cabo auditorías sobre el terreno, tendrán acceso a los libros y a todos los demás documentos, incluidos los documentos y metadatos elaborados o recibidos y registrados en soporte electrónico, relativos a los gastos financiados por el FEP.
La mencionada facultad de efectuar auditorías se entenderá sin perjuicio de la aplicación de las disposiciones nacionales en virtud de las cuales solo los funcionarios específicamente designados por la legislación nacional pueden realizar determinados actos. No participarán representantes autorizados de la Comisión, entre otras cosas, en visitas a domicilios privados ni en interrogatorios formales de personas que se lleven a cabo en el marco de la legislación nacional del Estado miembro de que se trate. No obstante, tendrán acceso a la información obtenida por estos medios.
3. La Comisión podrá exigir a un Estado miembro la realización de una auditoría sobre el terreno a fin de comprobar el funcionamiento eficaz de los sistemas o la regularidad de una o varias transacciones. Podrán participar en dichas auditorías funcionarios o representantes autorizados de la Comisión.
Artículo 73
Cooperación con las autoridades de auditoría de los Estados miembros
1. La Comisión colaborará con la autoridad de auditoría del programa operativo con objeto de coordinar sus respectivos planes y métodos de auditoría, y procederá al intercambio inmediato de los resultados de las auditorías efectuadas en relación con los sistemas de gestión y control a fin de racionalizar al máximo la utilización de los recursos y evitar una duplicación inútil de tareas.
La Comisión y las autoridades de auditoría se reunirán periódicamente, una vez al año como mínimo salvo que acuerden otra cosa entre sí, con el fin de examinar de forma conjunta el informe de control y el dictamen anuales presentados en virtud de lo dispuesto en el artículo 61 y de cambiar impresiones sobre otras cuestiones relacionadas con la mejora de la gestión y el control del programa operativo.
2. En el momento de establecer su propia estrategia de auditoría, la Comisión definirá aquellos programas operativos en relación con los cuales el dictamen no haya planteado reservas por lo que respecta al cumplimiento del sistema en virtud del artículo 71, apartado 2, o con respecto a los cuales se hayan retirado dichas reservas tras la aplicación de medidas correctoras, en los casos en que la estrategia de auditoría aplicada por la autoridad de auditoría sea satisfactoria y cuando se hayan facilitado garantías suficientes del funcionamiento efectivo de los sistemas de gestión y control sobre la base de los resultados de las auditorías llevadas a cabo por la Comisión y el Estado miembro.
3. Para dichos programas operativos, la Comisión podrá concluir que puede basarse principalmente en el dictamen mencionado en el artículo 61, apartado 1, letra e), inciso ii), en lo que se refiere al funcionamiento eficaz de los sistemas y que únicamente llevará a cabo auditorías sobre el terreno si existen pruebas que indican deficiencias del sistema que afecten al gasto certificado a la Comisión en un año respecto del cual se haya emitido el dictamen en virtud del artículo 61, apartado 1, letra e), inciso ii), en el que no se formulen reservas acerca de dichas deficiencias.
Si la Comisión llega a tal conclusión, informará en consecuencia al Estado miembro de que se trate. Si existen pruebas que indican deficiencias, la Comisión podrá asimismo exigir al Estado miembro que lleve a cabo las auditorías previstas en el artículo 72, apartado 3, o realizar sus propias auditorías en virtud del artículo 72, apartado 2.
TÍTULO VIII
GESTIÓN FINANCIERA
CAPÍTULO I
Gestión financiera
Sección 1
Compromisos presupuestarios
Artículo 74
Compromisos presupuestarios
Los compromisos presupuestarios de la Comunidad correspondientes a los programas operativos (en lo sucesivo denominados «los compromisos presupuestarios») se contraerán por tramos anuales y separados en relación con los objetivos de convergencia o no de convergencia a lo largo del período comprendido entre el 1 de enero de 2007 y el 31 de diciembre de 2013. El primer compromiso presupuestario se contraerá antes de que la Comisión adopte la decisión de aprobación del programa operativo. Los compromisos sucesivos serán efectuados por la Comisión, como norma general para el 30 de abril de cada año, basándose en la decisión de otorgar una contribución con cargo al FEP mencionada en el artículo 17.
Sección 2
Pagos
Artículo 75
Disposiciones comunes en materia de pagos
1. Los pagos por parte de la Comisión de la contribución financiera con cargo al Fondo deberán efectuarse de conformidad con los créditos presupuestarios. Los pagos se harán con cargo al compromiso abierto más antiguo.
2. Los pagos revestirán la forma de prefinanciaciones, pagos intermedios y pagos del saldo. Se abonarán al organismo designado por el Estado miembro.
3. A más tardar el 30 de abril de cada año, los Estados miembros remitirán a la Comisión una previsión provisional de sus probables solicitudes de pagos en relación con el ejercicio presupuestario en curso y con el ejercicio siguiente.
4. Todos los intercambios de información sobre las operaciones financieras que tengan lugar entre la Comisión y las autoridades y organismos designados por los Estados miembros se llevarán a cabo por medios electrónicos de conformidad con las disposiciones de aplicación previstas en el artículo 102. En casos de fuerza mayor, y en particular de mal funcionamiento del sistema informatizado común o de falta de una conexión permanente, el Estado miembro podrá remitir la declaración de gastos y la solicitud de pago en copia impresa.
Artículo 76
Disposiciones para el cálculo de los pagos intermedios
1. Los pagos intermedios se calcularán aplicando a la contribución pública consignada en la declaración de gastos por la autoridad de certificación para cada eje prioritario y para cada objetivo de convergencia o no de convergencia el porcentaje de cofinanciación comunitaria fijado en el plan de financiación vigente para dicho eje prioritario y para dicho objetivo.
2. Como excepción a lo dispuesto en el apartado 1, y en respuesta a una petición concreta y debidamente fundamentada del Estado miembro, un pago intermedio será el importe de la ayuda comunitaria, abonada o debida a los beneficiarios con respecto al eje prioritario y al objetivo. El Estado miembro deberá especificar dicho importe en la declaración de gastos.
Artículo 77
Disposiciones para el cálculo de los pagos del saldo
El pago del saldo se limitará a aquel de los dos importes siguientes que sea de menor cuantía:
a)
el importe resultante de aplicar a la contribución pública consignada en el estado final de gastos certificado por la autoridad de certificación bajo cada eje prioritario y para cada objetivo de convergencia y no de convergencia, el porcentaje de cofinanciación comunitaria establecido con arreglo al plan de financiación vigente para dicho eje prioritario y para dicho objetivo;
b)
el importe de la ayuda comunitaria, abonada o debida a los beneficiarios con respecto a cada eje prioritario y para cada objetivo. Este último importe deberá ser especificado por el Estado miembro en la última declaración de gastos certificada por la autoridad de certificación con respecto a cada eje prioritario y para cada objetivo.
Artículo 78
Declaración de gastos
1. En todas las declaraciones de gastos se hará constar, en relación con cada eje prioritario y para cada objetivo, el importe total de los gastos subvencionables que hayan abonado los beneficiarios al ejecutar las operaciones, así como la contribución pública correspondiente que se haya abonado o se deba abonar a los beneficiarios en las condiciones que regulen la contribución pública. Los gastos efectuados por los beneficiarios deberán documentarse mediante facturas pagadas o documentos contables de valor probatorio equivalente. En cuanto a las operaciones de las que no se deriva un gasto para el beneficiario, el gasto certificado por la autoridad de certificación y presentado a la Comisión será la ayuda pública abonada al beneficiario.
2. Por lo que respecta al artículo 76, apartado 2, y al artículo 77, letra b), en las declaraciones de gastos también deberá destacarse el importe total de la ayuda comunitaria abonada o debida a los beneficiarios.
Artículo 79
Acumulación de las prefinanciaciones y de los pagos intermedios
1. El importe total acumulado de las prefinanciaciones y de los pagos intermedios realizados no podrá superar el 95 % de la contribución del FEP al programa operativo.
2. Una vez alcanzado este tope, la autoridad de certificación seguirá notificando a la Comisión toda declaración de gasto certificada a 31 de diciembre del año n, así como los importes recuperados durante ese año en relación con el FEP, a más tardar al término del mes de febrero del año n+1.
Artículo 80
Integridad de los pagos a los beneficiarios
Los Estados miembros se cerciorarán de que los organismos responsables de los pagos garantizan la recepción, por parte de los beneficiarios, del importe total de la contribución pública con la mayor celeridad posible y en su totalidad. No se deducirá ni retirará importe alguno, ni se impondrá ninguna carga específica o de efecto equivalente susceptible de reducir los importes destinados a los beneficiarios.
Sección 3
Prefinanciación
Artículo 81
Pago
1. Una vez que haya adoptado la decisión de aprobar la contribución del FEP a un programa operativo, la Comisión pagará al organismo designado por el Estado miembro un importe fijo en concepto de prefinanciación para el período 2007-2013. Este importe fijo en concepto de prefinanciación representará el 7 % de la contribución del FEP a dicho programa operativo. El pago podrá distribuirse a lo largo de dos ejercicios presupuestarios, en función del presupuesto disponible del FEP.
2. El organismo designado por el Estado miembro reembolsará a la Comisión el importe total abonado en concepto de prefinanciación en caso de que no haya recibido ninguna solicitud de pago en virtud del programa operativo en el plazo de 24 meses a partir de la fecha en que la Comisión haya efectuado el primer pago del importe de la prefinanciación.
3. Todo interés devengado por la prefinanciación se asignará al programa operativo, será considerado como un recurso para el Estado miembro en calidad de contribución pública nacional y será declarado a la Comisión con ocasión del cierre definitivo del programa operativo.
4. El importe abonado en concepto de prefinanciación se liquidará totalmente en las cuentas de la Comisión en el momento del cierre del programa operativo de conformidad con el artículo 86.
Sección 4
Pagos intermedios
Artículo 82
Pagos intermedios
Se efectuarán pagos intermedios en relación el programa operativo. El primer pago intermedio se efectuará de conformidad con lo dispuesto en el artículo 71, apartado 2.
Artículo 83
Admisibilidad de las solicitudes de pago
1. Los pagos intermedios realizados por la Comisión estarán sujetos al cumplimiento de los siguientes requisitos:
a)
la Comisión deberá haber recibido una solicitud de pago y una declaración de gastos de conformidad con el artículo 78;
b)
la Comisión no deberá haber abonado, durante todo el período, más del importe máximo de la ayuda del FEP, conforme a lo dispuesto en el plan de financiación vigente para cada eje prioritario y para cada objetivo;
c)
la autoridad de gestión deberá haber enviado a la Comisión el debido informe anual de ejecución más reciente, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 67, apartados 1 y 3;
d)
la Comisión no deberá haber presentado un dictamen motivado como consecuencia de un incumplimiento, según se prevé en el artículo 226 del Tratado, por lo que respecta a la operación u operaciones para las cuales se ha declarado el gasto en la solicitud de pago en cuestión.
2. Si no se cumple uno o más de los requisitos enumerados en el apartado 1, la Comisión informará al Estado miembro y a la autoridad de certificación, en el plazo de un mes, con objeto de que puedan adoptarse las medidas necesarias para remediar la situación.
Artículo 84
Procedimiento de pago
1. La autoridad de certificación velará por que las solicitudes de pagos intermedios relativas al programa operativo se presenten agrupadas a la Comisión, siempre que sea posible, tres veces al año. Para que la Comisión pueda efectuar el pago dentro del año en curso, la fecha límite para presentar la solicitud de pago será el 31 de octubre.
2. Siempre que estén disponibles los fondos necesarios y no se haya producido una interrupción del plazo de pago o una suspensión de los pagos de conformidad con los artículos 88 y 89 respectivamente, la Comisión efectuará los pagos intermedios a más tardar en un plazo de dos meses a partir de la fecha en que quede registrada ante la Comisión una solicitud de pago que reúna los requisitos mencionados en el artículo 83.
Sección 5
Pago del saldo y cierre del programa
Artículo 85
Cierre parcial
1. El programa operativo podrá ser objeto de un cierre parcial con la periodicidad que determine el Estado miembro.
El cierre parcial se referirá a las operaciones ya ejecutadas durante el período transcurrido hasta el 31 de diciembre del año anterior. A efectos del presente Reglamento, una operación se considerará ejecutada cuando las actividades en ella inscritas se hayan llevado a cabo efectivamente, se hayan pagado a los beneficiarios todos los gastos y se haya abonado la contribución pública correspondiente.
2. El cierre parcial podrá llevarse a efecto siempre que el Estado miembro remita a la Comisión, a más tardar el 31 de diciembre de un determinado año, los siguientes documentos:
a)
una declaración de gastos en relación con las operaciones mencionadas en el apartado 1;
b)
una declaración de cierre parcial de conformidad con el artículo 61, apartado 1, letra e), inciso iii).
3. Toda corrección financiera efectuada de conformidad con los artículos 96 y 97 en relación con las operaciones objeto de cierre parcial se considerará una corrección financiera neta.
Artículo 86
Requisitos para el pago del saldo
1. La Comisión procederá al pago del saldo siempre que:
a)
a más tardar el 31 de marzo de 2017, el Estado miembro haya remitido una solicitud de pago que incluya los siguientes documentos:
i)
una solicitud de pago del saldo y una declaración de gastos de conformidad con el artículo 78,
ii)
el informe final de ejecución del programa operativo, incluida la información prevista en el artículo 67,
iii)
una declaración de cierre de conformidad con el artículo 61, apartado 1, letra f), y
b)
la Comisión no haya presentado un dictamen motivado como consecuencia de un incumplimiento, según se prevé en el artículo 226 del Tratado, por lo que respecta a la operación u operaciones para las cuales se ha declarado el gasto en la solicitud de pago en cuestión.
2. En caso de que no se haya remitido a la Comisión alguno de los documentos indicados en el apartado 1, el saldo quedará liberado automáticamente, de conformidad con el artículo 90.
3. La Comisión comunicará al Estado miembro su dictamen sobre el contenido de la declaración de cierre mencionada en el apartado 1, letra a), inciso iii), en un plazo de cinco meses a partir de la fecha de su recepción. Si la Comisión no ha formulado observaciones en un plazo de cinco meses, la declaración de cierre se considerará aceptada.
4. Siempre que se disponga de los fondos necesarios, la Comisión pagará el saldo, como máximo, en los 45 días siguientes a la más tardía de las siguientes fechas:
a)
la fecha de aceptación del informe final de conformidad con el artículo 67, apartado 4;
b)
la fecha de aceptación de la declaración de cierre mencionada en el apartado 1, letra a), inciso iii).
5. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 6, el saldo del compromiso presupuestario se liberará a los doce meses de que el pago se haya realizado.
La Comisión informará a los Estados miembros de la fecha de cierre del programa operativo en un plazo de dos meses.
6. Sin perjuicio de los resultados de cualquiera de las auditorías llevadas a cabo por la Comisión o el Tribunal de Cuentas, el saldo pagado por la Comisión en relación con el programa operativo podrá modificarse en los nueve meses siguientes a la fecha del pago o, cuando exista un saldo negativo que deba ser reembolsado por el Estado miembro, en los nueve meses siguientes a la fecha en que se haya emitido la nota de adeudo. Dicha modificación del saldo no cambiará la fecha de cierre del programa operativo comunicada de conformidad con el apartado 5.
Artículo 87
Disponibilidad de los documentos
1. La autoridad de gestión se asegurará de que todos los documentos justificativos relacionados con el gasto y con las auditorías correspondientes al programa operativo se mantengan a disposición de la Comisión y del Tribunal de Cuentas Europeo durante:
a)
un período de tres años a partir del cierre de un programa operativo;
b)
un período de tres años a partir del año en que haya tenido lugar el cierre parcial, por lo que respecta a los documentos relativos a los gastos y las auditorías sobre las operaciones mencionados en el apartado 2.
Dichos períodos quedarán interrumpidos si se inicia un procedimiento judicial o a petición, debidamente motivada, de la Comisión.
2. La autoridad de gestión pondrá a disposición de la Comisión, previa solicitud, la lista de las operaciones ya ejecutadas que hayan sido objeto de un cierre parcial en virtud del artículo 85.
3. Se conservarán los originales de los documentos o copias certificadas conformes con los originales sobre soportes de datos generalmente aceptados.
Sección 6
Interrupción del plazo para el pago y suspensión de los pagos
Artículo 88
Interrupción del plazo para el pago
1. El plazo para el pago podrá ser interrumpido por el ordenador delegado contemplado en el Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002, por un máximo de seis meses, en los siguientes casos:
a)
cuando en un informe de un organismo de auditoría nacional o comunitario consten pruebas que indiquen deficiencias significativas en el funcionamiento de los sistemas de gestión y control, o
b)
cuando el ordenador delegado realice comprobaciones complementarias tras las informaciones que hayan llegado a su conocimiento que le adviertan de que una declaración de gastos certificada guarda conexión con una irregularidad grave que no ha sido corregida.
2. El Estado miembro y a la autoridad de certificación serán informados inmediatamente de los motivos de la interrupción. La interrupción cesará en cuanto el Estado miembro haya adoptado las medidas necesarias.
Artículo 89
Suspensión de pagos
1. La Comisión podrá suspender total o parcialmente los pagos intermedios en relación con los ejes prioritarios o con el programa operativo en los siguientes casos:
a)
cuando se observe una deficiencia grave en el sistema de gestión y control del programa operativo que afecte a la fiabilidad del procedimiento de certificación de los pagos y con respecto a la cual no se hayan adoptado medidas correctoras, o
b)
cuando el gasto consignado en una declaración de gastos certificada guarde conexión con una irregularidad grave que no haya sido corregida, o
c)
cuando un Estado miembro haya cometido una infracción grave con respecto a las obligaciones que le incumben en virtud de lo dispuesto en el artículo 70.
2. La Comisión podrá decidir la suspensión total o parcial de los pagos intermedios tras haber brindado al Estado miembro la oportunidad de presentar sus observaciones en un plazo de dos meses.
3. La Comisión levantará la suspensión total o parcial de los pagos intermedios cuando el Estado miembro haya adoptado las medidas necesarias para que pueda levantarse la suspensión. Cuando el Estado miembro no adopte las medidas necesarias, la Comisión podrá decidir cancelar total o parcialmente la contribución comunitaria al programa operativo de conformidad con lo dispuesto en el artículo 97.
Sección 7
Liberación automática de compromisos
Artículo 90
Principios
1. La Comisión procederá a la liberación automática de la parte de un compromiso presupuestario correspondiente a un programa operativo que no se haya utilizado para el pago de la prefinanciación o para los pagos intermedios, o con respecto a la cual no se haya enviado una solicitud de pago de conformidad con el artículo 83, a 31 de diciembre del segundo año siguiente a aquel en que se haya contraído el compromiso presupuestario en virtud del programa operativo.
2. La parte de los compromisos presupuestarios aún pendientes a 31 de diciembre de 2015 quedará liberada automáticamente en caso de que la Comisión no haya recibido, a más tardar el 31 de marzo de 2017, ninguna petición de pago aceptable al respecto.
3. En caso de que el presente Reglamento entre en vigor después del 1 de enero de 2007, el plazo a partir del cual podrá llevarse a cabo la primera liberación automática contemplada en el apartado 1 se ampliará, en relación con el primer compromiso, por el número de meses transcurridos entre el 1 de enero de 2007 y la fecha del primer compromiso presupuestario.
Artículo 91
Excepciones relativas a los plazos para la liberación
Cuando se requiera una decisión de la Comisión posterior a la decisión de aprobación del programa operativo para autorizar una ayuda o un régimen de ayudas, el plazo para la liberación automática comenzará a partir de la fecha de la decisión posterior de la Comisión. Los importes de que se trate se establecerán sobre la base de un calendario que facilite el Estado miembro.
Artículo 92
Período de interrupción con motivo de procedimientos judiciales y recursos administrativos
De la cantidad que potencialmente corresponde a la liberación automática se reducirán las cantidades que la autoridad de certificación no pueda declarar a la Comisión por la suspensión de las operaciones a causa de procedimientos judiciales y recursos administrativos que tengan efectos suspensivos, a condición de que el Estado miembro remita a la Comisión información motivada a más tardar el 31 de diciembre del segundo año siguiente al año del compromiso presupuestario, tal como se establece en el artículo 90.
Por lo que respecta a la parte de los compromisos aún pendiente a 31 de diciembre de 2015, el plazo mencionado en el artículo 90, apartado 2, quedará interrumpido en las mismas condiciones que las aplicadas al importe correspondiente a las operaciones en cuestión.
La reducción antes mencionada podrá solicitarse una vez, si la suspensión ha durado hasta un año, o varias veces, según el número de años transcurridos entre la resolución legal o administrativa por la que se suspende la ejecución de la operación y la fecha de la resolución legal o administrativa definitiva.
Artículo 93
Excepciones a la liberación automática
No se tendrá en cuenta en el cálculo del importe del compromiso sujeto a liberación automática:
a)
la parte del compromiso presupuestario en relación con la cual se haya presentado una solicitud de pago, pero cuyo desembolso haya sido interrumpido o suspendido por la Comisión el 31 de diciembre del segundo año siguiente al año del compromiso presupuestario, tal como se establece en el artículo 90, y de conformidad con lo dispuesto en los artículos 88 y 89. Cuando el problema que originó la interrupción o la suspensión se haya resuelto, la norma de liberación automática se aplicará a la parte del compromiso presupuestario afectada;
b)
la parte del compromiso presupuestario en relación con la cual se haya presentado una petición de pago, pero cuyo desembolso haya sido limitado, en particular, por la falta de recursos presupuestarios;
c)
la parte del compromiso presupuestario en relación con la cual no haya sido posible presentar una petición de pago aceptable por causas de fuerza mayor que afecten seriamente a la ejecución del programa operativo. Las autoridades nacionales que aleguen causas de fuerza mayor deberán demostrar sus repercusiones directas sobre la ejecución de la totalidad o de una parte del programa operativo.
Artículo 94
Procedimiento
1. Cuando exista un riesgo de aplicación de la liberación automática en virtud del artículo 90, la Comisión informará oportunamente al respecto al Estado miembro y a las autoridades correspondientes.
2. La Comisión comunicará al Estado miembro y a las autoridades correspondientes el importe sujeto a liberación automática, de acuerdo con la información que obre en su poder.
3. El Estado miembro contará con un plazo de dos meses a partir de la fecha de recepción de dicha información para mostrar su conformidad con el importe o presentar observaciones. La Comisión procederá a la liberación automática del compromiso, como muy tarde, en los nueve meses siguientes a la fecha límite mencionada en el artículo 90.
4. La contribución del FEP al programa operativo en relación con el año en cuestión sufrirá una reducción equivalente al importe del compromiso liberado automáticamente. El Estado miembro presentará, en el plazo de dos meses a partir de la fecha de la liberación, un plan de financiación revisado que refleje el importe en que ha sido reducida la ayuda entre uno o varios de los ejes prioritarios del programa operativo. De no presentarse este plan revisado, la Comisión reducirá proporcionalmente los importes asignados a cada eje prioritario.
Sección 8
Utilización del euro
Artículo 95
Utilización del euro
1. Los importes indicados en el programa operativo que presente el Estado miembro, las declaraciones certificadas de gastos, las solicitudes de pago y los gastos mencionados en los informes anual y final se expresarán en euros.
2. Las decisiones de la Comisión sobre los programas operativos y los compromisos y pagos de la Comisión se expresarán y ejecutarán en euros.
3. Los Estados miembros que no hayan adoptado como moneda el euro en la fecha de la solicitud de pago convertirán en euros los importes de los gastos efectuados en moneda nacional.
Dichos importes se convertirán en euros utilizando el índice contable mensual de la Comisión correspondiente al mes durante el cual el gasto se registró en las cuentas de la autoridad de certificación del programa operativo de que se trate. La Comisión publicará mensualmente dicho índice por medios electrónicos.
4. Cuando el euro pase a ser la moneda del Estado miembro de que se trate, el procedimiento de conversión enunciado en el apartado anterior seguirá aplicándose a todos los gastos registrados en las cuentas de la autoridad de certificación antes de la fecha de entrada en vigor del índice fijo de conversión entre la moneda nacional y el euro.
CAPÍTULO II
Correcciones financieras
Sección 1
Correcciones financieras efectuadas por los Estados miembros
Artículo 96
Correcciones financieras efectuadas por los Estados miembros
1. Incumbirá en primer lugar al Estado miembro la responsabilidad de investigar las irregularidades, debiendo actuar cuando haya pruebas de cualquier modificación importante que afecte a la naturaleza de las condiciones de ejecución o de control de las operaciones o del programa operativo, y efectuar las correcciones financieras necesarias.
2. El Estado miembro efectuará las correcciones financieras necesarias por lo que respecta a las irregularidades aisladas o sistémicas detectadas en las operaciones o en el programa operativo. Las correcciones hechas por el Estado miembro consistirán en la supresión total o parcial de la contribución pública al programa operativo. El Estado miembro tendrá en cuenta la naturaleza y la gravedad de las irregularidades y las pérdidas financieras que estas acarreen al FEP.
Sin perjuicio del apartado 3, los recursos del FEP así liberados podrán ser reutilizados por el Estado miembro hasta el 31 de diciembre de 2015 para el programa operativo.
3. La contribución suprimida de conformidad con el apartado 2 no podrá reutilizarse para la operación u operaciones objeto de la corrección ni, cuando se aplique una corrección financiera para paliar una irregularidad sistémica, para las operaciones existentes incluidas total o parcialmente en el eje prioritario en que se haya producido esa irregularidad sistémica.
4. En caso de que se produzca una irregularidad sistémica, el Estado miembro ampliará sus investigaciones a fin de cubrir todas las operaciones que puedan verse afectadas.
Sección 2
Correcciones financieras efectuadas por la Comisión
Artículo 97
Criterios aplicados a las correcciones
1. La Comisión podrá efectuar correcciones financieras consistentes en la supresión total o parcial de la contribución comunitaria destinada a un programa operativo cuando, una vez efectuado el examen necesario, concluya lo siguiente:
a)
que existe fallo grave en los sistemas de gestión y control del programa que supone un riesgo para la contribución comunitaria ya abonada en favor de este;
b)
que el gasto incluido en una declaración de gastos certificada es irregular y no ha sido corregido por el Estado miembro antes de la incoación del procedimiento de corrección previsto en el presente apartado;
c)
que un Estado miembro no ha cumplido con sus obligaciones en virtud del artículo 96 antes de la incoación del procedimiento de corrección previsto en el presente apartado.
2. La Comisión basará sus correcciones financieras en los casos concretos de irregularidad que se hayan detectado, y tendrá en cuenta la naturaleza sistémica o no de la irregularidad a la hora de determinar si debe aplicarse una corrección a tanto alzado o debe procederse a una extrapolación.
3. A la hora de decidir el importe de una corrección, la Comisión tendrá en cuenta la naturaleza y gravedad de la irregularidad y el alcance de las implicaciones financieras de los fallos detectados en el programa operativo.
4. Cuando la Comisión base su posición en hechos establecidos por auditores distintos de los de sus propios servicios, sacará sus propias conclusiones respecto de sus consecuencias financieras, tras examinar las medidas adoptadas por el Estado miembro en cuestión en virtud de lo dispuesto en el artículo 96, apartado 2, la información facilitada conforme a lo dispuesto en el artículo 70, apartado 1, letra b), y cualquier respuesta del Estado miembro.
Artículo 98
Procedimiento
1. Antes de adoptar una decisión respecto de la aplicación de una corrección financiera, la Comisión incoará el procedimiento informando al Estado miembro de sus conclusiones provisionales y solicitándole que remita sus observaciones en el plazo de dos meses.
Cuando la Comisión proponga la aplicación de una corrección financiera por extrapolación o a tanto alzado, se dará al Estado miembro la oportunidad de demostrar, a través de un examen de la documentación correspondiente, que el alcance efectivo de la irregularidad ha sido inferior al estimado por la Comisión. De acuerdo con esta última, el Estado miembro podrá limitar su examen a una proporción o una muestra adecuada de la documentación correspondiente. Salvo en casos debidamente justificados, el plazo concedido para el examen no deberá superar un período adicional de dos meses a partir del final del período de dos meses mencionado en el párrafo primero.
2. La Comisión deberá tomar en consideración cualquier prueba aportada por el Estado miembro dentro de los plazos mencionados en el apartado 1.
3. Si el Estado miembro rechaza las conclusiones provisionales de la Comisión, será invitado por esta última a una audiencia en la que ambas partes, colaborando de acuerdo con el principio de cooperación, tratarán de alcanzar un acuerdo en relación con las observaciones y las conclusiones que deban extraerse de ellas.
4. En caso de acuerdo, el Estado miembro podrá volver a utilizar los recursos del FEP de que se trate con arreglo a lo dispuesto en el artículo 96, apartado 2.
5. De no llegarse a un acuerdo, en el plazo de seis meses a partir de la fecha de la audiencia la Comisión adoptará una decisión sobre la corrección financiera, teniendo en cuenta toda la información y las observaciones presentadas durante todo el procedimiento. Si la audiencia no llega a producirse, el período de seis meses empezará a correr dos meses después de la fecha que conste en la carta de invitación enviada por la Comisión.
Artículo 99
Obligaciones de los Estados miembros
La aplicación de una corrección financiera por parte de la Comisión no afectará a la obligación del Estado miembro de proceder a la recuperación a que se refiere el artículo 96, apartado 2, y a la recuperación de la ayuda estatal según lo previsto en el artículo 87 del Tratado y en el artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, de 22 de marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 88 del Tratado CE (23).
CAPÍTULO III
Devoluciones
Artículo 100
Devoluciones
1. Cualquier devolución que deba efectuarse al presupuesto general de la Unión Europea deberá abonarse antes de la fecha de vencimiento indicada en la orden de ingreso emitida de conformidad con el artículo 72 del Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002. Esa fecha será el último día del segundo mes siguiente al de la emisión de la orden de ingreso.
2. Cualquier retraso en la devolución efectiva devengará intereses de demora, a partir de la fecha de vencimiento y hasta la fecha de pago efectivo. El tipo de interés será el aplicado por el Banco Central Europeo en sus principales operaciones de refinanciación el primer día hábil del mes de la fecha de vencimiento, incrementado en un punto porcentual y medio.
TÍTULO IX
COMITÉ
Artículo 101
Comité y procedimientos
1. La Comisión estará asistida por el Comité del Fondo Europeo de Pesca (en lo sucesivo denominado «el Comité»).
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 3 y 7 de la Decisión 1999/468/CE.
3. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 4 y 7 de la Decisión 1999/468/CE.
El plazo contemplado en el artículo 4, apartado 3, de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en tres meses.
4. El Comité aprobará su reglamento interno.
Artículo 102
Disposiciones de aplicación
Las disposiciones de aplicación del presente Reglamento se adoptarán de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 101, apartado 3.
TÍTULO X
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 103
Disposiciones transitorias
1. El presente Reglamento no afectará a la continuación o la modificación, incluida la supresión total o parcial, de las intervenciones aprobadas por la Comisión de conformidad con los Reglamentos (CEE) no 4028/86 (24), (CE) no 3699/93 (25), (CE) no 2468/98 (26) y (CE) no 2792/1999 del Consejo (27), o con cualquier otra legislación que les sea aplicable a 31 de diciembre de 2006, que seguirá por tanto aplicándose a dichas intervenciones desde esa fecha hasta su conclusión.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 31, apartado 2, el artículo 32, apartado 4, y el artículo 37, apartado, 1 del Reglamento (CE) no 1260/1999 del Consejo, de 21 de junio de 1999, por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos Estructurales (28), los importes parciales comprometidos para intervenciones cofinanciadas por el Instrumento Financiero de Orientación de la Pesca (IFOP), establecido por el Reglamento (CE) no 1263/1999 del Consejo, de 21 de junio de 1999, relativo al Instrumento Financiero de Orientación de la Pesca (29), y aprobadas por la Comisión entre el 1 de enero de 2000 y el 31 de diciembre de 2006, con respecto a las cuales no se hayan remitido a la Comisión las declaraciones de gastos realmente efectuados, ni el informe final de ejecución, incluidos los balances de ejecución contemplados en el artículo 1, apartado 1, del Reglamento (CE) no 366/2001 de la Comisión (30), ni la declaración contemplada en el artículo 38, apartado 1, letra f), del Reglamento (CE) no 1260/1999, dentro del plazo de 15 meses posterior a la fecha final de subvencionabilidad del gasto establecido en la decisión por la que se concede la contribución del IFOP, serán liberados automáticamente por la Comisión a más tardar seis meses después de dicho plazo, y darán lugar a la devolución de los importes indebidamente pagados.
3. En caso de que resulten necesarias medidas específicas para facilitar la transición del régimen vigente al régimen establecido en el presente Reglamento, tales medidas se adoptarán de acuerdo con el procedimiento mencionado en el artículo 101, apartado 3.
Se adoptará ese tipo de medidas, en particular, para integrar las ayudas comunitarias existentes aprobadas por la Comisión para el período 2000-2006 en las intervenciones del FEP contempladas en el presente Reglamento.
Artículo 104
Derogaciones
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 103, apartado 1, quedan derogados los Reglamentos (CE) no 1263/1999 y (CE) no 2792/1999 con efecto a partir del 1 de enero de 2007.
2. Las referencias a los Reglamentos derogados se entenderán como referencias al presente Reglamento.
Artículo 105
Revisión
El Consejo revisará el presente Reglamento a más tardar el 31 de diciembre de 2013, de acuerdo con el artículo 37 del Tratado.
Artículo 106
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 27 de julio de 2006.