РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2008 година
за създаване на Комитет от експерти по въпросите на командироването на работници
(2009/17/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като има предвид, че:
(1)
Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (1), и по-специално член 4 от нея, налага ясни задължения по отношение на сътрудничеството между националните администрации и задължава държавите-членки да създадат необходимите условия за такова сътрудничество. Освен това в посочената директива се определя ясно задължение за държавите-членки да вземат необходимите мерки, за да направят информацията за условията за наемане на работа общодостъпна не само за чуждестранните доставчици на услуги, но и за съответните командировани работници.
(2)
В съобщението си от 13 юни 2007 г. до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги: да увеличим максимално ползите от него и неговия потенциал при едновременно гарантиране на закрилата на работниците“ (2), Комисията оповести намерението си да учреди комитет на високо равнище с оглед оказване на подкрепа и съдействие на държавите-членки при определянето и обмена на добри практики, да институционализира съществуващата неформална група от правителствени експерти и официално да включи социалните партньори за редовно участие в работата му.
(3)
В Препоръката си от 3 април 2008 г. за разширяване на административното сътрудничество в контекста на командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (3) Комисията посочва, че държавите-членки следва да вземат активно участие в системен и официален процес на определяне и обмен на добри практики в областта на командироването на работници в рамките на всеки един форум за сътрудничество, създаден от Комисията за тази цел.
(4)
В заключенията си от 9 юни 2008 г. Съветът прикани Комисията да институционализира неформалната група по командироването на работници чрез създаването на комитет от експерти.
(5)
Съгласно споменатите по-горе заключения на Съвета комитетът, който трябва да бъде създаден, следва да създаде контакти с публичните структури, натоварени с контролни функции, като например трудовите инспекторати, а също и на подходящи нива и в съответствие с националното право и практика, официално и редовно да включва в работата си социалните партньори, и по-специално представители на социалните партньори в секторите, където често се използва трудът на командировани работници.
(6)
Поради това е необходимо да се учреди комитет от експерти в областта на командироването на работници и да се определят неговите задачи, отговорности и структура.
(7)
Комитетът на експертите следва, inter alia, да подкрепя и подпомага държавите-членки при идентифицирането и обмяната на опит и добри практики, да насърчава обмена на подходяща информация, да разглежда всички въпроси и трудности, които биха могли да възникнат при практическото прилагане на законодателството, отнасящо се до командироването на работници, както и при неговото спазване на практика, и да следи отблизо напредъка, постигнат в подобряването както на достъпа до информация, така и на административното сътрудничество, включително и при разработването на евентуална електронна система за обмен на информация.
(8)
Комитетът следва да бъде съставен от експерти, представляващи националните органи, които във всяка държава-членка са отговорни, на които е възложено или които участват в изпълнението, прилагането и следят за спазването на правилата, приложими спрямо командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги. Тези експерти трябва да разполагат с пълния спектър от знания, умения и опит в различните области на политиката, които са обект на внимание. В съответствие с националното законодателство и практика специализираните органи, отговарящи за контрола над законодателството, като например инспекциите по труда, както и социалните партньори, биха могли да бъдат представлявани в рамките на комитета.
(9)
Комитетът следва официално и редовно да включва в работата си социалните партньори на европейско равнище, по-специално тези, които представляват секторите с по-висока честота на използване на труда на командировани работници, като например строителство, работа по временно заместване, хотелиерство и ресторантьорство, селско стопанство и транспорт. Той също следва да може да разчита на опита на специалисти със специфична компетентност по даден въпрос, включен като точка от дневния му ред.
(10)
Представители на държавите от ЕИП/ЕАСТ, на надзорния орган на ЕАСТ, на присъединяващите се страни и страните кандидатки и Швейцария следва да получат възможност да участват като наблюдатели.
(11)
Следва да бъдат предвидени правила за оповестяването на информация от страна на членовете на комитета, без да се накърняват правилата на Комисията относно сигурността, изложени в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (4).
(12)
Личните данни, свързани с членовете на комитета, следва да бъдат обработвани в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (5).
(13)
Възникналите разходи следва да бъдат финансирани по силата на Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 2006 г. за създаване на програма на Общността за заетост и социална солидарност - „Прогрес“ (6),
РЕШИ:
Член 1
Създаване се експертен комитет, чието наименование е „Комитет от експерти по командироването на работници“, наричан по-долу „комитетът“.
Член 2
Задачи
Задачите на комитета са да:
1.
подкрепя и подпомага държавите-членки при идентифицирането и насърчаването на обмяната на опит и добри практики;
2.
насърчава обмена на полезна информация, включително информация относно съществуващите форми на (двустранно) административно сътрудничество между държавите-членки и/или социалните партньори;
3.
разглежда всякакви въпроси, трудности и специфични въпроси, които могат да възникнат във връзка с изпълнението и практическото прилагане на Директива 96/71/ЕО или националните мерки по изпълнението, а също и във връзка с контрола по практическото прилагане на директивата;
4.
разглежда всякакви евентуални трудности, които могат да възникнат при прилагането на член 3, параграф 10 от Директива 96/71/ЕО;
5.
следи постигнатия напредък при подобряване както на достъпа до информация, така и на административното сътрудничество, и в този контекст, inter alia, да оцени различните варианти на подходяща техническа подкрепа за информационния обмен, необходим за подобряване на административното сътрудничество, включително електронна система за обмен на информация;
6.
разглежда възможностите за подобряване на ефективното зачитане и прилагане на правата на работниците и при необходимост, за защита на положението им;
7.
пристъпва към задълбочен анализ на практически проблеми на трансграничния контрол по прилагането на законодателството, с цел решаване на съществуващите проблеми, подобряване на практическото прилагане на съществуващите правни инструменти, а също и за подобряване на взаимопомощта между държавите-членки в случай на необходимост.
Член 3
Членство - назначаване
1. Всяка държава-членка определя двама свои представители в комитета. Те могат да посочат и по двама заместници.
При назначаването на свои представители държавите-членки следва да включат публичните органи, като инспекциите по труда, които отговарят за контрола на законодателството, приложимо към командировани работници. Те могат също така, в съответствие с националното законодателство и/или практика, да включат в работата си и социалните партньори.
2. Представители на социалните партньори на общностно равнище, както и представители на социалните партньори в областите с висока честота на използване на труда на командировани работници, могат да присъстват на заседанията на комитета като наблюдатели съгласно процедурите, определени от техните организации и Комисията.
Представителите се назначават от Комисията по предложение на съответните социални партньори на общностно или отраслово равнище.
Тази група от наблюдатели е в състав от максимум 20 членове, разпределени както следва:
-
петима членове, представляващи организациите на работодателите на общностно равнище;
-
петима членове, представляващи организациите на работниците на общностно равнище;
-
не повече от 10 представители на социалните партньори (разпределени поравно между организациите на работодателите и на работниците) в секторите с висока честота на използване на труда на командировани работници.
3. Представители на държавите от ЕИП/ЕАСТ, на надзорния орган на ЕАСТ, на присъединяващите се страни и страните кандидатки и Швейцария могат също да присъстват на заседанията на комитета като наблюдатели.
4. Имената на членовете се събират, обработват и публикуват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 4
Функциониране
1. Председателството на комитета се осигурява от Комисията.
2. Със съгласието на Комисията могат да бъдат създавани подгрупи за разглеждане на отделни въпроси съгласно мандат, определен от комитета. Тези подгрупи се разпускат веднага след като бъде изпълнен мандатът им.
3. Със съгласието на Комисията за участие в работата на комитета или подгрупите могат да бъдат канени експерти поотделно за всеки конкретен случай, които може да включват представители на международни организации със специфична компетентност по конкретна точка от дневния ред, ако това е полезно и/или необходимо.
4. Комитетът и неговите подгрупи заседават по правило в помещенията на Комисията в съответствие с определената процедура и график. Той може да проведе свои заседания и на други места, в частност по предложение на държава-членка, която желае да бъде домакин на заседанието на комитета или на някоя от неговите подгрупи във връзка със събитие от особен интерес за комитета, за неговата/ите подгрупа/и) или за посочената държава-членка.
Комисията осигурява секретариата на комитета. Други длъжностни лица от Комисията, които имат специален интерес към работата на комитета, могат да присъстват на заседанията на комитета и на неговите подгрупи.
5. Комитетът приема свой процедурен правилник въз основа на стандартния процедурен правилник, приет от Комисията.
6. Информацията, получена в резултат на участието в обсъжданията в комитета или в дадена негова подгрупа, не се разпространява, ако по мнението на Комисията тази информация засяга въпроси от поверителен характер.
7. Комисията може да публикува в Интернет на оригиналния език на съответния документ резюме, заключение или частично заключение или работен документ на комитета.
Член 5
Възстановяване на разходи
Комисията възстановява пътните, а когато е необходимо и дневните разноски на членовете, наблюдателите и поканените експерти във връзка с дейностите на комитета в съответствие с правилата на Комисията за възстановяване на разходите на външни експерти.
Членовете, наблюдателите и експертите не получават възнаграждение за предоставяните от тях услуги.
Нуждите от човешки и административни ресурси се покриват със средствата, които могат да бъдат предоставени на управляващата генерална дирекция в рамките на годишната процедура за отпускане на средства при отчитане на бюджетните ограничения.
Член 6
Влизане в сила
Настоящото решение поражда действие от датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2008 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 19 de diciembre de 2008
por la que se crea el Comité de expertos sobre desplazamiento de trabajadores
(2009/17/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 96/71/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 1996, sobre el desplazamiento de trabajadores efectuado en el marco de una prestación de servicios (1), y, en particular, su artículo 4, impone obligaciones claras en materia de cooperación entre las administraciones nacionales y encomienda a los Estados miembros la tarea de crear las condiciones propicias para dicha cooperación. Esta Directiva impone claramente a los Estados miembros la obligación de adoptar las medidas necesarias para que tengan acceso a la información sobre las condiciones laborales no solo los prestadores de servicios extranjeros, sino también los trabajadores desplazados interesados.
(2)
En su Comunicación al Consejo, al Parlamento Europeo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones «Desplazamiento de trabajadores en el marco de una prestación de servicios: sacar el mayor partido posible de sus ventajas y potencial, al tiempo que se garantiza la protección de los trabajadores» (2), de 13 de junio de 2007, la Comisión anunció su intención de crear un Comité de alto nivel, que apoye y ayude a los Estados miembros a definir e intercambiar buenas prácticas, institucionalizar el actual grupo informal de expertos gubernamentales e instaurar oficialmente la participación periódica de los interlocutores sociales.
(3)
En su Recomendación de 3 de abril de 2008, relativa a una mayor cooperación administrativa en lo concerniente al desplazamiento de trabajadores efectuado en el marco de una prestación de servicios (3), la Comisión indicó que los Estados miembros deberían participar activamente en un proceso sistemático y formal de determinación e intercambio de buenas prácticas en materia de desplazamiento de trabajadores a través de los foros de cooperación establecidos por la Comisión a tal fin.
(4)
En sus conclusiones de 9 de junio de 2008, el Consejo invitó a la Comisión a institucionalizar el grupo informal sobre desplazamiento de trabajadores mediante la creación de un comité de expertos.
(5)
Según dichas conclusiones del Consejo, el Comité que debe crearse tendría que cooperar con los organismos responsables del control, como los servicios de inspección laboral, así como, al nivel adecuado y de conformidad con el Derecho nacional y con la práctica, implicar oficialmente a los interlocutores sociales de forma periódica, en particular a los representantes de los interlocutores sociales de sectores que recurren con frecuencia a trabajadores desplazados.
(6)
Por tanto, es necesario establecer un comité de expertos sobre desplazamiento de trabajadores, y definir sus funciones, responsabilidades y estructura.
(7)
El comité de expertos debe, entre otras cosas, apoyar y ayudar a los Estados miembros a identificar e intercambiar experiencias y buenas prácticas, promover el intercambio de información pertinente, analizar las cuestiones y dificultades que pudieran surgir en la aplicación práctica de la legislación sobre desplazamiento de trabajadores, así como su aplicación en la práctica, y seguir de cerca los progresos alcanzados en la mejora del acceso a la información y de la cooperación administrativa, incluido el desarrollo de un eventual sistema electrónico de intercambio de información.
(8)
El comité debe estar compuesto de expertos que representen a las autoridades nacionales de cada Estado miembro responsables, encargadas o implicadas en la implementación, aplicación y control de las normas aplicables al desplazamiento de trabajadores en el marco de una prestación de servicios. Dichos expertos deben disponer del conjunto de conocimientos, competencias y experiencias en los diferentes ámbitos políticos en cuestión. De conformidad con el Derecho nacional y con la práctica, pueden estar representados en el comité los organismos especializados responsables del control de la legislación, como los servicios de inspección laboral, y los interlocutores sociales.
(9)
El comité también debe implicar oficialmente y de forma periódica a los interlocutores sociales a escala europea, en particular a los que representan a los sectores que más recurren a trabajadores desplazados, como la construcción, las agencias de trabajo temporal, la restauración, la agricultura y el transporte. Debe también poder confiar en la experiencia de profesionales con competencias específicas en una cuestión particular inscrita en su orden del día.
(10)
Debe permitirse participar como observadores a representantes de los Estados AELC-EEE, del Órgano de Vigilancia de la AELC, de los países candidatos y en vías de adhesión y de Suiza.
(11)
Procede establecer normas relativas a la divulgación de información por parte de los miembros, sin perjuicio de las disposiciones de la Comisión en materia de seguridad fijadas en el anexo de la Decisión 2001/844/CE, CECA, Euratom de la Comisión (4).
(12)
Los datos personales relativos a los miembros deben ser tratados de conformidad con el Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2000, relativo a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales por las instituciones y los organismos comunitarios y a la libre circulación de estos datos (5).
(13)
Los gastos contraídos deben financiarse con arreglo a la Decisión no 1672/2006/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de octubre de 2006, por la que se establece un programa comunitario para el empleo y la solidaridad social - Progress (6).
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Se instituye el «Comité de expertos sobre desplazamiento de trabajadores», en lo sucesivo denominado «el Comité».
Artículo 2
Funciones
El Comité tendrá las siguientes funciones:
1)
apoyar y ayudar a los Estados miembros a identificar e intercambiar experiencias y buenas prácticas;
2)
promover el intercambio de información pertinente, incluida la información sobre formas existentes de cooperación administrativa (bilateral) entre los Estados miembros y/o los interlocutores sociales;
3)
examinar las cuestiones, las dificultades y los problemas específicos que puedan surgir en relación con la implementación y aplicación práctica de la Directiva 96/71/CE o las medidas nacionales de ejecución, así como su aplicación en la práctica;
4)
examinar cualquier dificultad que pueda surgir en la aplicación del artículo 3, apartado 10, de la Directiva 96/71/CE;
5)
realizar un seguimiento de los logros alcanzados en la mejora del acceso a la información y de la cooperación administrativa y, en ese contexto, entre otras cosas, evaluar las diferentes opciones para prestar un apoyo técnico adecuado al intercambio de información necesario para reforzar la cooperación administrativa, incluido un sistema electrónico de intercambio de información;
6)
examinar las posibilidades de mejorar el cumplimiento efectivo y la aplicación de los derechos de los trabajadores y proteger su posición, en caso necesario;
7)
realizar un examen pormenorizado de los problemas que plantea la ejecución práctica transfronteriza de la legislación, para solucionar los problemas existentes, mejorar la aplicación práctica de los instrumentos jurídicos en vigor y mejorar la ayuda mutua entre Estados miembros, si es necesario.
Artículo 3
Composición - Nombramiento
1. Cada Estado miembro designará a dos representantes en el Comité. También podrá designar dos suplentes.
Al designar a sus representantes, los Estados miembros deben cooperar con los organismos públicos responsables del control de la legislación aplicable a los trabajadores desplazados, como los servicios de inspección laboral. También podrán implicar a los interlocutores sociales, de conformidad con el Derecho nacional y/o con la práctica.
2. Podrán asistir a reuniones del Comité como observadores, con arreglo a los procedimientos fijados por sus organizaciones y la Comisión, representantes de las dos partes de la industria a escala comunitaria, así como representantes de los interlocutores sociales de los sectores que recurren con frecuencia a trabajadores desplazados.
Los representantes serán designados por la Comisión a propuesta de los interlocutores sociales pertinentes a escala comunitaria o sectorial.
Este grupo de observadores contará con un máximo de veinte miembros y su composición será la siguiente:
-
cinco miembros que representen a las organizaciones patronales a escala comunitaria,
-
cinco miembros que representen a las organizaciones de trabajadores a escala comunitaria,
-
un máximo de diez representantes de los interlocutores sociales (repartidos uniformemente entre organizaciones patronales y de trabajadores) de los sectores que recurren con frecuencia a trabajadores desplazados.
3. También podrán asistir a las reuniones del Comité, en calidad de observadores, representantes de los Estados AELC-EEE, del Órgano de Vigilancia de la AELC, de los países candidatos y en vías de adhesión y de Suiza.
4. La recogida, tratamiento y publicación de los nombres de los miembros se efectuará con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 45/2001.
Artículo 4
Funcionamiento
1. El Comité estará presidido por la Comisión.
2. De común acuerdo con la Comisión, podrán crearse subgrupos para examinar cuestiones específicas sobre la base de un mandato definido por el Comité. Dichos subgrupos se disolverán tan pronto como hayan cumplido su mandato.
3. De acuerdo con la Comisión, podrá invitarse a participar, caso por caso, en las deliberaciones del Comité o de los subgrupos, cuando resulte útil o necesario, a expertos, que podrán incluir a representantes de organizaciones internacionales con competencia específica en una cuestión objeto de debate.
4. El Comité y sus subgrupos se reunirán habitualmente en los locales de la Comisión, según los procedimientos y el calendario fijados. El Comité podrá ser convocado en otros lugares, en particular a propuesta de un Estado miembro que desee acoger al Comité o a uno de sus subgrupos con ocasión de un evento de interés particular para el Comité, para su subgrupo o sus subgrupos o para dicho Estado miembro.
La Comisión prestará servicios de secretaría. Podrán asistir a las reuniones del Comité y de sus subgrupos otros funcionarios de la Comisión interesados específicamente en las cuestiones tratadas.
5. El Comité aprobará su reglamento interno conforme al modelo de reglamento interno adoptado por la Comisión.
6. La información obtenida por la participación en las deliberaciones del Comité o de un subgrupo no se divulgará si la Comisión considera que se refiere a asuntos confidenciales.
7. La Comisión podrá publicar en Internet resúmenes, conclusiones, conclusiones parciales o documentos de trabajo del Comité en la lengua original del documento en cuestión.
Artículo 5
Reembolso de gastos
La Comisión reembolsará los gastos de viaje y, si procede, de estancia, de los miembros, observadores y expertos invitados en relación con las actividades del Comité con arreglo a las normas de la Comisión sobre retribución de expertos externos.
Los miembros, observadores y expertos invitados no percibirán retribución por sus servicios.
Las necesidades de recursos humanos y administrativos se cubrirán mediante la asignación concedida a la Dirección General gestora en el marco del procedimiento de asignación anual, teniendo en cuenta los condicionantes presupuestarios.
Artículo 6
Entrada en vigor
La presente Decisión surtirá efecto el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 19 de diciembre de 2008.