РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1580/2007 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2007 година
за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (1), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 година за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96 (3), и по-специално член 42 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1182/2007 промени предишния режим за сектора на плодовете и зеленчуците, установен с регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и Регламент (ЕО) № 2202/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно въвеждането на режим за помощ на Общността за производители на определени цитрусови плодове (4).
(2)
Съществуващите правила за прилагане, които обхващат сектора на плодовете и зеленчуците, се съдържат в голям брой регламенти, много от които са били многократно изменяни. Тези правила за прилагане трябва да бъдат променени в резултат на измененията, внесени в режима на плодовете и зеленчуците с Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и предвид придобития опит. Обхватът на промените налага, с цел по-голяма яснота, всички тези правила за прилагане да бъдат събрани в нов, отделен регламент.
(3)
Ето защо следните регламенти на Комисията следва да бъдат отменени:
-
Регламент (ЕО) № 3223/94 от 21 декември 1994 г. относно подробни правила за прилагането на режима на внос на плодове и зеленчуци (5);
-
Регламент (ЕО) № 1555/96 от 30 юли 1996 година относно правила за прилагане на допълнителни вносни мита върху плодове и зеленчуци (6);
-
Регламент (ЕО) № 961/1999 от 6 май 1999 година за определяне на подробни правила за прилагане разширяването на правилата, приети от организациите на производители в сектора на плодовете и зеленчуците (7);
-
Регламент (ЕО) № 544/2001 от 20 март 2001 година относно определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на допълнителната финансовата помощ за оперативните фондове (8);
-
Регламент (ЕО) № 1148/2001 от 12 юни 2001 година относно проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци (9);
-
Регламент (ЕО) № 2590/2001 от 21 декември 2001 година относно одобрение на операциите за проверка на съответствието със стандартите за търговия с пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Швейцария преди внос в Европейската общност (10);
-
Регламент (ЕО) № 1791/2002 от 9 октомври 2002 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Мароко преди внос в Европейската общност (11);
-
Регламент (ЕО) № 2103/2002 от 28 ноември 2002 година относно одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Южна Африка преди внос в Общността (12);
-
Регламент (ЕО) № 48/2003 от 10 януари 2003 година относно определяне на правилата за смесите от пресни плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща търговска опаковка (13);
-
Регламент (ЕО) № 606/2003 от 2 април 2003 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Израел преди внос в Общността (14);
-
Регламент (ЕО) № 761/2003 от 30 април 2003 година относно одобрение на проверките за съответствие със стандартите за търговия с пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Индия преди внос в Европейската общност (15);
-
Регламент (ЕО) № 1432/2003 от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (16);
-
Регламент (ЕО) № 1433/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на оперативните фондове, оперативните програми и финансовата помощ (17);
-
Регламент (ЕО) № 1943/2003 от 3 ноември 2003 година относно определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на помощта за групи производители, които са получили предварително признаване (18);
-
Регламент (ЕО) № 103/2004 от 21 януари 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на интервенционния режим и оттеглянията от пазара в сектора на плодовете и зеленчуците (19);
-
Регламент (ЕО) № 1557/2004 от 1 септември 2004 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, които се прилагат по отношение на определени пресни плодове, които проверки се извършват в Нова Зеландия, преди вноса на плодовете в Общността (20);
-
Регламент (ЕО) № 179/2006 от 1 февруари 2006 година относно въвеждането на система за вносни лицензии за ябълки, внесени от трети страни (21);
-
Регламент (ЕО) № 430/2006 от 15 март 2006 година за одобрение на операции за проверка на съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Сенегал преди вноса им в Общността (22);
-
Регламент (ЕО) № 431/2006 от 15 март 2006 година за одобрение на операции за проверка на съответствие с търговските стандарти, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Кения преди вноса им в Общността (23);
-
Регламент (ЕО) № 1790/2006 от 5 декември 2006 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Турция преди внос в Общността (24).
(4)
За прилагането на Регламент (ЕО) № 1182/2007 следва да бъдат приети подробни правила.
(5)
Следва да бъдат определени пазарни години за плодовете и зеленчуците. Тъй като вече няма схеми за помощ в сектора, които да следват периода на реколтата на въпросните продукти, всички пазарни години могат да бъдат хармонизирани и да съвпадат с календарната година.
(6)
С Регламент (ЕО) № 1182/2007 Комисията е упълномощена да предвиди стандарти за предлагане на пазара за плодовете и зеленчуците, а член 2, параграф 7 от него гласи, че настоящите индивидуални регламенти, които предвиждат такива стандарти, следва да продължат да се прилагат, докато не бъдат приети нови стандарти.
(7)
Изключения или освобождаване от прилагането на стандартите за предлагане на пазара следва да бъдат предоставяни при дадени операции, които са или съвсем незначителни и/или специфични, или се извършват в началото на дистрибуторската верига, или в случая на предназначени за преработка продукти.
(8)
Информацията, която се изисква от стандартите за предлагане на пазара, следва да бъде видима върху опаковката/етикета.
(9)
В отговор на търсенето на някои потребители, на пазара все по-често се срещат опаковки, съдържащи различни видове пресни плодове и зеленчуци. Лоялната търговия изисква пресните плодове и зеленчуци, предлагани в една и съща опаковка, да бъдат еднородни по отношение на качеството. Тази еднородност може да бъде гарантирана за продукти, за които не са приети стандарти на общностно равнище, чрез прибягване до общите разпоредби. За смесите от плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща опаковка следва да бъдат определени изисквания за етикетиране. Те следва да бъдат по-облекчени в сравнение с тези, установени в стандартите за предлагане на пазара, най-вече за да се вземе предвид наличното място върху етикетите.
(10)
Всяка държава-членка следва да посочи контролните органи, които отговарят за извършване на проверките за съответствие на всеки етап от търговията. Един от тези органи следва да бъде отговорен за контактите и координацията между всички други определени за целта органи.
(11)
Тъй като познаването на търговците и основните им характеристики е необходимо средство за извършването на анализ от държавите-членки, от ключово значение е да се изгради база данни за търговците на пресни плодове и зеленчуци във всяка държава-членка.
(12)
Проверките за съответствие следва да се извършват чрез вземане на проби и да се концентрират върху търговци, които е най-вероятно да притежават стоки, които не са в съответствие със стандартите. Като имат предвид характерните особености на националните си пазари, държавите-членки следва да определят правила, които да дават приоритет на проверките на определени категории търговци. За да се осигури прозрачност, тези правила следва да бъдат съобщени на Комисията.
(13)
Държавите-членки следва да гарантират, че износът на пресни плодове и зеленчуци за трети страни съответства на стандартите за предлагане на пазара и да го удостоверят съгласно Женевския протокол за стандартизация на пресни плодове и зеленчуци и на сухи и сушени плодове, сключен в рамките на Икономическата комисия за Европа към ООН и Схемата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) за прилагане на международните стандарти за плодове и зеленчуци.
(14)
Вносът на пресни плодове и зеленчуци от трети страни следва да съответства на стандартите за предлагане на пазара или на еквивалентни на тях стандарти. Следователно проверките за съответствие трябва да се извършват преди тези стоки да влязат на митническата територия на Общността, с изключение на малки партиди, за които контролните органи преценяват, че съществува незначителен риск за несъответствие. В някои трети страни, които осигуряват задоволителни гаранции по отношение на съответствието, предварителните проверки при износ могат да се извършват от контролните органи на тези трети страни. Там, където се прилага тази възможност, държавата-членка следва да проверява редовно ефективността/качеството на проверките преди износ, извършвани от контролните органи на третата страна, и да информира Комисията за резултатите от тези проверки.
(15)
Не се изисква продуктите, предназначени за преработка, да съответстват на стандартите за предлагане на пазара, затова следва да се гарантира, че тези продукти не се продават на пазара като пресни продукти. Такива продукти следва да бъдат етикетирани по подходящ начин, а в някои случаи/когато е възможно - придружени от сертификат за преработка, който удостоверява тяхното крайно предназначение, за да могат да бъдат извършвани проверки.
(16)
Плодовете и зеленчуците, проверявани за съответствие със стандартите за предлагане на пазара, следва да бъдат подложени на същия вид проверки на всички етапи на предлагането на пазара. За тази цел следва да бъдат прилагани насоките за проверка, препоръчвани от Икономическата комисия за Европа към ООН, които са в съгласие със съответните препоръки на ОИСР. Въпреки това трябва да бъдат определени специфични условия за проверките при етапа на продажба на дребно.
(17)
Следва да бъде предвидено признаване на организациите на производители за продуктите, за които те подадат заявление. Когато се иска признаване за продукти, предназначени само за преработка, следва да се гарантира, че те наистина се доставят за преработка.
(18)
С оглед да се помогне постигането на целите на режима на плодовете и зеленчуците и да се осигури функционирането на организациите на производители по ефективен и устойчив начин, последните трябва да бъдат колкото е възможно по-стабилни. Затова следва да се предвиди минимален срок на членство на производител в организация на производители. На държавите-членки следва да бъде дадена възможността да определят сроковете за предизвестие и датите, на които влиза в сила отказът от членство.
(19)
Основните и съществени дейности на организацията на производители трябва да бъдат свързани с концентриране на доставките и предлагането на пазара. Въпреки това организациите на производителите следва да могат да се занимават и с други дейности, независимо дали са от търговски характер. Насърчава се сътрудничеството между организации на производители, като се разрешава търговията с плодове и зеленчуци, закупени изключително от друга призната организация на производители, да не бъде взета предвид при изчисленията, както за целите на основната дейност, така и за други дейности. Що се отнася до разпоредбата за техническите средства, уместно е да се разшири обхватът на това как може да се включи разпоредба чрез членовете на организация на производители.
(20)
Организациите на производители могат да притежават дялове във филиали, които им помагат да увеличат добавената стойност на продукцията на членовете си. Следва да бъдат определени правила за изчисляването на такава предлагана на пазара продукция. Основните дейности на такива филиали следва да бъдат същите като тези на организацията на производители, като се предостави преходен период за адаптиране.
(21)
Следва да бъдат предвидени подробни правила за признаването и функционирането на асоциациите на организациите на производители, транснационалните организации на производители и транснационалните асоциации на организациите на производители, посочени в Регламент (ЕО) № 1182/2007. За да бъде осигурена последователност, тези правила следва да отразяват възможно най-точно правилата, определени за организациите на производители.
(22)
С оглед улесняване на концентрацията на доставките следва да се насърчава сливането на съществуващи организации на производители с цел образуване на нови, чрез изготвяне на правила за сливането на оперативните програми на слетите организации.
(23)
Без по никакъв начин да се нарушава спазването на принципите, съгласно които организацията на производители трябва да бъде образувана по собствена инициатива на производителите и контролирана от тях, трябва да се предвиди възможността за държавите-членки да определят условията за приемане на други физически или юридически лица за членове на организация на производители и/или на асоциация на организации на производители.
(24)
За да се гарантира, че организациите на производители действително представляват минимален брой производители, държавите-членки вземат мерки да гарантират, че дадено малцинство от членове, които произвеждат по-голяма част от продукцията в организацията на производителите, не контролират неправомерно нейното управление и функциониране.
(25)
За да се вземат предвид различните особености на производството и предлагането на пазара в Общността, държавите-членки следва да определят условията за предоставянето на предварително признаване на групи производители, които представят план за признаване.
(26)
За да се насърчи създаването на стабилни организации на производители, способни да допринесат значително за постигане на целите на режима на плодове и зеленчуци, предварително признаване следва да се предоставя само на групи производители, които могат да демонстрират способността си да изпълнят всички изисквания за признаване в рамките на определен срок.
(27)
Следва да бъде определена информацията, която групите производители са длъжни да посочат в плана за признаване. За да се даде възможност на групите производители да изпълнят по-добре изискванията, необходимо е да се разрешат изменения в плановете за признаване. За тази цел следва да се предвиди възможността всяка държава-членка да изисква от организацията на производители да извърши коригиращи действия, така че да се осигури изпълнението на нейния план.
(28)
Групата производители може да отговаря на условията за признаване преди планът за признаване да е завършен. Следва да се предвиди възможността такива групи да подават заявления за признаване едновременно с проектите на оперативните програми. За да се осигури последователност, предоставянето на такова признаване на група производители трябва да означава приключване на плана за признаване, а предоставяната помощ следва да бъде преустановена. Въпреки това, за да се вземе предвид многогодишното финансиране на инвестициите, инвестициите, които отговарят на условията за инвестиционна помощ, следва да могат да бъдат включени в оперативните програми.
(29)
За да се улесни коректното прилагане на системата от помощи и за да бъдат покрити разходите за създаване и административна дейност на групите производители, тази помощ следва да бъде с фиксиран размер. Следва да бъде определена горна граница на този фиксиран размер, за да се вземат предвид бюджетните ограничения. Освен това, като се имат предвид различните финансови потребности на групите производители, които се различават по големината си, тази горна граница следва да бъде определена така, че да бъде в съответствие със стойността на търгуваната продукция на групите производители.
(30)
За да се осигури последователност и плавен преход към статута на призната група производители, към организациите на производители следва да се прилагат еднакви правила по отношение на основните дейности на групите производители и стойността на търгуваната от тях продукция.
(31)
В случай на сливания следва да бъде дадена възможност за отпускане на помощ на групите производители, възникнали в резултат на тези сливания, за да се вземат предвид финансовите потребности на новите групи производители и за да се гарантира правилното прилагане на схемата за помощи.
(32)
За да се улесни използването на схемата за подпомагане на оперативните програми, трябва ясно да се определи продукцията на организациите на производители, предлагана на пазара, включително да се определи кои продукти могат да бъдат взети предвид и на кой етап от предлагането на пазара следва да бъде изчислявана стойността на продукцията. Трябва също така да бъдат допуснати допълнителни методи за изчисление на продукцията, предназначена за търговия, в случай на годишни колебания или недостатъчни данни. За да се предотврати злоупотреба със схемата, на организациите на производители не се разрешава да сменят референтните периоди, по време на изпълнението на програмата.
(33)
За да се гарантира правилното използване на помощта, следва да бъдат определени правила за управлението на оперативните фондове и на финансовите вноски на членовете, като се предостави, доколкото е възможно, повече гъвкавост, при условие че всички производители могат да се облагодетелстват от оперативния фонд и могат демократично да участват в решенията за използването му.
(34)
Следва да бъдат предвидени разпоредби, които определят обхвата и структурата на националната стратегия за устойчиви оперативни програми и националната рамка за екологични действия. Целта им е да се оптимизира разпределението на финансовите ресурси и да се подобри качеството на стратегията.
(35)
В интерес на доброто управление се определят процедури за представяне и одобрение на оперативните програми, включително крайните срокове, така че да може да информацията да бъде преценена по подходящ начин от компетентните органи, и мерките и дейностите, които се включват или изключват от програмите. Тъй като програмите се управляват на годишна основа, следва да се предвиди програмите, които не са одобрени преди дадена дата, да се отлагат с една година.
(36)
Следва да се предвиди годишна процедура за изменението на оперативните програми за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани, за да отчетат всякакви нови условия, които не са били предвидени при първоначалното им представяне. Освен това следва да се предвиди възможността мерките и размерите на оперативния фонд да бъдат променяни в течение на всяка година от изпълнението на съответната програма. Всички подобни изменения следва да се подчиняват на известни граници и условия, определени от държавите-членки и включващи задължително уведомяване на компетентните органи за измененията, за да се гарантира, че одобрените програми поддържат общите си цели.
(37)
За целите на финансовата и правната сигурност следва да бъде изготвен списък с действия и съответни разходи, които не могат да бъдат покрити от оперативни програми.
(38)
В случай на инвестиции в индивидуални стопанства, за да се предотврати неправомерното обогатяване на частно лице, което е тясно свързано с организацията през полезния живот на инвестицията, се определят разпоредби, които да позволят на организацията да възстанови остатъчната стойност на инвестицията, независимо дали инвестицията е собственост на член или на организацията като цяло.
(39)
За да се гарантира правилното прилагане на схемата, следва да се определи каква информация трябва да бъде включена в заявленията за помощ, както и процедурите за изплащане на помощта. За да се предотвратят трудности с паричния поток, организациите на производителите следва да разполагат със система от авансови плащания заедно с подходящи гаранции. Поради същата причина трябва да има и алтернативна система за възстановяване на вече възникнали разходи.
(40)
Следва да бъдат предвидени подробни разпоредби за обхвата и прилагането на мерки за предотвратяване и управление на кризи. Доколкото е възможно, тези правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи, като правото за вземане на решения следва да бъде предоставено на самите държави-членки и организации на производители. Независимо от това обаче правилата следва да гарантират, че злоупотребите се избягват, и следва да се предвидят граници за използването на някои мерки, включително във финансово отношение. Те също така следва да гарантират, че фитосанитарните и екологични изисквания надлежно се спазват.
(41)
Що се отнася до изтеглянето на продукти от пазара, следва да бъдат приети подробни правила, които да отчетат потенциалното значение на тази мярка. По-специално, следва да бъдат изготвени правила относно системата за увеличеното подпомагане за изтеглените от пазара плодове и зеленчуци, които се доставят безвъздмездно като хуманитарна помощ от благотворителни организации и някои други учреждения и институции. В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане за изтеглени от пазара продукти, за да се гарантира, че изтеглянето от пазара няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара. В този контекст, за онези продукти, за които са определени максимални равнища на обезщетения при изтегляне в приложение V към Регламент (ЕО) № 2200/96, е подходящо тези равнища да продължат да бъдат прилагани, след известно увеличаване, за да се отрази фактът, че тези изтегляния в момента се съфинансират. За други продукти, при които опитът не е показал риск от прекомерно изтегляне, е уместно на държавите-членки да бъде позволено да определят максимални равнища на подпомагане. При всички случаи обаче, поради сходни причини, е уместно да се фиксират количествени ограничения за изтегляне по продукти и по организация на производители.
(42)
Следва да бъдат приети подробни правила относно националната финансова помощ, която държавите-членки отпускат в региони на Общността, в които степента на организация на производителите е особено слаба, като се определи такава слаба степен на организация. Следва да бъдат предвидени процедури за одобрение на такава национална помощ, както и процедури за одобрение и размер на общностното възстановяване на помощта и изплащането на възстановяванията, както и за съотношението на възстановяване, което трябва да отразява реално приложимите съотношения.
(43)
Следва да бъдат приети подробни правила, по-конкретно процедурни разпоредби, относно условията, при които правилата, определяни от организациите или асоциациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците, могат да бъдат разширени към всички производители, установени в конкретен икономически регион. Освен това, когато продукцията се продава от мястото на производството, следва да се изясни кои правила се отнасят към производителите и кои към купувачите.
(44)
Преди известно време производителите на ябълки в Общността се оказали в трудна ситуация, дължаща се освен всичко друго, и на значително увеличение на вноса на ябълки от някои трети страни в южното полукълбо. Следователно контролът върху вноса на ябълки трябва да бъде подобрен. Подходящият инструмент за постигане на тази цел е механизъм, базиран на издаването на лицензии за внос с условието да бъде представена парична гаранция, с което да се гарантира реалното изпълнение на операциите, за които се иска лицензия. Следва да се прилагат Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (25) и Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти (26).
(45)
Също така следва да бъдат приети подробни правила относно системата на входните цени на плодовете и зеленчуците. Тъй като повечето от въпросните бързоразвалящи се плодове и зеленчуци се доставят на пратки, възникват особени трудности за определянето на стойността им. Следва да бъдат определени възможните методи за изчисляване на входната цена, въз основа на която вносните продукти се класират в Общата митническа тарифа. По-специално, следва да бъдат установени стандартни стойности за внос въз основа на среднопретеглената стойност на средните цени за продуктите и трябва да бъде определена специална разпоредба за случаите, в които не са налични цени за продукти с даден произход. Следва да бъде предвидено и внасяне на гаранция при определени обстоятелства, за да се обезпечи правилното прилагане на системата.
(46)
Следва да бъдат приети подробни правила относно вносното мито, което може да бъде налагано върху дадени продукти в допълнение към митото, определено в Общата митническа тарифа. Допълнителното мито може да бъде налагано, ако обемът на внос на въпросните продукти превишава началните обеми, определени за продукта и за периода на прилагане. Стоки на път към Общността се освобождават от допълнителното мито и следователно за тях следва да бъдат приети специални разпоредби.
(47)
Следва да бъде предвиден подходящ мониторинг и оценка на текущите програми и схеми, за да може тяхната ефективност и ефикасност да бъде оценена както от страна на организациите на производители, така и от страна на държавите-членки.
(48)
Следва да бъдат определени мерки/разпоредби относно вида, формата и средствата за комуникация, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Те следва да включват съобщения от производители и организации на производители до държавите-членки, и съобщения от държавите-членки до Комисията, както и последствията при закъснели или неточни съобщения.
(49)
Следва да бъдат определени мерки за извършването на проверките, за да се гарантира правилното прилагане на настоящия регламент и на Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Тези мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на общностно равнище, така и други необходими допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект. Следва да бъдат предвидени и правила за разрешаването на случаи на очевидни грешки и обстоятелства на непреодолима сила или други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадени ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(50)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за плавния преход от предишната система към новата система, определена с настоящия регламент и прилагането на преходните разпоредби, посочени в член 55 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
(51)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по плодове и зеленчуци,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96, Регламент (ЕО) № 2201/96 и Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Термините, използвани в посочените в параграф 1 регламенти, имат същото значение както в настоящия регламент, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Член 2
Пазарни години
Пазарните години за продуктите, изброени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96, започват на 1 януари и приключват на 31 декември.
ДЯЛ II
КЛАСИФИКАЦИЯ НА ПРОДУКТИТЕ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 3
Изключения и освобождаване от прилагането на стандарти за предлагане на пазара
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на стандартите за предлагане на пазара:
а)
продуктите, които се транспортират до преработвателните предприятия, освен когато изрично са определени минимални критерии за качество за продуктите, предназначени за промишлена преработка в настоящия регламент;
б)
продукти, предлагани на потребителите за тяхно лично ползване в самото стопанство на производителя; и
в)
по решение на Комисията, взето по молба на държава-членка, посредством предвидената в член 46 от Регламент (ЕО) № 2200/96 процедура - продуктите от определен регион, които са продадени в мрежата за търговия на дребно на този регион за целите на утвърдено традиционно местно потребление.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на стандартите за предлагане на пазара в даден производствен район:
а)
продуктите, които се продават или доставят от производителя до местата за подготовка и опаковане или до складовите съоръжения, или се транспортират от неговото стопанство до подобни места; и
б)
продуктите, които се транспортират от складовите съоръжения до местата за подготовка и опаковане.
3. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки могат да освободят следните продукти от изискването да съответстват на стандартите за предлагане на пазара или на някои от разпоредбите на тези стандарти:
а)
продуктите, които са изложени или предлагани за продажба, продавани, доставяни или търгувани по какъвто и да било друг начин от производителя на пазарите на едро, и по-специално на пазарите на производители, разположени в производствения район; и
б)
продуктите, които са транспортирани от тези пазари на едро до местата за подготвяне и опаковка и до складовите съоръжения, разположени в същия производствен район.
В случаите, когато се прилага първата алинея, съответната държава-членка уведомява Комисията за това, както и за предприетите в тази връзка мерки.
4. Пред компетентния орган на държавата-членка е необходимо да се представят доказателства в подкрепа на това, че обхванатите от параграф 1, буква а) и параграф 2 продукти отговарят на определените условия, особено по отношение на тяхното предназначение.
Член 4
Информация върху опаковките
1. Изискваната от стандартите за предлагане на пазара информация върху опаковките, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, трябва да бъде изписана четливо на видно място от едната страна на опаковката като се отпечатва незаличимо върху опаковката или върху етикет, който е неразделна част от опаковката или е прикрепен неподвижно към нея.
2. За стоките, които се превозват в насипно състояние и се товарят направо на превозното средство, предвидената в параграф 1 информация се прилага в документ, придружаващ стоките или прикрепен на видно място вътре в превозното средство.
Член 5
Информация върху опаковките при продажбата на дребно
При продажбата на дребно, когато продуктите са опаковани, информацията върху опаковките, която се изисква от стандартите за предлагане на пазара, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, е четлива и видима.
При предварително опакованите продукти, както е упоменато в Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и Съвета (27), се посочва нетното тегло в допълнение към данните, изисквани от стандартите за предлагане на пазара. Въпреки това при продуктите, които обикновено се продават на бройка, изискването за посочване на нетното тегло не се прилага, ако бройката на продуктите се вижда ясно и се брои лесно отвън, или ако тази бройка е посочена върху етикета.
Продуктите могат да бъдат неопаковани, при условие че продавачът на дребно е в състояние да покаже за предлаганите за продажба стоки карта, на която ясно и разбираемо се вижда информацията, посочена в стандартите за предлагане на пазара и в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 относно разнообразието, страната на произход на продукта и неговия клас.
Член 6
Търговски опаковки
1. Търговските опаковки, съдържащи пресни плодове и зеленчуци с нетно тегло равно на или по-малко от три килограма, могат да съдържат смеси от пресни плодове и зеленчуци от различни видове при следните условия:
а)
продуктите да са еднородни по отношение на качеството и за всеки наличен вид да съответстват на стандартите съобразно разпоредбите на параграф 2;
б)
върху опаковката да има подходящо обозначение съгласно параграф 3; и
в)
тази смес да не е от естество, което може да заблуди потребителя.
2. Продуктите, които се съдържат в опаковки, посочени в параграф 1, следва да бъдат от същия търговски клас качество съгласно приложение I.
В случай че смесите съдържат плодове и зеленчуци, които не са обхванати от стандартите за предлагане на пазара на Общността, те трябва да бъдат класирани в един и същи клас в съответствие с приложение I.
3. Обозначаването на търговските опаковки, посочено в параграф 1, и/или всяка една от опаковките, която ги съдържа, следва да включва най-малко следните указания:
а)
Името и адресът на опаковчика и/или експедитора. Това означение може да се замени:
i)
за всички опаковки с изключение на предварителните опаковки - от официално издадената или приета кодова маркировка, представяща опаковчика и/или експедитора, указана в тясна връзка с препратката „Опаковчик и/или експедитор“ (или еквивалентни съкращения);
ii)
само за предварителните опаковки - от името и адреса на продавача, установен в рамките на Общността и указан в тясна връзка с препратката „Опакован за:“ или еквивалентно означение. В този случай етикетирането включва и код, представящ опаковчика и/или експедитора. Продавачът дава цялата информация, която инспектиращият орган сметне за необходима относно значението на този код;
б)
наименованието на продуктите или видовете, съдържащи се в опаковката;
в)
наименованието на сорта или на търговския вид за всеки един от продуктите, съдържащи се в сместа, за които стандартите за предлагане на пазара на Общността го изискват за несмесените продукти;
г)
страната на произход на всеки един от съответните продукти в непосредствена близост до наименованията на съответните продукти; и
д)
клас.
За плодовете и зеленчуците, обхванати от стандартите за предлагане на пазара на Общността, тези означения заменят предвидените от въпросните стандарти указания.
ГЛАВА II
Проверки за съответствие със стандартите за предлагане на пазара
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 7
Обхват
Настоящата глава определя правилата за държавите-членки при извършването на проверки на всички етапи от предлагането на пазара за съответствие със стандартите за предлагане на пазара, определени съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 8
Компетентни органи
1. Всяка държава-членка определя:
а)
единен компетентен орган, който да отговаря за координацията и контактите в областите, обхванати от настоящата глава, наричан по-надолу „координиращ орган“, и
б)
контролен орган или органи, които да отговарят за прилагането на член 2, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, наричани по-надолу „контролни органи“.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията следните данни:
а)
наименование, пощенски адрес и адрес на електронната поща на координиращия орган, който са определили съгласно параграф 1,
б)
наименование, пощенски адрес и адрес на електронната поща на контролните органи, които са определили съгласно параграф 1, и
в)
точното описание на съответните области на дейност на контролните органи, които са назначили.
3. Координиращият орган може да бъде контролният орган или един от контролните органи, или който и да е друг орган, определен съгласно параграф 1.
4. Комисията публикува списъка с координиращите органи, определени от държавите-членки по начин, който сметне за уместен.
Член 9
База данни за търговците
1. Държавите-членки създават база данни за търговците на плодове и зеленчуци, в която са регистрирани в съответствие с условията, определени в този член, търговците, занимаващи се с предлагане на пазара на пресни плодове и зеленчуци, за които са определени стандарти в съответствие член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
За целите на настоящата глава „търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което държи пресни плодове и зеленчуци, предмет на стандарти за предлагане на пазара, и което има за цел да ги излага или предлага за продажба, да ги продава или търгува по всякакъв друг начин за своя или чужда сметка на територията на Общността и/или да ги изнася в трети страни.
2. Държавите-членки определят условията, съгласно които следните търговци се включват или не в базата данни:
а)
търговци, чиято дейност е освободена от задължението да съответстват на стандартите за предлагане на пазара съгласно член 3; и
б)
физически или юридически лица, чиято дейност в сектора на плодовете и зеленчуците е ограничени или до транспортиране на стоките, или до продажба на малки количества в търговската мрежа на дребно.
3. Когато базата данни се състои от няколко отделни елемента, координиращият орган гарантира, че базата данни, нейните елементи и нейното актуализиране са еднакви. Актуализацията се извършва, по-специално, от контролните органи като се използва информацията, събирана по време на проверките, извършвани на всички етапи на предлагането на пазара.
4. Тази база данни съдържа за всеки търговец регистрационния номер, име, адрес, информация, необходима за неговото класифициране в някоя от категориите, посочени в член 10, по-специално положение в търговската верига, информация относно значимостта на търговеца, информация относно констатациите, направени по време на предишни проверки на всеки търговец, както и всякаква друга информация, която се счита за необходима при проверките.
5. Търговците предоставят информацията, която държавите-членки смятат, че е необходима за създаването и актуализирането на базата данни. Държавите-членки определят условията, съгласно които търговците, които не са установени на тяхна територия, но извършват търговска дейност на тази територия, се регистрират в тяхната база данни.
Раздел 2
Проверки, извършвани на вътрешния пазар
Член 10
Проверки за съответствие, извършвани на вътрешния пазар
1. Държавите-членки въвеждат система за извършване на проверки чрез вземане на проби за съответствие със стандартите за предлагане на пазара на продуктите, притежавани от търговците на всички етапи от предлагането на пазара.
По тази система държавите-членки определят честотата, на базата на анализ на риска от това даден търговец да предлага стоки, които не съответстват на стандартите за предлагане на пазара, с която трябва да бъдат извършвани проверки от контролните органи. Честотата на проверките трябва да бъде такава, че да гарантира спазване на общностните правила за всяка категория първоначално определени търговци.
Този анализ на риска се отнася по-специално до размера на търговците, тяхното положение в търговската верига, констатациите, направени по време на предишни проверки, и други възможни параметри, които се определят от държавите-членки.
Търговците, занимаващи се с подготовката и пакетирането на плодове и зеленчуци, особено в производствения район, са обект на повече проверки, отколкото другите категории търговци. Проверки могат да се извършват и по време на превоз на стоките.
Когато при проверките се откриват значителни нередности, контролните органи увеличават честотата на проверките на съответните търговци.
2. Търговците предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките.
3. Държавите-членки могат да разрешат на търговците, които гарантират постоянна и висока степен на съответствие със стандартите за предлагане на пазара на плодовете и зеленчуците, предмет на тези стандарти по време на етапа на експедиране, да използват при етикетирането на всяка опаковка образеца, посочен в приложение II. Разрешението се дава за срок от три години и може да се подновява.
В допълнение към това, за да могат да се възползват от образеца, търговците трябва:
а)
да имат контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавата-членка;
б)
да имат подходящо оборудване за подготвяне и опаковане на продуктите;
в)
да поемат задължението сами да извършват проверки за съответствие на стоките, които експедират, и да имат регистър, в който се записват всички операции по проверките, които извършват.
Когато търговците не могат повече да гарантират висока и постоянна степен на съответствие или когато не отговарят на едно от условията, посочени във втора алинея, държавата-членка оттегля разрешението, което дава на търговеца за използване на образеца, посочен в приложение II, при етикетирането на всяка опаковка.
4. Координиращият орган съобщава на Комисията разпоредбите на контролната система, както е посочено в параграф 1. Това съобщение включва различните категории търговци, които са били идентифицирани, и честотата на проверките, определена за всеки от тях, а също така, когато е необходимо, подробните условия за прилагане на разпоредбите по параграф 3, подробните условия за прилагане на разпоредбите по член 11, параграф 1, включително минималния дял на проверките за различните засегнати търговци. Той незабавно информира Комисията за последващи изменения на тази система.
5. Контролните органи на държава-членка, на чиято територия е открита партида от стоки, с произход от друга държава-членка, която не съответства на стандартите поради дефекти или други повреди, които биха могли да бъдат открити по време на опаковането, незабавно уведомяват за такива случаи на несъответствия, открити до етапа на продажба на пазара на едро, включително в дистрибуторските центрове, органите на другите държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани.
Член 11
Проверки за съответствие, извършвани при износ
1. Компетентният контролен орган гарантира на етапа на износа чрез проверка за съответствие, че продуктите, предназначени за износ в трети страни, напускат митническата територия на Общността само при условие, че съответстват на стандартите за предлагане на пазара.
Износителите предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките.
2. Държавите-членки могат да определят, за всяка категория търговци и на основата на анализ на риска, минималния дял пратки и количества, които са предмет на контрол за съответствие, извършван от компетентния контролен орган на етапа на износа. Този дял трябва да бъде достатъчен, за да осигури спазването на законодателството на Общността. В случай че проверките установят значителни нередности, контролните органи увеличават дела на пратките и количествата, подлагани на проверка, по отношение на съответните търговци.
Държавите-членки могат да прилагат посочените в първа алинея разпоредби към търговците, които отговарят на следните условия:
а)
предоставят достатъчно гаранции за постоянна и висока степен на съответствие на плодовете и зеленчуците, с които търгуват;
б)
разполагат с контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавата-членка;
в)
поемат задължение да извършат проверка за съответствие на стоките, които предлагат на пазара; и
г)
поемат задължение да водят регистър, съдържащ описание на всички проверки, които са извършили.
3. След приключване на операциите по контрола, споменати в параграф 1, контролният орган издава сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III, за всяка партида, предназначена за износ, и която те смятат, че съответства на стандартите за предлагане на пазара. Когато пратката за износ се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи на дадената пратка.
Когато, в съответствие с параграф 2, партидите, за които се отнася сертификатът за съответствие, не са подложени на проверка от компетентния контролен орган на етапа на износа, означението „самоконтрол (член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 0000/2007)“ трябва да бъде нанесено в клетка 13 (забележки) на сертификата.
4. Декларацията за износ може да бъде приета от компетентния митнически орган, само ако:
а)
стоките са придружени или от сертификата, посочен в параграф 3, или от сертификата, посочен в член 19, параграф 2, или ако
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи по подходящ начин, че съответните партиди са били предмет на издаването на един от тези два вида сертификати.
Член 12
Проверки за съответствие, извършвани при внос
1. Преди освобождаване за свободно обращение продуктите от трети страни се проверяват за съответствие със стандартите за предлагане на пазара.
Вносителите предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките съгласно параграф 2 и член 16, параграф 1.
2. Без да се засяга раздел 3, официалният контролен орган извършва проверка за съответствие на етапа на внос на всяка внесена партида и, когато тези продукти съответстват на изискваните стандарти, издава сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III. Когато пратката за внос се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи дадената пратка.
3. Митническите органи разрешават освобождаване за свободно обращение, само ако:
а)
стоките са придружени от сертификата съгласно параграф 2, от сертификата съгласно член 14, параграф 1, или от сертификата съгласно член 19, параграф 2, или ако
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи по подходящ начин, че съответните партиди са били предмет на издаването на един от тези сертификати.
4. Чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 в случай, че компетентният контролен орган прецени на етапа на вноса, че рисковете от несъответствие със стандартите за предлагане на пазара на някои партиди са малки, той може да не извърши проверка за съответствие на тези партиди. За целта компетентният контролен орган представя на митническия орган подпечатана декларация или го уведомява по друг начин, че процедурите по митническо оформяне могат да бъдат извършени.
За целите на прилагане на първа алинея компетентният контролен орган определя предварително критериите за оценка на риска от несъответствие на партидите, както и на основата на анализ на риска, за всеки вид внос, който е определил, минималния дял пратки и количества, които да бъдат предмет на проверка за съответствие от компетентния контролен орган на етапа на вноса. Всеки дял, определен в съответствие с разпоредбите на настоящия параграф, трябва във всеки случай да бъде значително по-висок от дела, прилаган по силата на член 16, параграф 1.
5. С цел да се постигне по-голямо единство при прилагането на параграф 4 в държавите-членки, Комисията следва да приеме общи насоки за неговото прилагане. Координиращият орган съобщава незабавно на Комисията правилата за прилагане на параграф 4, включително критериите и минималните дялове, посочени в параграф 4, втора алинея, както и всякакви следващи промени в тези правила.
6. Когато при внос от трета страна се установи, че партида от стоки не съответства на стандартите, координиращият орган на съответната държава-членка незабавно уведомява Комисията и координиращите органи на другите държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани, които на свой ред разпространяват тази информация на своята територия, където е необходимо. Уведомяването на Комисията се извършва посредством електронната система, посочена от Комисията.
Раздел 3
Проверки, извършвани от трети страни
Член 13
Одобрение на операциите по проверка, извършвани от трети странипреди внос в Общността
1. По молба на трета страна Комисията може да одобри в съответствие с процедурата, предвидена в член 46 от Регламент (ЕО) № 2200/96, операции по проверка за съответствие, които тази трета страна извършва преди осъществяването на внос в Общността.
2. Одобрението по параграф 1 може да бъде дадено на трети страни, които поискат това и на чиято територия стандартите за предлагане на пазара на Общността или поне еквивалентни стандарти, са спазени за продукти, изнасяни за Общността.
Одобрението уточнява официалния орган в третата страна, който отговаря за извършването на операциите по проверка, посочени в параграф 1. Този орган отговаря за контактите с Общността. Одобрението също така определя контролните органи, които са натоварени с извършването на споменатите проверки, наричани по-нататък „контролни органи на третата страна“.
Одобрението може да се прилага само за продукти с произход от съответната трета страна и може да бъде ограничено до някои определени продукти.
3. Контролните органи на третата страна са официални органи или официално признати от органа, посочен в параграф 2, които предоставят задоволителни гаранции и разполагат с необходимия персонал, оборудване и съоръжения за извършване на проверки в съответствие с методите, посочени в член 20, параграф 1 или с еквивалентни методи.
4. Списъкът на страните, чиито проверки за съответствие са били одобрени съгласно настоящия член, и въпросните продукти се съдържат в част A от приложение IV. Подробностите за техните официални и контролни органи се съдържат в част Б от същото приложение, а образците на сертификати, посочени в член 14, се съдържат в част В от същото приложение.
Член 14
Сертификати
1. Контролните органи на третата страна издават за всяка партида, проверена преди влизането ѝ на митническата територия на Общността, сертификат за съответствие, описан в приложение III, или друг вид формуляр, одобрен от Комисията и третата страна. Когато пратката за внос се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи дадената пратка.
Моделите на формуляри, на основата на които се изготвят сертификатите, предвидени в първа алинея, се определят в рамките на одобрението, посочено в член 13, параграф 1.
2. Сертификатът носи обозначението „оригинал“. Ако са необходими допълнителни екземпляри, те трябва да носят означението „копие“. Компетентните органи на Общността могат да приемат за валиден единствено оригинала на сертификата.
Формулярът е с размери 210 × 297 mm; допустимото отклонение в размера на дължината е до 8 mm повече или до 5 mm по-малко. Хартията, която се използва, трябва да бъде бяла, без остатъци от хартиена каша, предназначена за писане и с тегло най-малко 40 g/m2.
Формулярите се отпечатват и попълват на един от официалните езици на Общността.
Формулярите се попълват по механично графичен или сходен метод.
Върху сертификатите не трябва да има зачерквания или допълнителен текст и знаци. Промените се извършват чрез зачеркване на неверните данни и, където е уместно, чрез допълване на необходимото. Всяка извършена промяна се парафира от автора и заверява от органа, издал сертификата.
Всеки сертификат има сериен номер, предназначен да го идентифицира, и носи печата на органа, който го издава, както и подписите на лицето или лицата, упълномощени да го подпишат.
Издаващият орган задържа по едно копие от всеки издаден сертификат.
Член 15
Преустановяване на одобрението
Действието на одобрението може да бъде преустановено от Комисията, ако тя установи, че в значителен брой партиди и/или количества стоките не отговарят на данните, вписани в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третите страни, или когато не е отговорено по задоволителен начин на исканията за последващи проверки, посочени в член 16, параграф 2.
Член 16
Допълнителни проверки, извършвани от държавите-членки
1. Държавите-членки извършват на етапа на внос физически проверки за съответствие със стандартите на продукти, които се внасят съгласно условията, определени в този раздел, като извършват за всяка съответна трета страна проверки за съответствие на базата на значителен дял от пратките и количествата, внасяни съгласно тези условия. Този дял е достатъчен, за да се осигури спазване на правилата на Общността от контролните органи на третата страна. Държавите-членки гарантират, че мерките, определени в член 20, параграф 3, се прилагат спрямо проверените партиди, когато тези партиди не съответстват на стандартите за предлагане на пазара.
Когато при проверките се откриват значителни нередности, държавите-членки незабавно информират Комисията и контролните органи увеличават дела на пратките и количествата, проверявани в съответствие с разпоредбите на този член.
В случай че дадена държава-членка събира такса за покриване на разходите, направени за проверките за съответствие, посочени в настоящия параграф, тази такса се определя в такъв размер, че да отразява по-малкия дял на проверените пратки и количества за тези проверки, отколкото за тези, посочени в член 12.
2. При наличието на основателни съмнения по отношение на автентичността на даден сертификат, посочен в член 14, параграф 1, първа алинея, или по отношение на точността на съдържащите се в него данни, се извършва последваща проверка.
Компетентният орган на Общността изпраща сертификата или копие от него до официалния кореспондент в третата страна, посочен в член 13, параграф 2, втора алинея, като посочва при необходимост причините, които налагат проверка, и всички получени сведения, които дават основание да се смята, че сертификатът не е автентичен или че сведенията, които се съдържат в него, са неточни. Исканията за последваща проверка се довеждат в най-кратки срокове до знанието на Комисията заедно с резултатите от всяка извършена проверка.
Когато се изисква последваща проверка, вносителят на въпросните продукти може да поиска от компетентните контролни органи да извършат проверката за съответствие, предвидена в член 12.
Член 17
Задължения за съобщаване
1. Координиращият орган съобщава на Комисията всяко тримесечие, не по-късно от края на тримесечието, следващо съответното тримесечие, за всяка трета страна или даден продукт, броя на партидите и общите количества, внесени в съответствие с член 13, броя на партидите и количествата, които са били проверени за съответствие, както е предвидено в член 16, параграф 1, и от тези партиди, онези, при които контролните органи са открили несъответствие с данните, посочени в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третата страна, като се уточняват количествата за всяка от тези партиди и видовете дефекти, довели до появата на тази констатация.
2. Митническите органи си сътрудничат тясно с координиращия орган и/или контролните органи, по-конкретно що се отнася до приложението на член 16, параграфи 1 и 2, и им предоставят цялата необходима информация.
Член 18
Административно сътрудничество
1. Прилагането на разпоредбите на настоящия раздел е подчинено на установяването на процедура за административно сътрудничество между Общността и всяка заинтересована трета страна.
За да отговарят на условията на тази процедура, заинтересованите трети държави съобщават на Комисията всякаква информация, свързана с операциите по проверките, и по-специално образци на печатите, използвани от контролните органи на третата държава, както и, когато е необходимо, без отлагане, всякакви промени относно тази информация. Тази информация, както и последващите промени в нея, се предоставят от Комисията на координиращите органи на държавите-членки, които уведомяват митническите органи и останалите компетентни органи.
След установяване на административно сътрудничество и последващите значителни изменения на информацията, съобщена от въпросната трета страна в рамките на това административно сътрудничество и във връзка с имената и адресите на официалния кореспондент и на контролните органи, Комисията прави съобщение, което е публично достояние по начин, който сметне за подходящ.
2. Одобрението на третите държави, посочени в член 13, параграф 4, се прилага от датата на съобщението, посочено в параграф 1 от настоящия член, относно установяването на административно сътрудничество между Общността и третата държава и се обявява публично от Комисията.
Раздел 4
Продукти, предназначени за преработка
Член 19
Продукти, предназначени за преработка
1. За целите на настоящия регламент, продуктите, предназначени за преработка, са пресни плодове и зеленчуци, които са предмет на стандартите за предлагане на пазара и които са транспортирани до преработвателните предприятия, където се преработват в продукти, класирани в тарифна позиция по КН, която е различна от тази на първоначалния пресен продукт.
2. Компетентните контролни органи издават сертификати за промишлено предназначение, както е предвидено в приложение V, за продукти, предназначени за износ в трети страни, и за продукти, внасяни в Общността, когато такива продукти са предназначени за преработка и следователно, съгласно член 3, параграф 1, буква а), не подлежат на съответствие със стандартите за предлагане на пазара. Те се уверяват, че специалните разпоредби относно етикетирането, описани в параграф 4 от настоящия член, са спазени.
3. При внос, след като е издаден един от сертификатите, посочени в параграф 2, компетентният контролен орган незабавно изпраща на координиращия орган на държавата-членка, където ще се осъществява преработката, копие от сертификата и всякаква друга информация, необходима за извършването на евентуални проверки в хода на операциите по преработка. След преработката преработвателното предприятие връща сертификата на компетентния контролен орган, който се уверява, че продуктите наистина са били преработени.
4. Пакетирането на продуктите, предназначени за преработка, трябва да бъде ясно обозначено от опаковчика с думите „предназначен за преработка“ или друго еквивалентно съчетание от думи. При стоки, превозвани в насипно състояние, натоварени директно в някакво превозно средство, това указание се посочва в документ, придружаващ стоките, или върху бележка, поставена на видно място вътре в превозното средство.
5. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, по-конкретно тези, които са свързани със сътрудничество с другите заинтересовани държави-членки, за да се избегне експедирането извън района на производство на стоки, предназначени за продажба на пазара в прясно състояние, като стоки, предназначени за преработка.
Раздел 5
Метод на контрол
Член 20
Метод на контрол
1. Проверките за съответствие, определени в настоящата глава, с изключение на тези в етапа на продажба на дребно на крайния потребител, се извършват в съответствие с методите, посочени в приложение VI, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Държавите-членки определят специфични мерки за проверка на съответствието на етапа на продажба на дребно на крайния потребител.
2. Когато инспекторите определят, че стоките съответстват на стандартите за предлагане на пазара, контролният орган може да издаде посочения в приложение III сертификат за съответствие. При всички случаи този сертификат се издава на етапите на внос или износ.
3. Когато стоките не отговарят на стандартите, контролният орган издава констативен протокол за несъответствие на вниманието на търговеца или негови представители. Стоките, за които е издаден констативен протокол за несъответствие, не могат да бъдат премествани без разрешение на контролния орган, който е издал този констативен протокол. Това разрешение може да бъде взето като се спазват условията, определени от контролния орган.
Търговците могат да решат да приведат в съответствие всичките или някои от стоките. Стоките, приведени в съответствие, не могат да бъдат търгувани преди компетентният контролен орган да се е уверил чрез всички подходящи начини, че стоките наистина са били приведени в съответствие. Той издава, когато е приложимо, сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III, за една партида или част от нея, само след като стоките са били приведени в съответствие със стандартите.
Ако контролен орган приеме искането на търговец да приведе в съответствие стоките в държава-членка, различна от тази, в която е извършена проверката, заключаваща несъответствието на стоките, държавите-членки вземат всички мерки, които считат за необходими, по-специално по отношение на сътрудничеството между тях, за да проверят дали е извършено привеждането в съответствие.
Когато стоките не могат да бъдат приведени в съответствие, нито предназначени за хранене на животни, нито за промишлена преработка, нито за каквато и да било друга нехранителна употреба, контролният орган може, ако е необходимо, да поиска от търговците да вземат необходимите мерки, за да гарантират, че въпросните продукти няма да бъдат предлагани на пазара.
Търговците предоставят цялата информация, която държавите-членки считат за необходима за прилагането на настоящия параграф.
4. За целите на прилагането на настоящата глава, във фактурите и другите придружаващи стоката документи се посочват клас на качество, страна на произход на продуктите и, където е необходимо, предназначението на стоката за преработка. Това изискване не се прилага при етапа на продажба на дребно на крайния потребител.
ДЯЛ III
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ
ГЛАВА I
Изисквания и признаване
Раздел 1
Определения
Член 21
Определения
1. За целите на настоящия дял:
а)
„производител“ означава селскостопански производител, както е посочено в член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
б)
„филиал“ означава дружество, в което една или повече организации на производители, или асоциации на такива организации притежават дялове и което допринася за постигане на целите на организацията на производители или на асоциацията от организации на производители;
в)
„транснационална организация на производители“ е всяка организация, в която поне едно от стопанствата на производители се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на организацията;
г)
„транснационална асоциация на организации на производители“ е всяка асоциация на организации на производители, в която поне една от асоциираните организации се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на асоциацията;
д)
цел „Сближаване“: целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно законодателството на Общността, регулиращо Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
е)
„мярка“ означава едно от следните:
i)
действия, които имат за цел планиране на производството, включително придобиване на дълготрайни активи;
ii)
действия, които имат за цел подобряване или поддържане на качеството на продукта, включително придобиване на дълготрайни активи;
iii)
действия, които имат за цел подобряване на предлагането на пазара, включително придобиване на дълготрайни активи, както и дейности по насърчаване и комуникация, различни от насърчителните и комуникационните дейности, по точка vi);
iv)
научна дейност и експериментално производство, включително придобиване на дълготрайни активи;
v)
действия за обучение, различни от обучението по точка vi), и действия, които имат за цел да насърчават достъпа до консултантски услуги;
vi)
всеки един от шестте инструмента за предотвратяване и управление на кризи, изброени в букви а)-е) от член 9, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
vii)
екологични действия, посочени в член 9, параграф 3, от Регламент (ЕО) № 1182/2007, включително придобиване на дълготрайни активи;
viii)
други действия, включително придобиване на дълготрайни активи, различни от посочените в точки i), ii), iii), iv) и vii), които отговарят на една или повече от целите, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
ж)
„действие“ означава специфична дейност или инструмент за постигането на конкретна оперативна цел, която допринася за постигането на една или повече от целите, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
з)
„вторичен продукт“ означава продукт, който се получава от подготвянето и/или преработката на плодове или зеленчуци, който има положителна икономическа стойност, но не е основният предвиден резултат;
и)
„първи етап на преработка“ означава преработването на плодове и зеленчуци в друг продукт, описан в приложение I към Договора за ЕО. Почистването, нарязването, подрязването, изсушаването и пакетирането на пресни продукти с оглед на предлагането на пазара не се считат за първи етап на преработка;
й)
„междубраншова основа“, както е посочено в член 10, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, означава една или повече от дейностите, описани в член 20, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, одобрени от държавите-членки и съвместно управлявани от организация на производителите или асоциация на организациите на производителите, и най-малко един друг участник в преработката и/или дистрибуторската верига;
к)
„базов показател“ означава показател, който отразява състояние или тенденция, съществуваща в началото на програмния период, който може да даде полезна информация:
i)
при анализа на първоначалното състояние с цел установяване на национална стратегия за устойчиви оперативни програми или оперативна програма;
ii)
като референция, спрямо която резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма могат да бъдат оценени, и/или
iii)
при тълкуването на резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма.
2. Държавите-членки определят съответните юридически лица на своята територия за целите на член 3, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, предвид техните правни и административни структури. Ако е уместно, те предвиждат и разпоредби за ясно определение на части от юридически лица за прилагането на тези членове.
Раздел 2
Изисквания, приложими към организациите на производители
Член 22
Продуктов обхват
1. Държавите-членки признават организациите на производители по член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на продукта или групата от продукти, посочени в заявлението за признаване, за което се взема решение съгласно член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент.
2. Държавите-членки признават организациите на производители по отношение единствено на продуктите, предназначени за преработка, за които могат да гарантира, че се предоставят за преработка било то чрез система за договори за доставка, или по друг начин.
Член 23
Минимален брой членове
При определянето на минимален брой членове от организациите на производители съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки предвиждат, когато един заявител за признаване е изцяло или частично съставен от членове, които сами по себе си представляват юридически лица или ясно определени части на юридически лица, съставени от производители, минималният брой производители може да се изчислява въз основа на броя асоциирани производители във всяко едно от юридическите лица или ясно определените части на юридически лица.
Член 24
Минимална продължителност на членството
1. Минималният срок на членството на производител е не по-малък от една година.
2. Отказът от членство се изпраща на организацията на производители в писмена форма. Държавите-членки определят сроковете за изпращане на предизвестие, които не превишават шест месеца, както и датите, на които отказът влиза в сила.
Член 25
Структури и дейности на организациите на производители
Държавите-членки се уверяват, че организациите на производители имат на свое разположение персонал, инфраструктура и оборудване, необходими за изпълняване на изискванията, определени в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, и осигуряват извършването на основните им функции, по-специално що се отнася до:
а)
познаване на продукцията на членовете си;
б)
събиране, сортиране, съхранение и опаковане на продукцията на членовете си;
в)
търговско и финансово управление и
г)
централизирано счетоводство и система за фактуриране.
Член 26
Стойност или обем на търгуваната продукция
За целите на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 стойността или обемът на търгуваната продукция се изчисляват на същата база като стойността на търгуваната продукция, определена в членове 52 и 53 от настоящия регламент.
Член 27
Предоставяне на технически средства
За целите на член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, счита се, че организация на производители, която е призната за продукт, за който е необходимо предоставяне на техническо средство изпълнява задължението си, когато предостави адекватно ниво на технически средства или тя самата, или чрез членовете си, чрез филиали или чрез подизпълнители.
Член 28
Основни дейности на организациите на производители
1. Основната дейност на организацията на производители е свързана с концентрация на доставките и с пласиране на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната.
2. Стойността на търгуваната продукция на членовете на организацията на производители, както и на членове на други организации на производители, която тя продава, е по-голяма от стойността на другата търгувана продукция, която тя продава.
Това изчисление се базира само на продукти, за които организацията на производителите е призната.
3. Когато се прилага член 52, параграф 7, параграф 2 от настоящия член се прилага mutatis mutandis към въпросните филиали от 1 януари 2012 г.
Член 29
Изнасяне на дейности
Изнасянето на дейности на организация на производители означава, че организацията на производители е сключила търговско споразумение с друг субект, включително един от членовете ѝ или филиал, с цел предоставяне на въпросната дейност. Независимо от това обаче организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантирането на изпълнението на тази дейност и за цялостния контрол на управление и наблюдение на търговското споразумение за предоставянето на дейността.
Първият параграф се прилага mutatis mutandis, когато асоциация на организации на производители възлага дейност на подизпълнител.
Член 30
Транснационални организации на производители
1. Седалището на транснационална организация на производители се установява в държава-членка, в която организацията разполага със значими съоръжения или значителен брой членове и/или реализира значителна част от търгуваната продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на транснационалната организация на производители;
б)
одобряване на оперативната програма на транснационалната организация на производители;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират членовете, по отношение на спазване на изискванията на признаване, както и режима на проверки и санкции. Тези други държави-членки се задължават да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която е установено седалището, и
г)
предоставяне при поискване от страна на другите държави-членки на всякаква необходима информация, включително приложимо законодателство на други държави-членки, в които са разположени членовете, преведена на официалния език на държавите-членки, отправили искането.
Член 31
Сливане на организации на производители
1. При сливането на организации на производители с различни оперативни програми организациите изпълняват програмите си паралелно и отделно до 1 януари на годината след сливането. В такива случаи въпросните организации на производители изискват сливането на оперативните програми да стане чрез изменение в съответствие с разпоредбите на член 66. В противен случай въпросните организации на производители изискват сливането на оперативните програми да стане чрез изменение в съответствие с разпоредбите на член 67.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да разрешат на организации на производители, които отправят искане за това, при наличието на надлежно обосновани причини, да изпълняват отделни оперативни програми паралелно до завършването на тези програми.
Член 32
Членове, които не са производители
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия едно физическо или юридическо лице, което не е производител, може да бъде прието за член на организация на производители.
2. При определяне на условията, посочени в параграф 1, държавите-членки гарантират, по-специално, спазването на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 4, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Физическите или юридическите лица, посочени в параграф 1, не могат:
а)
да бъдат взети предвид за критериите за признаване;
б)
да се ползват пряко от мерките, финансирани от Общността.
Държавите-членки могат да ограничат или забранят правото на тези лица да гласуват по решения относно оперативните фондове при спазване на условията, определени в параграф 2.
Член 33
Демократична отчетност на организациите на производители
Държавите-членки предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или повече от членовете по отношение на управлението и дейността на организация на производители, които включват най-малко правото на глас.
Раздел 3
Асоциации на организации на производители
Член 34
Признаване на асоциации на организации на производители
1. Държавите-членки могат да признават единствено асоциации на организации на производители по член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на дейностите относно посочените в заявлението за признаване продукт или продукти.
2. Асоциация на организации на производители се признава по член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и съответно развива дейност на организация на производители, дори когато предлагането на въпросните продукти на пазара продължава да се извършва от членовете ѝ.
Член 35
Основни дейности на асоциациите на организации на производители
Член 28, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към асоциациите на организации на производители.
Член 36
Членове на асоциации на организации на производители, които не са организации на производителите
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия всяко физическо или юридическо лице, което не е призната организация на производители, може да бъде прието за член на асоциацията на организации на производители.
2. Членове на призната асоциация на организации на производители, които не са признати организации на производители:
а)
не се вземат предвид при критериите за признаване;
б)
не гласуват по решения, свързани с оперативни фондове;
в)
не се ползват пряко от мерките, финансирани от Общността.
Член 37
Транснационална асоциация на организации на производители
1. Седалището на транснационалната асоциация на организации на производители се установява в държава-членка, в която тази асоциация разполага със значителен брой членуващи организации и/или членуващите организации реализират значителна част от търгуваната продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на асоциацията;
б)
одобряване, когато е необходимо, на оперативната програма на асоциацията;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират асоциираните организации по отношение на изпълнение на изискванията за признаване и режима на проверки и санкции. Тези други държави-членки се задължават да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която е установено седалището, и
г)
предоставяне при поискване на всякаква необходима информация, включително приложимо законодателство на други държави-членки, в които се намират членовете, преведена на официалния език на държавите-членки, отправили искането.
Раздел 4
Групи производители
Член 38
Представяне на планове за признаване
1. Юридическото лице или ясно обособена част от юридическото лице представя посочения в член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 план за признаване на компетентния орган на държавата-членка, в която е установено седалището на юридическото лице.
2. Държавите-членки определят:
а)
минималните критерии, на които юридическото лице или ясно обособената част на юридическо лице трябва да отговаря, за да може да представи план за признаване;
б)
правилата за съставяне, съдържание и изпълнение на планове за признаване;
в)
периода, по време на който на бивш член на организация на производители се забранява да се присъедини към група производители след като е напуснал организацията на производители, във връзка с продуктите, за които организацията на производители е била призната, и
г)
административните процедури за одобрението, контрола и изпълнението на плановете за признаване.
Член 39
Съдържание на плановете за признаване
Проектът на план за признаване съдържа най-малко следното:
а)
описание на първоначалното състояние, по-специално във връзка с броя на членовете производители, като се предоставят всички подробности за членовете, продукцията, включително стойността на търгуваната продукция, маркетинг и инфраструктурата, включително инфраструктурата, която е собственост на индивидуални членове на група производители, ако се използва от самата група производители;
б)
предложената дата за започване на изпълнение на плана и неговата продължителност, която не може да превишава пет години; и
в)
дейностите, които следва да се предприемат, за да се получи признаване.
Член 40
Одобрение на планове за признаване
1. Компетентният национален орган взема решение по проекта на план за признаване в рамките на три месеца от получаване на плана заедно с всички необходими документи.
2. След извършване на проверките, посочени в член 113, компетентният национален орган, ако е уместно:
а)
приема плана и предоставя предварително признаване;
б)
изисква промени в плана;
в)
отхвърля плана.
Планът се приема, когато е необходимо, само ако промените, изисквани съгласно буква б), са включени в него.
Той уведомява юридическото лице или ясно обособената част от юридическо лице за своето решение.
Член 41
Изпълнение на планове за признаване
1. Планът за признаване се изпълнява на годишни сегменти с начало 1 януари. Държавите-членки могат да позволят на групите производители да разделят тези годишни сегменти на шестмесечни периоди.
Планът за признаване започва в съответствие с предложената дата съгласно член 39, буква б):
а)
на 1 януари след датата на приемането му от компетентния национален орган, или
б)
веднага след приемането му.
2. Държавите-членки определят условията, при които групи производители могат да поискат изменения в плановете по време на изпълнението им. Тези молби се придружават от всички необходими документи.
3. Компетентният национален орган взема решение за изменения в плановете в рамките на три месеца от получаването на молбата за изменение, след разглеждане на представените доказателства. Когато не е взето решение по дадена молба за изменение в рамките на този срок, молбата се счита за отхвърлена.
Член 42
Заявления за признаване на организация на производители
Групите производители, които изпълняват план за признаване, могат по всяко време да подадат заявление за признаване в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Такива заявления се подават при всички случаи преди края на преходния период, посочен в член 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
От датата, на която се подава такова заявление, въпросната група може да представи проект на оперативна програма съгласно член 64.
Член 43
Основни дейности на групи производители
Член 28 се прилага mutatis mutandis към групи производители.
Член 44
Стойност на търгуваната продукция
1. Член 52 се прилага mutatis mutandis към групи производители.
2. Когато стойността на търгуваната продукция намалее поради надлежно обосновани пред държава-членка причини, които не зависят от отговорността и контрола на групата производители, стойността на търгуваната продукция не може да бъде по-малка от 65 % от декларираната стойност в предишното заявление или заявления за помощ, обхващащи най-скорошния годишен сегмент, както е проверено от държавата-членка, а при липсата на такова - от първоначално декларираната стойност в одобрения план за признаване.
Член 45
Финансиране на планове за признаване
1. Равнищата на помощта, посочена в член 7, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се намаляват наполовина по отношение на търгуваната продукция, която надвишава 1 000 000 евро.
2. Помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, има горна граница от 100 000 евро за всяка група производители за годишен сегмент.
3. Когато сегмент от изпълнението не е за цяла календарна година, посочените в параграф 2 горни граници пропорционално се намаляват.
4. Помощта съгласно член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 се изплаща:
а)
на годишни или шестмесечни вноски в края на всеки годишен или шестмесечен период за изпълнението на плана за признаване, или
б)
на вноски, които обхващат част от годишен период, ако планът започне по време на годишен период или ако признаването бъде получено съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 преди края на годишния период.
За изчисляване на вноските държавата-членка може да използва като база търгуваната продукция, която се отнася за период, различен от периода, по отношение на който се изплаща вноската, когато това е оправдано от гледна точка на контрола. Разликата между периодите следва да бъде по-малка от продължителността на въпросния период.
5. Обменният курс, който е приложим към сумите, посочени в параграфи 1 и 2, е последният обменен курс, публикуван от Европейската централна банка преди първия ден на периода, в рамките на който са предоставени въпросните помощи.
Член 46
Помощ за инвестиции, необходими за получаване на признаване
По отношение на инвестициите, свързани с изпълнението на плановете за признаване, посочени в член 39, буква в) от настоящия регламент, за които се предоставя помощ съгласно член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007:
а)
не се разрешават инвестиции, които има опасност да доведат до нарушаване на конкуренцията, засягаща другите икономически дейности на организацията, и
б)
инвестиции, които водят до пряка или косвена полза от такива мерки, се финансират пропорционално на тяхното използване за секторите или продуктите, за които е предоставено предварителното признаване.
Член 47
Заявление за предоставяне на помощ
1. Дадена група производители представя само едно заявление за помощта, посочена в член 7, параграф 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, в срок от три месеца след края на всеки годишен или шестмесечен период, както е посочено в член 45, параграф 4 от настоящия регламент. Заявлението включва декларация за стойността на търгуваната продукция за периода, за който се иска помощ.
2. Заявления за помощ за шестмесечни периоди се подават, само ако планът за признаване е разделен на шестмесечни периоди, както е посочено в член 41, параграф 1. Всички заявления за помощ се придружават от писмена декларация от групата производители, в която последната декларира, че:
а)
спазва и ще продължи да спазва Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия регламент; и
б)
не е извлякла полза, не извлича полза и няма да извлича полза нито пряко, нито косвено от дублирано финансиране на общностно или на национално равнище за действията, приложими съгласно нейния план за признаване, за които се отпуска финансиране от Общността по силата на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят срока за изплащане на помощта, който в никакъв случай не е по-дълъг от шест месеца от получаване на заявлението.
Член 48
Условия за участие
Държавите-членки оценяват възможността на групите производители да се ползват от помощта съгласно настоящия регламент, за да установят, че отпускането на дадена помощ е надлежно оправдано, като се вземат предвид условията и датата, на която е била отпусната предишна публична помощ на организациите или групите производители, от които произхождат членовете на въпросните групи производители, както и за движението на членове между организациите и групите производители.
Член 49
Участие на Общността
1. Участието на Общността за помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, възлиза на:
а)
75 % от приемливите публични разходи в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
50 % от приемливите публични разходи в останалите региони.
2. Участието на Общността за помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изразено в отпускане на средства или еквивалент на отпускане на средства, не превишава процента приемливи разходи за инвестиции:
а)
50 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
30 % в останалите региони.
Въпросните държави-членки се задължават да участват най-малко с 5 % от приемливите разходи за инвестиции.
Получателите на помощта за приемливи разходи за инвестиции плащат най-малко:
а)
25 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
45 % в останалите региони.
Член 50
Сливания
1. Помощта, посочена в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, може да бъде отпусната или да продължи да се отпуска на групи производители, които са получили предварително признаване и които са резултат от сливането между две или повече групи производители, които са получили предварително признаване.
2. За целите на изчисляването на помощта, която се изплаща по силата на параграф 1, групата производители, образувана в резултат на сливането, замества групите на производители, които са се слели.
3. Когато две или повече групи производители се слеят, новата организация получава правата и задълженията на групата производители, която първа е получила предварително признаване.
4. Когато група производители, която е получила предварително признаване, се слее с призната организация на производители, организацията, която е резултат от това сливане, вече не отговаря на условията за предварително признаване като група производители, нито за помощта, посочена в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Организацията, която е резултат от сливането, продължава да се счита за призната организация на производители, при условие че спазва приложимите изисквания. Ако е необходимо, организацията на производителите изисква промяна в оперативната ѝ програма и за тази цел член 31 се прилага mutatis mutandis.
Въпреки това дейности изпълнени от групи производители преди подобно сливане продължават да отговарят на условията, определени в плана за признаване.
Член 51
Последици от признаването
1. Посочената в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 помощ се прекратява след получаване на признаването.
2. Когато е представена оперативна програма в съответствие с настоящия регламент, държавата-членка гарантира, че няма дублиране на финансирането на мерките, предвидени в плана за признаване.
3. Инвестициите, отговарящи на условията за помощ или разходите, посочени в член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, могат да бъдат продължени в оперативните програми, при условие че съответстват на изискванията на настоящия регламент.
4. Държавите-членки определят срока, започващ да тече след изпълнението на плана за признаване, в рамките на който се изисква от групата производители да бъде призната като организация на производители. Този срок не може да превишава четири месеца.
ГЛАВА II
Оперативни фондове и оперативни програми
Раздел 1
Стойност на търгуваната продукция
Член 52
Основа за изчисление
1. За целите на настоящата глава стойността на търгуваната продукция за организация на производители се изчислява въз основа на продукцията на членове на организации на производители, за които организацията на производителите е призната.
2. Стойността на търгуваната продукция включва продукцията на членовете, които напускат или се присъединяват към организацията на производители. Държавите-членки определят условията за избягване двойното осчетоводяване.
3. Държавите-членки могат да позволят на организациите на производители да включват стойността на вторичните продукти в стойността на търгуваната продукция.
4. Стойността на търгуваната продукция включва стойността на изтеглените от пазара количества, пласирани в съответствие с букви а) и б) от член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изчислени на средната цена на тези продукти, предлагани на пазара от организацията на производители през предходната година.
5. Единствено продукцията на членовете на организацията на производители, предлагана на пазара от самата организация на производители или в съответствие с член 3, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се причислява към стойността на търгуваната продукция.
6. Търгуваната продукция се фактурира франко организацията на производителите:
а)
когато е приложимо, като продукт, който е пакетиран, подготвен или е преминал първи етап на преработка;
б)
без ДДС; и
в)
без вътрешни транспортни разходи, когато разстоянието между пункта за централизирано събиране или опаковане на организацията на производители и пункта за дистрибуция на организацията на производители е значително. Държавите-членки предвиждат намаления, които да се прилагат на фактурираната стойност за продуктите, фактурирани на различни етапи на преработка, доставка или транспорт.
7. Стойността на търгуваната продукция може също да се изчислява франко филиал, на същата основа като посочената в параграф 6, при условие че поне 90 % от капитала на филиала се притежава от:
а)
организацията на производители или асоциацията на организации на производители, или
б)
при одобрение от страна на държавата-членка, от членове, които са кооперации на организациите на производители или на асоциациите на организации на производители, ако това допринася за постигане на целите, изброени в член 3, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
8. При намаляване на продукцията поради климатични събития, болести по растенията или животните или нашествия на вредители, в стойността на търгуваната продукция може да се включи всякакво застрахователно обезщетение във връзка с мерките за застраховане на реколтата, обхванати в раздел 6 на глава III, или еквивалентни мерки, предприемани от организацията на производители.
Член 53
Референтен период
1. Годишната горна граница на помощта, посочена в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се изчислява всяка година на базата на стойността на търгуваната продукция през дванадесетмесечния референтен период, определен от държавите-членки.
2. Референтният период се определя от държавите-членки за всяка организация на производители като:
а)
дванадесетмесечен период, започващ не по-рано от 1 януари три години преди годината, през която се прилага оперативната програма, и завършващ не по-късно от 1 август на същата година, или
б)
средната стойност на три последователни дванадесетмесечни периода, започващи не по-рано от 1 януари пет години преди годината, през която се прилага оперативната програма, и завършващи не по-късно от 1 август на същата година.
3. Дванадесетмесечният период е отчетният период на въпросната организация на производители.
Референтният период не се изменя в рамките на една оперативна програма освен при надлежно обосновани случаи.
4. Когато намаляването на стойността на продукта е възникнало по причини, надлежно доказани съгласно изискванията на държава-членка, и които попадат извън отговорността и контрола на организацията на производители, стойността на търгуваната продукция, посочена в параграф 1, не е по-малка от 65 % от стойността на въпросния продукт през предишния референтен период.
Причините, посочени в първата алинея, се доказват надлежно.
5. Когато наскоро признати организации на производители не разполагат с достатъчни данни за търгуваната продукция за приложението на параграф 2, за стойност на търгуваната продукция може да се счита стойността на продукцията, предназначена за търговия, която е предвидена от организацията на производители за целите на признаването. Това се изчислява като средна стойност от търгуваната продукция за трите предходни години на всички производители, които са членове на организацията на производители, когато е подадено заявление за признаване.
6. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да съберат информация за стойността на търгуваната продукция на организациите на производители, които не са представили оперативни програми.
7. Чрез дерогация от параграфи 1 и 6 стойността на търгуваната продукция за референтния период се изчислява съгласно приложимото законодателство през въпросния референтен период.
Раздел 2
Оперативни фондове
Член 54
Управление
Държавите-членки следят оперативните фондове да се управляват по такъв начин, че да е възможно за външни одитори да идентифицират годишно, проверяват и заверяват приходите и разходите.
Член 55
Финансиране на оперативните фондове
Финансовите вноски в оперативния фонд, посочен в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определят от организацията на производители.
Всички производители имат възможност да се възползват от оперативния фонд и всички производители имат възможност демократично да участват в решения, свързани с използването на фондовете на организацията на производители и финансовите вноски в оперативните фондове.
Член 56
Съобщаване на прогнозираната сума
Организациите на производители съобщават прогнозираните суми за вноската на Общността, вноската на членовете ѝ и на самата организация на производители в оперативните фондове за следващата година на държавите-членки най-късно до 15 септември, заедно с оперативните програми или исканията за одобрение на техните изменения.
Държавите-членки могат да определят по-късна дата от 15 септември.
Изчислението на прогнозираната сума на оперативните фондове се базира на оперативните програми и стойността на търгуваната продукция. Изчислението се разделя между разходите за мерки за предотвратяване и управление на кризи, както и други мерки.
Раздел 3
Оперативни програми
Член 57
Национална стратегия
1. Цялостната структура и съдържание на националната стратегия, посочена в член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определя от 1 януари 2009 г. в съответствие с насоките, определени в приложение VII. Преди тази дата държавите-членки определят цялостната ѝ структура и съдържание. Тя може да включва регионални елементи.
Националната стратегия включва всички взети решения и приети разпоредби от държавите-членки при прилагането на дял III от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия дял.
2. Националната стратегия, включително интегрирането на националната рамка, посочена в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определя преди представянето на проектите за оперативните програми за дадена година. Националната рамка се интегрира, след като е била изпратена до Комисията и, ако е уместно, след като е била изменена, в съответствие с член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Анализът на първоначалното положение е част от процеса на изготвяне на национална стратегия и се извършва под наблюдението на държавата-членка. Тя идентифицира и оценява съответните потребности, подредбата на потребностите по отношение на приоритетите, определянето на целите, които трябва да бъдат постигнати чрез оперативните програми, така че да отговорят на приоритетните нужди, очакваните резултати и количествените цели в сравнение с първоначалното състояние, и изброява най-подходящите инструменти за постигане на тези цели.
4. Държавите-членки също така осигуряват мониторинга и оценяването на националната стратегия и изпълнението ѝ чрез оперативните програми.
Националната стратегия може да бъде изменена, по-специално като се вземат предвид мониторинга и оценяването. Такива изменения се извършват преди представянето на проектите на оперативните програми за дадена година.
5. Държавите-членки определят в националната стратегия максималните проценти от фонда, които могат да бъдат похарчени за индивидуална мярка и/или вид действие и/или разход, с цел да се гарантира подходящ баланс между различните мерки.
Член 58
Национална рамка за екологични действия
1. В допълнение към нотификацията, предвидена по член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки уведомяват Комисията и за всякакви изменения на националната рамка, които са предмет на процедурата, изложена в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Комисията предоставя рамката на другите държави-членки чрез средства, които сметне за подходящи.
2. Рамката определя неизчерпателен списък с екологични действия и условията за тях, приложими в държавите-членки, за целите на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, като за всяко избрано екологично действие посочва:
а)
конкретно поет ангажимент или ангажименти, и
б)
оправдаването на действието, базирано на очакваното въздействие върху околната среда във връзка с нуждите и приоритетите на околната среда.
Член 59
Допълнителни правила на държавите-членки
Държавите-членки могат да приемат правила за допълнение на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и на настоящия регламент относно приемливостта на мерките, действията и разходите в оперативните програми.
Член 60
Връзка с програмите за развитие на селските райони
1. Не се предоставя подпомагане в рамките на програма или програми за развитие на селските райони на държавите-членки, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 за действия, които са обхванати от мерки, посочени в настоящия регламент, при условията на параграф 2.
2. Когато по изключение съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 се предоставя подпомагане в съответствие с член 5, параграф 6 от посочения регламент за мерки, които биха били потенциално приемливи съгласно настоящия регламент, държавите-членки гарантират, че един бенефициер може да получи подпомагане за дадено действие само по една схема.
За тази цел, когато държавите-членки включват мерки, съдържащи такива изключения в програмите им за развитие на селските райони, те гарантират, че националната стратегия съгласно член 57 от настоящия регламент, определя критериите и административните правила, които те ще прилагат в програмите за развитие на селските райони.
Когато е уместно и без да се накърняват разпоредбите на член 10, параграфи 1, 3 и 11 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, равнището на подпомагане за мерките, обхванати от настоящия регламент, не надвишава равнището, приложимо към мерките по програмата за развитие на селските райони.
Подпомагането за екологичните действия, различни от придобиването на дълготрайни активи, се ограничава до максималните суми, определени в приложението към Регламент (ЕО) № 1698/2005 за агроекологични плащания. Тези суми могат да бъдат увеличавани в извънредни случаи, като се вземат предвид специфичните обстоятелства, които трябва да бъдат обосновани в националната стратегия съгласно член 57 от настоящия регламент.
Член 61
Съдържание на оперативните програми и приемливи разходи
1. Оперативните програми включват:
а)
описание на първоначалното състояние, базирано, когато е подходящо, на базовите показатели, описани в приложение XIV;
б)
целите на програмата, като се имат предвид перспективите за продукцията и пазара, и обяснение за това какъв е приносът на програмата към националната стратегия и потвърждение, че тя съответства на националната стратегия, включително по отношение на баланса между дейностите. Описанието на целите се отнася до целите, определени в националната стратегия, и набелязва измерими цели, за да се улесни мониторингът на постепенния напредък при изпълнението на програмата;
в)
подробно описание на мерките, включващи тези за предотвратяване и управление на кризи, съдържащи отделни дейности, които да бъдат предприети, и средствата за постигане на тези цели през всяка година на прилагане на програмата. Описанието посочва степента на различните предложени мерки:
i)
да допълни и да бъде в съответствие с други мерки, включително мерките, финансирани или отговарящи на условията за подпомагане от други фондове на Европейската общност, и по-специално за подпомагане на развитието на селските райони. В този смисъл се прави специфично позоваване, ако е уместно, на мерки, извършени в рамките на предишните оперативни програми;
ii)
не съдържа какъвто и да е риск за двойно финансиране от фондове на Европейската общност;
г)
продължителността на програмата; и
д)
финансовите аспекти, а именно:
i)
методът на изчисляване и размерите на финансовите вноски;
ii)
процедурата за финансиране на оперативния фонд;
iii)
информацията, необходима за обосноваване на различните размери на вноските; и
iv)
бюджетът и графикът за предприемане на действия за всяка година от изпълнението на програмата.
2. Различните екологични действия могат да бъдат съчетавани при условие, че са взаимно допълващи се и съвместими.
Когато екологичните действия се съчетават, равнището на подпомагане взема предвид специфичните предшестващи приходи и допълнителните разходи, произтичащи от съчетаването.
3. Инвестиции, включително тези по договори за лизинг, чийто период на изплащане надвишава продължителността на оперативната програма, могат да се прехвърлят в следваща оперативна програма на надлежно обоснована икономическа база, и по-специално в случаи, когато фискалният период на обезценяване е по-дълъг от пет години.
Когато инвестициите се заменят, остатъчната стойност на заменените инвестиции:
а)
се добавя към оперативния фонд на организацията на производители, или
б)
се изважда от разходите за замяна.
Инвестиции или действия могат да се изпълняват в индивидуални стопанства на членове на организацията на производители, при условие че те допринасят за постигането на целите на оперативната програма. Ако членът напусне организацията на производители, държавите-членки гарантират, че инвестицията или остатъчната ѝ стойност се възстановява, освен ако държавата-членка не предвиди друго.
4 Оперативните програми не включват действия или разходи, посочени в списъка в приложение VIII.
5. Разходите в рамките на оперативните програми, които са отговарят на условията за помощ, се ограничават до реално направените разходи. Все пак държавите-членки могат да установят вместо това стандартни фиксирани суми предварително и по надлежно оправдан начин в следните случаи:
а)
когато такива стандартни фиксирани суми са посочени в приложение VIII;
б)
за допълнителни външни транспортни разходи, сравнени с разходи за пътен превоз, които са направени при използване на железопътен и/или морски транспорт, като част от мярка за опазване на околната среда, и
в)
за допълнителни разходи и пропуснати ползи в резултат на екологични действия, изчислени в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1974/2006.
Държавите-членки извършват преглед на такива суми на всеки пет години.
6. За да отговаря едно действие на условията за приемливост, повече от 50 % от продуктите в стойностно изражение, които са отнасят до него, следва да бъдат тези, за които организацията на производители е призната. За да бъдат включени в тези 50 %, продуктите следва да произлизат от членове на организацията на производители или от членове на друга организация на производители. Съответните правила от член 52 се прилагат при изчисляване на стойността.
Член 62
Документи, които трябва да се представят
Оперативните програми се съпровождат от:
а)
доказателство за учредяване на оперативен фонд;
б)
писмена декларация от организацията на производители, че се задължава да спазва Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия регламент; и
в)
писмена декларация от организацията на производители, че тя не получава и няма да получава, пряко или косвено, друго финансиране от страна на Общността или съответната държава, по отношение на действия, които могат да бъдат финансирани съгласно настоящия регламент.
Член 63
Частични оперативни програми
1. Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държава-членка може да разреши на асоциация на организации на производители да представи собствена частична оперативна програма, която се състои от действия, които са идентифицирани, но не се изпълняват от двама или повече членове на организации на производители в техните оперативни програми.
2. За частични оперативни програми се прилагат същите правила, както и за другите оперативни програми и те се разглеждат заедно с оперативните програми на членовете-организации на производители.
3. Държавите-членки гарантират, че:
а)
дейностите са изцяло финансирани от вноските на съответните организации на производители, изплатени от оперативните фондове на тези организации;
б)
дейностите и съответното финансово участие са изброени в оперативната програма на всяка участваща организация на производители; и
в)
няма риск от дублиране на помощта и че член 60 се прилага mutatis mutandis.
Член 64
Срок за представяне
Оперативните програми се представят за одобрение от организацията на производители от компетентните органи в държавата-членка, в която се намира седалището на организацията на производители, най-късно до 15 септември в годината, предшестваща тази, през която програмите трябва се изпълняват. Независимо от това държавите-членки могат да отложат тази дата.
Когато юридическо лице или ясно обособена част от юридическо лице, включително група производители, представи заявление за признаване като организация на производители, то може в същото време да представи посочената в алинея първа оперативна програма за одобрение. За да бъде одобрена програмата, е необходимо да се получи признаване не по-късно от крайната дата, посочена в член 65, параграф 2.
Член 65
Решение
1. В зависимост от случая компетентните национални органи:
а)
одобряват размерите на фондовете и програмите, които отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и тези от настоящата глава;
б)
одобряват програми, при условие че организациите на производители приемат някои изменения; или
в)
отхвърлят програмите или част от програмите.
2. Компетентните национални органи вземат решения по програмите и фондовете най-късно до 15 декември на годината, в която са представени.
Държавите-членки уведомяват организациите на производители за тези решения най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини компетентният национален орган може да вземе решение по отношение на оперативна програма и фондовете не по-късно от 20 януари след датата на заявлението. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината, която следва заявлението.
Член 66
Изменения на оперативните програми за следващи години
1. Организациите на производители могат да поискат изменения на оперативните програми, включително ако е необходимо удължаване на продължителността им до обща продължителност от пет години, най-късно до 15 септември, за да бъдат приложени от 1 януари следващата година.
Въпреки това държавите-членки могат да отложат датата за представяне на искания.
2. Исканията за изменения се придружават от документи, посочващи причината, характера и последствията от промените.
3. Компетентният орган взема решения за искания за изменения в оперативни програми най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини държавите-членки могат да вземат решение за изменение на оперативни програми не по-късно от 20 януари след датата на заявлението. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината, която следва заявлението.
Член 67
Изменения на оперативни програми през текущата година
1. Държавите-членки могат да разрешат изменения на оперативни програми през текущата година при определени от тях условия.
2. Компетентните национални органи могат да разрешат на организациите на производители през текущата година:
а)
да приложат само частично оперативните си програми;
б)
да променят съдържанието на оперативната програма, включително, ако е необходимо, да удължат продължителността ѝ до обща продължителност от пет години;
в)
да увеличат размера на оперативния фонд с максимум 25 % и да го намалят с процент, който ще бъде определен от държавите-членки, от първоначално одобрения размер при условие, че са спазени общите цели на оперативната програма. Държавите-членки могат да увеличат този процент в случай на сливания на организации на производители съгласно член 31, параграф 1.
3. Държавите-членки определят условията, при които оперативните програми могат да бъдат изменяни през текущата година без предварително одобрение от страна на компетентните национални органи. Тези изменения отговарят на условията за отпускане на помощ, само ако организацията на производители е уведомила незабавно компетентните органи.
Член 68
Формат на оперативните програми
1. Оперативните програми се прилагат на годишни периоди от 1 януари до 31 декември.
2. Оперативните програми, одобрени най-късно на 15 декември, се прилагат от 1 януари следващата година.
Прилагането на програмите, одобрени след 15 декември, се отлага с една година.
Чрез дерогация от първа и втора алинея от настоящия параграф, когато се прилага член 65, параграф 2, трета алинея или член 66, параграф 3, втора алинея, изпълнението на оперативните програми, одобрени в съответствие с тези разпоредби, започва не по-късно от 31 януари след одобрението им.
Раздел 4
Помощи
Член 69
Одобрен размер на помощта
Държавите-членки съобщават на организациите на производители и на асоциациите на организации на производители одобрения размер на помощта, както се изисква съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, най-късно до 15 декември.
Когато се прилагат член 65, параграф 2, трета алинея или член 66, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент, държавите-членки съобщават одобрения размер на помощта не по-късно от 20 януари.
Член 70
Заявления
1. Организациите на производители представят заявление за помощ или остатъка от нея на компетентните органи за всяка оперативна програма, за която се иска помощ най-късно на 15 февруари от годината след тази, за която се иска помощ.
2. Заявленията се придружават от документи, които посочват:
а)
исканата помощ;
б)
стойността на търгуваната продукция;
в)
финансовите вноски, които се събират от членовете ѝ, и вноските на самата организация на производители;
г)
възникналите разходи по отношение на оперативната програма;
д)
разходите за предотвратяване и управление на кризи, разпределени на действия;
е)
дела от оперативния фонд, изразходван за мерки за предотвратяване и управление на кризи, разпределен по действия;
ж)
съответствие с член 9, параграф 2, член 9, параграф 3, букви а) и б) и член 10 от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
з)
писмена декларация, че не са получили дублиране на общностно или национално финансиране по отношение на мерките и/или действията, които отговарят на условията за помощ съгласно настоящия регламент; и
и)
при заявление за плащане на стандартна фиксирана сума съгласно член 61, параграф 4, доказателство за изпълнението на въпросното действие.
3. Заявленията могат да включват планирани, но неизвършени разходи, ако се докажат следните елементи:
а)
въпросните действия не са могли да бъдат извършени най-късно до 31 декември в годината на прилагане на оперативната програма поради причини, независещи от съответната организация на производители;
б)
тези дейности могат да бъдат извършени най-късно до 30 април следващата година; и
в)
еквивалентна вноска от организацията на производители остава в оперативния фонд.
Помощта се изплаща и внесената гаранция в съответствие с член 72, параграф 3 се освобождава само при условие, че се представи доказателство за изпълнението на планирания разход, посочен в първа алинея, буква б), най-късно до 30 април от годината след тази, за която е бил планиран въпросният разход, и на основата на действително установеното право да бъде получена помощ.
4. Когато заявленията са представени след датата, предвидена в параграф 1, помощта се намалява с 1 % за всеки ден закъснение.
В изключителни и надлежно обосновани случаи компетентните органи могат да приемат заявления след датата, предвидена в параграф 1, ако необходимите проверки са били извършени и срокът за плащане, предвиден в член 71, е спазен.
Член 71
Изплащане на помощта
Държавите-членки изплащат помощта най-късно до 15 октомври на годината след годината на изпълнение на програмата.
Член 72
Авансови плащания
1. Държавите-членки могат да разрешат на организациите на производители да подават заявления за авансови плащания на частта от помощта, съответстваща на предвидимите разходи, произтичащи от оперативната програма през три - или четиримесечния период, започващ от месеца, в който е подадено заявлението.
2. Заявления за авансови плащания се подават по решение на държавата-членка на тримесечие - през януари, април, юли и октомври - или на четиримесечие - през януари, май и септември.
Общите авансови плащания, направени през дадена година, не могат да надвишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма.
3. Авансите се изплащат след внасяне на гаранция, равна на 110 % от тях в съответствие с Регламент № (ЕИО) 2220/85.
Държавите-членки определят условия, гарантиращи, че финансовите вноски в оперативния фонд са събрани в съответствие с членове 54 и 55 от настоящия регламент, а сумите от предишните авансови плащания са били действително изразходвани.
4. Заявленията за освобождаване на гаранции могат да бъдат представени през текущата програмна година и се придружават от съответните документи.
Гаранциите се освобождават по отношение на до 80 % от платените аванси.
5. Основното изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 обхваща изпълнението на дейностите, определени в оперативните програми, при спазване на задълженията, предвидени в член 62, букви б) и в) от настоящия регламент.
В случай на неспазване на основните изисквания или на сериозно нарушение на задълженията, предвидени в член 62, букви б) и в), гаранцията се задържа, независимо от другите санкции, приложими в съответствие с раздел 3 на глава V.
В случай на неспазване на други изисквания, гаранцията се задържа пропорционално на сериозността на нарушението, което е било установено.
6. Държавите-членки определят минимална сума и срокове за авансовите плащания.
Член 73
Частични плащания
Държавите-членки могат да разрешат на организации на производители да кандидатстват за изплащане на онази част от помощта, която съответства на разходите, направени в резултат на оперативната програма.
Заявления могат да се подават по всяко време, но не повече от три пъти през дадена година. Те се придружават от подходящи подкрепящи документи.
Общите плащания по отношение на заявленията за части от помощта не могат да превишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма или от реалните разходи, което от двете е по-малко.
Държавите-членки могат да определят минимална сума и срокове за частичните плащания.
ГЛАВА III
Мерки за предотвратяване и управление на кризи
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 74
Избор на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Държавите-членки могат да предвидят една или повече от мерките, описани в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, да не се прилагат на тяхна територия.
Член 75
Заеми за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Заеми, които се вземат за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи съгласно член 9, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007, периодът на плащане на които превишава срока на оперативната програма, могат да бъдат пренесени към следваща оперативна програма при надлежно обосновани икономически основания.
Раздел 2
Изтегляния от пазара
Член 76
Определение
Настоящият раздел определя правилата по отношение на изтеглянията от пазара, разглеждани в член 9, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007. За целите на настоящата глава „продукти, изтеглени от пазара“, „изтеглени продукти“ и „продукти, които няма да се предлагат за продажба“ означават продукти, които са изтеглени от пазара по такъв начин.
Член 77
Стандарти за предлагане на пазара
1. Когато за даден продукт съществува стандарт за предлагане на пазара, както е посочено в член 2, параграфи 2 и 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изтегленият от пазара продукт трябва напълно да съответства на тези стандарти, с изключение на разпоредбите за търговския вид и обозначаването на продуктите. Продуктите могат да бъдат изтеглени от пазара в насипно състояние, при което всички размери са заедно, при условие че се спазват минималните изисквания за клас II, по-специално по отношение на качеството и размера.
Въпреки това миниатюрната продукция, така както е определена в съответните стандарти, трябва да съответства на приложимите стандарти за предлагане на пазара, включително на разпоредбите, отнасящи се до търговския вид и обозначаването на продуктите.
2. Ако за даден продукт не съществуват стандарти за предлагане на пазара, изтеглените от пазара продукти трябва да отговарят на минималните изисквания, посочени в приложение IX. Държавите-членки могат да създадат допълнителни правила, допълващи тези минимални изисквания.
Член 78
Среден тригодишен период за изтегляне от пазара за безвъздмездно разпространение
Таванът от 5 % от обема на търгуваната продукция, посочен в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се изчислява въз основа на средно аритметично на всички обеми продукти, за които организацията на производители е призната и които се търгуват чрез организацията на производители през предходните три години.
За наскоро признатите организации на производители данните за пазарните години преди признаването са:
а)
когато организацията е била група производители, еквивалентните данни за тази група производители, ако са приложими, или
б)
приложимият за признаването обем.
Член 79
Предварителна нотификация за операции по изтегляне на продукти от пазара
1. Организациите на производители и асоциациите на организации на производители предварително уведомяват компетентните национални органи чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път за всяка операция по изтегляне на продукти от пазара, която възнамеряват да предприемат. В тази нотификация се уточняват по-специално списъкът на продуктите, подложени на интервенция, и техните основни характеристики съгласно съответните стандарти за предлагане на пазара, очакваното количество от всеки засегнат продукт, тяхното предвидено предназначение и мястото, където изтеглените от пазара продукти могат да бъдат проверени, както е предвидено в член 110. Нотификациите включват сертификат, който удостоверява, че изтеглените продукти съответстват на приложимите стандарти за предлагане на пазара или на минималните изисквания, посочени в член 77.
2. Държавите-членки определят подробни правила за организациите на производители що се отнася до нотификациите, посочени в параграф 1, по-специално по отношение на сроковете.
3. В сроковете, посочени в параграф 2, държавите-членки:
а)
или извършват проверката, както е посочено в член 110, параграф 1, след която, ако не са открити никакви нередности, разрешават операцията по изтегляне на продукти от пазара, така както е отбелязано след проверката; или
б)
в случаите, посочени в член 110, параграф 3, не извършват проверката, както е посочено в член 110, параграф 1, в който случай уведомяват за това организацията на производители чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път и разрешават операцията по изтегляне от пазара, така както е обявена.
Член 80
Подпомагане
1. Подпомагането, включващо както вноската на Общността, така и вноската на организацията на производители, за изтеглените от пазара количества е не по-голямо от размера, определен в приложение X за продуктите, посочени в това приложение. За други продукти държавите-членки определят максималните размери на подпомагането.
2. Изтеглените от пазара продукти не следва да превишават 5 % като дял от обема на търгуваната продукция за всеки един продукт във всяка една организация на производители.
Обемът на търгуваната продукция се изчислява като среден обем от търгуваната продукция за предходните три години. Ако няма такава информация, се използва обемът на търгуваната продукция, за която организацията на производители е била призната.
Процентите, посочени в първа алинея, са средногодишните проценти за период от три години, с допустима грешка от 3 % годишно.
Член 81
Предназначение на изтеглените от пазара продукти
1. Държавите-членки определят разрешимите предназначения за продуктите, които подлежат на изтегляне от пазара. Те приемат разпоредби, за да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от изтеглянето или предназначението на продуктите. Разходите, направени от организациите на производители за спазване на тези разпоредби, подлежат на възстановяване като част от подпомагането за изтегляне от пазара съгласно оперативната програма.
2. Предназначенията, посочени в параграф 1 от настоящия член, включват безвъздмездно разпространение, което означава посочените в член 10, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и други сходни предназначения, одобрени от държавите-членки.
Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки за улесняване на контактите и сътрудничеството между организациите на производители и получателите, които те са одобрили, по тяхно искане, за безвъздмездно разпространение.
3. Прехвърлянето на продуктите към преработвателната индустрия е възможно само при условие, че в резултат на това няма да се получи нарушаване на конкуренцията за засегнатите отрасли в рамките на Общността или за внесените продукти.
Член 82
Транспортни разходи
1. Транспортните разходи за безплатната дистрибуция на всички изтеглени от пазара продукти се възстановяват в рамките на оперативната програма по фиксирани суми в зависимост от разстоянието между точката на изтегляне и мястото на доставката, определено в приложение ХI.
В случай на морски транспорт Комисията определя транспортните разходи, които могат да бъдат възстановени въз основа на реалните транспортни разходи и разстоянието. Така определеното обезщетение не може да превишава разходите при наземен транспорт при най-краткия път между мястото на натоварване и теоретичната точка на излизане. Коригиращ коефициент от 0,6 се прилага за сумите, посочени в приложение XI.
2. Транспортните разходи се изплащат на страната, която действително поема финансовия разход за въпросната транспортна операция.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на получаващите организации;
б)
количествата от въпросните продукти;
в)
приемане от страна на получаващите организации и използваните транспортни средства; и
г)
действително извършените транспортни разходи.
Член 83
Разходи за сортиране и опаковане
1. Разходите за сортиране и опаковане на пресни плодове и зеленчуци, изтеглени от пазара за безвъздмездно разпространение, се възстановяват в рамките на оперативните програми по фиксирана сума от 132 евро на тон нетно тегло в случай на продукти в пакети от по-малко от 25 килограма нетно тегло.
2. Опаковките на продуктите, предназначени за безвъздмездно разпространение, съдържат европейския символ заедно с един или повече от надписите, посочени в приложение ХII.
3. Разходите за сортиране и опаковане се изплащат на организациите на производители, които са извършили тези операции.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на получаващите организации;
б)
количествата от въпросните продукти; и
в)
приемане от страна на получаващите организации, уточняващи търговския вид.
Член 84
Условия за получателите на изтеглени от пазара продукти
1. Получателите на изтеглени от пазара продукти, посочени в член 10, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се задължават:
а)
спазват настоящия регламент;
б)
да водят отделно материална и финансова отчетност, които отразяват в подробности въпросните операции;
в)
приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността; и
г)
да предоставят подкрепящи документи за крайното предназначение на всеки един продукт под формата на приемо-предавателен протокол (или еквивалентен документ), който удостоверява, че изтеглените продукти са били приети от трета страна с цел безвъздмездно разпространение.
Независимо от това държавите-членки могат да решат получателите да не водят отчетност или счетоводство, посочени в първа алинея, буква б), ако получават само малки количества и когато считат, че рискът е малък. Това решение и обосновката му се регистрират;
2. Получателите на изтеглените продукти за друго предназначение се задължават да:
а)
спазват настоящия регламент;
б)
водят отделно материална отчетност и финансово счетоводство за въпросните операции, ако държавите-членки считат за уместно, въпреки факта, че продуктът е бил денатуриран преди доставката;
в)
приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността; и
г)
не искат допълнителна помощ за алкохола, произведен от въпросните продукти, в случай на изтегляне на продукти, предназначени за дестилация.
Раздел 3
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
Член 85
Определения за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, означава общата реколта от нетъргувани продукти в дадена площ, извършено преди започването на нормалната реколта. Въпросните продукти все още не са били увредени преди бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени поради климатични причини, болест или друго.
2. За небране се говори, когато от въпросната площ не е добита търговска продукция по време на нормалния производствен цикъл. Въпреки това унищожаването на продуктите поради климатични събития или болест не се счита за небране на реколтата.
3. Брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небрането са допълнителни и различни от нормалните практики за култивиране.
Член 86
Условия за прилагане на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Във връзка с мерките за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мерките, включително за предварителни нотификации за небране или бране на плодове и зеленчуци докато са още зелени, съдържанието и крайните им срокове, за равнището на обезщетение, което следва да бъде изплатено, и за прилагането на мерките, както и списъка с продуктите, отговарящи на изискванията на тези мерки;
б)
приемат разпоредби, които да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от прилагането им;
в)
гарантират, че е възможно да се провери правилното извършване на мерките, и не одобряват прилагането им в противен случай;
г)
прилагат необходимите проверки, за да гарантират правилното извършване на мерките, включително във връзка с разпоредбите от букви а) и б).
2. Организациите на производители и асоциациите на тези организации уведомяват компетентните национални органи чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път за всяка операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, която предприемат.
В първата нотификация за всяка една година и за всеки един продукт те следва да включат анализ, основан на очакваната пазарна ситуация, която оправдава брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, като мярка за предотвратяване на кризи.
3. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране не се прилагат едновременно за един и същ продукт или в една и съща площ, през една и съща година или през две последователни години.
4. Сумите за обезщетение за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, включващи както участието на Общността, така и участието на организацията производител, представляват плащания за хектар, определени от държавите-членки по силата на параграф 1, буква а):
а)
на такова равнище, че да се покрият допълнителните разходи, възникнали от прилагането на мярката, като се взема предвид необходимото екологично и фитосанитарно управление за спазване на разпоредбите, приети съгласно параграф 1, буква б), или
б)
на такова равнище, че да покриват не повече от 90 % от максималното равнище на подпомагане за изтегляне от пазара съгласно член 80.
Раздел 4
Насърчаване и комуникация
Член 87
Прилагане на мерките за насърчаване и комуникация
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на мерките за насърчаване и комуникация. Тези разпоредби дават възможност за бързо прилагане на мерките, когато е необходимо.
2. Действия в рамките на мерките за насърчаване и комуникация са допълнителни към текущите действия за насърчаване и информация, които се прилагат от въпросната организация на производители.
Раздел 5
Обучение
Член 88
Прилагане на мерки за обучение
Във връзка с мерките за обучение държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки.
Раздел 6
Застраховане на реколтата
Член 89
Цел на мерките за застраховане на реколтата
Действията по застраховане на реколтата се ръководят от организация на производители, която допринася за предпазването на доходите на производителите и за покриването на пазарни загуби, понесени от организацията на производители и/или членовете ѝ в случай на природни бедствия, климатични събития и, когато е уместно, болести и нашествия на вредители.
Член 90
Прилагане на мерките за застраховане на реколтата
1. Във връзка с мерките за застраховане на реколтата държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че мерките по застраховането на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително национално финансиране в подпомагане на мерките за застраховане на реколтата, които се възползват от оперативния фонд. Въпреки това общата публична помощ за застраховане на реколта не може да надвишава:
а)
80 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени към природни бедствия;
б)
50 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу:
i)
щети по буква а) и срещу други щети, причинени от неблагоприятни климатични събития; и
ii)
щети, причинени от болести по животните или растенията или от нашествия на вредители.
Таванът, определен в първа алинея, буква б), се прилага дори и в случаи, при които оперативният фонд отговаря на условията за получаване на общностна финансова помощ от 60 % съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Мерките за застраховане на реколта не покриват застрахователни плащания, които обезщетяват производителите за повече от 100 % от понесените щети, като се взема предвид всички обезщетения, които производителите получават от други схеми за помощ, свързани със застрахования риск.
4. За целите на настоящия член „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено към природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (28).
Раздел 7
Подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
Член 91
Условия за подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
1. Във връзка с подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове държавите-членки приемат подробни разпоредби за изпълнението на тази мярка.
2. През първата, втората и третата година съответно от функционирането на взаимоспомагателния фонд подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове представлява следния дял от вноската на организацията на производители във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
а)
10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно,
б)
5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки.
3. Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени от организация на производители като подпомагане за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове.
Раздел 8
Държавна помощ за мерки за предотвратяване и управление на кризи
Член 92
Подробни разпоредби в националните стратегии
Държавите-членки, които изплащат държавна помощ в съответствие с член 43, втора алинея, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, определят подробни разпоредби за изпълнението на тази разпоредба в националните си стратегии.
ГЛАВА IV
Национална финансова помощ
Член 93
Степен на организираност на производителите
За целите на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 степента на организираност на производители в регион на държава-членка се счита за особено ниска, когато организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители са предлагали на пазара по-малко от 20 % от средната стойност на произведените плодове и зеленчуци през всяка една от последните три години, за които има налични данни.
Член 94
Разрешение за изплащане на национална финансова помощ
1. Държавите-членки отправят искане към Комисията за разрешение за изплащане на национална финансова помощ съгласно член 11, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007 през всяка календарна година до 15 януари от същата година.
Искането се придружава от доказателство, че степента на организираност на производители във въпросния регион е изключително ниска съгласно определението в член 93 от настоящия регламент, както и подробности за въпросните организации на производители, размера на въпросната помощ и делът на финансовите вноски, които са направени съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Комисията одобрява или отхвърля искането в рамките на три месеца след подаването му. Ако Комисията не изрази становище в рамките на този срок, искането се счита за одобрено.
Член 95
Кандидатстване и изплащане на национална финансова помощ
Организациите на производители кандидатстват за националната финансова помощ и държавите-членки изплащат помощта в съответствие с членове 70-73.
Член 96
Максимален дял на възстановяване от Общността на националната финансова помощ
Делът на възстановяване от Общността на националната финансова помощ е в размер на 60 % от националната финансова помощ, отпускана на организацията на производители.
Член 97
Възстановяване от Общността на националната финансова помощ
1. Държавите-членки искат възстановяване от Общността на одобрена национална финансова помощ, действително изплатена на организациите на производители, преди 1 март на годината след годишното изпълнение на оперативните програми.
Искането се придружава от доказателство, че условията, определени в член 11, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007, са били изпълнени през предходните три години, както и от подробности за въпросните организации на производители, размера на действително изплатената помощ и дела на действително направените финансови вноски съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Комисията взема решение за одобрение или отхвърляне на искането.
3. Когато възстановяването от Общността на помощта е било одобрено, приемливите разходи се обявяват пред Комисията в съответствие с процедурата, определена в член 5 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (29).
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Раздел 1
Обмен на информация
Член 98
Отчети на организациите на производители
1. Организациите на производители представят годишни отчети, които придружават заявленията за помощ, за изпълнението на оперативните програми.
Тези отчети се отнасят до следното:
а)
изпълнените оперативни програми през предходната година;
б)
основни изменения на оперативните програми; и
в)
разлики между прогнозирана помощ и помощ, за която е подадено заявление.
2. За всяка изпълнена оперативна програма годишният отчет посочва:
а)
постиженията и резултатите от оперативната програма, базирани, когато е подходящо, на общите показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в приложение XIV, и, когато е уместно, допълнителни показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в националната стратегия; и
б)
обобщение на основните проблеми, възникнали при управлението на програмата, и всякакви предприети мерки за гарантиране на качеството и ефективността на изпълнението на програмата.
Когато е уместно, годишният отчет посочва какви ефективни предпазни средства за защита са предприети в съответствие с националната стратегия и в изпълнение на член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за предпазване на околната среда от повишен натиск в резултат на инвестиции, подкрепени по оперативната програма.
3. За последната година от прилагане на оперативната програма годишният отчет, посочен в параграф 1, се заменя от окончателен отчет.
Окончателните отчети показват до каква степен са изпълнени целите, преследвани от програмата. Тези отчети обясняват промените в действията и/или методите и посочват факторите, които са допринесли за успеха или провала на изпълнението на програмата, които са били или ще бъдат взети под внимание при изготвянето на следващи оперативни програми, или при изменението на съществуващите оперативни програми.
4. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, когато организация на производители не съобщи информация на държавата-членка, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, или когато подадената информация е била неправилна, предвид обективните факти, с които разполага държавата-членка, държавата-членка прекратява одобрението за съответната оперативна програма за следващата година, докато не бъде подадена правилна информация.
Държавата-членка включва в годишния си отчет, посочен в член 99, параграф 3 от настоящия регламент, подробности за подобни случаи.
Член 99
Изисквана информация от държавите-членки
1. Държавите-членки определят единен компетентен орган, отговорен за обмена между Комисията и държавата-членка на информация, която се отнася до организациите на производители, групи производители и асоциации на организации на производители. Те съобщават на Комисията определения орган и координатите за контакт с органа.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията не по-късно от 31 януари общия размер на оперативния фонд, одобрен през тази година за всички оперативни програми. Това съобщение изяснява както общия размер на оперативния фонд, така и общия размер на общностното финансиране за този оперативен фонд. След това тези цифри се разпределят между суми за мерки за предотвратяване и управление на кризи и други мерки.
3. Държавите-членки предават на Комисията не по-късно от 15 ноември през дадена година годишен отчет за организациите на производители и групите производители и оперативните фондове, оперативните програми и плановете за признаване през предходната година. Този отчет по-специално съдържа информацията, посочена в приложение XIII.
Раздел 2
Проверки
Член 100
Единна идентификационна система
Държавите-членки гарантират, че по отношение на всички заявления за помощ, подадени от същата организация на производители или група производители се прилага единна идентификационна система. Тази идентификация е съвместима със системата за регистриране на самоличността, посочена в член 18, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (30).
Член 101
Заявления за помощ
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, държавите-членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявления за подпомагане, искания за признаване или одобрение на оперативната програма, както и молби за плащания.
Член 102
Вземане на проби
Когато е уместно да се извършат проверки чрез вземане на проби, държавите-членки гарантират чрез естеството и честотата им и въз основа на анализ на риска, че проверките са подходящи за въпросната мярка.
Член 103
Административни проверки
Административните проверки се извършват за всички заявления за подпомагане или молби за плащания и обхващат всички възможни и подходящи елементи за проверка чрез административни средства. Процедурите изискват регистрирането на предприетите операции, резултатите от проверката и предприетите мерки по отношение на несъответствията.
Член 104
Проверки на място
1. Всяка проверка на място е предмет на мониторингов доклад, за да могат да се отразят различните аспекти на извършената проверка. Докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъствалите лица;
в)
проверените действия, мерки и документи; и
г)
резултатите от проверката.
2. На получателя може да бъде дадена възможност да подпише доклада, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. При откриване на нередности получателят може да получи копие от мониторинговия доклад.
3. Предварителни известия за проверки на място могат да бъдат изпращани, при условие че целта на проверката не е застрашена от това. Предварителното известие следва да се ограничи до минимално необходимия срок.
4. Където това е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, както и всички други проверки, предвидени в законодателството на Общността относно селскостопански субсидии, се извършват по едно и също време. През 2008 година обаче при необходимост проверките на място могат да бъдат извършвани от различни органи и по различно време.
Член 105
Одобрение на молби за признаване и одобрение на оперативни програми
1. Преди признаването на организация на производители съгласно член 4, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки провеждат предварително посещение на място в организацията на производители, за да проверят съответствието с условията за признаване.
2. Преди да одобри една оперативна програма съгласно член 65, компетентният национален орган проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверки на място, представената за одобрение оперативна програма и, ако е приложимо, молбите за промени в нея. Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
точността на подадената информация съобразно член 61, параграф 1, букви а), б) и д);
б)
съответствието на целите на програмите с член 9 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и с националната рамка и националната стратегия;
в)
приемливостта на действията и приемливостта на предложените разходи;
г)
съгласуваността и техническото качество на програмите, добрата обоснованост на прогнозите и на плана за помощ, както и планирането на изпълнението му. Проверките ще удостоверят дали са поставени измерими цели, чието постигане да може да бъде наблюдавано и дали поставените цели са постижими чрез изпълнение на предлаганите действия; и
д)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимите национални и общностни правила по отношение, по-специално и ако е уместно, на обществените поръчки, държавната помощ и други подходящи задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 106
Проверки на заявленията за помощ за оперативни програми
Преди отпускане на плащане държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, както и проверки на място чрез вземане на проби.
Член 107
Административни проверки на заявления за помощ за оперативни програми
1. Административните проверки на заявления за помощ включват по-специално и, доколкото това е уместно по отношение на въпросното заявление, проверка на:
а)
годишния, и когато е приложимо, на окончателния доклад, предаден заедно със заявлението за изпълнение на оперативната програма;
б)
стойността на търгуваната продукция, вноските в оперативния фонд и направените разходи;
в)
доставянето на продуктите и услугите и истинността на предявените разходи;
г)
съответствието на изпълнените действия с включените действия в оперативната програма, както е одобрена; и
д)
спазването на наложените финансови или други ограничения и тавани.
2. Плащанията, финансирани в рамките на оперативната програма, се подкрепят с фактури и документи, които доказват, че плащането е било извършено. Когато това не е възможно, плащанията биват оправдавани със счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност. Използваните фактури трябва да са издадени на името на организацията на производители, асоциацията на организации на производители, групата производители или филиала, както е предвидено в член 52, параграф 7 или, при одобрение от страна на държавата-членка, на името на един или повече от членовете ѝ.
Член 108
Проверки на място на заявления за помощ за оперативни програми
1. В контекста на проверката на заявлението за помощ, посочено в член 70, параграф 1, държавите-членки извършват проверки на място в организациите на производители, за да гарантират съответствието им с условията за отпускане на помощ или остатъка от нея за въпросната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
съответствието с критериите за признаване за въпросната година;
б)
използването на оперативния фонд през дадената година, включително декларираните в молбите разходи за авансови плащания или частични плащания; и
в)
проверки на второ ниво за разходите на изтеглените от пазара количества и за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране.
2. Проверките, посочени в параграф 1, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта в държавите-членки, които имат повече от 10 признати организации на производители. В други случаи всяка организация на производители се посещава поне веднъж на всеки три години.
На всяка организация на производители трябва да бъде направена поне една проверка преди изплащането на помощта или остатъка от нея за последната година от оперативната ѝ програма.
3. Резултатите от проверките на място се оценяват, за да се установи дали евентуално открити проблеми имат системен характер като създават риск за подобни действия, получатели или органи. Оценката също така посочва причините за подобни положения, следващ преглед, който може да се наложи, и необходимото коригиращо и превантивно действие.
Ако проверките установят значителни нередности в даден регион или част от регион, или за отделна организация на производители, държавите-членки провеждат допълнителни проверки през въпросната година и увеличават процента на съответните заявления за проверка през следващата година.
4. Държавата-членки определя кои организации на производители да бъдат проверени въз основа на анализ на риска.
Анализът на риска взема предвид по специално:
а)
размера на помощта;
б)
резултатите от проверки през предишни години;
в)
случаен елемент, и
г)
други параметри, определяни от държавите-членки, по-специално дали организациите на производители са ангажирани в утвърждаването на програма за качество, официално призната от държавите-членки или от независими сертифициращи органи.
Член 109
Проверки на място на мерки на оперативни програми
1. Чрез проверки на място относно мерките на оперативни програми държавите-членки проверяват по-специално следното:
а)
изпълнението на съдържащите се в оперативната програма действия;
б)
дали изпълнението или възнамеряваното изпълнение на действието съответства на описаната в оперативната програма цел във вида, в който е одобрена;
в)
за достатъчно на брой точки разходи дали естеството и графика на релевантните разходи съответстват на общностните разпоредби и на одобрените спецификации;
г)
дали направените разходите могат да бъдат подкрепени от счетоводни или други документи; и
д)
стойността на търгуваната продукция.
2. Стойността на търгуваната продукция се проверява въз основа на данните от счетоводната система, приложима съгласно националното право.
За тази цел държавите-членки могат да решат, че декларацията за стойността на търгуваната продукция се удостоверява по същия начин като счетоводните данни, изисквани съгласно националното право.
Проверката на декларацията за стойността на търгуваната продукция може да бъде извършена преди представяне на съответното заявление за помощ.
3. Освен при извънредни обстоятелства проверката на място включва посещение на действието или, ако действието е неосезаемо, на насърчаващото действие. По-конкретно при действия в индивидуални стопанства, обхванати от извадката по член 108, параграф 2, се извършва поне едно посещение, за да се провери изпълнението им.
Въпреки това държавите-членки могат да решат да не извършват тези посещения за по-малки операции или, ако считат, че рискът условията за получаване на помощта да не са изпълнени е малък или че операцията не е била реално извършена. Това решение и неговата обосновка се регистрират.
4. Проверката на място обхваща всички ангажименти и задължения на организацията на производители или членовете ѝ, които могат да бъдат проверени по времето на посещението.
5. Само проверки, които отговарят на всички изисквания в настоящия член, могат да бъдат считани за изпълнение на нивата на проверка, посочени в член 108, параграф 2.
Член 110
Проверки на първо ниво на операции по изтегляне от пазара
1. Държавите-членки извършват проверки на първо ниво на операции по изтегляне от пазара на всяка организация на производители, която включва проверка на документите и самоличността, както и физическа проверка, когато е уместно чрез вземане на проба, на теглото на изтеглените от пазара продукти и проверка на съответствието с правилата в член 77 съгласно процедурите, определени в дял II, глава II. Проверката се извършва след получаване на известието, посочено в член 79, параграф 1, в рамките на сроковете, определени в член 79, параграф 2.
2. Проверките на първо ниво, посочени в параграф 1, обхващат 100 % от количеството на изтеглените от пазара продукти. В края на тази проверка, в присъствието на компетентните органи, изтеглените от пазара продукти, с изключение на онези, предназначени за безвъздмездно разпространение, са предмет на денатуриране или пласиране на преработвателната промишленост съгласно условията, определени от държавата-членка по член 81.
Ако обаче продуктите са предназначени за безвъздмездно разпространение, държавите-членки могат да проверят по-малък дял от онзи, определен в параграф 2 от настоящия член при условие, че той не е по-малък от 10 % от съответните количества за пазарната година. Проверката се извършва в организацията на производители и/или при получателите на продуктите. В случай че проверките разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват допълнителни проверки.
Член 111
Проверки на второ ниво на операции по изтегляне от пазара
1. В рамката на проверките, посочени в член 108, държавите-членки извършват проверки на второ ниво.
Държавите-членки определят критериите за анализиране и оценка на риска на дадена организация на производители да извърши неправомерни операции по изтегляне на продукти от пазара. Тези критерии вземат предвид, наред с другите неща, констатациите, направени при предишни проверки на първо и второ ниво, както и дали дадена организация на производители има или няма някаква форма на процедура за осигуряване на качество. Те използват тези критерии, за да определят за всяка организация на производители минималната честота на проверките от второ ниво.
2. Проверките, предвидени в параграф 1, включват проверки на място в помещенията на организациите на производители и на лицата, получаващи изтеглените от пазара продукти, за да се гарантира, че са били спазени изискваните условия за плащане на помощи от Общността. Тези проверки включват:
а)
проверка на материалната и финансовата отчетност, които трябва да се водят и съхраняват от всички организации на производители, които извършват една или повече операции по изтегляне на продукти от пазара през въпросната пазарна година;
б)
проверка на търгуваните количества, както са декларирани в заявленията за помощ, като се проверяват по-специално материалната отчетност и финансовото счетоводство, фактурите и, когато е необходимо, тяхната истинност и съответствието на тези декларации със счетоводните данни и/или данните, свързани с плащането на данъци от въпросните организации на производители;
в)
проверки за коректното управление на счетоводството, по-специално истинността на нетните приходи, реализирани от организациите на производители, така както са декларирани в техните заявления за плащане, на пропорционалността на всякакви разходи, направени във връзка с изтегляне на продукти от пазара, вписванията в сметките по отношение на получаването от организациите на производители на подпомагане от Общността и всякакви суми, които са изплатени от организациите на членовете им, както и съответствието между тях; и
г)
проверки за предназначението на изтеглените от пазара продукти, така както са декларирани в заявленията за плащане и проверки на подходящото денатуриране, за да се гарантира, че организациите на производители и получателите са спазили разпоредбите на настоящия регламент.
3. Проверките, посочени в параграф 2, се извършват за въпросните организации на производители и получателите, свързани с тези организации. Всяка проверка включва проба, представляваща най-малко 5 % от количествата, изтеглени от пазара от организацията на производители през пазарната година.
4. Материалната и счетоводната отчетност, посочени в параграф 2, буква а), показват за всеки изтеглен продукт, преместените количества, изразени в обем, на:
а)
продукцията, доставена от членовете на организацията на производители и от членове на други организации на производители в съответствие с член 3, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
б)
продажби, извършени от организацията на производители, с разбивка по продукти, подготвени за пазара в прясно състояние и други типове продукти, включително суровините за преработка; и
в)
изтеглени от пазара продукти.
5. Проверките за предназначението на продуктите, посочени в параграф 4, буква в), включват по-специално:
а)
проверка чрез изследване на отчетността, която трябва да бъде водена и съхранявана от получателите и, при необходимост, проверка дали тази отчетност съответства на отчетността, изисквана съгласно националното законодателство; и
б)
проверки за съответствие със съответните екологични изисквания;
6. Когато проверките от второ ниво разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват по-подробни проверки от второ ниво за въпросната пазарна година и увеличават честотата на проверките от второ ниво на съответните организации на производители или техните асоциации през следващата пазарна година.
Член 112
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Преди да се извърши дадена операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали въпросните продукти не са увредени и дали парцелът е добре поддържан. След период на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени държавата-членка проверява дали реколтата във въпросната площ е напълно събрана и дали продукцията от реколтата е денатурирана.
След края на периода за събиране на реколтата държавите-членки проверяват надеждността на анализа, базиран на очакваната пазарна ситуация, посочена в член 86, параграф 2. Те анализират също така и всякакви разлики между очакваната пазарна ситуация и реалната пазарна ситуация.
2. Преди да се извърши дадена операция по небране, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали дадената площ е била добре поддържана, дали не е имало частично събиране на реколта, дали продуктът е добре развит, дали би бил здрав, с добро качество и подходящ за предлагане на пазара.
Държавите-членки гарантират, че продукцията е денатурирана. Ако това не е възможно, те гарантират чрез посещение или посещения на място по време на периода на събирането на реколтата, че реколта няма да бъде събирана.
3. Параграфи 1, 2, 3 и 6 от член 111 се прилагат mutatis mutandis.
Член 113
Проверки преди одобряване на план за признаване на групи производители
1. Преди да одобрят план за признаване на група производители съгласно член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки провеждат проверка на място на юридическото лице или ясно обособената част от юридическо лице.
2. Държавата-членка проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверка на място:
а)
точността на информацията, представена в плана за признаване;
б)
търговската последователност и качествата на плана от техническа гледна точка, обосноваността на предвижданията в инвестиционния план и планирането на изпълнението му;
в)
приемливостта на действията и приемливостта и логичността на предложените разходи; и
г)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимите национални и общностни правила по отношение на, и по-специално с правилата за обществените поръчки, държавната помощ и други уместни задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 114
Проверки на заявления за помощ на групи производители
1. Преди отпускане на помощ държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, подадени от групи производители, както и проверки на място чрез вземане на проби.
2. След подаването на заявлението за помощ, посочено в член 47, държавите-членки извършват проверки на място на групи производители, за да гарантират спазването на условията за отпускане на помощ за въпросната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
спазването на критериите за признаване за въпросната година; и
б)
стойността на търгуваната продукция, както и изпълнението на мерките, съдържащи се в плана за признаване и направените разходи.
3. Проверките, посочени в параграф 2, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта.
Всички групи производители се проверяват поне веднъж на всеки пет години.
4. Членове 107 и 109 се прилагат mutatis mutandis.
Член 115
Транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители
1. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационална организация на производители или транснационална асоциация на организации на производители, носи пълната отговорност за организирането на проверките на тази организация или асоциация и прилага санкции, когато е необходимо.
2. Другите държави-членки, от които се изисква да предоставят административно сътрудничество, посочено в член 30, параграф 2, буква в) и член 37, параграф 2, буква в), извършват такива административни проверки и проверки на място, както се изисква от посочената в параграф 1 от настоящия член държава-членка и докладват резултатите на тях. Те спазват всички крайни срокове, определени от държавата-членка, посочена в параграф 1.
3. Правилата, приложими в посочената в параграф 1 държава-членка, се прилагат във връзка с организацията на производителите и оперативната програма и оперативния фонд. Въпреки това по отношение на екологични, фитосанитарни въпроси, и във връзка с пласирането на изтеглени от пазара продукти, се прилагат правилата на държавата-членка, в която се извършва производството.
Раздел 3
Санкции
Член 116
Неспазване на критериите за признаване
1. Държавите-членки оттеглят признаването на организация на производители, ако е допуснато сериозно неспазване на критериите за признаване, което се дължи на факта, че организацията на производители е действала преднамерено или е допуснала груба небрежност.
Държавите-членки по-специално оттеглят признаването на организацията на производители, ако неспазването на критериите за признаване засяга:
а)
нарушаване на изискванията на членове 23 и 25 и член 28, параграфи 1 и 2 или член 33, или
б)
положение, при което стойността на търгуваната продукция намалее през две последователни години под границата, определена от държавата-членка съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Оттеглянето на признаването съгласно настоящия параграф влиза в сила от датата, на която не са били изпълнени условията за признаване, като се взема предвид приложимото хоризонтално законодателство на национално ниво по отношение на ограничителните периоди.
2. Когато параграф 1 не се прилага, държавите-членки временно преустановяват признаването на организация на производители, ако е допуснатото нарушение на критериите за признаване е сериозно, но само временно.
По време на временното преустановяване не се изплаща никаква помощ. Временното преустановяване влиза в сила на датата, на която е била извършена проверката, и приключва в деня, в който проверката покаже, че въпросните критерии са били изпълнени.
Срокът на временно преустановяване не надвишава 12 месеца. Ако се окаже впоследствие, че въпросните критерии не са изпълнени след 12 месеца, признаването се оттегля.
Държавите-членки могат да извършват плащания след крайния срок, определен в член 71, когато това е необходимо за прилагането на настоящия параграф.
3. В други случаи на неспазване на критериите за признаване, когато параграфи 1 и 2 не се прилагат, държавите-членки изпращат предупредително писмо с коригиращите мерки, които следва да бъдат взети. Държавите-членки могат да отложат плащането на помощта, докато не бъдат взети коригиращи мерки.
Ако не бъдат взети коригиращи мерки в рамките на 12-месечен период, това се счита за сериозно неспазване на критериите и следователно се прилага параграф 2.
Член 117
Измами
1. Без да се засягат наказанията съгласно общностното и националното законодателство, държавите-членки отнемат признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители, ако се открие, че тя е извършила измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Държавите-членки могат временно да преустановят признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители или да прекратят плащанията към такива органи, ако последните са заподозрени в извършване на измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 118
Групи производители
1. Държавите-членки прилагат, mutatis mutandis, определените в член 116 и/или член 119 санкции към плановете за признаване.
2. В допълнение към параграф 1, ако след края на периода, определен от държавата-членка съгласно член 51, параграф 4, групата производители не е призната като организация на производители, държавата-членка възстановява:
а)
100 % от помощта, изплатена на групата производители, ако неполучаването на признаване се е дължало на групата производители в резултат на предумишлени действия или груба небрежност; и
б)
50 % от помощта, изплатена на групата производители във всички останали случаи.
Член 119
Оперативна програма
1. Плащанията се изчисляват въз основа на това, което е счетено за приемливо.
2. Държавата-членка разглежда заявлението за помощ, получено от получателя, и установява сумите, които отговарят на условията за подпомагане. Тя установява:
а)
платимата сума на получателя, основана само на заявлението;
б)
платимата сума на получателя след разглеждане на приемливостта на заявлението.
3. Ако установената съгласно параграф 2, буква а) сума превишава сумата, установена съгласно параграф 2, буква б) с повече от 3 %, се прилага намаление на реално платимата сума на получателя. Намалението се равнява на разликата между сумите, изчислени в букви а) и б) от параграф 2.
Въпреки това намаление не се прилага, ако организацията на производители или групата производители може да демонстрира, че не е отговорна за включването на неприемливата сума.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis за неприемливите разходи, идентифицирани по време на проверките на място.
5. Ако стойността на търгуваната продукция е декларирана и проверена преди заявлението за помощ, се прилага намаление към стойността на търгуваната продукция, използвана при изчисляването на сумите в съответствие с параграфи 2 и 3.
6. Ако се открие, че получателят е подал преднамерено фалшива декларация, въпросната операция се изключва от подпомагане в оперативната програма или плана за признаване и всякакви платени дотогава суми за тази операция се възстановяват. Освен това получателят се изключва за тази операция от получаването на подпомагане в рамките на въпросната оперативна програма през следващата година.
Член 120
Санкции след проверки на първо ниво за операции по изтегляне от пазара
Ако след проверката, посочена в член 110, се открият нередности по отношение на стандартите за предлагане на пазара или минималните изисквания, посочени в член 77, се изисква получателят:
а)
да заплати размера на обезщетението, изчислен на основата на количествата изтеглени от пазара продукти, които не съответстват на стандартите или на минималните изисквания, ако тези количества са по-малко от 10 % от количествата, които са съобщени съгласно член 79 за въпросната операция по изтегляне от пазара;
б)
да заплати глоба в двоен размер на това обезщетение, ако тези количества са между 10 % и 25 % от съобщените количества; или
в)
да заплати глоба върху размера на обезщетението за целия период, съобщен съгласно член 79, през който тези количества превишават 25 % от съобщеното количество.
Член 121
Други санкции, приложими към организации на производители по отношение на операции по изтегляне от пазара
1. Посочените в член 119 санкции обхващат помощта, за която е кандидатствано по отношение на операции по изтегляне като интегрирани части от разходите за оперативна програма.
2. Разходите за операция по изтегляне се считат за неприемливи, ако продуктите, които не са били пуснати за продажба, не са били реализирани съгласно член 81, параграф 1, или ако изтеглянето или предназначението на продуктите е оказало отрицателно въздействие върху околната среда, или някакви отрицателни фитосанитарни последици в нарушение на разпоредбите на член 81, параграф 1.
Член 122
Санкции, приложими към получателите на изтеглени от пазара продукти
Когато по време на проверките, извършени в съответствие с членове 110 и 111, се открият нередности, за които са отговорни получателите на изтеглените от пазара продукти, се прилагат следните санкции:
а)
получателите престават да отговарят на условията за получаване на изтеглени продукти, и
б)
получателите на изтеглени от пазара продукти се задължават да възстановят стойността на продуктите, които са получили, плюс разходите, свързани със сортирането и пакетирането и получените транспортни разходи в съответствие с правилата, определени от държавите-членки. В такъв случай организацията на производители възстановява средствата от Общността.
Санкцията, предвидена в буква а), влиза в сила незабавно и продължава най-малко една пазарна година, като може да бъде продължена още в зависимост от сериозността на констатираната нередност.
Член 123
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Що се отнася до брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, ако се открие, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, то тя заплаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнение на задълженията включва случаи, при които:
а)
държавата-членка открие, по време на проверката, посочена в член 112, параграф 1, втора алинея, че мярката за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не е обоснована на базата на анализ на очакваната пазарна ситуация по същото време;
б)
обявената площ за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не отговаря на условията за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени; или
в)
от площта не е събрана цялата реколта или продукцията не е денатурирана.
2. Що се отнася до небрането, ако се установи, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, организацията на производители плаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнение на задълженията включва случаи, при които:
а)
обявената за небране площ не отговаря на условията за небране;
б)
въпреки всичко е била събрана реколта или частична реколта, или
в)
имало е отрицателно въздействие върху околната среда или каквито и да е отрицателни фитосанитарни последици, за които е отговорна организацията на производители.
3. Глобите по параграфи 1 и 2 се прилагат едновременно с намаляване на плащанията съгласно член 119.
Член 124
Предотвратяване на проверка на място
Заявлението за помощ се отхвърля за въпросната част от разходите, ако организацията на производители, членът или съответният представител попречат на извършването на проверка на място.
Член 125
Възстановяване на помощ
Неправомерно платената помощ се възстановява с лихви от организациите на производители, асоциации на организации на производители, групи производители или други засегнати оператори. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 (31), се прилагат mutatis mutandis.
Налагането на административни санкции и възстановяване на неправомерно изплатени суми съгласно настоящия раздел, не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент № 1848/2006 на Комисията (32).
Раздел 4
Мониторинг и оценка на оперативните програми и националните стратегии
Член 126
Общ набор от показатели за постигнатите резултати
1. Както националните стратегии, така и оперативните програми подлежат на мониторинг и оценка, предназначени да оценят постигнатия напредък към осъществяването на целите, определени в оперативните програми, както и ефикасността и ефективността във връзка с тези цели.
2. Напредъкът, ефикасността и ефективността се оценяват посредством общ набор от показатели за постигнатите резултати спрямо изходното положение, както и показатели за финансовото изпълнение, осъществените дейности и въздействието на изпълнените оперативни програми.
3. Общият набор от показатели за постигнатите резултати са описани в приложение XIV към настоящия регламент.
4. Когато дадена държава-членка счете за необходимо, националната стратегия посочва ограничен набор от допълнителни показатели, специфични за тази стратегия, които да отразяват националните и/или регионалните нужди, условия и цели, специфични за изпълнените от организациите на производители оперативни програми. Когато е възможно се включват допълнителни показатели относно екологичните цели, които не се обхващат от общите показатели за постигнатите резултати.
Член 127
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с оперативни програми
1. Организациите на производители осигуряват мониторинга и оценката на своите оперативни програми чрез използване на съответни показатели от общия набор от показатели за постигнатите резултати, посочен в член 126, и, когато е уместно, на допълнителните показатели, посочени в националната стратегия.
За тази цел те изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията, полезна за съчетаването на тези показатели.
2. Мониторингът е насочен към оценяване на постигнатия напредък към специфичните цели, които са били определени за оперативната програма. Той се извършва чрез финансови показатели и показатели за продуктивността и резултатите. Резултатите от извършения мониторинг са насочени към:
а)
проверката на качеството на изпълнението на програмата;
б)
идентифицирането на необходимостта от корекции или преглед на оперативната програма, насочени към постигането на целите, определени за програмата, или за подобряването на управлението на програмата, включително финансовото управление;
в)
приноса за изпълнението на изискванията за докладването относно изпълнението на оперативната програма.
Информацията относно резултатите от дейностите по мониторинга се включва във всеки годишен отчет, както е посочено в член 98, параграф 1, който организацията на производители трябва да предаде на националния орган, отговарящ за управлението на националната стратегия.
3. Оценката се изготвя под формата на отделен средносрочен отчет за оценка.
Средносрочната оценка, която може да бъде извършена с помощта на специализиран консултативен орган, е насочена към разглеждането на степента на използването на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на оперативната програма, и оценяването на постигнатия напредък във връзка с цялостните цели на програмата. За тази цел се използват общите базови показатели, показателите, свързани с резултатите и, където е уместно, въздействията.
Когато е уместно, средносрочната оценка включва качествена оценка на резултатите и на въздействието на екологичните действия, насочени към:
а)
предотвратяване на ерозията на почвата;
б)
намаляване на използването/по-добра употреба на препарати за растителна защита;
в)
защита на местообитанията и на биоразнообразието; или
г)
съхраняване на ландшафта.
Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
подобряване на качеството на оперативните програми, управлявани от организацията на производители;
б)
идентифицирането на всякаква нужда за съществена промяна на оперативната програма;
в)
принос за изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на оперативните програми; и
г)
изваждането на поуки, полезни за подобряването на качеството, ефикасността и ефективността на бъдещите оперативни програми, управлявани от организацията на производители.
Средносрочната оценка се извършва по време на изпълнението на оперативната програма, в такъв срок че да даде възможност резултатите от оценката да бъдат взети предвид при подготовката на следващата оперативна програма.
Отчетът от средносрочната оценка се прилага към съответния годишен отчет, посочен в член 98, параграф 1.
Член 128
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с националната стратегия
1. Мониторингът и оценката на националната стратегия се извършват чрез използване на подходящите показатели от общия набор от показатели за постигнатите резултати, посочени в член 126, и когато е уместно, допълнителни показатели, посочени в националната стратегия.
2. Държавите-членки изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията в подходяща компютъризирана форма за целите на съчетаването на показателите, посочени в член 126. За тази цел те добавят информацията, предадена от организацията на производителите във връзка с мониторинга и оценката на техните оперативни програми.
3. Мониторингът е текущ и насочен към оценяване на постигнатия напредък към цели, определени за оперативните програми. Той се извършва чрез финансови показатели и показатели за продуктивността и резултатите. За тази цел се използва информацията, предоставена в годишния доклад за напредък, предаден от организацията на производители относно мониторинга на техните оперативни програми. Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
проверка на качеството на изпълнение на оперативните програми;
б)
идентифициране на необходимостта от корекции или преглед на националната стратегия, насочени към постигане на целите, определени за стратегията, или за подобряване на управлението на стратегията, включително финансовото управление на оперативните програми; и
в)
принос към изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
4. Оценката е насочена към оценяване на постигнатия напредък за осъществяване на цялостните цели на стратегията. Тя се извършва чрез базовите показателите, показателите за резултати, и, където е уместно, показатели за въздействие. За тази цел се използват резултатите от мониторинга и средносрочната оценка на оперативните програми, както е посочено в годишните доклади за напредък, предадени от организациите на производители. Резултатите от извършената оценка се използват за:
а)
подобряване качеството на стратегията;
б)
идентифицирането на всякаква нужда за съществена промяна на стратегията; и
в)
принос към изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
Оценката включва извършване на отделни оценки през 2012 г., но в подходящия срок, за да бъдат включен техните резултати в отделен отчет за оценка, който се прилага в същата година към годишния национален отчет, посочен в член 99, параграф 3. Отчетът разглежда степента на използване на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на изпълнение на оперативните програми и оценява ефектите и въздействието на тези програми във връзка с целите и заложените резултати, определени от стратегията, и, където е уместно, други цели, определени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Цели да се извадят полезни поуки за подобряване на качеството на бъдещите национални стратегии, и по-специално да се идентифицират възможните недостатъци при определянето на целите, заложените резултати и мерките, отговарящи на условията за подпомагане или нуждите за определянето на нови инструменти.
ГЛАВА VI
Разширяване на обхвата на правилата за производители от икономическа област
Член 129
Нотификация на списък с икономически области
Нотификацията, предвидена в член 14, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007 на списъка с икономическите области, включва всички необходими данни, за да се прецени дали са изпълнени условията, определени в член 14, параграф 2, първа алинея от посочения регламент.
Член 130
Нотификация на задължителни правила; представителност
1. Когато държава-членка нотифицира правилата, които е направила задължителни за даден продукт и икономическа област съгласно член 15 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, в същото време тя информира Комисията за:
а)
организацията на производители или асоциацията от организации, които са поискали разширяване на правилата;
б)
броя на производителите, които принадлежат към тази организация или асоциация и общия брой на производителите в съответната икономическа област; такава информация се дава във връзка със съществуващото положение към момента на подаване на заявлението за разширяване;
в)
общата продукция на икономическата област и продукцията, реализирана от организацията на производители или асоциацията по време на последната пазарна година, за която има налични данни;
г)
датата, от която правилата, които трябва да се разширят, се прилагат от съответната организация на производители или асоциация; и
д)
датата, от която разширяването влиза в сила и продължителността на прилагане на разширяването.
2. За определяне на представителността по смисъла на член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки определят правилата за изключване на:
а)
производители, чиято продукция е предназначена основно за директна продажба на потребители в стопанството или в производствената област;
б)
директни продажби, както е посочено в буква а);
в)
продукция, предназначена за преработка, както е посочено в член 14, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, с изключение на случаите, когато въпросните правила се прилагат изцяло или отчасти за такава продукция.
Член 131
Финансови вноски
Когато държава-членка вземе решение съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, че производители, които не принадлежат към организации на производители, дължат финансови вноски, тя изпраща на Комисията необходимата информация, за да се направи преценка на изпълнението на условията, определени в този член. Такава информация включва по-конкретно основата, върху която е изчислена вноската и нейният единичен размер, получателя или получателите и естеството на различните разходи, посочени в букви а) и б) от член 21.
Член 132
Разширяване извън пазарната година
Когато се вземе решение за прилагане на разширяването за период, надвишаващ една пазарна година, държавите-членки проверяват по отношение на всяка пазарна година дали условията относно представителността, определени в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, продължават да се спазват за периода на прилагане на разширяването. Ако установят, че условията вече не се спазват, те незабавно отменят разширяването от началото на следващата пазарна година. Те незабавно информират Комисията за всяка отмяна, която обявява публично тази информация чрез средства, които сметне за подходящи.
Член 133
Продукция, продавана от мястото на производството; купувачи
1. В случаите когато производители, непринадлежащи към организация на производители, продават своята продукция на мястото на производство, купувачът, с оглед спазването на правилата, посочени в точка 1, буква д), точка 1, буква е) и в точка 3 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1182/2007, се счита за производител на тази продукция.
2. Съответната държава-членка може да реши, че правилата, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1182/2007, различни от посочените в параграф 1, могат да станат задължителни за купувача, когато последният отговаря за управлението на съответната продукция.
ДЯЛ IV
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Лицензии за внос
Член 134
Лицензии за внос за ябълки
1. Допускането за свободно обращение на ябълки, които попадат под код по КН 0808 10 80, подлежи на представяне на лицензия за внос.
2. Регламент (ЕО) № 1291/2000 се прилага към лицензии за внос съгласно настоящия член.
3. Вносителите могат да подадат заявления за лицензии за внос пред компетентните органи на която и да е държава-членка.
Те попълват страната на произход в клетка 8 в заявленията за лицензия и обозначават думата „да“ с кръст.
4. Вносителите внасят парична гаранция със заявлението си в съответствие с дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85 като гарантират съответствието с ангажимента за внос по време на периода на валидност на лицензията за внос. Паричната гаранция е в размер от 15 евро на тон.
Освен в случаи на непреодолима сила, гаранцията се задържа в пълен размер или частично, ако вносът не бъде осъществен или се осъществи само частично в срока на валидност на лицензията за внос.
5. Лицензиите за внос се издават без закъснение на всеки заявител без значение мястото му на установяване в Общността.
Страната на произход се попълва в клетка 8 от лицензията за внос и думата „да“ се маркира с кръст.
6. Лицензиите за внос имат валидност от три месеца.
Лицензиите за внос са валидни само за внос с произход от посочената страна.
7. Държавите-членки докладват на Комисията, не по-късно от 12 часа на обяд (брюкселско време) в сряда всяка седмица, количествата ябълки, за които са били издадени лицензии за внос през предходната седмица, разбити на трета страна на произход.
Това съобщение се изпраща по електронната система, посочена от Комисията.
ГЛАВА II
Вносни мита и система на входни цени
Раздел 1
Система на входни цени
Член 135
Обхват и определения
1. Настоящият раздел определя правилата за прилагането на член 34 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. По смисъла на настоящия раздел:
а)
„партида“ означава стоките, представени с декларация за допускане за свободно обращение, обхващаща единствено стоките от един и същ произход, които попадат под един единствен код по Комбинираната номенклатура; и
б)
„вносител“ означава деклараторът по смисъла на член 4, параграф 18 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (33).
Член 136
Отчитане на цени
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А от приложение ХV, за всеки пазарен ден и за всеки произход държавите-членки съобщават на Комисията до 12 часа на обяд (брюкселско време) най-късно на следващия работен ден:
а)
средните представителни цени на продуктите, внесени от трети страни и продавани на представителни пазари за вносни стоки, посочени в член 137, параграф 1, както и регистрирани на други пазари значими цени за големи количества от внесените продукти, или, ако липсват цени за представителните пазари на вносни стоки, значимите цени за внесени стоки, регистрирани на други пазари; и
б)
общите количества, отнасящи се за цените, посочени в буква а).
Когато общите количества, посочени в буква б), са по-малки от един тон, съответните цени не се съобщават на Комисията.
2. Цените, посочени в параграф 1, буква а), се регистрират:
а)
за всеки от описаните в част A на приложение XV продукти,
б)
за всички налични разновидности и размери, и
в)
на стадий вносител/продавач на едро или на стадий продавач на едро/продавач на дребно, ако липсват цени на стадий вносител/продавач на едро.
Тези цени се намаляват със следните суми:
а)
търговска отстъпка 15 % за търговските центрове в Лондон, Милано и Рюнжи и 8 % за останалите търговски центрове, и
б)
транспортни разходи и застраховка на митническата територия на Общността.
Държавите-членки могат да определят фиксирани суми за намаляване по отношение на транспортните разходи и застраховката по втора алинея. Тези фиксирани суми и начините за изчисляването им се съобщават незабавно на Комисията.
3. Цените, регистрирани в съответствие с параграф 2, ако са установени на стадий продавач на едро/продавач на дребно, се намаляват първо със сума, равна на 9 %, за да се отчете търговската печалба на продавача на едро, и после със сума, равна на 0,7245 евро за 100 килограма, за да се отчетат разходите за обработка на товара и данъците и таксите на пазара.
4. За представителни се считат следните цени:
а)
цените за продукти от клас I, при условие че количествата в този клас възлизат на поне 50 % от общите предлагани на пазара количества;
б)
цените за продукти от клас I, плюс - ако продуктите в този клас са по-малко от 50 % от общите количества - цените, така както са установени за продукти от клас II за количества, позволяващи да се покрият 50 % от общите предлагани на пазара количества;
в)
цените, така както са установени за продукти от клас II, ако липсват продукти от клас I, освен ако не се вземе решение за тях да се прилага корекционен коефициент, в случай че в резултат на производствените условия за продукти с въпросния произход тези продукти не се продават нормално и традиционно в клас I поради техните качествени характеристики.
Корекционният коефициент, посочен в първа алинея, буква в), се прилага за цените след приспадане на сумите, посочени в параграф 2.
Член 137
Представителни пазари
Държавите-членки уведомяват Комисията за обичайните пазарни дни за пазарите, изброени в приложение XVI, които се смятат за представителни пазари.
Член 138
Фиксирани стойности при внос
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А на приложение ХV, Комисията определя за всеки работен ден и за всеки произход фиксирана стойност при вноса, равна на среднопретеглената стойност от представителните цени, посочени в член 136, минус фиксираната сума от 5 евро/100 kg и адвалорните мита.
2. Ако за продуктите и за периодите на прилагане, изброени в част А от приложение ХV, в съответствие с настоящия раздел, бъде установена фиксирана стойност при вноса, не се прилага единичната стойност, посочена в 152, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (34). Тя се заменя от фиксираната стойност при вноса, посочена в параграф 1.
3. Ако липсва фиксирана стойност при внос, която е в сила за определен продукт и определен произход, прилага се средната стойност на фиксираните стойности при вноса, които са в сила за този продукт.
4. За периода на прилагане, определен в част А от приложение ХV, фиксираните стойности при вноса остават в сила, докато не бъдат променени. Въпреки това те престават да се прилагат, когато на Комисията не е съобщена никаква средна представителна цена за седем последователни пазарни дни.
Когато съгласно първа алинея за даден продукт не е в сила никаква фиксирана стойност при вноса, приложимата фиксирана стойност при вноса за този продукт е равна на последната средна стойност от фиксираните стойности при вноса.
5. Чрез дерогация от параграф 1, когато не е било възможно да се изчисли фиксирана стойност при внос, не се прилага фиксирана стойност при внос от първия ден от периодите за прилагане, определени в част А от приложение ХV.
6. Представителните цени в евро се конвертират като се използва представителният търговски курс, изчислен за въпросния ден.
7. Фиксираните стойности при внос в евро се обявяват публично от Комисията чрез методи, които тя сметне за подходящи.
Член 139
Основа за входни цени
1. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част А на приложение ХV, са класирани в митническата тарифа на Европейските общности, е равна на, по избор на вносителя:
а)
цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Общността, ако тази цена и тези разходи са известни към момента при изготвяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение. Ако посочените по-горе цени надвишават с повече от 8 % фиксираната стойност, която е в сила за въпросния продукт по време на приемането на декларацията за допускане за свободно обращение, вносителят трябва да предостави гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел сумата на вносните мита, на които биха подлежали на облагане стоките е сумата на митата, които вносителят би платил, ако класирането е било извършено въз основа на въпросната фиксирана стойност; или
б)
митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 138, параграф 1. В този случай вносителят депозира гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на сумата на митото, което би подлежало на плащане, ако класирането на продуктите е извършено въз основа на фиксираната стойност при внос, приложима за въпросната партида; или
в)
фиксираната стойност при внос, изчислена съгласно член 138 от настоящия регламент.
2. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част Б от приложение ХV, са класирани в митническата тарифа на Европейските общности, трябва да бъде равна на, по избор на вносителя:
а)
на цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Общността, доколкото тази цена и тези разходи са известни при изготвянето на митническата декларация. В случай че митническите органи преценят, че се изисква гаранция съгласно член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, вносителят трябва да депозира гаранция, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита; или
б)
на митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 138, параграф 1. В този случай вносителят трябва да депозира гаранцията, посочена в член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита.
3. Когато входната цена е изчислена на основата на FOB цената на продуктите в страната на произход, митническата стойност се изчислява на основата на съответната продажба на тази цена.
Когато входната цена е изчислена съгласно една от процедурите, предвидени в параграф 1, букви б) или в) или параграф 2, буква б), митническата стойност се изчислява на същата основа, както входната цена.
4. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, в срок от четири месеца след датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е пласирана при условия, потвърждаващи коректността на цените, посочени в параграф 1, буква а), втора алинея или параграф 2, буква а), или да определи митническата стойност, посочена в параграф 1, буква б) и параграф 2, буква а). Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на депозираната гаранция, без това да засяга прилагането на параграф 5.
Депозираната гаранция се освобождава, доколкото е осигурено доказателство за условията при пласирането по удовлетворителен за митническите органи начин.
В противен случай гаранцията се задържа като плащане на вносните мита.
5. Срокът от четири месеца, посочен в параграф 4, може да бъде удължен от компетентните органи с най-много три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
6. Ако при проверка компетентните органи установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те възстановяват дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на подлежащото на възстановяване мито или частта от него, която следва да се възстанови, включва лихва от датата, на която стоката е била допусната за свободно обращение до датата на възстановяване. Размерът на лихвата е равен на размера на лихвата, който е в сила за операциите по възстановяване съгласно националното законодателство.
Раздел 2
Допълнителни вносни мита
Член 140
Обхват и определения
1. Върху продуктите и през периодите, фигуриращи в приложение XVII, могат да бъдат приложени допълнителни вносни мита, посочени в член 35, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, наричани по-долу „допълнителни мита“, при условията, предвидени в настоящия раздел.
2. Праговите нива на допълнителните мита фигурират в приложение XVII.
Член 141
Отчитане на обеми
1. За всеки от продуктите, описани в приложение XVII, и по време на посочените периоди, държавите-членки съобщават на Комисията подробностите за обемите, допуснати за обращение чрез използване на метода за наблюдение на преференциалния внос, определен в член 308, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Това съобщение се изпраща не по-късно от 12 часа на обяд, брюкселско време, всяка сряда за обемите, допуснати за обращение през предходната седмица.
2. Декларациите за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, които митническите органи могат да приемат по искане на подателя на декларацията, при които липсват някои от данните, посочени в приложение 37 към Регламент (ЕИО) № 2454/93, трябва да съдържат освен данните, посочени в член 254 от цитирания регламент, и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел се използва процедурата за опростено деклариране, предвидена в член 260 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, опростените декларации съдържат освен другите изисквани данни и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел се използва процедурата за местно оформяне, посочена в член 263 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, уведомяването на митническите органи, предвидено в член 266, параграф 1 от посочения регламент, съдържа всички необходими данни за идентифицирането на стоките, а също и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Член 266, параграф 2, буква б) не се прилага при вноса на продукти, обхванати от настоящия раздел.
Член 142
Налагане на допълнително мито
1. Ако се установи, че за един от продуктите и за един от периодите, посочени в приложение XVII, допуснатото за обращение количество надвишава съответстващия прагов обем, Комисията налага допълнително мито, освен ако няма вероятност вносът да наруши общностния пазар или ако последиците биха били несъразмерни с поставената цел.
2. Допълнителното мито се налага за допуснатите за свободно обращение количества след датата на прилагане на това мито, при условие че:
а)
тяхното тарифно класиране, определено в съответствие с член 139, води до прилагане на най-високите специфични мита, приложими към вноса с въпросния произход;
б)
вносът е осъществен в рамките на периода на прилагане на допълнителното мито.
Член 143
Размер на допълнителното мито
Допълнителното мито, наложено по силата на член 142, е една трета от приложимото мито за продукта, определено в съответствие с Общата митническа тарифа.
Въпреки това за внос, ползващ тарифни преференции като адвалорно мито, допълнителното мито е една трета от специфичното мито за продукта, доколкото член 142, параграф 2 е приложим.
Член 144
Освобождаване от допълнителното мито
1. Следните стоки са освободени от допълнително мито:
а)
стоки, внесени в рамките на тарифните квоти, включени в приложение VII към Комбинираната номенклатура;
б)
стоки на път към Общността, посочени в параграф 2.
2. За стоки на път към Общността се считат стоки, които:
а)
са напуснали страната на произход преди решението, което налага допълнително мито, и
б)
са транспортирани с транспортен документ, който е валиден от мястото на натоварване в страната на произход до мястото на разтоварване в Общността, изготвен преди налагането на допълнително мито.
3. Заинтересованите страни представят удовлетворителни за митническите органи доказателства, че са изпълнени изискванията по параграф 2.
Въпреки това тези органи могат да приемат, че стоките са напуснали тяхната страна по произход преди датата на налагане на допълнително мито, ако бъде представен един от следните документи:
а)
за морски транспорт, коносамент, който удостоверява, че товаренето е извършено преди тази дата;
б)
за железопътен транспорт, товарителница, получена от железопътните органи на страната по произход преди тази дата;
в)
за автомобилен транспорт, товарителница (CMR) или друг транзитен документ, изготвен в страната на произход преди тази дата, ако са спазени условията, определени в двустранни или многостранни споразумения, сключени в контекста на общия транзит или общностния транзит,
г)
за въздушен транспорт, карго товарителница, която удостоверява, че въздушният превозвач е поел товара преди тази дата.
ДЯЛ V
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ И РАЗПОРЕДБИ ЗА ОТМЯНА
Член 145
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или друго общностно законодателство, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
По-специално, те гарантират, че:
а)
всички критерии за приемливост, установени от Общността или националното законодателство, националната рамка или националната стратегия, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходящи квалификации и опит, за да извършат ефективно проверките; и
в)
предвижда се разпоредба за проверките, за да се избегнат нередовно дублирано финансиране или мерки в рамките на настоящия регламент или други общностни или национални схеми.
Член 146
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1182/2007, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
Член 147
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в настоящия регламент или в Регламент (ЕО) № 1182/2007, не се извършват никакви плащания в полза на получателите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане.
Член 148
Съобщения
1. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, всички съобщения между държавите-членки и Комисията съгласно настоящия регламент се извършва чрез средства и под форма, определени от Комисията.
Обмен на информация, извършен чрез различни от посочените средства и посочената форма, може да се счита за неизвършен, без да се засяга параграф 3.
2. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за обмена на информация, посочен в настоящия регламент.
3. Ако държава-членка не подаде информация, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, или ако съобщението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които Комисията разполага, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 (35) на Съвета по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, докато информацията не бъде правилно подадена.
Член 149
Очевидни грешки
Всяка информация, искане или молба, отправена към държава-членка съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, включително заявление за помощ, може да бъде коригирана по всяко време след подаването ѝ в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган.
Член 150
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007 трябва да бъде наложена санкция или трябва да бъде оттеглена полза или признаване, санкцията не се налага, нито изтеглянето се извършва при непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Въпреки това случаят на непреодолима сила се съобщава на органа със съответното удовлетворително за компетентния орган доказателство в рамките на десет работни дни от датата, на която въпросното лице е било в позиция да го извърши.
Член 151
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 3223/94, (ЕО) № 1555/96, (ЕО) № 961/1999, (ЕО) № 544/2001, (ЕО) № 1148/2001, (ЕО) № 2590/2001, (ЕО) № 1791/2002, (ЕО) № 2103/2002, (ЕО) № 48/2003, (ЕО) № 606/2003, (ЕО) № 761/2003, (ЕО) № 1432/2003, (ЕО) № 1433/2003, (ЕО) № 1943/2003, (ЕО) № 103/2004, (ЕО) № 1557/2004, (ЕО) № 179/2006, (ЕО) № 430/2006, (ЕО) № 431/2006 и (ЕО) № 1790/2006 се отменят.
Независимо от това отменените регламенти продължават да се прилагат, когато е уместно, за целите на член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 152
Преходни разпоредби
1. Независимо от член 2 от настоящия регламент, само за целите на прилагането на член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се прилагат определенията за пазарни години за продуктите, описани в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96, съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент.
2. Правилата за одобрението на всички оперативни програми, представени през 2007 г., са приложимите непосредствено преди датата на прилагане на настоящия регламент правила.
Оперативните програми, които се възползват от член 55, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, могат да продължат да действат до своя край, при условие че съответстват на правилата, които са в сила преди датата на прилагане на настоящия регламент.
Чрез дерогация от членове 66 и 67 от настоящия регламент държавите-членки могат да приемат всички необходими разпоредби, за да позволят на организациите на производители да внесат изменения в оперативните си програми възможно най-скоро след влизането в сила на настоящия регламент, с цел да приложат член 55, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. За целите на член 55, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 правилата относно минималните характеристики на суровината, доставена за преработка, и минималните изисквания за качество на готовите продукти остават в сила по отношение на суровината, добита на територията на държавите-членки, които използват преходното споразумение съгласно член 68, буква б) или член 143, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се добавят към съответните стандарти за предлагане на пазара, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № …/2007, които се съдържат в регламентите на Комисията, изброени в приложение VIII.
Член 153
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2007 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1580/2007 DE LA COMISIÓN
de 21 de diciembre de 2007
por el que se establecen disposiciones de aplicación de los Reglamentos (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96 y (CE) no 1182/2007 del Consejo en el sector de las frutas y hortalizas
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 2200/96 del Consejo, de 28 de octubre de 1996, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de las frutas y hortalizas (1), y, en particular, su artículo 1, apartado 3,
Visto el Reglamento (CE) no 2201/96 del Consejo, de 28 de octubre de 1996, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los productos transformados a base de frutas y hortalizas (2), y, en particular, su artículo 1, apartado 3,
Visto el Reglamento (CE) no 1182/2007 del Consejo, de 26 de septiembre de 2007, por el que se establecen disposiciones específicas con respecto al sector de las frutas y hortalizas, se modifican las Directivas 2001/112/CE y 2001/113/CE y los Reglamentos (CEE) no 827/68, (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96, (CE) no 2826/2000, (CE) no 1782/2003 y (CE) no 318/2006 y se deroga el Reglamento (CE) no 2202/96 (3), y, en particular, su artículo 42,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 1182/2007 modifica el régimen anteriormente vigente en el sector de las frutas y hortalizas previsto en el Reglamento (CE) no 2200/96, en el Reglamento (CE) no 2201/96 y en el Reglamento (CE) no 2202/96 del Consejo, de 28 de octubre de 1996, por el que se establece un régimen de ayuda a los productores de determinados cítricos (4).
(2)
Las disposiciones de aplicación vigentes en el sector de las frutas y hortalizas están recogidas en un amplio número de reglamentos, muchos de las cuales han sido modificados en numerosas ocasiones. Tales disposiciones de aplicación deben modificarse como consecuencia de los cambios aportados al régimen de las frutas y hortalizas por el Reglamento (CE) no 1182/2007 y sobre la base de la experiencia adquirida. El alcance de los cambios hace necesario, en aras de la claridad, incorporar todas las disposiciones de aplicación en un Reglamento nuevo e independiente.
(3)
Por lo tanto, deben derogarse los siguientes Reglamentos de la Comisión:
-
Reglamento (CE) no 3223/94 de la Comisión, de 21 de diciembre de 1994, por el que se establecen disposiciones de aplicación del régimen de importación de frutas y hortalizas (5),
-
Reglamento (CE) no 1555/96 de la Comisión, de 30 de julio de 1996, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del régimen relativo a la aplicación de los derechos adicionales de importación en el sector de las frutas y hortalizas (6),
-
Reglamento (CE) no 961/1999 de la Comisión, de 6 de mayo de 1999, por el que se establecen las disposiciones de aplicación relativas a la aplicación extensiva de las normas adoptadas por las organizaciones de productores de frutas y hortalizas (7),
-
Reglamento (CE) no 544/2001 de la Comisión, de 20 de marzo de 2001, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 2200/96 del Consejo en relación con la ayuda financiera complementaria de los fondos operativos (8),
-
Reglamento (CE) no 1148/2001 de la Comisión, de 12 de junio de 2001, sobre los controles de conformidad con las normas de comercialización aplicables en el sector de las frutas y hortalizas frescas (9),
-
Reglamento (CE) no 2590/2001 de la Comisión, de 21 de diciembre de 2001, por el que se homologan las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a las frutas y hortalizas frescas efectuadas en Suiza antes de la importación a la Comunidad Europea (10),
-
Reglamento (CE) no 1791/2002 de la Comisión, de 9 de octubre de 2002, por el que se homologan las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a las frutas y hortalizas frescas efectuadas en Marruecos antes de la importación a la Comunidad Europea (11),
-
Reglamento (CE) no 2103/2002 de la Comisión, de 28 de noviembre de 2002, por el que se homologan las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a las frutas y hortalizas frescas efectuadas en Sudáfrica antes de la importación a la Comunidad (12),
-
Reglamento (CE) no 48/2003 de la Comisión, de 10 de enero de 2003, por el que se establecen las normas aplicables a las mezclas de frutas y hortalizas frescas de diferentes especies contenidas en un mismo envase de venta (13),
-
Reglamento (CE) no 606/2003 de la Comisión, de 2 de abril de 2003, por el que se homologan las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a las frutas y hortalizas frescas efectuadas en Israel antes de la importación a la Comunidad (14),
-
Reglamento (CE) no 761/2003 de la Comisión, de 30 de abril de 2003, por el que se homologan las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a las frutas y hortalizas frescas efectuadas en la India antes de la importación a la Comunidad (15),
-
Reglamento (CE) no 1432/2003 de la Comisión, de 11 de agosto de 2003, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 2200/96 del Consejo en lo relativo al reconocimiento de las organizaciones de productores y al reconocimiento previo de las agrupaciones de productores (16),
-
Reglamento (CE) no 1433/2003 de la Comisión, de 11 de agosto de 2003, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 2200/96 del Consejo en lo que se refiere a los programas y fondos operativos y a la ayuda financiera (17),
-
Reglamento (CE) no 1943/2003 de la Comisión, de 3 de noviembre de 2003, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 2200/96 del Consejo en lo que respecta a las ayudas a las agrupaciones de productores prerreconocidas (18),
-
Reglamento (CE) no 103/2004 de la Comisión, de 21 de enero de 2004, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 2200/96 del Consejo en lo que atañe al régimen de intervenciones y de retiradas del mercado en el sector de las frutas y hortalizas (19),
-
Reglamento (CE) no 1557/2004 de la Comisión, de 1 de septiembre de 2004, por el que se homologan las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a determinadas frutas frescas efectuadas en Nueva Zelanda antes de la importación a la Comunidad Europea (20),
-
Reglamento (CE) no 179/2006 de la Comisión, de 1 de febrero de 2006, por el que se crea un régimen de licencias de importación para las manzanas importadas de terceros países (21),
-
Reglamento (CE) no 430/2006 de la Comisión, de 15 de marzo de 2006, por el que se aprueban las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a las frutas y hortalizas frescas efectuadas en Senegal antes de la importación en la Comunidad Europea (22),
-
Reglamento (CE) no 431/2006 de la Comisión, de 15 de marzo de 2006, por el que se aprueban las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a las frutas y hortalizas frescas efectuadas en Kenia antes de la importación en la Comunidad Europea (23),
-
Reglamento (CE) no 1790/2006 de la Comisión, de 5 de diciembre de 2006, por el que se aprueban las operaciones de control de conformidad con las normas de comercialización aplicables a las frutas y hortalizas frescas efectuadas en Turquía antes de la importación en la Comunidad Europea (24).
(4)
Deben adoptarse disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1182/2007.
(5)
Deben fijarse campañas de comercialización para las frutas y hortalizas. Puesto que en el sector ya no existe ningún régimen de ayudas que siga el ciclo de las cosechas de los productos en cuestión, todas las campañas de comercialización pueden armonizarse para ajustarse al año civil.
(6)
El Reglamento (CE) no 1182/2007 autoriza a la Comisión a establecer normas de comercialización para las frutas y hortalizas y en su artículo 2, apartado 7, dispone que seguirán aplicándose las normas de comercialización establecidas en los reglamentos existentes hasta que se adopten nuevas normas de comercialización.
(7)
Deben establecerse excepciones y exenciones en la aplicación de las normas de comercialización en el caso de determinadas operaciones que o bien son muy marginales y/o específicas o bien tienen lugar al inicio de la cadena de distribución, así como en el caso de los productos destinados a la transformación.
(8)
Las menciones particulares exigidas por las normas de comercialización deben aparecer de forma visible en el envase o en el etiquetado.
(9)
En respuesta a la demanda de determinados consumidores, la presencia de envases con diferentes tipos de frutas y hortalizas frescas es cada vez más habitual en el mercado. A fin de garantizar la lealtad de las transacciones, las frutas y hortalizas frescas vendidas en un mismo envase son homogéneas en lo que respecta a la calidad. En el caso de los productos que no están normalizados en el ámbito comunitario, esta homogeneidad puede garantizarse recurriendo a la aplicación de las disposiciones de carácter general. En el caso de las mezclas en un mismo envase de diferentes tipos de frutas y hortalizas, deben establecerse reglas de etiquetado. Dichas reglas deben ser menos estrictas que las establecidas por las normas de comercialización, con el fin de tener en cuenta, en particular, el espacio disponible en la etiqueta.
(10)
Cada Estado miembro debe designar los organismos de control encargados de la ejecución de los controles de conformidad en cada fase de comercialización. Dada la diversidad de situaciones existentes en los Estados miembros, es preciso que, en cada uno de ellos, haya un órgano encargado de los contactos y de la coordinación entre todos los organismos designados.
(11)
El conocimiento de los agentes económicos y de sus principales características es un instrumento imprescindible para orientar el análisis de los Estados miembros, por lo que es necesario que exista en cada Estado miembro una base de datos de los agentes económicos del sector de las frutas y hortalizas frescas.
(12)
Los controles de conformidad deben efectuarse por muestreo y concentrarse en los agentes económicos que presenten los mayores riesgos de tener mercancías no conformes. Teniendo en cuenta las características de sus mercados nacionales, cada Estado miembro debe establecer normas para determinar a qué tipo de agentes económicos deben orientarse preferentemente los controles. Con objeto de que exista transparencia en lo que se refiere a los mecanismos de control, es conveniente que esas normas se comuniquen a la Comisión.
(13)
Los Estados miembros deben garantizar que las exportaciones de frutas y hortalizas frescas a terceros países se ajustan a las normas de comercialización y certificar su conformidad, de acuerdo con el Protocolo de Ginebra sobre la normalización de las frutas y hortalizas frescas y de los frutos secos celebrado en el ámbito de la Comisión Económica para Europa de las Naciones Unidas y el Régimen de la OCDE para la aplicación de normas internacionales a las frutas y hortalizas.
(14)
Las importaciones de frutas y hortalizas frescas procedentes de terceros países deben ajustarse a las normas de comercialización o a normas equivalentes. Por consiguiente, es preciso efectuar un control de conformidad antes de la introducción de esas mercancías en el territorio aduanero, salvo cuando se trate de pequeños lotes en los que los servicios/organismos de inspección estimen que el riesgo de no conformidad es escaso. En el caso de algunos terceros países que ofrecen garantías satisfactorias de conformidad, los controles previos a la exportación pueden ser realizados por los organismos de control de tales países. Cuando se aplique esta posibilidad, los Estados miembros deben comprobar periódicamente la eficacia/calidad de los controles previos a la exportación efectuados por los organismos de control de los terceros países y comunicar a la Comisión los resultados de esas comprobaciones.
(15)
Los productos destinados a la transformación industrial no deben ajustarse a las normas de comercialización, por lo que debe garantizarse que no se comercializan en el mercado de productos destinados al consumo en fresco. Dichos productos deben llevar un etiquetado apropiado y, en algunos casos/cuando sea posible, ir acompañados de un certificado de destino industrial en el que conste la utilización final del producto y permita la realización de los controles.
(16)
Las frutas y hortalizas sujetas al control de conformidad con las normas deben pasar el mismo tipo de control sea cual sea la fase de comercialización en que se encuentren. A tal fin deben aplicarse las disposiciones de control recomendadas por la Comisión Económica para Europa de las Naciones Unidas, en línea con las recomendaciones pertinentes de la OCDE. No obstante, es necesario establecer disposiciones específicas en lo que se refiere a los controles en la fase de venta al por menor.
(17)
Es conveniente establecer el reconocimiento de las organizaciones de productores para los productos que solicitan. Cuando el reconocimiento se solicita para productos destinados exclusivamente a la transformación, debe garantizarse que tales productos se entregan realmente a la transformación.
(18)
Para contribuir al cumplimiento de los objetivos del régimen de las frutas y hortalizas y para garantizar que las organizaciones de productores realizan su actividad de forma duradera y eficaz, es necesario que las organizaciones de productores disfruten de una estabilidad óptima. Por consiguiente, debe establecerse un período mínimo de afiliación de un productor a la organización de productores. Procede conceder a los Estados miembros la facultad de fijar los plazos de aviso previo y las fechas en que surte efecto la renuncia a la calidad de miembro.
(19)
Las actividades principales y esenciales de una organización de productores deben estar relacionadas con la concentración de la oferta y la comercialización. No obstante, debe permitirse que la organización de productores se involucre en otras actividades, ya sean comerciales o de otro tipo. Conviene favorecer especialmente la cooperación entre organizaciones de productores permitiendo que la comercialización de frutas y hortalizas compradas exclusivamente a otra organización de productores reconocida no se tenga en cuenta en el cálculo de la actividad principal ni en las demás actividades. En lo que atañe al suministro de medios técnicos, resulta adecuado ampliar las posibilidades para incluir el suministro a través de los miembros de una agrupación de productores.
(20)
Las organizaciones de productores pueden poseer participaciones en filiales que contribuyan a aumentar el valor añadido de la producción de sus miembros. Es necesario fijar normas para calcular el valor de esa producción comercializada. Las principales actividades de dichas filiales deben ser las mismas que las de la organización de productores, una vez transcurrido un período transitorio de adaptación.
(21)
Deben establecerse disposiciones sobre el reconocimiento y el funcionamiento de las asociaciones de organizaciones de productores, de las organizaciones de productores transnacionales y de las asociaciones transnacionales de organizaciones de productores previstas en el Reglamento (CE) no 1182/2007. En aras de la coherencia, dichas disposiciones deben ser un reflejo, en la medida de lo posible, de las disposiciones aplicables a las organizaciones de productores.
(22)
Para facilitar la concentración de la oferta, debe impulsarse la fusión de las organizaciones de productores existentes para crear otras nuevas mediante el establecimiento de normas para la fusión de los programas operativos de las organizaciones fusionadas.
(23)
Sin dejar de respetar los principios según los cuales una organización de productores se constituye por iniciativa de éstos y es controlada por los mismos, cabe otorgar a los Estados miembros la facultad de establecer las condiciones que deben reunir las personas físicas o jurídicas para ser aceptadas como miembros de una organización de productores o de una asociación de organizaciones de productores.
(24)
Con el fin de garantizar que las organizaciones de productores representan realmente a un número mínimo de productores, los Estados miembros deben adoptar medidas para evitar que una minoría de miembros que disponga, en su caso, de la mayor parte del volumen de producción de la organización de productores en cuestión ejerza un dominio abusivo sobre la gestión y el funcionamiento de la misma.
(25)
Para tener en cuenta las diferentes circunstancias de producción y comercialización en la Comunidad, los Estados miembros deben establecer condiciones para la concesión del reconocimiento previo a las agrupaciones de productores que presenten un plan de reconocimiento.
(26)
Para favorecer la creación de organizaciones de productores estables y capaces de contribuir de forma duradera a la realización de los objetivos del régimen de las frutas y hortalizas, es preciso que el reconocimiento previo se conceda únicamente a las agrupaciones de productores que puedan demostrar su capacidad de cumplir todas las condiciones para el reconocimiento en un período de tiempo determinado.
(27)
Procede concretar qué información deben proporcionar las agrupaciones de productores en el plan de reconocimiento. Para que las agrupaciones de productores puedan cumplir más fácilmente las condiciones de reconocimiento, es necesario autorizar modificaciones en los planes de reconocimiento. Con este objeto, conviene establecer que los Estados miembros puedan solicitar a la agrupación de productores la adopción de medidas correctoras para garantizar la realización de su plan.
(28)
La agrupación de productores puede reunir las condiciones de reconocimiento antes de que termine el plan de reconocimiento. Es conveniente establecer disposiciones que permitan a dicha agrupación presentar una solicitud de reconocimiento junto con proyectos de programas operativos. En aras de la coherencia, la concesión del reconocimiento a una agrupación de productores debe poner término a su plan de reconocimiento y debe suspenderse la ayuda prevista. No obstante, a fin de tener en cuenta la financiación plurianual de las inversiones, resulta procedente que las inversiones que pueden beneficiarse de una ayuda puedan transferirse a los programas operativos.
(29)
A fin de facilitar la correcta aplicación del régimen de ayudas destinado a cubrir los gastos de constitución y funcionamiento administrativo de las agrupaciones de productores, las ayudas deben concederse a tanto alzado. Para respetar las limitaciones presupuestarias, cabe imponer un límite a esta ayuda a tanto alzado. Por otra parte, teniendo en cuenta las diferentes necesidades financieras de las agrupaciones de productores de tamaños diferentes, dicho límite debe ajustarse en función del valor de la producción comercializable de las agrupaciones de productores.
(30)
En aras de la coherencia y para garantizar una suave transición al estatus de agrupación de productores reconocida, deben aplicarse a las agrupaciones de productores normas idénticas a las aplicables a las organizaciones de productores en lo que atañe a sus actividades principales y al valor de la producción comercializada.
(31)
En caso de fusión, procede prever la posibilidad de conceder ayudas a las agrupaciones de productores resultantes de la fusión, a fin de tener en cuenta las necesidades financieras de las nuevas agrupaciones de productores y garantizar la correcta aplicación del régimen de ayuda.
(32)
Con objeto de facilitar la aplicación del régimen de ayuda a los programas operativos, es necesario definir con claridad la producción comercializada de las organizaciones de productores, especificando qué productos deben tenerse en cuenta y en qué fase de comercialización debe calcularse el valor de dicha producción. Deben contemplarse, asimismo, otros métodos de cálculo de la producción comercializable aplicables en caso de que se produzcan fluctuaciones anuales o no se disponga de datos suficientes. A fin de evitar la mala utilización del régimen, no debe autorizarse, en general, que las organizaciones de productores puedan modificar los períodos de referencia en el transcurso de un programa.
(33)
Para garantizar la correcta utilización de la ayuda, deben establecerse disposiciones relativas a la gestión de los fondos operativos y a las contribuciones financieras de los afiliados, permitiendo la máxima flexibilidad posible a condición de que todos los productores puedan beneficiarse del fondo operativo y participar democráticamente en las decisiones relativas a su utilización.
(34)
Deben establecerse disposiciones relativas al ámbito de aplicación y a la estructura de la estrategia nacional de los programas operativos sostenibles y de las directrices nacionales para las actuaciones medioambientales. Su objetivo debe ser optimizar la asignación de los recursos financieros y mejorar la calidad de la estrategia.
(35)
En beneficio de una sólida gestión, deben concretarse los procedimientos para la presentación y la aprobación de los programas operativos, incluidos los plazos correspondientes, de forma que las autoridades competentes puedan evaluar adecuadamente la información, y qué medidas y actividades deben incluirse en los programas o excluirse de ellos. Dado que los programas se gestionan por períodos anuales, conviene precisar que los que no sean aprobados antes de una fecha determinada se pospongan un año.
(36)
Es conveniente establecer un procedimiento que permita modificar anualmente los programas operativos para el año siguiente, de modo que puedan adaptarse para tener en cuenta las nuevas condiciones que no pudieron preverse cuando se presentaron inicialmente los programas. Además, debe autorizarse la modificación de medidas e importes del fondo operativo durante cada año de ejecución de un programa. Todas esas modificaciones deben atenerse a los límites y condiciones que establezcan los Estados miembros y su notificación a las autoridades competentes debe ser obligatoria a fin de garantizar que se mantengan los objetivos generales de los programas aprobados.
(37)
Por motivos de seguridad financiera y jurídica, debe elaborarse una lista de las actuaciones y de los gastos que se consideren no subvencionables con cargo a los programas operativos.
(38)
En el caso de las inversiones en explotaciones individuales, para evitar el enriquecimiento injustificado de un particular que haya roto sus vínculos con la organización durante la vida útil de la inversión, conviene contemplar disposiciones que permitan a la organización recuperar el valor residual de la inversión, tanto si la inversión es propiedad de un afiliado como si es propiedad de la organización.
(39)
Para garantizar la correcta aplicación del régimen, es necesario especificar qué información debe figurar en las solicitudes de ayuda así como los procedimientos para el pago de la misma. Para evitar dificultades de tesorería, es conveniente que las organizaciones de productores puedan acceder a un sistema de anticipos acompañado de la constitución de las correspondientes garantías. Por razones similares, debe organizarse un sistema alternativo para efectuar el reembolso de los gastos ya efectuados.
(40)
Deben establecerse disposiciones específicas sobre el ámbito de aplicación y ejecución de las medidas de gestión y prevención de las crisis. En la medida de lo posible estas normas deben prever una flexibilidad y una rápida aplicación en caso de crisis y, por lo tanto, permitir a los Estados miembros y a las propias organizaciones de productores adoptar las decisiones. Sin embargo, las normas deben evitar los abusos y fijar límites sobre el uso de ciertas medidas, incluso en términos financieros. También deben garantizar el debido cumplimiento de los requisitos fitosanitarios y medioambientales.
(41)
En lo referente a las retiradas del mercado, procede adoptar disposiciones específicas que tengan en cuenta la importancia potencial de esa medida. En concreto, deben elaborarse normas relativas al régimen de ayuda creciente acordado a las frutas y hortalizas retiradas del mercado que las organizaciones caritativas y otros establecimientos e instituciones distribuyen gratuitamente en concepto de ayuda humanitaria. Además, deben fijarse niveles máximos de ayuda para las retiradas del mercado con el fin de asegurarse que no se convierten en una salida comercial alternativa permanente de los productos en lugar de ser puestos a la venta en el mercado. En este contexto, para los productos cuyo nivel máximo de compensación comunitaria por retirada figura en el anexo V del Reglamento (CE) no 2200/96, resulta adecuado seguir empleando dichos niveles, sujetos a un cierto grado de aumento, para reflejar que ahora tales retiradas se cofinancian. Para los demás productos, para los que la experiencia aún no ha mostrado un riesgo de retiradas excesivas, cabe autorizar que los Estados miembros fijen los niveles máximos de ayuda. Sin embargo, en todos los casos y por razones similares, procede fijar para las retiradas un límite cuantitativo por producto y por organización de productores.
(42)
Deben adoptarse disposiciones específicas sobre la ayuda financiera nacional que los Estados miembros pueden conceder en las regiones comunitarias donde el grado de organización de productores es particularmente bajo, incluida una definición de bajo grado de organización. Deben establecerse los procedimientos relativos a la aprobación de dicha ayuda nacional, así como a la aprobación y al importe del reembolso de la ayuda por la Comunidad, además del porcentaje del reembolso. Dichos procedimientos deben reflejar los aplicables actualmente.
(43)
Con respecto a las condiciones en las que pueden extenderse al conjunto de productores de una zona económica determinada las normas adoptadas por las organizaciones de productores o las asociaciones de tales organizaciones en el sector de las frutas y hortalizas deben adoptarse disposiciones específicas, en particular disposiciones de procedimiento. Asimismo, en caso de venta de productos en el árbol, cabe precisar qué normas pueden extenderse al productor o al comprador respectivamente.
(44)
Los productores de manzanas comunitarios han pasado recientemente por una difícil situación, debido, entre otras cosas, a un aumento importante de las importaciones de manzanas de determinados terceros países del hemisferio sur. Por lo tanto, debe mejorarse el seguimiento de la importación de manzanas. Un mecanismo basado en la expedición de certificados de importación junto con el depósito de una garantía que avale la realización de las operaciones para las que se hayan solicitado tales certificados de importación constituye el instrumento adecuado para lograr este objetivo. Deben aplicarse las disposiciones del Reglamento (CE) no 1291/2000 de la Comisión, de 9 de junio de 2000, por el que se establecen disposiciones comunes de aplicación del régimen de certificados de importación, de exportación y de fijación anticipada para los productos agrícolas (25), y del Reglamento (CEE) no 2220/85 de la Comisión, de 22 de julio de 1985, por el que se establecen las modalidades comunes de aplicación del régimen de garantías para los productos agrícolas (26).
(45)
Deben adoptarse disposiciones específicas con respecto al régimen de precios de entrada de las frutas y hortalizas. El hecho de que la mayor parte de las frutas y hortalizas perecederas en cuestión se suministren bajo el régimen comercial de venta en consignación crea dificultades especiales para determinar su valor. Deben definirse los métodos posibles para calcular el precio de entrada sobre el cual están clasificados los productos importados en el Arancel Aduanero Común. En particular, deben establecerse valores de importación a tanto alzado sobre la base de la media ponderada de los precios medios de los productos y debe adoptarse una disposición especial en caso de que no esté disponible ningún precio para un producto de un origen determinado. En determinadas circunstancias, conviene prever la constitución de una garantía para asegurar la correcta aplicación del régimen.
(46)
Deben adoptarse disposiciones específicas en lo que atañe a los derechos de importación que pueden imponerse a determinados productos, además de los previstos en el Arancel Aduanero Común. Puede imponerse un derecho adicional si la cantidad importada de los productos de que se trate supera un volumen de activación fijado para el producto y el período de aplicación. Los productos que se hallan en curso de transporte a la Comunidad están exentos de la aplicación del derecho adicional y, por lo tanto, deben adoptarse disposiciones específicas para dichos productos.
(47)
Conviene prever un seguimiento y una evaluación adecuados de los programas y regímenes en curso a fin de que tanto las organizaciones de productores como los Estados miembros puedan evaluar su eficacia y eficiencia.
(48)
Procede establecer medidas o disposiciones relativas al tipo, formato y medios de comunicación necesarias para aplicar el presente Reglamento. Dichas medidas deben incluir las comunicaciones de los productores y organizaciones de productores a los Estados miembros y de los Estados miembros a la Comisión, así como las consecuencias derivadas de una comunicación fuera de plazo o inexacta.
(49)
Resulta necesario adoptar medidas relativas a los controles necesarios que garanticen la correcta aplicación del presente Reglamento y del Reglamento (CE) no 1182/2007, así como las sanciones apropiadas aplicables en caso de detectarse irregularidades. Dichas medidas deben incluir tanto los controles como las sanciones específicos previstos a escala comunitaria, así como cualesquiera controles y sanciones nacionales adicionales. Los controles y las sanciones deben ser disuasivos, eficaces y proporcionados. También deben adoptarse normas para resolver casos de error obvio, de fuerza mayor y otras circunstancias excepcionales a fin de garantizar un tratamiento justo a los productores. También deben adaptarse normas para las situaciones creadas artificialmente a fin de evitar que pueda derivarse cualquier beneficio de dichas situaciones.
(50)
Conviene adoptar disposiciones que faciliten una transición armoniosa desde el régimen anterior al nuevo régimen establecido por el presente Reglamento y la aplicación de las disposiciones transitorias enunciadas en el artículo 55 del Reglamento (CE) no 1182/2007.
(51)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de Gestión de las Frutas y Hortalizas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
TÍTULO I
DISPOSICIONES PRELIMINARES
Artículo 1
Ámbito de aplicación y empleo de los términos
1. El presente Reglamento establece las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 2200/96, del Reglamento (CE) no 2201/96 y del Reglamento (CE) no 1182/2007.
2. Salvo que el presente Reglamento establezca otra cosa, los términos empleados en los Reglamentos mencionados en el apartado 1 tendrán el mismo significado cuando se utilicen en el presente Reglamento.
Artículo 2
Campañas de comercialización
Las campañas de comercialización de los productos enumerados en el artículo 1, apartado 2, del Reglamento (CE) no 2200/96 y en el artículo 1, apartado 2, del Reglamento (CE) no 2201/96 se extenderán desde el 1 de enero hasta el 31 de diciembre.
TÍTULO II
CLASIFICACIÓN DE LOS PRODUCTOS
CAPÍTULO I
Normas generales
Artículo 3
Excepciones y exenciones a la aplicación de las normas de comercialización
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 5, del Reglamento (CE) no 1182/2007, no estarán sujetos a la obligación de cumplir con las normas de comercialización:
a)
los productos que se expidan a las fábricas de transformación, salvo cuando se establezcan específicamente en el presente Reglamento criterios mínimos de calidad para los productos destinados a la transformación industrial;
b)
los productos que en su propia explotación ceda el productor al consumidor para sus necesidades personales; y
c)
los productos de una región determinada que se vendan en el comercio al por menor de dicha región para satisfacer un consumo local tradicional ampliamente conocido, previa decisión de la Comisión adoptada a petición de un Estado miembro de acuerdo con el procedimiento mencionado en el artículo 46 del Reglamento (CE) no 2200/96.
2. No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 5, del Reglamento (CE) no 1182/2007, dentro de la propia región de producción, no estarán sujetos a la obligación de cumplir con las normas de comercialización:
a)
los productos vendidos o entregados por el productor a centros de acondicionamiento y envasado o a centros de almacenamiento, o que se expidan desde la explotación del productor a estos centros; y
b)
los productos que se expidan desde centros de almacenamiento a centros de acondicionamiento y envasado.
3. No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 5, del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros podrán eximir de la obligación de cumplir con las normas de comercialización o algunas de sus disposiciones:
a)
los productos expuestos para la venta, puestos en venta, vendidos, entregados o comercializados de cualquier otra forma por el productor en los lugares de venta al por mayor, particularmente los mercados de producción, situados en la región de producción; y
b)
los productos que se expidan desde esos lugares de venta al por mayor a centros de acondicionamiento y envasado o a centros de almacenamiento situados en la misma región de producción.
En caso de aplicarse el párrafo primero, el Estado miembro de que se trate comunicará a la Comisión las medidas adoptadas a tal fin.
4. Con respecto a los productos contemplados en el apartado 1, letra a) y en el apartado 2, deberá aportarse a la autoridad competente del Estado miembro la prueba de que los mismos se ajustan a las condiciones previstas, especialmente en lo que se refiere a su destino.
Artículo 4
Menciones particulares
1. Las menciones particulares exigidas por las normas de comercialización adoptadas en virtud del artículo 2 del Reglamento (CE) no 1182/2007 deberán indicarse de forma legible y clara en uno de los lados del envase, bien mediante impresión directa indeleble o por medio de una etiqueta incorporada al paquete o fijada sólidamente al mismo.
2. En el caso de las mercancías expedidas a granel y cargadas directamente en un medio de transporte, las menciones particulares a que se refiere el apartado 1 deberán figurar en un documento que acompañe a las mercancías o en una ficha situada visiblemente en el interior del medio de transporte.
Artículo 5
Menciones particulares en la fase de venta al por menor
En la fase de venta al por menor, cuando los productos se presenten envasados las menciones particulares exigidas por las normas de comercialización adoptadas en virtud del artículo 2 del Reglamento (CE) no 1182/2007 deberán ser legibles y claras.
En los productos preenvasados, a los que se hace referencia en la Directiva 2000/13/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (27), se indicará el peso neto, además de todas las menciones previstas en las normas de comercialización. No obstante, en los productos que normalmente se venden por unidades, la obligación de indicar el peso neto no se aplicará si el número de unidades puede verse claramente y contarse con facilidad desde el exterior o si se indica este número en la etiqueta.
Los productos podrán presentarse sin envase, siempre que el minorista ponga sobre la mercancía a la venta un cartel que contenga en caracteres bien visibles y legibles las menciones particulares previstas en las normas de comercialización y en el artículo 2, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007 relativas a la variedad, país de origen del producto y clase.
Artículo 6
Envases de venta
1. Los envases de venta de frutas y hortalizas frescas de un peso neto igual o inferior a tres kilogramos podrán contener mezclas de diferentes tipos de frutas y hortalizas frescas, a condición de que:
a)
los productos sean de calidad homogénea y que cada tipo en cuestión cumpla con las normas de conformidad con lo dispuesto en el apartado 2;
b)
el envase esté adecuadamente etiquetado, de conformidad con lo dispuesto en el apartado 3; y
c)
la mezcla no induzca a error al comprador.
2. Los productos contenidos en los envases contemplados en el apartado 1 deberán pertenecer a la misma categoría de calidad comercial, de conformidad con el anexo 1.
Cuando las mezclas contengan frutas y hortalizas que no estén reguladas por normas comunitarias de comercialización, dichos productos deberán clasificarse en la misma categoría, de acuerdo con lo dispuesto en el anexo I.
3. El etiquetado de los envases de venta contemplado en el apartado 1 o de cada paquete que los contenga deberá incluir, como mínimo, las menciones siguientes:
a)
El nombre y la dirección del envasador y/o del expedidor. Esta indicación podrá ser sustituida:
i)
En todos los envases, salvo los preenvases, por el código, expedido o reconocido oficialmente, que represente al envasador y/o al expedidor, precedido de los términos «envasador y/o expedidor» o una abreviatura equivalente.
ii)
En los preenvases únicamente, por el nombre y la dirección del vendedor establecido en la Comunidad, precedidos de la indicación «envasado por:» o una indicación equivalente. En este caso, en el etiquetado figurará también un código que corresponderá al envasador y/o al expedidor. El vendedor facilitará toda la información que los organismos de control de los terceros países consideren necesaria sobre el significado de dicho código.
b)
Nombre de cada uno de los productos o tipos que contiene el envase.
c)
Nombre de la variedad o del tipo comercial de cada uno de los productos incluidos en la mezcla para los que las normas comunitarias de comercialización lo exigen si son productos no mezclados.
d)
País de origen de cada uno de los productos en cuestión, junto al nombre de los productos de que se trate.
e)
Categoría.
En el caso de las frutas y hortalizas reguladas por normas comunitarias de comercialización, estas indicaciones deberán sustituir a las menciones establecidas por dichas normas.
CAPÍTULO II
Controles de la conformidad con las normas de comercialización
Sección 1
Disposiciones generales
Artículo 7
Ámbito de aplicación
El presente capítulo establece las disposiciones que los Estados miembros aplicarán al efectuar los controles, en todas las fases de comercialización, del respeto de las normas de comercialización adoptadas en virtud del artículo 2 del Reglamento (CE) no 1182/2007.
Artículo 8
Organismos competentes
1. Cada Estado miembro designará:
a)
una autoridad competente única encargada de la coordinación y los contactos en todo lo relacionado con el presente capítulo, en adelante denominada «la autoridad de coordinación», y
b)
un organismo u organismos de control responsables de la aplicación del artículo 2, apartado 6, del Reglamento (CE) no 1182/2007, en adelante denominados «los organismos de control».
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión:
a)
el nombre, dirección postal y correo electrónico de la autoridad de coordinación que designen en virtud del apartado 1,
b)
el nombre, dirección postal y correo electrónico de los organismos de control que designen en virtud del apartado 1, y
c)
la descripción precisa de los ámbitos de competencia respectivos de los organismos de control que nombren.
3. La autoridad de coordinación podrá ser el organismo de control o uno de los organismos de control o cualquier otro organismo designado en virtud del apartado 1.
4. La Comisión hará pública en la forma que estime conveniente la lista de las autoridades de coordinación designadas por los Estados miembros.
Artículo 9
Base de datos de los agentes económicos
1. Los Estados miembros crearán una base de datos de los agentes económicos del sector de las frutas y hortalizas en la que figurarán, en las condiciones establecidas en el presente artículo, todos los agentes económicos que participen en la comercialización de frutas y hortalizas frescas para las que se hayan adoptado normas en aplicación del artículo 2 del Reglamento (CE) no 1182/2007.
A efectos del presente capítulo se entenderá por «agente económico» cualquier persona física o jurídica en posesión de frutas y hortalizas frescas sujetas a normas de comercialización con miras a su exposición para la venta, a su puesta a la venta, a su venta o a su comercialización de cualquier otra manera, por cuenta propia o por cuenta de un tercero, en el territorio comunitario, o a su exportación a terceros países.
2. Los Estados miembros determinarán en qué condiciones se incluirán o no los agentes económicos siguientes en la base de datos:
a)
los agentes económicos que, por el tipo de actividad que desempeñen, estén exentos de la obligación de conformidad con las normas de comercialización en aplicación de lo dispuesto en el artículo 3, y
b)
las personas físicas o jurídicas cuya actividad en el sector de las frutas y hortalizas se circunscriba al transporte de mercancías o a la venta al por menor de pequeñas cantidades.
3. Cuando la base de datos esté compuesta por varios elementos diferenciados, la autoridad de coordinación velará por que la base y sus diferentes elementos sean homogéneos y se actualicen. Las actualizaciones correrán a cargo de los organismos de control, que se basarán en los datos que recaben en los controles que realicen en todas las fases de comercialización.
4. En la base de datos constarán, por cada agente económico, el número de registro, el nombre, la dirección, la información necesaria para clasificarlo en alguna de las categorías mencionadas en el artículo 10, como, por ejemplo, su localización en la cadena de comercialización, una indicación sobre la importancia del agente económico, información sobre los resultados de controles anteriores del agente económico y cualesquiera otros datos que se consideren necesarios para los controles.
5. Los agentes económicos estarán obligados a proporcionar los datos que los Estados miembros consideren necesarios para la creación y actualización de la base de datos. Los Estados miembros determinarán las condiciones en las que deberán figurar en su base de datos los agentes económicos que, sin estar establecidos en su territorio, ejercen actividades comerciales en él.
Sección 2
Controles efectuados en el mercado interior
Artículo 10
Controles de conformidad en el mercado interior
1. Los Estados miembros implantarán un régimen de control por muestreo de la conformidad de los productos que obren en poder de los agentes económicos con las normas de comercialización en todas las fases de comercialización.
En virtud de ese régimen, los Estados miembros fijarán, en función de un análisis de los riesgos de que un agente económico comercialice productos no conformes con las normas de comercialización, la frecuencia con la que los organismos de control habrán de realizar los controles. Dicha frecuencia deberá ser suficiente para garantizar la observancia de la normativa comunitaria en cada una de las categorías de agentes económicos previamente definida.
Dicho análisis de riesgos se basará, en particular, en el tamaño de los agentes económicos, su localización en la cadena de comercialización, los resultados de controles anteriores y demás parámetros que determinen los Estados miembros.
Los agentes económicos que tengan una actividad de envasado y embalaje de frutas y hortalizas, especialmente en la región de producción, serán objeto de controles más frecuentes que las demás categorías de agentes económicos. También podrán realizarse controles durante el transporte.
Si en los controles se detectan irregularidades significativas, los organismos de control aumentarán la frecuencia de control de los agentes económicos en cuestión.
2. Los agentes económicos estarán obligados a proporcionar a los organismos de control todos los datos que éstos consideren necesarios para la organización y realización de los controles.
3. Los Estados miembros podrán autorizar a los agentes económicos de la fase de expedición que ofrezcan garantías suficientes de un porcentaje de conformidad constante y elevado de las frutas y hortalizas sujetas a normas de comercialización, a colocar en cada bulto que envíen el adhesivo cuyo modelo figura en el anexo II. La autorización se concederá por un período de tres años prorrogables.
Además, para beneficiarse del uso del modelo, los agentes económicos deberán:
a)
contar con personas encargadas del control que tengan una formación homologada por el Estado miembro,
b)
disponer de instalaciones adecuadas para la preparación y el envasado de los productos,
c)
comprometerse a efectuar un control de conformidad de las mercancías que expidan y llevar un registro de todas las operaciones de control que efectúen.
Cuando el agente económico deje de ofrecer garantías suficientes de un porcentaje de conformidad constante y elevado o cuando deje de cumplir alguno de los requisitos previstos en el párrafo segundo, el Estado miembro le retirará la autorización de colocar en cada bulto que expida el adhesivo cuyo modelo figura en el anexo II.
4. La autoridad de coordinación comunicará a la Comisión las disposiciones del régimen de control indicado en el apartado 1. En esa comunicación, la autoridad de coordinación reseñará, en particular, las diferentes categorías de agentes económicos que haya determinado y la frecuencia de control fijada para cada una de ellas así como, en su caso, las disposiciones de aplicación del apartado 3, las disposiciones de aplicación del artículo 11, apartado 1, y los porcentajes mínimos de control que llevará aparejada cada categoría de agente económico. Cualquier modificación posterior del régimen de control deberá comunicarse sin demora a la Comisión.
5. Los organismos de control del Estado miembro en cuyo territorio un lote de mercancías procedente de otro Estado miembro se considere no conforme debido a defectos o alteraciones de los productos que podían haberse comprobado durante el envasado, velarán por que el caso de no conformidad constatado hasta la fase de comercialización al por mayor, incluidas las centrales de distribución, sea comunicado sin demora a las autoridades de los otros Estados miembros que puedan verse afectados.
Artículo 11
Controles de conformidad en la fase de exportación
1. El organismo de control competente en la fase de exportación se cerciorará, mediante un control de conformidad, de que los productos destinados a la exportación a terceros países abandonan el territorio aduanero de la Comunidad únicamente si se ajustan a las normas de comercialización.
Los exportadores estarán obligados a proporcionar a los organismos de control todos los datos que éstos consideren necesarios para la organización y realización de los controles.
2. Los Estados miembros podrán fijar, por cada categoría de agente económico de que se trate y basándose en un análisis de riesgos, la proporción mínima de envíos y cantidades que serán objeto de un control de conformidad por parte del organismo de control competente en la fase de exportación. Esta proporción será suficiente para garantizar la observancia de la normativa comunitaria. En caso de que en los controles se detecten irregularidades importantes, los organismos de control aumentarán la proporción de envíos controlados de los agentes económicos de que se trate.
Los Estados miembros podrán aplicar las disposiciones mencionadas en el párrafo primero a los agentes económicos que cumplan las condiciones siguientes:
a)
ofrecen garantías suficientes de un porcentaje de conformidad constante y elevado con respecto a las frutas y hortalizas que comercializan;
b)
cuentan con personas encargadas del control que tienen una formación homologada por el Estado miembro;
c)
se comprometen a efectuar un control de conformidad de las mercancías que comercializan; y
d)
se comprometen a llevar un registro de todos los controles que efectúen.
3. Al término de las operaciones de control indicadas en el apartado 1, el organismo de control expedirá el certificado de conformidad previsto en el anexo III para cada lote destinado a la exportación y que considere conforme con las normas de comercialización. Cuando la exportación esté compuesta por varios lotes, podrá certificarse globalmente la conformidad de los mismos mediante un único certificado enumerando claramente los diferentes lotes que constituyen dicho envío.
En los casos en que, de acuerdo con el apartado 2, los lotes afectados por el certificado de conformidad no hayan sido controlados por el organismo de control competente en la fase de exportación, la mención «autocontrol [artículo 11, apartado 2, del Reglamento (CE) no 0000/2007 de la Comisión]» deberá figurar en la casilla 13 (Comentarios) del certificado.
4. La autoridad aduanera competente únicamente aceptará la declaración de exportación cuando:
a)
las mercancías vayan acompañadas por el certificado indicado en el apartado 3 o por el indicado en el artículo 19, apartado 2, o
b)
el organismo de control competente haya informado a la autoridad aduanera, por cualquier canal apropiado, de que ha expedido alguno de esos dos certificados para los lotes de que se trate.
Artículo 12
Controles de conformidad en la fase de importación
1. Antes de despachar a libre práctica los productos procedentes de terceros países, se efectuará un control de su conformidad con las normas de comercialización.
Los importadores estarán obligados a proporcionar a los organismos de control todos los datos que éstos consideren necesarios para la organización y realización de los controles indicados en el apartado 2 y en el artículo 16, apartado 1.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en la sección 3, el organismo de control competente realizará un control de conformidad en la fase de importación de cada lote importado y, en caso de conformidad del producto, expedirá el certificado de conformidad previsto en el anexo III. Cuando la importación esté compuesta por varios lotes, podrá certificar globalmente la conformidad de esos lotes mediante un único certificado, enumerando claramente los diferentes lotes que constituyen dicho envío.
3. La autoridad aduanera únicamente autorizará el despacho a libre práctica cuando:
a)
las mercancías vayan acompañadas ya sea por el certificado indicado en el apartado 2, por el indicado en el artículo 14, apartado 1, o por el indicado en el artículo 19, apartado 2, o bien
b)
el organismo de control competente haya informado a la autoridad aduanera, por cualquier canal apropiado, de que ha expedido alguno de esos certificados para los lotes de que se trate.
4. No obstante lo dispuesto en los apartados 1, 2 y 3, si el organismo de control competente en la fase de importación estima que el riesgo de que ciertos lotes no sean conformes es pequeño, podrá no efectuar el control de dichos lotes. En ese caso, entregará a la autoridad aduanera una declaración con el sello del organismo o le informará del hecho de cualquier otra manera y la autoridad aduanera podrá proceder al despacho de aduana.
Con miras a la aplicación de lo dispuesto en el párrafo primero, el organismo de control fijará previamente los criterios de evaluación del riesgo de falta de conformidad y determinará, basándose en un análisis de riesgos, la proporción mínima de envíos y cantidades de cada uno de los tipos de importación que fije en los que el organismo de control competente en la fase de importación deberá efectuar un control de conformidad. En cualquier caso, las proporciones que determine en aplicación del presente apartado deberán ser notablemente más altas que las aplicadas en virtud del artículo 16, apartado 1.
5. Para mejorar la uniformidad de aplicación del apartado 4 en los Estados miembros, la Comisión adoptará directrices comunes de aplicación. La autoridad de coordinación comunicará cuanto antes a la Comisión las disposiciones de aplicación del apartado 4, incluidos los criterios y las proporciones mínimas a que se refiere el apartado 4, párrafo segundo, y cuantas modificaciones se hagan posteriormente de las mismas.
6. Si, en el momento de su importación de un tercer país, un lote de mercancías se considera no conforme, la autoridad de coordinación del Estado miembro en cuestión informará de ello sin demora a la Comisión y a las autoridades de coordinación de los otros Estados miembros que puedan verse afectados, las cuales procederán a su oportuna difusión en su territorio. La notificación a la Comisión se realizará a través del sistema electrónico que ésta indique.
Sección 3
Controles realizados por terceros países
Artículo 13
Homologación de los controles realizados por terceros países antes de la importación en la Comunidad
1. A petición de un tercer país, la Comisión podrá homologar, por el procedimiento previsto en el artículo 46 del Reglamento (CE) no 2200/96, las operaciones de control de la conformidad efectuadas por ese país antes de la importación en la Comunidad.
2. La homologación establecida en el apartado 1 podrá concederse a los terceros países que la soliciten y en cuyo territorio se respeten las normas comunitarias de comercialización, o al menos normas equivalentes, aplicables a los productos exportados a la Comunidad.
En la homologación se determinará el corresponsal oficial en el tercer país bajo cuya responsabilidad se realizarán las operaciones de control indicadas en el apartado 1. Ese corresponsal será el encargado de los contactos con la Comunidad. En la homologación se determinarán también los organismos de control encargados de la realización de los controles, en adelante, denominados «organismos de control de los terceros países».
La homologación únicamente será válida para productos originarios del tercer país y podrá circunscribirse a ciertos productos.
3. Los organismos de control de los terceros países deberán ser organismos oficiales o reconocidos oficialmente por el corresponsal al que se hace referencia en el apartado 2 y deberán ofrecer garantías suficientes y disponer del personal, el material y las instalaciones necesarios para la realización de esos controles con arreglo a los métodos contemplados en el artículo 20, apartado 1, o a métodos equivalentes.
4. En el anexo IV, parte A, figura la lista de países cuyos controles de conformidad han sido homologados en virtud del presente artículo, así como los productos en cuestión. En la parte B de dicho anexo, figuran los datos de sus corresponsales oficiales y organismos de control. Los modelos de los certificados a los que se hace referencia en el artículo 14 figuran en la parte C del mencionado anexo.
Artículo 14
Certificados
1. Los organismos de control de los terceros países expedirán, para cada lote controlado antes de su entrada en el territorio aduanero de la Comunidad, bien el certificado de conformidad previsto en el anexo III, bien cualquier otro formulario acordado entre la Comisión y el tercer país de que se trate. Cuando una importación esté compuesta por varios lotes, podrá certificarse globalmente la conformidad de esos lotes mediante un único certificado, enumerando claramente los diferentes lotes que constituyen dicho envío.
Los modelos de formulario sobre los que se elaborarán los certificados previstos en el párrafo primero se fijarán en el marco de la homologación mencionada en el artículo 13, apartado 1.
2. Los certificados sólo podrán incluir un único ejemplar identificado con la mención «original». Si resulta necesario contar con ejemplares suplementarios, deberán incluir la mención «copia». Las autoridades competentes de la Comunidad sólo aceptarán como válido el original del certificado.
El formulario tendrá un formato de 210 × 297 milímetros, admitiéndose una tolerancia máxima de 5 milímetros por defecto y de 8 milímetros por exceso por lo que se refiere a la longitud. Deberá utilizarse papel de color blanco, sin pasta mecánica, encolado para escritura y con un peso mínimo de 40 gramos por metro cuadrado.
Los formularios deberán imprimirse y rellenarse en una de las lenguas oficiales de la Comunidad.
Los formularios deberán rellenarse por un método mecanográfico o similar.
El certificado no deberá presentar enmiendas ni raspaduras. Cualquier modificación deberá hacerse tachando los datos erróneos y añadiendo, en su caso, los correctos. Tales rectificaciones deberán ser aprobadas por su autor y ser visadas por el organismo expedidor.
Cada certificado deberá llevar un número de serie destinado a individualizarlo y deberá llevar el sello del organismo expedidor así como la firma de la persona o personas habilitadas para firmarlo.
El organismo expedidor conservará una copia de cada uno de los certificados que expida.
Artículo 15
Suspensión de la homologación
La Comisión podrá suspender la homologación si se comprueba, en un número significativo de lotes o cantidades, que las mercancías no concuerdan con lo indicado en los certificados expedidos por los organismos de control de los terceros países, o si recibe una respuesta insatisfactoria a las solicitudes de controles a posteriori contempladas en el artículo 16, apartado 2.
Artículo 16
Controles adicionales de los Estados miembros
1. En la fase de importación los Estados miembros efectuarán controles físicos de conformidad con las normas de los productos importados al amparo de las condiciones establecidas en la presente sección, efectuando controles de conformidad en relación con cada tercer país de una proporción significativa de los envíos y de las cantidades importadas en esas condiciones. Esa proporción deberá ser suficiente para garantizar que los organismos de control de los terceros países observan la normativa comunitaria. Los Estados miembros se cerciorarán de que se apliquen las medidas previstas en el artículo 20, apartado 3, a los lotes controlados cuando dichos lotes no sean conformes con las normas de comercialización.
En caso de que se observen irregularidades significativas en los controles, los Estados miembros informarán inmediatamente de ello a la Comisión y los organismos de control aumentarán la proporción de los envíos y cantidades controlados con arreglo a lo dispuesto en el presente artículo.
Si el Estado miembro percibe tasas por los gastos ocasionados por los controles de conformidad a que se refiere el presente apartado, el importe de las mismas deberá reflejar el hecho de que la proporción de estos controles es menor que la de los indicados en el artículo 12.
2. Cada vez que surjan dudas fundadas sobre la autenticidad de alguno de los certificados contemplados en el artículo 14, apartado 1, párrafo primero, o sobre la exactitud de las menciones que en él se incluyen, se efectuará un control a posteriori.
La autoridad competente en la Comunidad devolverá el certificado o su copia al corresponsal oficial del tercer país, al que se hace referencia en el artículo 13, apartado 2, párrafo segundo, indicando, cuando proceda, los motivos que justifican una investigación y todos los datos obtenidos que hacen suponer que el certificado no es auténtico o que las menciones incluidas en el mismo son inexactas. Las solicitudes de control a posteriori se notificarán cuanto antes a la Comisión, así como el resultado de cada una de ellas.
Cuando se solicite un control a posteriori, el importador de las mercancías en cuestión podrá solicitar a los organismos de control competentes que realicen el control de conformidad previsto en el artículo 12.
Artículo 17
Obligaciones en materia de comunicación
1. La autoridad de coordinación comunicará a la Comisión, respecto de cada trimestre y a más tardar al final del trimestre siguiente al trimestre de que se trate, desglosándolos por terceros países y productos, el número de lotes y las cantidades que se hayan importado en las condiciones previstas en el artículo 13, el número de lotes y las cantidades que hayan sido objeto del control de conformidad indicado en el artículo 16, apartado 1, y, de esos lotes, aquéllos con respecto a los cuales los organismos de control hayan determinado que las mercancías no se ajustaban a lo indicado en los certificados de conformidad expedidos por los organismos de control de los terceros países, precisando para cada uno de estos lotes la cantidad y los defectos detectados.
2. Las autoridades aduaneras cooperarán estrechamente con la autoridad de coordinación y/o con los organismos de control, sobre todo en lo que respecta a la aplicación del artículo 16, apartados 1 y 2, y les remitirán toda la información necesaria.
Artículo 18
Cooperación administrativa
1. La aplicación de la presente sección estará supeditada a la instauración de un procedimiento de cooperación administrativa entre la Comunidad y cada uno de los terceros países de que se trate.
Para poder beneficiarse de este procedimiento, los terceros países en cuestión comunicarán a la Comisión cualquier información útil relativa a las operaciones de control y, en particular, los modelos de las impresiones de sellos utilizados por los servicios de control del tercer país, así como, cuando proceda y sin demora, cualquier modificación de dicha información.
La Comisión transmitirá esta información, así como sus modificaciones posteriores, a las autoridades de coordinación de los Estados miembros, que a su vez lo notificarán a las autoridades aduaneras y a las demás autoridades competentes.
Una vez instaurada la cooperación administrativa, y después de cualquier modificación significativa de la información comunicada por alguno de los terceros países en cuestión, tanto en el marco de esta cooperación administrativa como por lo que se refiere a los nombres y direcciones del corresponsal oficial y los servicios de control, la Comisión hará público un dictamen relativo a la misma a través de los medios que considere adecuados.
2. La homologación de los terceros países contemplada en el artículo 13, apartado 4, se aplicará a partir de la fecha en que la Comisión haga público el anuncio mencionado en el apartado 1 del presente artículo relativo al establecimiento de la cooperación administrativa entre la Comunidad y el tercer país.
Sección 4
Productos destinados a la transformación industrial
Artículo 19
Productos destinados a la transformación industrial
1. A efectos del presente Reglamento, se entenderá por productos destinados a la transformación industrial las frutas y hortalizas sujetas a normas de comercialización que se envíen a fábricas de transformación para transformarlas en productos cuya posición en la nomenclatura combinada difiera de la del producto fresco inicial.
2. Los organismos de control competentes expedirán el certificado de destino industrial que figura en el anexo V a los productos destinados a la exportación a terceros países y a los importados en la Comunidad cuando se destinen a la transformación industrial y no estén sujetos, por lo tanto, en virtud de lo dispuesto en el artículo 3, apartado 1, letra a), a la obligación de conformidad con las normas de comercialización. Se cerciorarán de que se observan las disposiciones específicas de etiquetado dispuestas en el apartado 4 del presente artículo.
3. En el caso de las importaciones, una vez expedido alguno de los certificados contemplados en el apartado 2, el organismo de control competente comunicará sin demora a la autoridad de coordinación del Estado miembro en el que se vaya a efectuar la transformación una copia del certificado antes citado y cuanta información sea necesaria para realizar un control de las operaciones de transformación. Una vez efectuada la transformación, la empresa de transformación remitirá el certificado al organismo de control competente, que se asegurará de que los productos hayan sido realmente objeto de una transformación industrial.
4. En los envases de los productos destinados a la transformación industrial, el envasador deberá colocar de manera visible la indicación «destino industrial» o cualquier otra indicación sinónima de ésta. En las mercancías que se envíen a granel, cargándolas directamente en un medio de transporte, esa indicación deberá figurar en una ficha que acompañe a la mercancía o en una ficha colocada en un lugar visible dentro del medio de transporte.
5. Los Estados miembros adoptarán todas las medidas adecuadas, especialmente en lo que se refiere a la colaboración con los demás Estados miembros, para evitar que mercancías que estén destinadas al mercado de productos frescos se envíen fuera de la región de producción en forma de mercancías destinadas a la transformación industrial.
Sección 5
Método de control
Artículo 20
Método de control
1. Los controles de conformidad previstos en el presente capítulo, exceptuando los que se realicen en la fase de venta al por menor al consumidor final, se efectuarán con arreglo a los métodos que se indican en el anexo VI, salvo que el presente Reglamento indique otra cosa.
Los Estados miembros establecerán las disposiciones específicas de control de la conformidad de los productos en la fase de venta al por menor al consumidor.
2. Si el control demuestra que las mercancías se ajustan a las normas de comercialización, el organismo de control competente podrá expedir el certificado de conformidad previsto en el anexo III. Este certificado se expedirá en cualquier caso en las fases de importación o de exportación.
3. Si la mercancía controlada resulta no conforme, el organismo de control levantará un acta de no conformidad y la entregará al agente económico o a su representante. Las mercancías de las que se levante un acta de no conformidad no podrán moverse sin la autorización del organismo de control que haya levantado el acta. Esta autorización podrá supeditarse a la observancia de las condiciones que fije el citado organismo de control.
Los agentes económicos podrán decidir hacer lo necesario para que la totalidad de las mercancías o una parte de ellas sea conforme. Una vez hecho eso, esa mercancía no podrá comercializarse hasta que el organismo de control competente se cerciore mediante los medios apropiados de que se han subsanado los problemas. En su caso, sólo expedirá el certificado de conformidad previsto en el anexo III para el lote o una parte del lote cuando se hayan subsanado los problemas.
Si un organismo de control accede a la solicitud de un agente económico de subsanar la falta de conformidad de la mercancía en un Estado miembro distinto de aquél en que se haya efectuado el control en el que se haya dictaminado dicha falta de conformidad, esos Estados miembros adoptarán todas las medidas que consideren necesarias, particularmente en materia de colaboración entre ambos, para cerciorarse de que se subsane realmente la falta de conformidad.
Cuando no pueda subsanarse la falta de conformidad de la mercancía ni destinarse ésta a la alimentación animal, a la transformación industrial o a cualquier otro uso de carácter no alimentario, el organismo de control podrá pedir a los agentes económicos, si resulta necesario, que tomen las medidas adecuadas para que no se comercialice.
Los agentes económicos facilitarán cuanta información consideren necesaria los Estados miembros para la aplicación de lo dispuesto en el presente apartado.
4. A efectos de la aplicación del presente capítulo, las facturas y documentos de acompañamiento de los productos deberán indicar la categoría de calidad, el país de origen de los productos y, en su caso, el destino industrial del producto. Este requisito no se aplicará en la fase de venta al por menor al consumidor final.
TÍTULO III
ORGANIZACIONES DE PRODUCTORES
CAPÍTULO I
Requisitos y reconocimiento
Sección 1
Definiciones
Artículo 21
Definiciones
1. A efectos del presente título, se entenderá por:
a)
«productor»: un agricultor según la definición que figura en el artículo 3, apartado 1, letra a), del Reglamento (CE) no 1182/2007;
b)
«filial»: empresa en la que una o varias organizaciones de productores o sus asociaciones poseen una participación y que contribuye a los objetivos de la organización de productores o la asociación de organizaciones de productores;
c)
«organización transnacional de productores»: organizaciones en las que al menos una explotación de los productores esté situada en un Estado miembro distinto de aquel en que se halle establecida la sede social de la organización de productores;
d)
«asociación transnacional de organizaciones de productores»: las asociaciones de organizaciones de productores en las que al menos una de las organizaciones asociadas esté situada en un Estado miembro distinto de aquel en que se halle establecida la sede social de la asociación;
e)
«objetivo de convergencia»: el objetivo de la acción en los Estados miembros y regiones menos desarrollados de acuerdo con la legislación comunitaria que regula el Fondo Europeo de Desarrollo Regional, el Fondo Social Europeo y el Fondo de Cohesión durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2007 y el 31 de diciembre de 2013;
f)
«medida»: cualquiera de las siguientes acciones:
i)
acciones dirigidas a planificar la producción, incluida la adquisición de activos fijos,
ii)
acciones dirigidas a mejorar o mantener la calidad del producto, incluida la adquisición de activos fijos,
iii)
acciones destinadas a mejorar la comercialización, incluida la adquisición de activos fijos, así como actividades de promoción y comunicación, distintas de las actividades de promoción y comunicación incluidas en el inciso vi),
iv)
investigación y producción experimental, incluida la adquisición de activos fijos,
v)
acciones de formación, distintas de la formación incluida en el inciso vi), y acciones destinadas a fomentar el acceso a los servicios de asesoramiento,
vi)
cualquiera de los seis instrumentos de prevención y gestión de crisis enumerados en el artículo 9, apartado 2, párrafo primero, letras a) a f), del Reglamento (CE) no 1182/2007,
vii)
las medidas medioambientales contempladas en el artículo 9, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007, incluida la adquisición de activos fijos,
viii)
otras acciones, incluida la adquisición de activos fijos, distintas de las incluidas en los incisos i), ii), iii), iv) y vii), que cumplen uno o varios de los objetivos mencionados en el artículo 9, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007;
g)
«acción»: cualquier actividad o instrumento específico dirigido a lograr un objetivo operativo particular que contribuya a uno o varios de los objetivos mencionados en el artículo 9, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007;
h)
«subproducto»: producto resultante de la preparación y/o transformación de las frutas y hortalizas con un valor económico positivo pero que no es el resultado principal previsto;
i)
«primera transformación»: transformación de las frutas u hortalizas en otro producto enumerado en el anexo I del Tratado CE. No se considerará primera transformación la limpieza, el despiece, el recorte, el secado y el envasado de productos frescos con vistas a su comercialización;
j)
«cadena interprofesional»: contemplada en el artículo 10, apartado 3, letra b), del Reglamento (CE) no 1182/2007, una o varias de las actividades enumeradas en el artículo 20, letra c), del Reglamento (CE) no 1182/2007, aprobada por los Estados miembros y gestionada conjuntamente por una organización de productores o una asociación de organizaciones de productores y, como mínimo, otro actor en la cadena de transformación y/o distribución de alimentos;
k)
«indicador de base»: cualquier indicador que refleje una situación o una tendencia existente al comienzo de un período de programación que puede ofrecer información útil:
i)
en el análisis de la situación inicial con el fin de establecer una estrategia nacional para los programas operativos sostenibles o para un programa operativo,
ii)
como referencia para evaluar los resultados y la repercusión de una estrategia nacional o de un programa operativo, y/o
iii)
en la interpretación de los resultados y la repercusión de una estrategia nacional o de un programa operativo.
2. A efectos de aplicación del artículo 3, apartado 1, y del artículo 7, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros definirán las entidades jurídicas correspondientes en su territorio teniendo en cuenta sus estructuras jurídicas y administrativas nacionales. Si procede, para la aplicación de esos artículos también establecerán disposiciones sobre la definición precisa de parte de una entidad jurídica.
Sección 2
Requisitos aplicables a las organizaciones de productores
Artículo 22
Productos contemplados
1. Los Estados miembros reconocerán a las organizaciones de productores, según lo dispuesto en el artículo 4 del Reglamento (CE) no 1182/2007, con respecto al producto o al grupo de productos especificado en la solicitud del reconocimiento, sin perjuicio de eventuales decisiones adoptadas de conformidad con el artículo 4, apartado 1, letra c), de dicho Reglamento.
2. Los Estados miembros sólo reconocerán a las organizaciones de productores con respecto a los productos destinados exclusivamente a la transformación siempre que sean capaces de garantizar que tales productos se entregan para la transformación, bien a través de un sistema de contratos de suministro o de otro modo.
Artículo 23
Número mínimo de miembros
Para determinar el número mínimo de miembros de una organización de productores en virtud del artículo 4, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros podrán prever, en caso de que el solicitante del reconocimiento esté constituido, total o parcialmente, por miembros que, a su vez, son entidades jurídicas o partes claramente definidas de entidades jurídicas compuestas por productores, que el número mínimo de productores pueda calcularse sobre la base del número de productores asociados de cada una de las entidades jurídicas o partes claramente definidas de entidades jurídicas.
Artículo 24
Período mínimo de adhesión
1. El período mínimo de adhesión de un productor no podrá ser inferior a un año.
2. La renuncia a la calidad de miembro se comunicará por escrito a la organización de productores. Los Estados miembros fijarán los plazos de aviso previo, que no podrán ser superiores a seis meses, y las fechas en que la renuncia surtirá efecto.
Artículo 25
Estructuras y actividades de las organizaciones de productores
Los Estados miembros se cerciorarán de que las organizaciones de productores disponen del personal, de la infraestructura y del equipamiento necesario para cumplir los requisitos establecidos en el artículo 3, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007 y garantizar sus funciones esenciales, en particular en lo que atañe a:
a)
el conocimiento de la producción de sus miembros,
b)
la recogida, la clasificación, el almacenamiento y el acondicionamiento de la producción de sus miembros,
c)
la gestión comercial y presupuestaria, y
d)
la contabilidad centralizada y un sistema de facturación.
Artículo 26
Valor o volumen de la producción comercializable
A efectos del artículo 4, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 1182/2007, el valor o volumen de producción comercializable se calculará sobre la misma base que el valor de la producción comercializada prevista en los artículos 52 y 53 del presente Reglamento.
Artículo 27
Dotación de medios técnicos
A efectos del artículo 4, apartado 1, letra e), del Reglamento (CE) no 1182/2007, una organización de productores que sea reconocida para un producto que exige una dotación de medios técnicos, se considerará que cumple su obligación cuando proporcione unos medios técnicos adecuados por sí misma o a través de sus miembros, o a través de filiales o mediante externalización.
Artículo 28
Actividades principales de las organizaciones de productores
1. La actividad principal de una organización de productores consistirá en la concentración de la oferta y la puesta en el mercado de los productos de sus miembros con respecto a los cuales haya sido reconocida.
2. El valor de la producción comercializada de los miembros de la propia organización de productores y de los miembros de otras organizaciones de productores que esta venda, deberá ser superior al valor del resto de la producción comercializada que dicha organización venda.
Este cálculo se basará únicamente en los productos con respecto a los cuales la organización de productores haya sido reconocida.
3. Cuando se aplique el artículo 52, apartado 7, se aplicará mutatis mutandis el apartado 2 del presente artículo a las filiales correspondientes a partir del 1 de enero de 2012.
Artículo 29
Externalización
Por externalización de una actividad de una organización de productores se entenderá que la organización de productores firma un acuerdo comercial con otra entidad, incluido uno de sus miembros o filial, para la realización de la actividad en cuestión. Sin embargo, la organización de productores seguirá siendo responsable de garantizar la ejecución de dicha actividad, así como del control y la supervisión de la gestión global del acuerdo comercial para la realización de la actividad.
El párrafo primero se aplicará mutatis mutandis cuando una asociación de organizaciones de productores externalice una actividad.
Artículo 30
Organizaciones transnacionales de productores
1. La sede social de la organización transnacional de productores deberá establecerse en el Estado miembro en que esa organización disponga de instalaciones de explotación significativas o de un número significativo de miembros y/o en el que realice una parte importante de su valor de producción comercializada.
2. El Estado miembro en que se halle establecida la sede social de la organización transnacional de productores será responsable de:
a)
reconocer a la organización transnacional de productores;
b)
aprobar el programa operativo de la organización transnacional de productores;
c)
establecer la colaboración administrativa necesaria con los otros Estados miembros donde estén situados sus miembros, en lo que respecta al cumplimiento de las condiciones de reconocimiento y al régimen de controles y sanciones; esos otros Estados miembros deberán ofrecer toda la asistencia necesaria al Estado miembro en el que se halle establecida la sede central; y
d)
entregar, previa petición de los otros Estados miembros, toda la documentación pertinente, incluida cualquier normativa eventualmente aplicable a los otros Estados miembros donde estén situados sus miembros, traducida a una lengua oficial del Estado miembro solicitante.
Artículo 31
Fusiones de organizaciones de productores
1. Si las organizaciones de productores que hayan procedido a una fusión desarrollaban con anterioridad programas operativos distintos, podrán ejecutar estos programas en paralelo y de manera separada hasta el 1 de enero del año siguiente a la fusión. En tales casos, las organizaciones de productores en cuestión procederán a solicitar la fusión de los programas operativos mediante una modificación, conforme a lo dispuesto en el artículo 66. Si no, las organizaciones de productores en cuestión solicitarán inmediatamente la fusión de los programas operativos mediante una modificación, conforme a lo dispuesto en el artículo 67.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros estarán facultados para autorizar a las organizaciones de productores que así lo soliciten, por motivos debidamente justificados, a ejecutar en paralelo los programas operativos distintos hasta su conclusión natural.
Artículo 32
Miembros no productores
1. Los Estados miembros podrán establecer si una persona física o jurídica que no sea un productor puede ser aceptada como miembro de una organización de productores y con qué condiciones.
2. En el momento de fijar las condiciones contempladas en el apartado 1, los Estados miembros velarán, en particular, por el cumplimiento del artículo 3, apartado 1, letra a), y del artículo 3, apartado 4, letra c), del Reglamento (CE) no 1182/2007.
3. Las personas físicas o jurídicas contempladas en el apartado 1 no deberán:
a)
ser tenidas en cuenta para los criterios de reconocimiento,
b)
beneficiarse directamente de las medidas financiadas por la Comunidad.
Los Estados miembros podrán restringir o prohibir su derecho al voto sobre decisiones que tengan incidencia en el fondo operativo, en cumplimiento de las condiciones establecidas en el apartado 2.
Artículo 33
Control democrático de las organizaciones de productores
Los Estados miembros adoptarán todas las medidas que consideren necesarias para evitar cualquier abuso de poder o influencia de uno o varios miembros en la gestión y el funcionamiento de la organización de productores, que incluirán los derechos de voto.
Sección 3
Asociaciones de organizaciones de productores
Artículo 34
Reconocimiento de las asociaciones de organizaciones de productores
1. Los Estados miembros sólo podrán reconocer a las asociaciones de organizaciones de productores en virtud del artículo 5 del Reglamento (CE) no 1182/2007 por lo que se refiere a las actividades relativas al producto o productos especificados en la solicitud de reconocimiento.
2. Una asociación de organizaciones de productores podrá ser reconocida en virtud del artículo 5 del Reglamento (CE) no 1182/2007 y realizar cualquier actividad de una organización de productores, incluso cuando los miembros que la componen sigan comercializando los productos en cuestión.
Artículo 35
Actividades principales de las asociaciones de organizaciones de productores
El artículo 28, apartados 2 y 3, se aplicará mutatis mutandis a las asociaciones de organizaciones de productores.
Artículo 36
Miembros de asociaciones de organizaciones de productores que no son organizaciones de productores
1. Los Estados miembros podrán determinar si una persona física o jurídica, que no sea una organización de productores reconocida, puede ser aceptada como miembro de una asociación de organizaciones de productores y con qué condiciones.
2. Los miembros de una asociación reconocida de organizaciones de productores que no sean organizaciones de productores reconocidas no deberán:
a)
ser tenidos en cuenta para los criterios de reconocimiento,
b)
votar en las decisiones que tengan incidencia en los fondos operativos,
c)
beneficiarse directamente de las medidas financiadas por la Comunidad.
Artículo 37
Asociación transnacional de organizaciones de productores
1. La sede social de la asociación transnacional de organizaciones de productores se hallará establecida en el Estado miembro en que esa organización disponga de un número significativo de organizaciones asociadas y/o en el que las organizaciones asociadas realicen una parte importante de su valor de producción comercializada.
2. El Estado miembro en que se halle establecida la sede social de la asociación transnacional de organizaciones de productores será responsable de:
a)
reconocer a la asociación;
b)
aprobar, en su caso, el programa operativo de la asociación;
c)
establecer la colaboración administrativa necesaria con los otros Estados miembros donde estén situadas sus organizaciones asociadas, en lo que respeta al cumplimiento de las condiciones de reconocimiento y al régimen de controles y sanciones; esos otros Estados miembros deberán ofrecer toda la asistencia necesaria al Estado miembro en el que se halle establecida la sede central; y
d)
entregar, previa petición de los otros Estados miembros, toda la documentación pertinente, incluida cualquier normativa eventualmente aplicable a los otros Estados miembros donde estén situados sus miembros, traducida a una lengua oficial del Estado miembro solicitante.
Sección 4
Agrupaciones de productores
Artículo 38
Presentación del plan de reconocimiento
1. Una entidad jurídica o parte de una entidad jurídica claramente definida presentará el plan de reconocimiento al que se hace referencia en el artículo 7, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007 a la autoridad competente del Estado miembro en el que la entidad tenga su sede principal.
2. Los Estados miembros definirán:
a)
los criterios mínimos que deba cumplir la entidad jurídica o parte de una entidad jurídica claramente definida para poder presentar un plan de reconocimiento,
b)
las reglas para la elaboración, el contenido y la ejecución de los planes de reconocimiento,
c)
el período durante el cual un antiguo miembro de una organización de productores tendrá prohibido adherirse a otra agrupación de productores tras abandonar la organización de productores en lo que atañe a los productos para los cuales la organización de productores ha sido reconocida, y
d)
los procedimientos administrativos en materia de aprobación, control y cumplimiento de los planes de reconocimiento.
Artículo 39
Contenido del plan de reconocimiento
El proyecto de plan de reconocimiento comprenderá al menos los elementos siguientes:
a)
una descripción de la situación de partida, en lo que respecta, en particular, al número de productores miembros, con un fichero completo de afiliados, la producción, incluido el valor de la producción comercializada, la comercialización y la infraestructura, incluida la infraestructura de cada uno de los miembros de la agrupación de productores si es utilizada por la propia agrupación de productores;
b)
la fecha propuesta para el comienzo de la ejecución del plan y su duración, que no podrá superar los cinco años; y
c)
las actividades que deben ejecutarse con el fin de obtener el reconocimiento.
Artículo 40
Aprobación del plan de reconocimiento
1. La autoridad nacional competente tomará una decisión sobre el proyecto de plan de reconocimiento dentro de los tres meses siguientes a la recepción del plan acompañado de toda la documentación justificativa.
2. Tras efectuar los controles contemplados en el artículo 113, la autoridad nacional competente deberá, según proceda:
a)
aceptar el plan y conceder el reconocimiento previo;
b)
solicitar modificaciones del plan;
c)
rechazar el plan.
Sólo podrá aceptarse, en su caso, un plan que haya incorporado las modificaciones exigidas en virtud de la letra b).
La autoridad nacional competente notificará su decisión a la entidad jurídica o parte de una entidad jurídica claramente definida.
Artículo 41
Ejecución del plan de reconocimiento
1. El plan de reconocimiento se ejecutará por períodos anuales a partir del 1 de enero. Los Estados miembros podrán permitir a las agrupaciones de productores dividir estos períodos anuales en períodos semestrales.
El plan de reconocimiento comenzará, de conformidad con la fecha propuesta en virtud del artículo 39, letra b):
a)
el 1 de enero siguiente a la fecha de su aceptación por la autoridad nacional competente, o
b)
inmediatamente después de la fecha de su aceptación.
2. Los Estados miembros determinarán en qué condiciones las agrupaciones de productores podrán solicitar cambios en los planes durante su ejecución. Estas solicitudes irán acompañadas de toda la documentación justificativa necesaria.
3. Para cualquier modificación del plan, la autoridad nacional competente tomará una decisión dentro de los tres meses siguientes a la recepción de la solicitud de modificación, tras examinar las justificaciones presentadas. Cualquier solicitud de modificación que no haya sido objeto de una decisión en el plazo antes citado se considerará rechazada.
Artículo 42
Solicitudes de reconocimiento como organización de productores
Durante la ejecución de un plan de reconocimiento, las agrupaciones de productores podrán presentar, en cualquier momento, una solicitud de reconocimiento en virtud del artículo 4 del Reglamento (CE) no 1182/2007. Dichas solicitudes deberán presentarse, en cualquier caso, antes de que finalice el período transitorio al que se hace referencia en el artículo 7 del Reglamento (CE) no 1182/2007.
A partir de la fecha en que se presente dicha solicitud, la agrupación en cuestión podrá presentar un proyecto de programa operativo al amparo del artículo 64.
Artículo 43
Actividades principales de las agrupaciones de productores
El artículo 28 se aplicará mutatis mutandis a las agrupaciones de productores.
Artículo 44
Valor de la producción comercializada
1. El artículo 52 se aplicará mutatis mutandis a las agrupaciones de productores.
2. Cuando se produzca una reducción del valor de la producción comercializada por motivos debidamente justificados ante el Estado miembro pero ajenos a la responsabilidad y al control de la agrupación de productores, el valor de la producción comercializada no podrá ser inferior al 65 % del valor declarado en la solicitud o solicitudes previas de ayuda correspondientes al período anual más reciente, verificado por el Estado miembro, y, a falta de dicha verificación, del valor inicialmente declarado en el plan de reconocimiento aprobado.
Artículo 45
Financiación de los planes de reconocimiento
1. Los porcentajes de ayuda contemplados en el artículo 7, apartado 5, del Reglamento (CE) no 1182/2007 se reducirán a la mitad en caso de que la producción comercializada sea superior a 1 000 000 de euros.
2. La ayuda contemplada en el artículo 7, apartado 3, letra a), del Reglamento (CE) no 1182/2007 estará sujeta a un límite de 100 000 EUR por cada agrupación de productores y por período anual.
3. Si un período de ejecución no abarca un año civil completo, los límites mencionados en el apartado 2 se reducirán proporcionalmente.
4. La ayuda contemplada en el artículo 7, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007 se pagará:
a)
en tramos anuales o semestrales al término de cada uno de los períodos anuales o semestrales de ejecución del plan de reconocimiento, o
b)
en tramos relativos a parte de un período anual si el plan comienza durante el período anual o si el reconocimiento se produce al amparo del artículo 4 del Reglamento (CE) no 1182/2007, antes del final de un período anual.
Para calcular el importe de los tramos, los Estados miembros podrán basarse en la producción comercializada correspondiente a un período diferente del período respecto al cual se abone el tramo, si está justificado por motivos de control. La diferencia entre estos períodos deberá ser inferior a la del período real en cuestión.
5. El tipo de cambio aplicable a los importes contemplados en los apartados 1 y 2 será el último tipo de cambio publicado por el Banco Central Europeo antes del primer día del período con respecto al cual se conceden las ayudas en cuestión.
Artículo 46
Ayudas a las inversiones necesarias para obtener el reconocimiento
En lo que atañe a las inversiones vinculadas a la ejecución de los planes de reconocimiento, a las que se hace referencia en el artículo 39, letra c), del presente Reglamento para las cuales se prevén ayudas en virtud del artículo 7, apartado 3, letra b), del Reglamento (CE) no 1182/2007:
a)
no estarán incluidas las inversiones que puedan originar una situación de distorsión de la competencia en otras actividades económicas de la organización de productores, y
b)
las inversiones que redunden directa o indirectamente en beneficio de dichas medidas se financiarán proporcionalmente a su utilización por los sectores o productos para los que se haya concedido el reconocimiento previo.
Artículo 47
Solicitudes de ayuda
1. Una agrupación de productores presentará una única solicitud en relación con las ayudas contempladas en el artículo 7, apartado 3, letras a) y b), del Reglamento (CE) no 1182/2007 durante los tres meses siguientes al término de cada período anual o semestral mencionado en el artículo 45, apartado 4, del presente Reglamento. La solicitud incluirá una declaración del valor de la producción comercializada del período para el cual se solicita la ayuda.
2. Las solicitudes de ayuda que cubren períodos semestrales sólo podrán presentarse si el plan de reconocimiento está dividido en períodos semestrales, tal como se contempla en el artículo 41, apartado 1. Todas las solicitudes de ayuda irán acompañadas por una declaración escrita de la agrupación de productores en la que se indique que ésta:
a)
respeta y va a respetar las disposiciones del Reglamento (CE) no 1182/2007 y del presente Reglamento; y
b)
no se ha beneficiado, no se está beneficiando y no se va a beneficiar, directa ni indirectamente, de una doble financiación comunitaria o nacional respecto de las acciones ejecutadas en virtud de su plan de reconocimiento para las cuales se conceda financiación comunitaria en virtud del presente Reglamento.
3. Los Estados miembros fijarán el plazo para el pago de la ayuda que, en cualquier caso, no deberá ser superior a seis meses a partir de la recepción de la solicitud.
Artículo 48
Criterios de selección
Los Estados miembros comprobarán si las agrupaciones de productores cumplen los criterios necesarios para acogerse a las ayudas previstas en el presente Reglamento con el fin de cerciorarse de que las ayudas están debidamente justificadas, teniendo en cuenta las condiciones y la fecha de la posible concesión anterior de una ayuda pública a las organizaciones o agrupaciones de productores de las que procedan los miembros de la agrupación de productores de que se trate, así como de los eventuales movimientos de miembros entre organizaciones de productores y agrupaciones de productores.
Artículo 49
Participación comunitaria
1. La participación comunitaria en la financiación de la ayuda contemplada en el artículo 7, apartado 3, letra a), del Reglamento (CE) no 1182/2007 será igual:
a)
al 75 % de los gastos públicos subvencionables en las regiones con derecho a la ayuda en virtud del objetivo de convergencia, y
b)
al 50 % de los gastos públicos subvencionables en las demás regiones.
2. La participación comunitaria en la financiación de la ayuda contemplada en el artículo 7, apartado 3, letra b), del Reglamento (CE) no 1182/2007, expresada en subvención en capital o en equivalente de subvención en capital, no podrá superar los siguientes porcentajes de los gastos de inversión subvencionables:
a)
el 50 % en las regiones con derecho a la ayuda en virtud del objetivo de convergencia, y
b)
el 30 % en las demás regiones.
Los Estados miembros interesados deberán comprometerse a aportar un 5 %, como mínimo, de los gastos de inversión subvencionables.
La participación de los beneficiarios de la ayuda en la financiación de los gastos de inversión subvencionables será, como mínimo:
a)
el 25 % en las regiones con derecho a la ayuda en virtud del objetivo de convergencia, y
b)
el 45 % en las demás regiones.
Artículo 50
Fusiones
1. Podrán beneficiarse o seguir beneficiándose de las ayudas previstas en el artículo 7, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007, las agrupaciones de productores previamente reconocidas y que resulten de la fusión de dos o más agrupaciones de productores previamente reconocidas.
2. Para el cálculo de la cuantía de la ayuda contemplada en el apartado 1, la agrupación de productores resultante de la fusión sustituirá a las agrupaciones fusionadas.
3. Cuando se fusionen dos o más agrupaciones de productores, la nueva entidad asumirá los derechos y obligaciones de la agrupación de productores que haya sido reconocida previamente en primer lugar.
4. Cuando una agrupación de productores previamente reconocida se fusione con una organización de productores reconocida, la entidad resultante dejará de beneficiarse del reconocimiento previo como agrupación de productores y de la ayuda contemplada en el artículo 7, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007. La entidad resultante seguirá siendo tratada como organización de productores reconocida, a condición de que respete los requisitos aplicables. En caso necesario, la organización de productores solicitará una modificación de su programa operativo, y a tal fin el artículo 31 se aplicará mutatis mutandis.
Sin embargo, las acciones llevadas a cabo por las agrupaciones de productores antes de dicha fusión seguirán siendo subvencionables en virtud de las condiciones establecidas en el plan de reconocimiento.
Artículo 51
Consecuencias del reconocimiento
1. La concesión del reconocimiento pondrá fin a las ayudas previstas en el artículo 7, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007.
2. Cuando se presente un programa operativo en virtud del presente Reglamento, el Estado miembro en cuestión se asegurará de que las medidas previstas en el plan de reconocimiento no reciben una doble financiación.
3. Las inversiones que puedan beneficiarse de las ayudas o los gastos contemplados en el artículo 7, apartado 3, letra b), del Reglamento (CE) no 1182/2007 podrán incluirse en los programas operativos siempre y cuando se ajusten a lo dispuesto en el presente Reglamento.
4. Los Estados miembros fijarán el período, que comenzará tras la ejecución del plan de reconocimiento, durante el cual la agrupación de productores deberá ser reconocida como organización de productores. Dicho período no será superior a cuatro meses.
CAPÍTULO II
Fondos y programas operativos
Sección 1
Valor de la producción comercializada
Artículo 52
Base de cálculo
1. A efectos del presente capítulo, el valor de la producción comercializada de una organización de productores se calculará sobre la base de la producción de los miembros de las organizaciones de productores con respecto a la que la organización de productores es reconocida.
2. El valor de la producción comercializada incluirá la producción de los miembros que abandonen o se incorporen a la organización de productores. Los Estados miembros fijarán las condiciones para evitar el doble cómputo.
3. Los Estados miembros podrán autorizar a las organizaciones de productores a incluir el valor de los subproductos en el valor de la producción comercializada.
4. El valor de la producción comercializada incluirá el valor de las retiradas de mercado previstas en el artículo 10, apartado 4, letras a) y b), del Reglamento (CE) no 1182/2007, estimado en función del precio medio del producto comercializado por la organización de productores el año anterior.
5. Únicamente se tendrá en cuenta en el valor de la producción comercializada la producción de los miembros de la organización de productores comercializada por la propia organización de productores o de conformidad con el artículo 3, apartado 3, letras b) y c) del Reglamento (CE) no 1182/2007.
6. La producción comercializada será facturada en la fase «franco organización de productores»:
a)
en su caso, como producto envasado, preparado o sometido a una primera transformación;
b)
sin incluir el IVA; y
c)
sin incluir los costes de transporte internos, cuando sea importante la distancia entre los puntos centralizados de recogida o envasado de la organización de productores y el punto de distribución de dicha organización. Los Estados miembros definirán las reducciones que deban aplicarse al valor facturado de productos que se facturen en distintas fases de transformación o suministro o transporte.
7. El valor de la producción comercializada también podrá calcularse en la fase de salida de la filial, sobre la misma base establecida en el apartado 6, a condición de que al menos el 90 % del capital de la filial esté en posesión de:
a)
la organización de productores o la asociación de organizaciones de productores, o
b)
sujeto a la autorización del Estado miembro, los miembros, que sean cooperativistas, de la organización de productores o de la asociación de organizaciones de productores si actuando de ese modo contribuyen a los objetivos enumerados en el artículo 3, apartado 1, letras b) y c), del Reglamento (CE) no 1182/2007.
8. Cuando se produzca una reducción de la producción causada por fenómenos climáticos, enfermedades de los animales o las plantas o infestaciones parasitarias, podrá incluirse en el valor de la producción comercializada cualquier indemnización del seguro recibida en virtud de las medidas del seguro de cosechas cubiertas por el capítulo III, sección 6, o medidas equivalentes gestionadas por la organización de productores, como consecuencia de esas causas.
Artículo 53
Período de referencia
1. El límite máximo anual de la ayuda que se menciona en el artículo 10, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1182/2007 se calculará anualmente en función del valor de la producción comercializada durante un período de referencia de doce meses que será fijado por los Estados miembros.
2. El período de referencia será fijado por los Estados miembros con respecto a cada organización de productores como sigue:
a)
un período de 12 meses, que no podrá iniciarse antes del 1 de enero del tercer año anterior a aquel en que se lleve a cabo el programa operativo y deberá finalizar a más tardar el 1 de agosto del mismo año, o
b)
el valor medio de tres períodos sucesivos de 12 meses, que no podrán iniciarse antes del 1 de enero del quinto año anterior a aquel en que se lleve a cabo el programa operativo y deberá finalizar a más tardar el 1 de agosto del mismo año.
3. El período de doce meses será el período contable de la organización de productores correspondiente.
El período de referencia no podrá variar durante un programa operativo, excepto en situaciones debidamente justificadas.
4. Cuando el valor de un producto experimente una reducción por motivos ajenos a la responsabilidad y control de la organización de productores, pero debidamente justificados a satisfacción de un Estado miembro, el valor de la producción comercializada mencionado en el apartado 1 no podrá ser inferior al 65 % del valor del producto de que se trate en el anterior período de referencia.
Los motivos citados en el párrafo primero deberán estar debidamente justificados.
5. En caso de que las organizaciones de productores recientemente reconocidas no dispongan de datos históricos suficientes sobre la producción comercializada a efectos de la aplicación del apartado 2, podrá considerarse que el valor de la producción comercializada es igual al valor de la producción comercializable declarado por la organización de productores para obtener el reconocimiento. Esta será equivalente al valor medio de la producción comercializada en los tres años anteriores por todos los productores miembros de la organización de productores cuando se presentó la solicitud de reconocimiento.
6. Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para obtener información sobre el valor de la producción comercializada de las organizaciones de productores que no hayan presentado un programa operativo.
7. No obstante lo dispuesto en los apartados 1 y 6, el valor de la producción comercializada para el período de referencia se calculará de acuerdo con la normativa aplicable en dicho período de referencia.
Sección 2
Fondos operativos
Artículo 54
Gestión
Los Estados miembros deberán garantizar que la gestión de los fondos operativos se efectúe de tal modo que los gastos e ingresos puedan identificarse anualmente y ser objeto de una intervención de cuentas y certificación por parte de auditores externos.
Artículo 55
Financiación del fondo operativo
Las contribuciones financieras al fondo operativo, contempladas en el artículo 8, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007, serán fijadas por la organización de productores.
Todos los productores tendrán la oportunidad de beneficiarse del fondo operativo y de participar democráticamente en las decisiones relacionadas con la utilización de los fondos de la organización de productores y las contribuciones financieras a los fondos operativos.
Artículo 56
Comunicación del importe previsto
A más tardar el 15 de septiembre, las organizaciones de productores comunicarán a los Estados miembros los importes previstos de la participación comunitaria, así como la contribución de sus miembros y de la propia organización de productores a los fondos operativos del año siguiente, junto con los programas operativos o las solicitudes de aprobación de sus modificaciones.
Los Estados miembros podrán fijar una fecha posterior al 15 de septiembre.
El importe previsto de los fondos operativos se calculará basándose en los programas operativos y en el valor de la producción comercializada. El cálculo se desglosará en gastos para las medidas de gestión y prevención de crisis y gastos para otras medidas.
Sección 3
Programas operativos
Artículo 57
Estrategia nacional
1. La estructura y el contenido global de la estrategia nacional a la que se hace referencia en el artículo 12, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1182/2007 se ajustarán, a partir del 1 de enero de 2009, a las directrices que figuran en el anexo VII. Antes de dicha fecha, los Estados miembros podrán determinar su estructura y contenido global. La estrategia nacional podrá estar constituida por elementos regionales.
La estrategia nacional integrará todas las decisiones y disposiciones adoptadas por los Estados miembros en aplicación del título III del Reglamento (CE) no 1182/2007 y del presente título.
2. La estrategia nacional, incluida la integración de las directrices nacionales contempladas en el artículo 12, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007, se elaborará anualmente antes de la presentación de los proyectos de programas operativos. Las directrices nacionales deberán integrarse tras haber sido presentadas a la Comisión y, si procede, tras haber sido modificadas, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 12, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1182/2007.
3. Un análisis de la situación inicial formará parte del proceso de elaboración de la estrategia nacional y se realizará bajo la responsabilidad del Estado miembro. Dicho análisis identificará y evaluará las necesidades que deben cubrirse, la clasificación de las necesidades en términos de prioridades, los objetivos que deben alcanzarse a través de los programas operativos para cumplir esas necesidades prioritarias, los resultados esperados y los objetivos cuantificados que deben alcanzarse en relación con la situación inicial, y determinará los instrumentos y acciones más apropiados para lograr dichos objetivos.
4. Los Estados miembros también garantizarán el seguimiento y la evaluación de la estrategia nacional así como su ejecución a través de los programas operativos.
La estrategia nacional podrá ser modificada, en particular en función del seguimiento y la evaluación. Dichas modificaciones se realizarán anualmente, antes de presentar los proyectos de programas operativos.
5. Con el fin de garantizar un equilibrio adecuado entre las diferentes medidas, los Estados miembros fijarán en la estrategia nacional los porcentajes máximos del fondo que pueden gastarse en cualquier medida individual y/o tipo de acción y/o gasto.
Artículo 58
Directrices nacionales para las actuaciones medioambientales
1. Además de la notificación prevista en virtud del artículo 12, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros también notificarán a la Comisión cualquier modificación de las directrices nacionales que estarán sujetas al procedimiento establecido en el artículo 12, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1182/2007. La Comisión pondrá las directrices a disposición de los otros Estados miembros utilizando los medios que considere adecuados.
3. Las directrices establecerán una lista no exhaustiva de actuaciones medioambientales y de condiciones por consiguiente aplicables en el Estado miembro a los efectos del artículo 9, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007 y, con respecto a cada actuación medioambiental seleccionada, deberán indicar:
a)
el compromiso o compromisos específicos contraídos, y
b)
la justificación de la actuación, basada en su repercusión prevista en el medio ambiente, en relación con las necesidades y prioridades medioambientales.
Artículo 59
Normas complementarias del Estado miembro
Los Estados miembros podrán adoptar normas en materia de subvencionabilidad de las medidas, acciones o gastos en virtud de los programas operativos que complementen el Reglamento (CE) no 1182/2007 y el presente Reglamento.
Artículo 60
Relación con los programas de desarrollo rural
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2, no se concederá a las acciones cubiertas por las medidas previstas en el presente Reglamento ninguna ayuda en virtud del programa o programas de desarrollo rural del Estado miembro aprobados con arreglo al Reglamento (CE) no 1698/2005.
2. Cuando la ayuda al amparo del Reglamento (CE) no 1698/2005 haya sido concedida, con carácter excepcional, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 5, apartado 6, de dicho Reglamento, a las medidas que podrían ser subvencionables en virtud del presente Reglamento, los Estados miembros deberán asegurarse de que el beneficiario recibe la ayuda para una acción determinada sólo en virtud de un régimen.
A tal fin, cuando los Estados miembros incluyan en sus programas de desarrollo rural medidas que contengan tales excepciones, deberán garantizar que la estrategia nacional, a la que se hace referencia en el artículo 57 del presente Reglamento, establece los criterios y las normas administrativas que aplicarán en los programas de desarrollo rural.
Cuando proceda, y sin perjuicio de las disposiciones del artículo 10, apartados 1 y 3, y del artículo 11, del Reglamento (CE) no 1182/2007, el nivel de ayuda para las medidas cubiertas por el presente Reglamento no rebasará el nivel aplicable a las medidas en virtud del programa de desarrollo rural.
La ayuda para las actuaciones medioambientales, distintas de la adquisición de activos fijos, estará limitada a los importes máximos establecidos en el anexo del Reglamento (CE) no 1698/2005 para los pagos agroambientales. Estos importes podrán aumentarse, en casos excepcionales, teniendo en cuenta las circunstancias específicas que deberán justificarse en la estrategia nacional a la que se hace referencia en el artículo 57 del presente Reglamento.
Artículo 61
Contenido de los programas operativos y gastos subvencionables
1. Los programas operativos incluirán los elementos siguientes:
a)
Una descripción de la situación inicial, basada, cuando proceda, en los indicadores de base enumerados en el anexo XIV.
b)
Los objetivos del programa, atendiendo a las perspectivas de producción y salidas comerciales, una explicación de cómo el programa contribuye a la estrategia nacional y la confirmación de que es coherente con la estrategia nacional, incluso en su equilibrio entre actividades. La descripción de los objetivos hará referencia a los objetivos definidos en la estrategia nacional e indicará objetivos cuantificables a fin de facilitar la supervisión de los progresos realizados gradualmente en la ejecución del programa.
c)
Una descripción detallada de las medidas, incluidas las relativas a la prevención y gestión de crisis, que incluyan distintas acciones que hayan de emprenderse y medios que deban aplicarse para alcanzar los objetivos fijados en cada año de aplicación del programa. La descripción indicará en qué grado las diferentes medidas propuestas:
i)
Complementan y son coherentes con otras medidas, incluidas las medidas financiadas o subvencionables por otros fondos de la Comunidad Europea, y en especial la ayuda al desarrollo rural. A este respecto, también se hará una referencia específica, si procede, a las medidas llevadas a cabo al amparo de programas operativos anteriores.
ii)
No implican ningún riesgo de doble financiación por los fondos de la Comunidad Europea.
d)
La duración del programa.
e)
Los aspectos financieros, principalmente:
i)
el método de cálculo y el nivel de las contribuciones financieras;
ii)
el procedimiento de financiación del fondo operativo;
iii)
la información necesaria para justificar los diferentes niveles de contribución, y
iv)
el presupuesto y el calendario de realización de las operaciones para cada año de aplicación del programa.
2. Podrán combinarse varias actuaciones medioambientales a condición de que sean complementarias y compatibles.
Cuando se combinen las actuaciones medioambientales, el nivel de la ayuda tendrá en cuenta las pérdidas de ingresos y los costes adicionales específicos que se deriven de esa combinación.
3. Las inversiones, incluidas las que sean objeto de contratos de arrendamiento financiero, cuyo período de amortización sea superior a la duración del programa operativo podrán trasladarse a un programa operativo posterior cuando esté económicamente justificado, y, en particular, cuando el período de depreciación fiscal sea superior a cinco años.
Cuando se sustituyan las inversiones, el valor residual de las inversiones sustituidas:
a)
se añadirá al fondo operativo de la organización de productores, o
b)
se deducirá de los costes de la sustitución.
Las inversiones o acciones podrán ejecutarse en las explotaciones individuales de los miembros de la organización de productores, a condición de que contribuyan a los objetivos del programa operativo. Si algún miembro abandona la organización de productores, los Estados miembros velarán por que se recupere la inversión o su valor residual, salvo que los Estados miembros dispongan otra cosa.
4. Los programas operativos no incluirán acciones o gastos contemplados en la lista que figura en el anexo VIII.
5. Los gastos en virtud de los programas operativos con derecho a la ayuda se restringirán a los costes reales contraídos. Sin embargo, los Estados miembros podrán determinar cantidades fijas a tanto alzado por adelantado y de forma debidamente justificada en los casos siguientes:
a)
cuando dichas cantidades fijas a tanto alzado estén recogidas en el anexo VIII,
b)
para los costes de transporte externos por kilómetro adicional, comparados con los costes del transporte por carretera, contraídos cuando la utilización del ferrocarril o del transporte marítimo forma parte de una medida para contribuir a la protección del medio ambiente, y
c)
para los costes adicionales y las pérdidas de ingresos derivadas de las actuaciones medioambientales, calculadas según lo dispuesto en el artículo 53, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1974/2006.
Los Estados miembros revisarán tales cantidades al menos cada cinco años.
6. Para que una actuación sea subvencionable, más del 50 % del valor de los productos afectados por dicha actuación serán aquellos con respecto a los cuales la organización de productores es reconocida. Para ser contabilizados en el 50 %, los productos procederán de los miembros de la organización de productores o de los miembros de otra organización de productores. Las normas apropiadas del artículo 52 se aplicarán al cálculo del valor.
Artículo 62
Documentos que deben presentarse
Los programas operativos deberán ir acompañados, en particular, de:
a)
una prueba de la constitución de un fondo operativo;
b)
un documento de la organización de productores en el que se comprometa por escrito a cumplir las disposiciones del Reglamento (CE) no 1182/2007 y del presente Reglamento; y
c)
un compromiso escrito de la organización de productores en el sentido de que no ha recibido ni recibirá, directa ni indirectamente, ninguna otra financiación comunitaria o nacional por las acciones que se beneficien de la ayuda en virtud del presente Reglamento.
Artículo 63
Programas operativos parciales
1. En virtud del artículo 5 del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros podrán autorizar a una asociación de organizaciones de productores para que presente su propio programa operativo parcial, que estará formado por acciones que dos o más organizaciones de productores que las integran hayan incluido, pero no ejecutado, en sus respectivos programas operativos.
2. A los programas operativos parciales se aplicarán las mismas normas que a los demás programas operativos y deberán considerarse junto con los programas operativos de las organizaciones de productores que componen la asociación.
3. Los Estados miembros velarán por que:
a)
las acciones se financien íntegramente mediante aportaciones de las organizaciones de productores miembros procedentes de los fondos operativos de tales organizaciones;
b)
tanto las acciones como la correspondiente aportación financiera figuren en el programa operativo de cada organización de productores participante; y
c)
no exista riesgo de doble financiación y se aplique el artículo 60 mutatis mutandis.
Artículo 64
Plazo para la presentación
La organización de productores deberá presentar a la autoridad competente del Estado miembro donde tenga su sede los programas operativos para su aprobación, a más tardar el 15 de septiembre del año anterior al del inicio de su aplicación. No obstante, los Estados miembros podrán posponer dicha fecha.
Cuando una entidad jurídica o parte de una entidad jurídica claramente definida, incluida una agrupación de productores, presente una solicitud de reconocimiento como organización de productores, podrá presentar al mismo tiempo el programa operativo contemplado en el párrafo primero para su aprobación. La aprobación del programa estará supeditada a la obtención del reconocimiento a más tardar en la fecha límite prevista en el artículo 65, apartado 2.
Artículo 65
Decisión
1. La autoridad nacional competente podrá, según proceda:
a)
aprobar los importes de los fondos y los programas que cumplan las disposiciones del Reglamento (CE) no 1182/2007 y las del presente capítulo;
b)
aprobar los programas, a condición de que la organización de productores acepte determinadas modificaciones; o
c)
rechazar la totalidad o parte de los programas.
2. La autoridad nacional competente adoptará una decisión sobre los programas y los fondos a más tardar el 15 de diciembre del año de su presentación.
A más tardar el 15 de diciembre, los Estados miembros deberán notificar dichas decisiones a las organizaciones de productores.
No obstante, por causas debidamente justificadas, la autoridad nacional competente podrá adoptar una decisión sobre los programas operativos y los fondos a más tardar el 20 de enero siguiente a la presentación de la solicitud. En la decisión por la que se aprueben se podrá disponer que los gastos sean subvencionables a partir del 1 de enero del año siguiente al de presentación de la solicitud.
Artículo 66
Modificaciones de los programas operativos en los años sucesivos
1. Las organizaciones de productores podrán solicitar, a más tardar el 15 de septiembre, modificaciones de los programas operativos, que incluyan, si fuese necesario, una extensión de su duración hasta una duración total de cinco años, para que se apliquen a partir del 1 de enero del año siguiente.
No obstante, los Estados miembros podrán posponer la fecha de presentación de las solicitudes.
2. Las solicitudes de modificación deberán ir acompañadas de justificantes en los que se expongan los motivos, naturaleza y consecuencias de esas modificaciones.
3. La autoridad competente adoptará a más tardar el 15 de diciembre una decisión sobre las solicitudes de modificación del programa operativo.
No obstante, los Estados miembros podrán, por causas debidamente justificadas, adoptar una decisión sobre las solicitudes de modificación de un programa operativo a más tardar el 20 de enero siguiente a la presentación de la solicitud. En la decisión por la que se aprueben se podrá disponer que los gastos sean subvencionables a partir del 1 de enero del año siguiente al de presentación de la solicitud.
Artículo 67
Modificaciones de los programas operativos durante el mismo año
1. Los Estados miembros podrán autorizar modificaciones de los programas operativos durante el año en curso, en las condiciones que ellos mismos determinen.
2. Durante el año en curso, la autoridad nacional competente podrá autorizar a las organizaciones de productores a que:
a)
ejecuten sus programas operativos sólo parcialmente;
b)
modifiquen el contenido del programa operativo, incluida en caso necesario la ampliación de su duración hasta un total de cinco años;
c)
aumenten el importe del fondo operativo como máximo un 25 % del importe inicialmente aprobado, o lo disminuyan en un porcentaje que deberán fijar los Estados miembros, siempre que se mantengan los objetivos generales del programa operativo. Los Estados miembros podrán aumentar este porcentaje en caso de fusiones de organizaciones de productores contempladas en el artículo 31, apartado 1.
3. Los Estados miembros decidirán las condiciones en que los programas operativos podrán ser modificados durante el año en curso sin necesidad de la aprobación previa de la autoridad nacional competente. Esas modificaciones únicamente podrán beneficiarse de financiación a condición de que sean comunicadas sin demora por la organización de productores a la autoridad competente.
Artículo 68
Características de los programas operativos
1. Los programas operativos se ejecutarán por períodos anuales que se iniciarán el 1 de enero y finalizarán el 31 de diciembre.
2. La ejecución de los programas operativos aprobados a más tardar el 15 de diciembre se iniciará el 1 de enero siguiente a su aprobación.
La ejecución de los programas aprobados con posterioridad al 15 de diciembre se aplazará un año.
No obstante lo dispuesto en los párrafos primero y segundo del presente apartado, en caso de aplicación del artículo 65, apartado 2, párrafo tercero, o del artículo 66, apartado 3, párrafo segundo, la ejecución de los programas operativos aprobados de conformidad con tales disposiciones comenzará a más tardar el 31 de enero siguiente a la fecha de su aprobación.
Sección 4
Ayuda
Artículo 69
Importe aprobado de la ayuda
Según lo previsto en el artículo 13, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros notificarán a más tardar el 15 de diciembre a las organizaciones de productores y a las asociaciones de organizaciones de productores el importe aprobado de la ayuda.
En caso de aplicación del artículo 65, apartado 2, párrafo tercero, o del artículo 66, apartado 3, párrafo segundo, del presente Reglamento, los Estados miembros notificarán el importe aprobado de la ayuda a más tardar el 20 de enero.
Artículo 70
Solicitudes
1. Para cada programa operativo por el que se solicite ayuda, las organizaciones de productores presentarán una solicitud de ayuda financiera o de su saldo a la autoridad competente a más tardar el 15 de febrero del año siguiente al año al que se refieran dichas solicitudes.
2. Las solicitudes se acompañarán de justificantes que demuestren:
a)
la ayuda solicitada;
b)
el valor de la producción comercializada;
c)
las contribuciones financieras recaudadas de sus miembros y las de la propia organización de productores;
d)
los gastos efectuados en relación con el programa operativo;
e)
los gastos relativos a la prevención y gestión de crisis, desglosados por acciones;
f)
la parte del fondo operativo que se haya destinado a la prevención y gestión de crisis, desglosada por acciones;
g)
el cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 9, apartado 2, en el artículo 9, apartado 3, letras a) o b) y en el artículo 10 del Reglamento (CE) no 1182/2007;
h)
un compromiso escrito en el sentido de que no se ha recibido una doble financiación comunitaria o nacional por las medidas y/o actuaciones que se beneficien de la ayuda en virtud del presente Reglamento; y
i)
en el caso de una solicitud de pago de una cantidad fija a tanto alzado, tal como se contempla en el artículo 61, apartado 4, una prueba de la ejecución de la acción correspondiente.
3. Las solicitudes podrán incluir gastos programados y no efectuados si se han demostrado los siguientes elementos:
a)
las operaciones en cuestión no pudieron realizarse a más tardar el 31 de diciembre del año de ejecución del programa operativo por motivos ajenos a la organización de productores en cuestión;
b)
dichas operaciones pueden llevarse a cabo el 30 de abril del año siguiente; y
c)
se mantiene en el fondo operativo una aportación equivalente de la organización de productores.
El pago de la ayuda financiera y la liberación de la garantía constituida de conformidad con el artículo 72, apartado 3, únicamente se producirán a condición de que la prueba de la realización del gasto programado mencionado en el párrafo primero, letra b), se presente a más tardar el 30 de abril del año siguiente a aquel para el que se haya programado dicho gasto y de que se determine fehacientemente el derecho a tal ayuda.
4. Cuando las solicitudes se presenten después de la fecha indicada en el apartado 1, la ayuda se reducirá en un 1 % por día de demora.
En casos excepcionales y debidamente justificados, la autoridad competente podrá admitir solicitudes después de la fecha fijada en el apartado 1, si se han llevado a cabo los controles necesarios y se ha respetado el plazo para el pago previsto en el artículo 71.
Artículo 71
Pago de la ayuda
Los Estados miembros abonarán la ayuda a más tardar el 15 de octubre del año siguiente al de ejecución del programa.
Artículo 72
Anticipos
1. Los Estados miembros podrán permitir a las organizaciones de productores solicitar el anticipo de la parte de la ayuda correspondiente a los gastos previsibles derivados del programa operativo durante el período de tres o cuatro meses que comience el mes en que se presentó la solicitud.
2. Las solicitudes de anticipo se presentarán según decida el Estado miembro, bien sobre una base trimestral en enero, abril, julio y octubre o sobre una base cuatrimestral en enero, mayo y septiembre.
El importe total de los anticipos pagados por un año determinado no podrá sobrepasar el 80 % del importe inicialmente aprobado de la ayuda financiera para el programa operativo.
3. La concesión de cualquier anticipo estará supeditada a la constitución de una garantía equivalente al 110 % de su importe, de conformidad con el Reglamento (CEE) no 2220/85.
Los Estados miembros fijarán condiciones para garantizar que las contribuciones financieras al fondo operativo se han recaudado con arreglo a lo dispuesto en los artículos 54 y 55 del presente Reglamento, y que se han utilizado realmente otros anticipos previamente abonados.
4. A lo largo del año de vigencia del programa podrá solicitarse la liberación de las garantías, siempre que tal solicitud vaya acompañada de los justificantes oportunos.
La garantía se liberará hasta una cantidad equivalente al 80 % del importe de los anticipos abonados.
5. El requisito principal a que se refiere el artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85 consistirá en la ejecución de las acciones que figuren en el programa operativo, siempre que se cumplan los compromisos que figuran en el artículo 62, letras b) y c), del presente Reglamento.
En caso de que no se cumpla el requisito principal o en caso de incumplimiento grave de los compromisos contemplados en el artículo 62, letras b) y c), se ejecutará la garantía, sin perjuicio de otras sanciones que se impongan con arreglo al capítulo V, sección 3.
En caso de incumplimiento de otros requisitos, la garantía se ejecutará proporcionalmente a la gravedad de la irregularidad detectada.
6. Los Estados miembros establecerán un importe mínimo y los plazos para el pago de los anticipos.
Artículo 73
Pagos parciales
Los Estados miembros podrán autorizar a las organizaciones de productores solicitar el pago de la parte de la ayuda que corresponda a los gastos derivados del programa operativo.
Las solicitudes podrán presentarse en cualquier momento, pero no más de tres veces al año, y deberán ir acompañadas de los justificantes adecuados.
El importe total de los pagos relativos a las solicitudes de una parte de la ayuda no podrá sobrepasar el 80 % de la menor de las siguientes cantidades, a saber, el importe inicialmente aprobado de la ayuda para el programa operativo o el gasto efectivo.
Los Estados miembros establecerán un importe mínimo y los plazos para los pagos parciales.
CAPÍTULO III
Medidas de prevención y gestión de crisis
Sección 1
Disposiciones generales
Artículo 74
Selección de las medidas de prevención y gestión de crisis
Los Estados miembros podrán decidir que una o varias de las medidas enumeradas en el artículo 9, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1182/2007 no se apliquen en su territorio.
Artículo 75
Préstamos para financiar las medidas de prevención y gestión de crisis
Los préstamos contraídos para financiar las medidas de prevención y gestión de crisis, según lo dispuesto en el artículo 9, apartado 2, párrafo tercero, del Reglamento (CE) no 1182/2007, cuyo período de amortización sea superior a la duración del programa operativo podrán trasladarse a un programa operativo posterior si existen motivos económicos debidamente justificados.
Sección 2
Retiradas del mercado
Artículo 76
Definición
En la presente sección se establecen las normas relativas a las retiradas del mercado a las que se hace referencia en el artículo 9, apartado 2, letra a), del Reglamento (CE) no 1182/2007. A efectos del presente capítulo, por «productos retirados del mercado», «productos retirados» y «productos no puestos a la venta» se entenderá productos que son retirados del mercado.
Artículo 77
Normas de comercialización
1. En los casos en que para un determinado producto retirado del mercado existan normas de comercialización, a las que se hace referencia en el artículo 2, apartados 2 y 7, del Reglamento (CE) no 1182/2007, dicho producto deberá ajustarse a esas normas, con exclusión de las relativas a la presentación y al marcado del mismo. Siempre que se cumplan los requisitos mínimos de la categoría II, especialmente los relativos a la calidad y al calibre, los productos podrán retirarse a granel y sin distinción de calibres.
No obstante, los productos minis que se definen en algunas normas deberán ajustarse a las normas de comercialización correspondientes, incluidas las disposiciones relativas a la presentación y al marcado del producto.
2. Si para un producto determinado retirado del mercado no existen dichas normas de comercialización, ese producto deberá cumplir los requisitos mínimos previstos en el anexo IX. Los Estados miembros podrán establecer disposiciones adicionales complementarias a tales requisitos mínimos.
Artículo 78
Media trienal de las retiradas del mercado destinadas a la libre distribución
El límite del 5 % del volumen de la producción comercializada, contemplado en el artículo 10, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1182/2007, se calculará sobre la base de una media aritmética de los volúmenes totales de los productos para los cuales la organización de productores fue reconocida y fueron comercializados a través de la organización de productores durante los tres años anteriores.
En el caso de organizaciones de productores recientemente reconocidas, los datos relativos a las campañas de comercialización anteriores al reconocimiento serán los siguientes:
a)
si la organización era una agrupación de productores, los datos equivalentes a dicha agrupación de productores, cuando proceda, o
b)
el volumen aplicable a la solicitud de reconocimiento.
Artículo 79
Notificación previa de las operaciones de retirada
1. Las organizaciones de productores y las asociaciones de organizaciones de productores notificarán con antelación a las autoridades nacionales competentes, por fax o correo electrónico, cada una de las operaciones de retirada que pretendan realizar. Esta notificación incluirá especialmente la lista de los productos retirados del mercado y sus características principales respecto a las normas de comercialización correspondientes, una estimación de la cantidad de cada uno de ellos, su destino previsto y el lugar en que los mismos puedan someterse a los controles dispuestos en el artículo 110. Esta notificación incluirá una declaración de la conformidad de los productos retirados con las normas de comercialización aplicables o con los requisitos mínimos a los que se hace referencia en el artículo 77.
2. Los Estados miembros adoptarán disposiciones aplicables a las organizaciones de productores en lo que atañe a las notificaciones mencionadas en el apartado 1, en particular en lo que atañe a los plazos.
3. En los plazos contemplados en el apartado 2, el Estado miembro:
a)
bien procederá al control contemplado en el artículo 110, apartado 1, al término del cual, en caso de no haberse detectado ninguna irregularidad, autorizará la operación de retirada comprobada al término del control;
b)
o bien, en los casos contemplados en el artículo 110, apartado 3, no procederá al control contemplado en el artículo 110, apartado 1, en cuyo caso, informará de ello a la organización de productores mediante una comunicación escrita o un mensaje electrónico y autorizará la operación de retirada notificada.
Artículo 80
Ayuda
1. La ayuda a las retiradas de mercado, que incluye tanto la participación comunitaria como la contribución de la organización de productores, no será superior al importe establecido en el anexo X para cada uno de los productos enumerados en el mismo. Para los demás productos, los Estados miembros fijarán importes máximos de ayuda.
2. Las retiradas del mercado no rebasarán el 5 % del volumen de la producción comercializada de cualquier producto por cualquier organización de productores.
El volumen de la producción comercializada corresponderá al volumen medio de la producción comercializada en los tres años anteriores. Si no se dispone de estos datos, se utilizará el volumen de la producción comercializada por el cual la organización de productores fue reconocida.
Los porcentajes mencionados en el párrafo primero corresponderán a medias anuales a lo largo de un período de tres años, con un 3 % anual de margen de error.
Artículo 81
Destinos de los productos retirados
1. Los Estados miembros determinarán los destinos permitidos de los productos sujetos a retiradas de mercado. Adoptarán disposiciones para cerciorarse de que no se deriva de la retirada o de su destino ninguna repercusión negativa para el medio ambiente ni ninguna consecuencia fitosanitaria negativa. Los costes contraídos por las organizaciones de productores para cumplir dichas disposiciones serán subvencionables como parte de la ayuda a las retiradas de mercado concedida en virtud del programa operativo.
2. Los destinos mencionados en el apartado 1 del presente artículo incluirán la distribución gratuita, según se contempla en el artículo 10, apartado 4, letras a) y b), del Reglamento (CE) no 1182/2007, y cualquier otro destino equivalente autorizado por los Estados miembros.
Los Estados miembros adoptarán todas las medidas necesarias para facilitar los contactos y la cooperación entre las organizaciones de productores y los destinatarios a los que hayan autorizado, previa petición, para la distribución gratuita.
3. La eliminación de productos destinados a la industria de la transformación sólo será posible a condición de que no se produzca ninguna distorsión de la competencia entre las industrias en cuestión dentro de la Comunidad o entre los productos importados.
Artículo 82
Gastos de transporte
1. Los gastos de transporte derivados de las operaciones de distribución gratuita de todos los productos retirados del mercado serán subvencionables en virtud del programa operativo, sobre la base de los importes a tanto alzado que figuran en el anexo XI establecidos en función de la distancia entre el lugar de retirada y el de entrega.
En caso de transporte marítimo, la Comisión determinará los gastos de transporte que puedan asumirse basándose en el coste real del transporte y en la distancia. La compensación que así se determine no podrá superar los gastos que resultarían del transporte terrestre por el trayecto más corto entre el lugar de embarque y el punto de salida teórico. Se aplicará un coeficiente corrector de 0,6 a los importes establecidos en el anexo XI.
2. El importe de los gastos de transporte se abonará a la parte que realmente haya sufragado financieramente el coste del transporte en cuestión.
Este pago estará condicionado a la presentación de justificantes en los que figuren, entre otros datos:
a)
los nombres de las organizaciones beneficiarias;
b)
las cantidades de productos transportadas;
c)
su recepción por las organizaciones beneficiarias y los medios de transporte utilizados; y
d)
los gastos de transporte efectivamente realizados.
Artículo 83
Gastos de selección y de envase
1. Los gastos de selección y de embalaje de frutas y hortalizas frescas retiradas del mercado que se destinen a la distribución gratuita serán subvencionables en virtud de los programas operativos hasta un importe máximo a tanto alzado de 132 euros por tonelada de peso neto y sólo para los productos que se presenten en envases de menos de 25 kilogramos de peso neto.
2. Los envases de los productos destinados a la distribución gratuita llevarán el emblema europeo junto a una o varias de las indicaciones que figuran en el anexo XII.
3. El coste de las operaciones de selección y embalaje se abonará a la organización de productores que las haya efectuado.
El pago estará condicionado a la presentación de justificantes en los que figuren, entre otros datos:
a)
los nombres de las organizaciones beneficiarias;
b)
las cantidades de los productos en cuestión; y
c)
su recepción por las organizaciones beneficiarias, especificándose el modo de presentación.
Artículo 84
Condiciones aplicables a los destinatarios de los productos retirados
1. Los destinatarios de los productos retirados, a los que se alude en el artículo 10, apartado 4, letras a) y b), del Reglamento (CE) no 1182/2007 se comprometerán a:
a)
cumplir las disposiciones del presente Reglamento;
b)
llevar una contabilidad de existencias y una contabilidad financiera que reflejen las operaciones en cuestión;
c)
someterse a las operaciones de control previstas en la normativa comunitaria; y
d)
presentar los justificantes relativos al destino final de cada uno de los productos de que se trate, mediante un certificado de recepción (u otro documento equivalente) que confirme que los productos han sido retirados por un tercero para su distribución gratuita.
Si consideran que el riesgo es bajo, los Estados miembros podrán decidir que los destinatarios no tengan que llevar la contabilidad de existencias ni financiera, contempladas en la letra b) del párrafo primero, si sólo reciben pequeñas cantidades. Dicha decisión y las razones que la justifican deberán registrarse.
2. Los destinatarios de los productos retirados destinados a otros fines se comprometerán a:
a)
cumplir las disposiciones del presente Reglamento;
b)
llevar una contabilidad de existencias y una contabilidad financiera que reflejen las operaciones en cuestión, si los Estados miembros consideran que es adecuado a pesar de que el producto haya sido desnaturalizado antes de la entrega;
c)
someterse a las operaciones de control previstas en la normativa comunitaria; y
d)
no solicitar ninguna ayuda adicional por el alcohol producido a partir de los productos en cuestión en el caso de los productos retirados destinados a la destilación.
Sección 3
Cosecha en verde y renuncia a efectuar la cosecha
Artículo 85
Definiciones de cosecha en verde y de renuncia a efectuar la cosecha
1. Por cosecha en verde se entenderá la cosecha total de los productos no comercializables en una zona determinada llevada a cabo antes del inicio de la cosecha normal. Los productos en cuestión no deberán haber sufrido daño alguno antes de la cosecha en verde, debido a razones climáticas, fitosanitarias o de otro tipo.
2. La renuncia a efectuar la cosecha se producirá cuando no se obtenga ninguna producción comercial de la zona en cuestión durante el ciclo productivo normal. Sin embargo, la destrucción de productos debido a fenómenos climáticos o enfermedades no se considerará una renuncia a efectuar la cosecha.
3. La cosecha en verde y la renuncia a efectuar la cosecha serán adicionales y diferentes de las prácticas de cultivo normales.
Artículo 86
Condiciones para la aplicación de la cosecha en verde y la renuncia a efectuar la cosecha
1. En relación con las medidas relativas a la cosecha en verde y a la renuncia a efectuar la cosecha, los Estados miembros deberán:
a)
adoptar disposiciones relativas a la ejecución de las medidas, en especial las notificaciones previas de renuncia a efectuar la cosecha y de cosecha en verde, su contenido y plazos, el importe de compensación que debe pagarse y la aplicación de las medidas, así como la lista de productos subvencionables en virtud de dichas medidas,
b)
adoptar disposiciones para cerciorarse de que no se deriva de su aplicación ninguna repercusión negativa para el medio ambiente ni ninguna consecuencia fitosanitaria negativa,
c)
garantizar que sea posible comprobar que las medidas se han llevado a cabo correctamente, y no autorizar la aplicación de las medidas cuando no proceda,
d)
aplicar tales controles para garantizar que las medidas se han llevado a cabo correctamente, incluso en relación con las disposiciones mencionadas en las letras a) y b).
2. Las organizaciones de productores y las asociaciones de organizaciones de productores notificarán con antelación a las autoridades nacionales competentes, por fax o correo electrónico, cada una de las operaciones de cosecha en verde o de renuncia a efectuar la cosecha que pretendan realizar.
Las organizaciones de productores y las asociaciones de organizaciones de productores incluirán en la primera notificación de cualquier año y con respecto a un producto determinado, un análisis basado en la situación prevista del mercado que justifique el recurso a la cosecha en verde como una medida de prevención de crisis.
3. La cosecha en verde y la renuncia a efectuar la cosecha no podrán aplicarse simultáneamente al mismo producto y en la misma superficie en un mismo año, ni en dos años consecutivos.
4. Los importes de la compensación para la cosecha en verde y para la renuncia a efectuar la cosecha, que incluyen tanto la participación comunitaria como la contribución de la organización de productores, serán pagos por hectárea fijados por el Estado miembro en virtud del apartado 1, letra a):
a)
en un nivel que cubra únicamente los costes adicionales generados por la aplicación de la medida, teniendo en cuenta la gestión medioambiental y fitosanitaria necesaria para el cumplimiento de las disposiciones adoptadas de conformidad con el apartado 1, letra b), o
b)
en un nivel que cubra, como máximo, el 90 % del nivel máximo de ayuda para las retiradas de mercado tal como se contempla en el artículo 80.
Sección 4
Promoción y comunicación
Artículo 87
Aplicación de las medidas de promoción y comunicación
1. Los Estados miembros adoptarán disposiciones relativas a la ejecución de las medidas de promoción y comunicación. Dichas disposiciones permitirán la rápida aplicación de las medidas cuando sea necesario.
2. Las acciones en el ámbito de las medidas de promoción y comunicación deberán ser complementarias a cualesquiera acciones de promoción y comunicación en curso que estén siendo aplicadas por la organización de productores en cuestión.
Sección 5
Formación
Artículo 88
Aplicación de las medidas de formación
En relación con las medidas de formación, los Estados miembros adoptarán disposiciones de ejecución de dichas medidas.
Sección 6
Seguro de cosechas
Artículo 89
Objetivo de las medidas relativas al seguro de cosechas
Las acciones relativas al seguro de cosechas serán gestionadas por una organización de productores y contribuirán a salvaguardar las rentas de los productores y a cubrir las pérdidas de mercado sufridas por la organización de productores y/o sus miembros en caso de sufrir catástrofes naturales, fenómenos climáticos y, cuando proceda, enfermedades e infestaciones parasitarias.
Artículo 90
Aplicación de las medidas relativas al seguro de cosechas
1. En lo que atañe a las medidas relativas al seguro de cosechas, los Estados miembros adoptarán disposiciones relativas a la ejecución de dichas medidas, incluidas las necesarias para garantizar que las mismas no falsean la competencia en el mercado de los seguros.
2. Los Estados miembros podrán aportar financiación nacional adicional para apoyar las medidas relativas al seguro de cosechas que se beneficien del fondo operativo. Sin embargo, la ayuda pública total para el seguro de cosechas no podrá ser superior:
a)
al 80 % del coste de las primas de seguro pagadas por los productores en concepto de seguro contra las pérdidas debidas a fenómenos climáticos adversos asimilables a catástrofes naturales;
b)
al 50 % del coste de las primas de seguro pagadas por los productores en concepto de seguro contra:
i)
las pérdidas mencionadas en la letra a) y otras pérdidas causadas por fenómenos climáticos adversos; y
ii)
las pérdidas causadas por enfermedades animales o vegetales o por infestaciones parasitarias.
El límite fijado en el párrafo primero, letra b), se aplicará incluso en los casos en que el fondo operativo se beneficie además del 60 % de la asistencia financiera comunitaria en virtud del artículo 10, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007.
3. Las medidas relativas al seguro de cosechas no cubrirán los importes que abonen los seguros a los productores que supongan una compensación superior al 100 % de la pérdida de renta sufrida, teniendo en cuenta todas las compensaciones que puedan recibir los productores de otros regímenes de ayuda vinculados al riesgo asegurado.
4. A efectos del presente artículo, un «fenómeno climático adverso asimilable a un desastre natural» tendrá el mismo significado que en el artículo 2, apartado 8, del Reglamento (CE) no 1857/2006 de la Comisión (28).
Sección 7
Ayudas para paliar los costes administrativos derivados de la constitución de mutualidades
Artículo 91
Condiciones relativas a las ayudas para paliar los costes administrativos derivados de la constitución de mutualidades
1. En lo que atañe a las ayudas para paliar los costes administrativos derivados de la constitución de mutualidades, los Estados miembros adoptarán disposiciones para la ejecución de dicha medida.
2. Las ayudas para paliar los costes administrativos derivados de la constitución de mutualidades supondrán, durante el primero, segundo y tercer año de funcionamiento de la mutualidad respectivamente, el siguiente porcentaje de la contribución de la organización de productores a la mutualidad durante su primero, segundo y tercer año de funcionamiento:
a)
el 10 %, el 8 % y el 4 % en los Estados miembros que se adhirieron a la Unión Europea el 1 de mayo de 2004 o a partir de entonces,
b)
el 5 %, el 4 % y el 2 % en los demás Estados miembros.
3. Los Estados miembros podrán fijar límites con respecto a los importes que las organizaciones de productores puedan recibir en concepto de ayudas para paliar los costes administrativos derivados de la constitución de mutualidades.
Sección 8
Ayudas estatales para las medidas de prevención y gestión de crisis
Artículo 92
Disposiciones relativas a las estrategias nacionales
Los Estados miembros que abonen ayudas estatales de acuerdo con el artículo 43, párrafo segundo, letra c), del Reglamento (CE) no 1182/2007 establecerán disposiciones para la ejecución de dicha medida en sus estrategias nacionales.
CAPÍTULO IV
Ayuda financiera nacional
Artículo 93
Grado de organización de los productores
A efectos de la aplicación del artículo 11, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007, el grado de organización de los productores en una región de un Estado miembro se considerará particularmente escaso cuando las organizaciones de productores, asociaciones de organizaciones de productores y agrupaciones de productores hayan comercializado menos del 20 % del valor medio de la producción de frutas y hortalizas en los tres últimos años de los que haya datos disponibles.
Artículo 94
Autorización para pagar la ayuda financiera nacional
1. Antes de pagar la ayuda financiera nacional, de conformidad con el artículo 11, apartado 1, párrafo primero, del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros solicitarán autorización a la Comisión en cualquier año civil antes del 15 de enero de dicho año.
La petición irá acompañada por justificantes que demuestren que el grado de organización de los productores en la región en cuestión es particularmente escaso, tal como se define en el artículo 93 del presente Reglamento, así como detalles de las organizaciones de productores en cuestión, el importe de la ayuda de que se trate y el porcentaje de las contribuciones financieras efectuadas en virtud del artículo 8, apartado 1, letra a), del Reglamento (CE) no 1182/2007.
2. La Comisión aprobará o rechazará la petición en un plazo de tres meses a partir de su presentación. Si la Comisión no contesta en dicho plazo, la petición se considerará aprobada.
Artículo 95
Solicitud y pago de la ayuda financiera nacional
Las organizaciones de productores solicitarán la ayuda financiera nacional y los Estados miembros abonarán la ayuda correspondiente de conformidad con lo dispuesto en los artículos 70 a 73.
Artículo 96
Porcentaje máximo del reembolso comunitario de la ayuda financiera nacional
El porcentaje del reembolso comunitario de la ayuda financiera nacional ascenderá al 60 % de la ayuda financiera nacional concedida a la organización de productores.
Artículo 97
Reembolso comunitario de la ayuda financiera nacional
1. Los Estados miembros solicitarán el reembolso comunitario de la ayuda financiera nacional aprobada, y realmente pagada a las organizaciones de productores, antes del 1 de marzo del año siguiente a la ejecución anual de los programas operativos.
Se adjuntarán a la petición justificantes que demuestren que en los tres años anteriores se cumplieron las condiciones establecidas en el artículo 11, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1182/2007, y datos de las organizaciones de productores en cuestión, el importe de la ayuda realmente pagada y el porcentaje de las contribuciones financieras realmente efectuadas en virtud del artículo 8, apartado 1, letra a), del Reglamento (CE) no 1182/2007.
2. La Comisión adoptará una decisión para aprobar o rechazar la petición.
3. Cuando haya sido aprobado el reembolso comunitario de la ayuda, el gasto subvencionable será declarado a la Comisión de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 5 del Reglamento (CE) no 883/2006 de la Comisión (29).
CAPÍTULO V
Disposiciones generales
Sección 1
Comunicaciones
Artículo 98
Informes de las organizaciones de productores
1. Las organizaciones de productores presentarán, junto con las solicitudes de ayuda, informes anuales relativos a la ejecución de los programas operativos.
Dichos informes se referirán a los siguientes elementos:
a)
los programas operativos ejecutados durante el año anterior;
b)
las principales modificaciones introducidas en los programas operativos; y
c)
las diferencias entre la ayuda que estaba previsto solicitar y la solicitada.
2. Con respecto a cada programa operativo ejecutado, el informe anual indicará:
a)
las realizaciones y resultados del programa operativo, basados, cuando proceda, en los indicadores comunes de realizaciones y resultados establecidos en el anexo XIV y, cuando proceda, en los indicadores adicionales de realizaciones y resultados establecidos en la estrategia nacional; y
b)
un resumen de los principales problemas encontrados en la gestión del programa y de las medidas adoptadas para garantizar la calidad y la eficacia en la ejecución del programa.
Cuando proceda, el informe anual especificará qué garantías eficaces de protección se han puesto en marcha, de conformidad con la estrategia nacional y en aplicación del artículo 9, apartado 5, del Reglamento (CE) no 1182/2007, para proteger el medio ambiente del posible aumento de las presiones derivadas de las inversiones realizadas al amparo del programa operativo.
3. Cuando se trate del último año de aplicación de un programa operativo, los informes a que se refiere el apartado 1 se sustituirán por un informe final.
Los informes finales mostrarán hasta qué punto se han cumplido los objetivos establecidos en los programas. Explicarán las modificaciones de las acciones y/o métodos e identificarán qué factores contribuyeron al éxito o fracaso de la ejecución del programa, que hayan sido o deban ser tenidos en cuenta para la elaboración de posteriores programas operativos o la modificación de los programas operativos en vigor.
4. Sin perjuicio de las disposiciones específicas del presente Reglamento, cuando una organización de productores no efectúe la comunicación al Estado miembro prevista en virtud del presente Reglamento o del Reglamento (CE) no 1182/2007 o si la comunicación resulta incorrecta a la luz de los hechos objetivos en posesión del Estado miembro, dicho Estado miembro podrá suspender la aprobación del pertinente programa operativo para el año siguiente hasta que la comunicación se realice correctamente.
Los Estados miembros incluirán en su informe anual, contemplado en el artículo 99, apartado 3, del presente Reglamento, información al respecto.
Artículo 99
Comunicaciones que deben efectuar los Estados miembros
1. Los Estados miembros designarán una autoridad competente única encargada de las comunicaciones entre la Comisión y el Estado miembro que conciernen a las organizaciones de productores, agrupaciones de productores y asociaciones de organizaciones de productores. Los Estados miembros notificarán a la Comisión su designación así como los datos de contacto de la autoridad.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión a más tardar el 31 de enero el importe total del fondo operativo aprobado ese año para todos los programas operativos. En dicha comunicación figurará claramente tanto el importe total del fondo operativo como el importe total de la financiación comunitaria de dicho fondo. Esas cifras se desglosarán, además, en importes para las medidas de prevención y gestión de crisis e importes para otras medidas.
3. Los Estados miembros enviarán anualmente a la Comisión, a más tardar el 15 de noviembre, un informe anual sobre las organizaciones de productores, las agrupaciones de productores, los fondos operativos, los programas operativos y los planes de reconocimiento vigentes durante el año anterior. El informe anual contendrá, en particular, la información prevista en el anexo XIII.
Sección 2
Controles
Artículo 100
Sistema de identificación único
Los Estados miembros velarán por la aplicación de un sistema de identificación único para todas las solicitudes de ayuda presentadas por la misma organización de productores o agrupación de productores. Dicha identificación deberá ser compatible con el sistema de registro de la identidad al que se hace referencia en el artículo 18, apartado 1, letra f), del Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo (30).
Artículo 101
Solicitudes de ayuda
Sin perjuicio de las disposiciones específicas del presente Reglamento, los Estados miembros establecerán los procedimientos adecuados para la presentación de las solicitudes de ayuda, las solicitudes de reconocimiento o aprobación del programa operativo y para las solicitudes de pago.
Artículo 102
Muestreo
Cuando sea preciso realizar controles por muestreo, los Estados miembros se cerciorarán, por su naturaleza y frecuencia y sobre la base de un análisis de riesgos, de que los controles son adecuados a la medida en cuestión.
Artículo 103
Controles administrativos
Se llevarán a cabo controles administrativos de todas las solicitudes de ayuda y solicitudes de pago. Dichos controles abarcarán todos los elementos que sea posible y adecuado controlar con medios administrativos. Los procedimientos exigirán el registro de las operaciones efectuadas, de los resultados de las comprobaciones y de las medidas adoptadas en caso de constatarse discrepancias.
Artículo 104
Controles sobre el terreno
1. Después de cada control sobre el terreno se elaborará un informe de supervisión que permita revisar los detalles de los controles efectuados. El informe indicará en particular:
a)
el régimen de ayuda y la solicitud comprobados;
b)
las personas presentes;
c)
las acciones, medidas y documentos controlados; y
d)
los resultados del control.
2. El beneficiario tendrá la oportunidad de firmar el informe para atestiguar su presencia durante el control y añadir observaciones. Cuando se detecten irregularidades, el beneficiario podrá recibir una copia del informe de seguimiento.
3. Los controles sobre el terreno podrán ser notificados con anticipación, siempre que no se comprometa el propósito del control. La notificación por anticipado deberá limitarse al mínimo necesario.
4. Cuando sea posible, se realizarán al mismo tiempo los controles sobre el terreno previstos en virtud del presente Reglamento y otros controles previstos en la normativa comunitaria relativa a las subvenciones agrícolas. Sin embargo, en 2008, cuando sea necesario, los controles sobre el terreno podrán ser llevados a cabo por diferentes organismos en momentos diferentes.
Artículo 105
Aprobación de solicitudes de reconocimiento y aprobación de programas operativos
1. Antes de reconocer a una organización de productores en virtud del artículo 4, apartado 2, letra a), del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros realizarán una visita sobre el terreno a la organización de productores antes de conceder el reconocimiento con el fin de verificar el cumplimiento de las condiciones correspondientes.
2. Antes de aprobar un programa operativo en virtud del artículo 65, la autoridad nacional competente comprobará por cuantos medios sean pertinentes, incluidos los controles sobre el terreno, el programa operativo presentado para su aprobación y, si procede, las solicitudes de modificación. Estos controles se centrarán en especial en:
a)
la veracidad de la información facilitada con arreglo al artículo 61, apartado 1, letras a), b) y e);
b)
la conformidad de los programas con el artículo 9 del Reglamento (CE) no 1182/2007 así como con las directrices nacionales y la estrategia nacional;
c)
la subvencionabilidad de las acciones y la subvencionabilidad del gasto propuesto;
d)
la coherencia y calidad técnica de los programas, el fundamento de las previsiones de gastos y el plan de financiación, así como la planificación de su ejecución; los controles verificarán si se han establecido objetivos cuantificables, con el fin de poder supervisar sus resultados, y si los objetivos establecidos son factibles a través de la ejecución de las actuaciones propuestas; y
e)
la conformidad de las operaciones para las que se solicita la ayuda con las disposiciones nacionales y comunitarias aplicables, especialmente y cuando proceda, en materia de contratación pública, ayudas estatales y las demás normas obligatorias correspondientes establecidas por la legislación nacional o incluidas en las directrices nacionales o en la estrategia nacional.
Artículo 106
Controles de las solicitudes de ayuda para los programas operativos
Antes de conceder el pago, los Estados miembros realizarán controles administrativos de todas las solicitudes de ayuda y controles sobre el terreno por muestreo.
Artículo 107
Controles administrativos de las solicitudes de ayuda para los programas operativos
1. Los controles administrativos de las solicitudes de ayuda incluirán, entre otras cosas, y en la medida en que sea adecuado para la solicitud presentada, una comprobación de:
a)
el informe anual o, cuando proceda, el informe final transmitido junto con la solicitud sobre la ejecución del programa operativo;
b)
el valor de la producción comercializada, las contribuciones al fondo operativo y los gastos contraídos;
c)
el suministro de los productos y servicios y la autenticidad del gasto solicitado;
d)
la conformidad de las acciones ejecutadas con las incluidas en el programa operativo aprobado; y
e)
el respeto de los límites y umbrales financieros o de otro tipo impuestos.
2. Los pagos financiados al amparo del programa operativo se justificarán mediante facturas y documentos que demuestren que el pago se ha realizado. En caso contrario, los pagos se justificarán mediante documentos de valor probatorio equivalente. Las facturas utilizadas deberán emitirse a nombre de la organización de productores, asociación de organizaciones de productores, agrupación de productores o filial contemplada en el artículo 52, apartado 7, o, previa autorización del Estado miembro, a nombre de uno o varios de sus miembros.
Artículo 108
Controles sobre el terreno de las solicitudes de ayuda para los programas operativos
1. En el contexto de la verificación de la solicitud de ayuda a la que se hace referencia en el artículo 70, apartado 1, los Estados miembros realizarán controles sobre el terreno en las organizaciones de productores con el fin de garantizar la conformidad con las condiciones para la concesión de la ayuda o su saldo en el año en cuestión.
Dichos controles se centrarán en particular en lo siguiente:
a)
la conformidad con los criterios de reconocimiento en el año en cuestión;
b)
el uso del fondo operativo en un año determinado, incluido el gasto declarado en las solicitudes de anticipos o pagos parciales; y
c)
controles de segundo nivel de los gastos relativos a las retiradas del mercado, la cosecha en verde y la renuncia a efectuar la cosecha.
2. Los controles mencionados en el apartado 1 se realizarán sobre una muestra significativa de solicitudes cada año. La muestra representará un 30 % como mínimo del importe total de la ayuda, en los Estados miembros que cuentan con más de diez organizaciones de productores reconocidas. En los demás casos, cada organización de productores será visitada, como mínimo, una vez cada tres años.
Antes del pago de la ayuda o del saldo correspondiente al año final de su programa operativo, en cada organización de productores se realizará como mínimo un control.
3. Los resultados de los controles sobre el terreno serán evaluados para determinar si los problemas encontrados son de carácter sistémico y representan un riesgo para otras acciones similares, otros beneficiarios u otros organismos. La evaluación también identificará las causas de tales situaciones, los posibles exámenes complementarios que deban efectuarse y las medidas correctoras y preventivas necesarias.
En caso de que los controles revelen la existencia de irregularidades importantes en una región o parte de una región, o en una determinada organización de productores, los Estados miembros efectuarán controles complementarios durante el año en cuestión y aumentarán el porcentaje de las solicitudes que deberán controlarse el año siguiente.
4. Los Estados miembros seleccionarán las organizaciones de productores que deban ser controladas basándose en un análisis de riesgos.
El análisis de riesgos tendrá en cuenta lo siguiente:
a)
el importe de la ayuda,
b)
los resultados de los controles efectuados en años anteriores,
c)
un elemento aleatorio, y
d)
otros parámetros que determinarán los Estados miembros, en particular, si las organizaciones de productores participan en un programa de garantía de la calidad oficialmente reconocido por los Estados miembros o por organismos de certificación independientes.
Artículo 109
Controles sobre el terreno de las medidas de los programas operativos
1. A través de los controles sobre el terreno de las medidas de los programas operativos, los Estados miembros comprobarán, en particular, lo siguiente:
a)
la ejecución de las acciones incluidas en el programa operativo;
b)
que la ejecución, o prevista ejecución, de la acción es coherente con el uso descrito en el programa operativo aprobado;
c)
con respecto a un número adecuado de elementos de gastos, que la naturaleza de éstos y el momento en que se realizaron cumplen con las disposiciones comunitarias y se corresponden con los pliegos de condiciones aprobados;
d)
que el gasto contraído puede ser justificado por documentos contables o de otro tipo; y
e)
el valor de la producción comercializada.
2. El valor de la producción comercializada se verificará basándose en los datos del régimen contable exigido en virtud del derecho nacional.
A tal fin, los Estados miembros podrán decidir que la declaración del valor de la producción comercializada se certifique de la misma manera que los datos contables exigidos en virtud del derecho nacional.
El control de la declaración del valor de la producción comercializada podrá efectuarse antes de que se envíe la pertinente solicitud de ayuda.
3. Salvo en circunstancias excepcionales, los controles sobre el terreno incluirán una visita al lugar de la acción o, si ésta es intangible, a su promotor. En particular, las acciones en las explotaciones individuales cubiertas por el muestreo al que se hace referencia en el artículo 108, apartado 2, serán objeto, como mínimo, de una visita para verificar su ejecución.
Sin embargo, los Estados miembros podrán decidir no llevar a cabo tales visitas si se trata de operaciones más pequeñas, o cuando consideren que el riesgo de que no se cumplan las condiciones para recibir la ayuda es bajo, o que no se ha respetado la realidad de la operación. Dicha decisión y su justificación deberán registrarse.
4. Los controles sobre el terreno cubrirán todos los compromisos y obligaciones de la organización de productores o de sus miembros que puedan ser comprobados en el momento de la visita.
5. Sólo los controles que satisfagan todos los requisitos del presente artículo podrán contabilizarse en el cumplimiento del índice de comprobación previsto en el artículo 108, apartado 2.
Artículo 110
Controles de primer nivel centrados en las operaciones de retirada
1. Los Estados miembros efectuarán en cada una de las organizaciones de productores un control de primer nivel centrado en las operaciones de retirada, consistente en un control de tipo documental y de identidad, un control físico, en su caso por muestreo, del peso de los productos retirados del mercado y un control de la conformidad con las normas de comercialización contempladas en el artículo 77, con arreglo a los procedimientos previstos en el título II, capítulo II. Este control se efectuará tras la recepción de la notificación prevista en el artículo 79, apartado 1, en los plazos previstos en el artículo 79, apartado 2.
2. Los controles de primer nivel previstos en el apartado 1 afectarán al 100 % del volumen de cada uno de los productos retirados del mercado. Después de dicho control, los productos retirados distintos de los destinados a la distribución gratuita serán desnaturalizados o comercializados para la transformación industrial bajo la supervisión de las autoridades competentes en las condiciones previstas por el Estado miembro en virtud del artículo 81.
Sin embargo, en caso de que los productos se destinen a la distribución gratuita, los Estados miembros podrán efectuar los controles sobre un porcentaje menor al establecido en el apartado 2 del presente artículo, a condición de que no sea inferior al 10 % de las cantidades a las que se aplique esa disposición durante la campaña de comercialización. Los controles podrán efectuarse en la organización de productores y/o en los lugares de los beneficiarios de los productos. Si en los controles se observaren irregularidades significativas, las autoridades competentes efectuarán controles suplementarios.
Artículo 111
Controles de segundo nivel centrados en las operaciones de retirada
1. En el marco de los controles mencionados en el artículo 108, los Estados miembros efectuarán controles de segundo nivel.
Los Estados miembros establecerán los criterios con los que vayan a analizar y evaluar el riesgo de que las organizaciones de productores realicen operaciones de retirada que no se ajusten a la normativa en vigor. Entre tales criterios figurarán las observaciones hechas en los controles de primer y segundo nivel anteriores, así como el hecho de que la organización de productores se haya dotado o no de alguna medida de garantía de la calidad. En función de estos criterios, los Estados miembros fijarán para cada una de sus organizaciones de productores un porcentaje mínimo de operaciones de retirada que deba ser objeto de controles de segundo nivel.
2. Los controles contemplados en el apartado 1 englobarán controles sobre el terreno en los locales de las organizaciones de productores y de los destinatarios de los productos retirados, con el fin de garantizar el cumplimiento de las condiciones exigidas para el pago de la ayuda comunitaria. Estos controles incluirán concretamente:
a)
la comprobación de la contabilidad material y de la contabilidad financiera que deberá conservar cualquier organización de productores que proceda a una o varias operaciones de retirada durante la campaña en cuestión;
b)
la comprobación de las cantidades comercializadas declaradas en las solicitudes de ayuda, especialmente mediante la verificación de la contabilidad material y financiera, las facturas y, en caso necesario, su exactitud, así como la concordancia de esas declaraciones con los datos contables o fiscales de las organizaciones de productores de que se trate;
c)
el control de una gestión contable correcta, especialmente la comprobación de la exactitud de los ingresos netos obtenidos por las organizaciones de productores y declarados en las solicitudes de pago, de la proporcionalidad de los posibles gastos de retirada percibidos, de los apuntes contables relativos a la percepción por las organizaciones de productores de la ayuda comunitaria y la devolución eventual de esta última a los socios, así como la coherencia entre ellas; y
d)
el control del destino de los productos retirados declarado en las solicitudes de pago y de la adecuada desnaturalización con el fin de garantizar que las organizaciones de productores y los destinatarios han cumplido las disposiciones del presente Reglamento.
3. Los controles previstos en el apartado 2 se efectuarán sobre las organizaciones de productores en cuestión y los destinatarios asociados a dichas organizaciones. Cada control se centrará, entre otras cosas, en una muestra que represente al menos el 5 % de las cantidades retiradas durante la campaña por la organización de productores.
4. La contabilidad material y la contabilidad financiera mencionadas en el apartado 2, letra a), distinguirán, con respecto a cada producto objeto de retirada, las cantidades movidas, expresadas en volumen, de:
a)
la producción entregada por los miembros de la organización de productores y por los miembros de otras organizaciones de productores en las condiciones previstas en el artículo 3, apartado 3, letras b) y c), del Reglamento (CE) no 1182/2007;
b)
las ventas de la organización de productores, desglosadas por productos preparados para el mercado de productos frescos y los demás tipos de productos, incluida la materia prima destinada a la transformación; y
c)
los productos retirados del mercado.
5. Los controles de destino de los productos, contemplados en el apartado 4, letra c), incluirán, en particular:
a)
un control por muestreo de la contabilidad específica que deben llevar los destinatarios y, en su caso, su correspondencia con la contabilidad impuesta por la normativa nacional; y
b)
el control del cumplimiento de las condiciones medioambientales aplicables.
6. Si en los controles de segundo nivel se observaren irregularidades significativas, las autoridades competentes ampliarán dichos controles durante la campaña de que se trate y durante la campaña siguiente aumentarán la frecuencia de los controles de segundo nivel sobre las organizaciones de productores en cuestión o sus asociaciones.
Artículo 112
Cosecha en verde y renuncia a efectuar la cosecha
1. Antes de que tenga lugar una operación de cosecha en verde, los Estados miembros verificarán mediante un control sobre el terreno que los productos en cuestión no estén dañados y que la parcela se ha mantenido correctamente. Después de la cosecha en verde, el Estado miembro verificará que la superficie en cuestión ha sido cosechada en su totalidad y que el producto cosechado ha sido desnaturalizado.
Tras finalizar el período de cosecha, los Estados miembros analizarán la fiabilidad de los análisis basados en la situación del mercado prevista a la que se hace referencia en el artículo 86, apartado 2. También analizarán cualquier diferencia entre la situación del mercado prevista y la situación del mercado real.
2. Antes de que se produzca la renuncia a efectuar la cosecha, los Estados miembros verificarán mediante un control sobre el terreno que la superficie en cuestión se ha mantenido correctamente, que no ha tenido lugar ninguna cosecha parcial y que el producto está bien desarrollado y podría ser, en general, sano, cabal y de calidad comercial.
Los Estados miembros garantizarán que la producción se desnaturaliza. Si esto no es posible, garantizarán, mediante una visita sobre el terreno o visitas durante la temporada de cosecha, que no se ha realizado cosecha alguna.
3. El artículo 111, apartados 1, 2, 3 y 6, se aplicará mutatis mutandis.
Artículo 113
Controles previos a la aprobación de los planes de reconocimiento de las agrupaciones de productores
1. Antes de aprobar un plan de reconocimiento de una agrupación de productores, según el artículo 7, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros efectuarán un control sobre el terreno en la entidad jurídica o parte de una entidad jurídica claramente definida.
2. Los Estados miembros se asegurarán con todos los medios necesarios, incluidos los controles sobre el terreno, de:
a)
la exactitud de la información facilitada en el plan de reconocimiento;
b)
la coherencia económica y la calidad técnica del plan, así como del fundamento de las estimaciones y de la programación de su ejecución;
c)
la subvencionabilidad de las acciones y la subvencionabilidad y justificación del gasto propuesto; y
d)
la conformidad de las operaciones para las que se solicita la ayuda con las disposiciones nacionales y comunitarias aplicables, y en particular, las normas en materia de contratación pública, ayudas estatales y las demás normas obligatorias correspondientes establecidas por la legislación nacional o incluidas en las directrices nacionales o en la estrategia nacional.
Artículo 114
Controles de las solicitudes de ayuda de las agrupaciones de productores
1. Antes de conceder el pago, los Estados miembros realizarán controles administrativos de todas las solicitudes de ayuda presentadas por las agrupaciones de productores, así como controles sobre el terreno por muestreo.
2. Tras la presentación de la solicitud de ayuda contemplada en el artículo 47, los Estados miembros realizarán controles sobre el terreno en las agrupaciones de productores con el fin de garantizar la conformidad con las condiciones para la concesión de la ayuda en el año en cuestión.
Dichos controles se centrarán en particular en lo siguiente:
a)
la conformidad con los criterios de reconocimiento en el año en cuestión; y
b)
el valor de la producción comercializada así como la ejecución de las medidas incluidas en el plan de reconocimiento y los gastos contraídos.
3. Los controles mencionados en el apartado 2 se realizarán sobre una muestra significativa de solicitudes cada año. La muestra representará un 30 % como mínimo del importe total de la ayuda.
Todas las agrupaciones de productores serán controladas al menos una vez cada cinco años.
4. Los artículos 107 y 109 se aplicarán mutatis mutandis.
Artículo 115
Organizaciones transnacionales de productores y asociaciones transnacionales de organizaciones de productores
1. El Estado miembro en el que se halle establecida la sede social de una organización transnacional de productores o una asociación transnacional de organizaciones de productores tendrá la plena responsabilidad de efectuar los controles en dicha organización o asociación y de aplicar sanciones cuando sea necesario.
2. Los otros Estados miembros que deben prestar la cooperación administrativa mencionada en el artículo 30, apartado 2, letra c), y en el artículo 37, apartado 2, letra c), efectuarán dichos controles administrativos y sobre el terreno exigidos por el Estado miembro mencionado en el apartado 1 del presente artículo, y le notificarán los resultados de los mismos. Asimismo, deberán cumplir todos los plazos fijados por el Estado miembro mencionado en el apartado 1.
3. Las normas aplicables en el Estado miembro mencionado en el apartado 1 se aplicarán a la organización de productores, al programa operativo y al fondo operativo. Sin embargo, en lo que atañe a las cuestiones medioambientales, fitosanitarias, y en relación con la eliminación de productos retirados, se aplicarán las normas del Estado miembro donde tiene lugar la producción.
Sección 3
Sanciones
Artículo 116
Inobservancia de los criterios de reconocimiento
1. Los Estados miembros retirarán el reconocimiento de una organización de productores en caso de inobservancia importante de los criterios de reconocimiento como consecuencia de un comportamiento deliberado por parte de la organización de productores o de una negligencia grave.
En particular, los Estados miembros retirarán el reconocimiento de una organización de productores si la inobservancia de los criterios de reconocimiento se refiere a:
a)
una violación de los requisitos definidos en los artículos 23 y 25, en el artículo 28, apartados 1 y 2, o en el artículo 33, o
b)
una situación en la que el valor de la producción comercializada desciende, durante dos años consecutivos, por debajo del límite fijado por el Estado miembro en aplicación del artículo 4, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 1182/2007.
La retirada del reconocimiento, según lo dispuesto en el presente apartado, surtirá efecto a partir de la fecha en que dejen de cumplirse las condiciones para el mismo, en función de cualquier legislación horizontal aplicable a escala nacional en materia de plazos de prescripción.
2. En los casos en que no se aplique el apartado 1, los Estados miembros suspenderán el reconocimiento de una organización de productores si la inobservancia de los criterios de reconocimiento es importante pero sólo temporal.
Durante el período de suspensión, no se pagará ninguna ayuda. La suspensión surtirá efecto a partir del día en que haya tenido lugar el control y terminará el día en que se realice el control que demuestre que se cumplen los criterios en cuestión.
El período de suspensión no será superior a 12 meses. Si los criterios en cuestión no se cumplen una vez transcurridos 12 meses, se retirará el reconocimiento.
Cuando sea necesario aplicar el presente apartado, los Estados miembros podrán efectuar los pagos una vez transcurrido el plazo previsto en el artículo 71.
3. En otros casos de inobservancia de los criterios de reconocimiento en los que no se apliquen los apartados 1 y 2, los Estados miembros enviarán una carta de advertencia indicando las medidas correctoras que han de adoptarse. Los Estados miembros podrán retrasar los pagos de la ayuda hasta que se adopten dichas medidas.
Se considerará una inobservancia importante la no adopción de las medidas correctoras en un plazo de 12 meses y, consiguientemente, se aplicará el apartado 2.
Artículo 117
Fraude
1. Sin perjuicio de cualesquiera otras sanciones aplicables en virtud de la normativa comunitaria y nacional, los Estados miembros retirarán el reconocimiento de una organización de productores, una asociación de organizaciones de productores o una agrupación de productores si se demuestra que han cometido fraude con respecto a la ayuda cubierta por el Reglamento (CE) no 1182/2007.
2. Los Estados miembros podrán suspender el reconocimiento de una organización de productores, una asociación de organizaciones de productores o una agrupación de productores, o suspender los pagos a estos organismos si son sospechosos de haber cometido un fraude con respecto a la ayuda cubierta por el Reglamento (CE) no 1182/2007.
Artículo 118
Agrupaciones de productores
1. Los Estados miembros aplicarán, mutatis mutandis, las sanciones previstas en los artículos 116 y/o 119 a los planes de reconocimiento.
2. Además de lo dispuesto en el apartado 1, si, tras finalizar el período fijado por el Estado miembro en virtud del artículo 51, apartado 4, la agrupación de productores no es reconocida como organización de productores, el Estado miembro recuperará:
a)
el 100 % de la ayuda pagada a la agrupación de productores, si el reconocimiento no ha sido concedido como consecuencia de una actuación deliberada o por negligencia grave de la misma; o
b)
el 50 % de la ayuda pagada a la agrupación de productores en todos los demás casos.
Artículo 119
Programa operativo
1. Los pagos se calcularán en función de lo que se considere subvencionable.
2. Los Estados miembros examinarán la solicitud de ayuda presentada por el beneficiario y determinarán los importes subvencionables. Además, los Estados miembros fijarán:
a)
el importe que podría concederse al beneficiario en función exclusivamente de la solicitud;
b)
el importe que puede concederse al beneficiario tras el estudio de la admisibilidad de la solicitud.
3. Si el importe establecido en virtud del apartado 2, letra a), supera el importe establecido en virtud del apartado 2, letra b), en más de un 3 %, se aplicará una reducción al importe realmente pagadero al beneficiario. El importe de la reducción será igual a la diferencia entre los importes calculados en el apartado 2, letras a) y b).
No obstante, no se aplicará ninguna reducción si la organización de productores o la agrupación de productores es capaz de demostrar que no es responsable de la inclusión del importe no subvencionable.
4. Los apartados 2 y 3 se aplicarán mutatis mutandis a los gastos no subvencionables identificados durante los controles sobre el terreno.
5. Si el valor de la producción comercializada es declarado y controlado antes de la solicitud de ayuda, se aplicará una reducción al valor de la producción comercializada utilizada al calcular los importes de conformidad con los apartados 2 y 3.
6. Si se descubre que un beneficiario ha efectuado deliberadamente una declaración falsa, la operación de que se trate quedará excluida de la ayuda del programa operativo o del plan de reconocimiento y se recuperarán todos los importes que se hayan abonado por dicha operación. Además, el beneficiario quedará excluido, en lo que atañe a dicha operación, de recibir la ayuda en virtud del programa operativo en cuestión en el año siguiente.
Artículo 120
Sanciones derivadas de los controles de primer nivel centrados en las operaciones de retirada
Si, tras efectuarse los controles contemplados en el artículo 110, se detectan irregularidades con respecto a las normas de comercialización o a los requisitos mínimos a los que se hace referencia en el artículo 77, el beneficiario deberá:
a)
pagar una sanción equivalente al importe de la compensación, calculada sobre la base de las cantidades de productos retirados que incumplen las normas de comercialización o los requisitos mínimos, si tales cantidades son inferiores al 10 % de las cantidades notificadas en virtud del artículo 79 para la operación de retirada en cuestión;
b)
pagar una sanción equivalente al doble del importe de la compensación, si tales cantidades oscilan entre el 10 % y el 25 % de las cantidades notificadas; o
c)
pagar una sanción equivalente al importe correspondiente a la compensación relativa a la cantidad total notificada en virtud del artículo 79, cuando dichas cantidades superen el 25 % de la citada cantidad notificada.
Artículo 121
Otras sanciones aplicables a las organizaciones de productores con respecto a las operaciones de retirada
1. Las sanciones mencionadas en el artículo 119 cubrirán la ayuda solicitada con respecto a las operaciones de retirada como partes integrantes del gasto del programa operativo.
2. Los gastos de las operaciones de retirada se considerarán no subvencionables si la salida dada a los productos no puestos a la venta no se ajusta a lo dispuesto por el Estado miembro en virtud del artículo 81, apartado 1, o si la retirada o su destino ha tenido una repercusión negativa en el medio ambiente o cualquier consecuencia fitosanitaria negativa en violación de las disposiciones adoptadas de conformidad con el artículo 81, apartado 1.
Artículo 122
Sanciones aplicables a los destinatarios de los productos retirados
En caso de que, con motivo de los controles efectuados de conformidad con lo dispuesto en los artículos 110 y 111, se detecten irregularidades imputables a los destinatarios, se aplicarán las sanciones siguientes:
a)
los destinatarios dejarán de tener derecho a recibir retiradas; y
b)
los destinatarios de los productos retirados del mercado deberán reembolsar el valor de los productos recibidos además de los gastos de selección, embalaje y de transporte correspondientes, con arreglo a las normas establecidas por los Estados miembros. En este caso, la organización de productores reembolsará la participación comunitaria.
La sanción contemplada en la letra a) surtirá efecto inmediatamente y se aplicará, al menos, durante una campaña de comercialización, pudiendo prolongarse más en función de la gravedad de la irregularidad.
Artículo 123
Cosecha en verde y renuncia a efectuar la cosecha
1. Con respecto a la cosecha en verde, si se constata que la organización de productores ha incumplido sus obligaciones, pagará, mediante una sanción, el importe de la compensación correspondiente a las zonas con respecto a las cuales no se ha respetado la obligación. Se considerará que se han incumplido las obligaciones cuando:
a)
los Estados miembros comprueben, durante la comprobación a la que se hace referencia en el artículo 112, apartado 1, párrafo segundo, que la medida de cosecha en verde no estaba justificada sobre la base del análisis de la situación prevista del mercado existente en ese momento,
b)
la superficie notificada para la cosecha en verde no reúna las condiciones para acogerse a dicha medida, o
c)
la superficie no se haya cosechado completamente o la producción no se haya desnaturalizado.
2. Con respecto a la renuncia a efectuar la cosecha, si se constata que la organización de productores ha incumplido sus obligaciones, pagará, mediante una sanción, el importe de la compensación correspondiente a las zonas con respecto a las cuales no se ha respetado la obligación. Se considerará que se han incumplido las obligaciones cuando:
a)
la superficie notificada para la renuncia a efectuar la cosecha no reúna las condiciones para acogerse a dicha medida,
b)
a pesar de todo, se haya producido una cosecha o cosecha parcial, o
c)
haya habido una repercusión negativa en el medio ambiente o cualquier consecuencia fitosanitaria negativa cuya responsabilidad recaiga en la organización de productores.
3. Las sanciones recogidas en los apartados 1 y 2 se aplicarán además de cualquier reducción de los pagos realizada en virtud del artículo 119.
Artículo 124
Impedimento de un control sobre el terreno
Si una organización de productores, uno de sus miembros o su representante pertinente, impide que se realice un control sobre el terreno, se rechazará la solicitud de ayuda en lo que atañe a la parte del gasto correspondiente.
Artículo 125
Recuperación de la ayuda
Las organizaciones de productores, asociaciones de organizaciones de productores, agrupaciones de productores u otros agentes económicos en cuestión deberán devolver las ayudas indebidamente pagadas, con intereses. Se aplicarán, mutatis mutandis, las normas fijadas en el artículo 73 del Reglamento (CE) no 796/2004 (31).
La aplicación de sanciones administrativas y la recuperación de los importes indebidamente abonados, tal como se establece en la presente sección, se efectuarán sin perjuicio de la comunicación de irregularidades a la Comisión en virtud del Reglamento (CE) no 1848/2006 de la Comisión (32).
Sección 4
Seguimiento y evaluación de los programas operativos y de las estrategias nacionales
Artículo 126
Conjunto de indicadores comunes de rendimiento
1. Tanto las estrategias nacionales como los programas operativos estarán sujetos a un seguimiento y una evaluación con el fin valorar los progresos alcanzados para conseguir los objetivos fijados en los programas operativos, así como la eficiencia y la eficacia en relación con esos objetivos.
2. El progreso, la eficiencia y la eficacia se evaluarán mediante un conjunto de indicadores comunes de rendimiento relativos a la situación inicial así como a la ejecución financiera, realizaciones, resultados y repercusión de los programas operativos ejecutados.
3. El conjunto de indicadores comunes de rendimiento figura en el anexo XIV del presente Reglamento.
4. Cuando un Estado miembro lo considere adecuado, la estrategia nacional especificará un conjunto limitado de indicadores adicionales específicos a esa estrategia, que reflejen necesidades, condiciones y objetivos nacionales y/o regionales específicos a los programas operativos ejecutados por organizaciones de productores. Cuando se disponga de ellos, se incluirán indicadores suplementarios relativos a los objetivos medioambientales que no estén recogidos en los indicadores comunes de rendimiento.
Artículo 127
Procedimientos de seguimiento y evaluación en relación con los programas operativos
1. Las organizaciones de productores garantizarán el seguimiento y la evaluación de sus programas operativos haciendo uso de los indicadores pertinentes entre el conjunto de indicadores comunes de rendimiento mencionado en el artículo 126 y, cuando proceda, de los indicadores adicionales especificados en la estrategia nacional.
A tal fin establecerán un sistema de recogida, registro y mantenimiento de la información útil para la compilación de esos indicadores.
2. El seguimiento tendrá como finalidad evaluar los avances habidos en la consecución de los objetivos específicos que han sido fijados en el programa operativo. Se llevará a cabo mediante indicadores financieros, de realizaciones y de resultados. Los resultados del ejercicio deberían servir, en principio, para:
a)
verificar la calidad de la ejecución del programa;
b)
identificar cualquier necesidad de ajuste o revisión del programa operativo tendente a lograr los objetivos fijados en el programa o a mejorar la gestión del programa, incluida su gestión financiera;
c)
contribuir a cumplir los requisitos relativos a la información correspondientes a la ejecución del programa operativo.
La información sobre los resultados de las actividades de seguimiento se incluirá en cada informe anual, al que se hace referencia en el artículo 98, apartado 1, que la organización de productores debe transmitir a la autoridad nacional responsable de la gestión de la estrategia nacional.
3. La evaluación adoptará la forma de un informe de evaluación intermedia por separado.
El ejercicio de evaluación intermedia, que puede realizarse con la ayuda de una oficina de consultoría especializada, tendrá como objetivo examinar el grado de utilización de los recursos financieros, la eficiencia y la eficacia del programa operativo, así como evaluar los avances habidos en relación con los objetivos globales del programa. A tal fin, se utilizarán los indicadores comunes relativos a la situación inicial, a los resultados y, cuando proceda, a las repercusiones.
En caso necesario, el ejercicio de evaluación intermedia incluirá una evaluación cualitativa de los resultados y de la repercusión de las actuaciones medioambientales destinadas a:
a)
prevenir la erosión del suelo;
b)
reducir el uso de los productos fitosanitarios y/o una mejor gestión de los mismos;
c)
proteger los hábitats y la biodiversidad, o
d)
conservar el paisaje.
Los resultados del ejercicio se emplearán para:
a)
mejorar la calidad de los programas operativos gestionados por la organización de productores;
b)
identificar cualquier necesidad de cambio sustantivo del programa operativo;
c)
contribuir a cumplir los requisitos relativos a la información correspondientes a la ejecución del programa operativo; y
d)
sacar lecciones útiles para mejorar la calidad, la eficiencia y la eficacia de los futuros programas operativos gestionados por la organización de productores.
El ejercicio de evaluación intermedia se llevará a cabo durante la ejecución del programa operativo, a tiempo para permitir que los resultados de la evaluación se tengan en cuenta en la preparación del siguiente programa operativo.
El informe de evaluación intermedia se adjuntará al informe anual correspondiente mencionado en el artículo 98, apartado 1.
Artículo 128
Procedimientos de seguimiento y evaluación en relación con la estrategia nacional
1. El seguimiento y la evaluación de la estrategia nacional se llevarán a cabo haciendo uso de los indicadores pertinentes entre el conjunto de indicadores comunes de rendimiento mencionado en el artículo 126 y, cuando proceda, de los indicadores adicionales especificados en la estrategia nacional.
2. Los Estados miembros establecerán un sistema de recogida, registro y mantenimiento de la información en formato electrónico adecuado a los efectos de compilar los indicadores mencionados en el artículo 126. A tal fin, emplearán la información facilitada por la organización de productores relativa al seguimiento y evaluación de sus programas operativos.
3. El seguimiento será continuo y tendrá como objetivo evaluar los avances habidos en la consecución de los objetivos y metas fijados en los programas operativos. Se llevará a cabo mediante indicadores financieros, de realizaciones y de resultados. A tal fin, se empleará la información facilitada en los informes provisionales anuales transmitidos por la organización de productores con respecto al seguimiento de sus programas operativos. Los resultados de los ejercicios de seguimiento se utilizarán para:
a)
verificar la calidad de la ejecución de los programas operativos;
b)
identificar cualquier necesidad de ajustes o revisión de la estrategia nacional tendente a la consecución de los objetivos fijados en la estrategia o a mejorar la gestión de la ejecución de la estrategia, incluida la gestión financiera de los programas operativos; y
c)
contribuir a cumplir los requisitos relativos a la información correspondientes a la ejecución de la estrategia nacional.
4. La evaluación tendrá como objetivo determinar los avances habidos en la consecución de los objetivos globales de la estrategia. Se llevará a cabo mediante indicadores financieros, de realizaciones y de resultados y, en su caso, de repercusiones. A tal fin, se emplearán los resultados del seguimiento y de la evaluación intermedia de los programas operativos según lo indicado en los informes provisionales anuales e informes finales transmitidos por las organizaciones de productores. Los resultados de los ejercicios de evaluación se utilizarán para:
a)
mejorar la calidad de la estrategia;
b)
identificar cualquier necesidad de cambio sustantivo de la estrategia; y
c)
contribuir a cumplir los requisitos relativos a la información correspondientes a la ejecución de la estrategia nacional.
La evaluación incluirá la realización de un ejercicio de evaluación en 2012, efectuado en unos plazos que permitan integrar sus resultados en un informe de evaluación por separado que se adjuntará, en el mismo año, al informe anual nacional al que se hace referencia en el artículo 99, apartado 3. El informe examinará el grado de utilización de los recursos financieros, la eficiencia y eficacia de los programas operativos ejecutados, y evaluará los efectos y la repercusión de tales programas, en relación con los objetivos, metas y fines fijados por la estrategia y, según proceda, otros objetivos fijados en el artículo 9, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007. En dicho informe se extraerán lecciones útiles para mejorar la calidad de las futuras estrategias nacionales, y en especial se señalarán posibles defectos en la definición de objetivos, metas o medidas con derecho a la ayuda, o las necesidades a la hora de definir nuevos instrumentos.
CAPÍTULO VI
Extensión de las normas a los productores de una circunscripción económica
Artículo 129
Notificación de la lista de circunscripciones económicas
La notificación de la lista de circunscripciones económicas, contemplada en el artículo 14, apartado 2, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 1182/2007, irá acompañada de toda la información necesaria para evaluar el cumplimiento de las condiciones previstas en el artículo 14, apartado 2, párrafo primero, de dicho Reglamento.
Artículo 130
Notificación de normas con carácter obligatorio; representatividad
1. Cuando un Estado miembro notifique las normas que ha declarado obligatorias para un producto y para una circunscripción económica determinados, en virtud del artículo 15 del Reglamento (CE) no 1182/2007, comunicará al mismo tiempo a la Comisión lo siguiente:
a)
la organización de productores o la asociación de organizaciones de productores que haya solicitado la extensión de sus normas;
b)
el número de productores asociados a dicha organización o asociación, así como el número total de productores de la circunscripción económica de que se trate, refiriéndose dichos datos a la situación existente en el momento de la solicitud de aplicación extensiva;
c)
el volumen total de producción en la circunscripción económica, así como el volumen de producción comercializada por la organización de productores o la asociación de que se trate, en la última campaña de comercialización sobre la cual se tengan datos disponibles;
d)
la fecha a partir de la cual se inició la aplicación extensiva de las normas en la organización de productores o de la asociación de que se trate; y
e)
la fecha en que vaya a surtir efecto la aplicación extensiva de las normas y la duración de la misma.
2. Para determinar la representatividad a que se refiere el artículo 14, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros establecerán normas en las que se excluya lo siguiente:
a)
los productores cuya producción se destine esencialmente a la venta directa al consumidor en la explotación o en la zona de producción,
b)
la ventas directas contempladas en la letra a),
c)
los productos entregados a la transformación, contemplados en el artículo 14, apartado 4, letra b), del Reglamento (CE) no 1182/2007, salvo en caso de que las normas en cuestión se apliquen, total o parcialmente, a esos productos.
Artículo 131
Contribuciones financieras
Cuando, de conformidad con el artículo 17 del Reglamento (CE) no 1182/2007, un Estado miembro decida que los productores no asociados a organizaciones de productores son deudores de contribuciones financieras, comunicará a la Comisión los datos necesarios para evaluar el cumplimiento de las condiciones establecidas en dicho artículo. Entre esos datos se incluirán la base del cálculo de la contribución, su importe unitario, el beneficiario o beneficiarios, así como la naturaleza de los diferentes gastos a los que se hace referencia en el artículo 21, letras a) y b).
Artículo 132
Extensiones superiores a una campaña de comercialización
Cuando se decida una aplicación extensiva por un período superior a una campaña de comercialización, los Estados miembros comprobarán, con respecto a cada campaña, que las condiciones de representatividad establecidas en el artículo 14, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007 se cumplen durante todo el período de la aplicación extensiva. Si los Estados miembros aprecian que han dejado de cumplirse las condiciones, anularán inmediatamente dicha aplicación extensiva, con efecto a partir del inicio de la campaña de comercialización siguiente. Informarán inmediatamente de cualquier anulación a la Comisión, que hará pública tal información utilizando los medios que considere adecuados.
Artículo 133
Productos vendidos en el árbol; compradores
1. En caso de que los productores que no pertenecen a una organización de productores vendan su producción en el árbol, se considerará que el comprador ha producido dichos productos, a efectos del cumplimiento de las normas mencionadas en el anexo I, punto 1, letras e) y f), y punto 3, del Reglamento (CE) no 1182/2007.
2. El Estado miembro en cuestión podrá decidir que las normas enumeradas en el anexo I del Reglamento (CE) no 1182/2007, distintas de las mencionadas en el apartado 1, pueden tener carácter obligatorio para los compradores cuando estos sean responsables de la gestión de la producción de que se trate.
TÍTULO IV
INTERCAMBIOS COMERCIALES CON TERCEROS PAÍSES
CAPÍTULO I
Certificados de importación
Artículo 134
Certificados de importación para las manzanas
1. El despacho a libre práctica de manzanas del código NC 0808 10 80 estará sujeto a la presentación de un certificado de importación.
2. El Reglamento (CE) no 1291/2000 se aplicará a los certificados de importación expedidos en virtud del presente artículo.
3. Los importadores podrán presentar las solicitudes de certificados de importación ante las autoridades competentes de cualquier Estado miembro.
En la casilla 8 de las solicitudes de certificado se indicará el país de origen y se marcará la palabra «sí» con una cruz.
4. Los importadores depositarán junto con su solicitud una garantía de conformidad con el título III del Reglamento (CEE) no 2220/85 que avale el cumplimiento del compromiso de importar durante el período de validez del certificado de importación. El importe de la garantía será de 15 EUR por tonelada.
Salvo en caso de fuerza mayor, la garantía se ejecutará total o parcialmente si la importación no se lleva a cabo, o sólo se lleva a cabo parcialmente, durante el período de validez del certificado de importación.
5. Los certificados de importación se expedirán sin demora a cualquier solicitante, con independencia de su lugar de establecimiento en la Comunidad.
En la casilla 8 del certificado de importación se indicará el país de origen y se marcará la palabra «sí» con una cruz.
6. Los certificados de importación serán válidos por un período de tres meses.
Los certificados de importación sólo serán válidos para importaciones originarias del país indicado.
7. Los Estados miembros notificarán a la Comisión todos los miércoles antes de las 12.00 horas (hora de Bruselas), las cantidades de manzanas para las cuales se hayan expedido certificados de importación durante la semana anterior, desglosadas por tercer país de origen.
Tales cantidades se notificarán a través del sistema electrónico indicado por la Comisión.
CAPÍTULO II
Derechos de importación y régimen de precios de entrada
Sección 1
Régimen de precios de entrada
Artículo 135
Ámbito de aplicación y definiciones
1. La presente sección establece las disposiciones de aplicación del artículo 34 del Reglamento (CE) no 1182/2007.
2. A efectos de aplicación de la presente sección, se entenderá por:
a)
«Lote»: la mercancía presentada al amparo de una declaración de despacho a libre práctica, que incluye sólo mercancías procedentes del mismo origen y pertenecientes a un único código de la nomenclatura combinada.
b)
«Importador»: el declarante en el sentido que se indica en el artículo 4, apartado 18, del Reglamento (CEE) no 2913/92 (33).
Artículo 136
Notificación de precios
1. A más tardar a las 12.00 horas (hora de Bruselas) del primer día hábil siguiente, los Estados miembros comunicarán a la Comisión los siguientes datos con respecto a cada producto y los períodos que figuran en el anexo XV, parte A, a cada día de mercado y cada origen:
a)
los precios medios representativos de los productos importados de terceros países y comercializados en los mercados de importación representativos, mencionados en el artículo 137, apartado 1, y los precios significativos, registrados en otros mercados, de cantidades importantes de productos importados o, si no se dispusiere de los precios en los mercados representativos, los precios significativos de los productos importados registrados en otros mercados; y
b)
las cantidades totales correspondientes a los precios mencionados en la letra a).
Cuando las cantidades totales contempladas en la letra b) sean inferiores a 1 tonelada, no se comunicarán a la Comisión los precios correspondientes.
2. Los precios a que se refiere el apartado 1, letra a), se comprobarán:
a)
con respecto a cada producto que figure en el anexo XV, parte A,
b)
con respecto al conjunto de variedades y calibres disponibles, y
c)
en la fase importador/mayorista o, si no se dispone de las cotizaciones en esta fase, en la fase mayorista/minorista.
Se deducirán los importes siguientes:
a)
un margen de comercialización del 15 % para los centros de comercialización de Londres, Milán y Rungis, y del 8 % para los demás centros de comercialización, y
b)
los gastos de transporte y seguro en el interior del territorio aduanero de la Comunidad.
Los Estados miembros podrán establecer cantidades a tanto alzado para los gastos de transporte y seguro deducibles en virtud del párrafo segundo. Esas cantidades, así como sus métodos de cálculo, se comunicarán sin demora a la Comisión.
3. Cuando las cotizaciones registradas de conformidad con las disposiciones del apartado 2 correspondan a la fase mayorista/minorista, se les deducirá previamente un 9 % para tener en cuenta el margen comercial del mayorista y luego 0,7245 EUR por cada 100 kilogramos para tener en cuenta los gastos de manipulación, los impuestos y los derechos de mercado.
4. Se considerarán representativos:
a)
los precios de los productos de la categoría I, siempre que las cantidades de esta categoría representen al menos el 50 % de las cantidades totales comercializadas,
b)
los precios de los productos de la categoría I, completados, en caso de que los productos de esta categoría representen menos del 50 % de las cantidades totales, con los precios, tomados tal como se presenten, de los productos de la categoría II de las cantidades que permitan cubrir el 50 % de las cantidades totales comercializadas,
c)
los precios, tomados tal como se presenten, de los productos de la categoría II, en caso de que no hubiere productos de la categoría I, a menos que se decidiera ponderarlos con un coeficiente de adaptación si, debido a las condiciones de producción de la procedencia de que se trate, esos productos no se comercializaren normal y tradicionalmente en la categoría I por sus características cualitativas.
El coeficiente de adaptación al que se hace referencia en párrafo primero, letra c), se aplicará a los precios una vez deducidos los importes indicados en el apartado 2.
Artículo 137
Mercados representativos
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión los días de mercado habituales de los mercados enumerados en el anexo XVI, que serán considerados mercados representativos.
Artículo 138
Valores de importación a tanto alzado
1. La Comisión calculará, con respecto a cada producto y durante los períodos de tiempo que aparecen en el anexo XV, parte A, cada día hábil y por cada origen, un valor de importación a tanto alzado igual a la media ponderada de los precios representativos a que se refiere el artículo 136, restándoles una cantidad global de 5 EUR/100 kg y los derechos de aduana ad valorem.
2. En la medida en que, de conformidad con la presente sección, se fije un valor de importación a tanto alzado para los productos y durante los períodos de aplicación que figuran en el anexo XV, parte A, no se aplicará el precio unitario al que se hace referencia en el artículo 152, apartado 1, letra a), del Reglamento (CEE) no 2454/93 de la Comisión (34). En tal caso, será sustituido por el valor de importación a tanto alzado contemplado en el apartado 1.
3. Cuando no se halle en vigor ningún valor de importación a tanto alzado con respecto a un producto de un origen determinado, se aplicará la media de los valores de importación a tanto alzado vigentes.
4. Durante los períodos de aplicación que figuran en el anexo XV, parte A, los valores de importación a tanto alzado seguirán en vigor mientras no se modifiquen. No obstante, dejarán de estar en vigor cuando, durante siete días consecutivos de mercado, no se comunique a la Comisión ningún precio medio representativo.
Cuando en aplicación del párrafo anterior no se halle en vigor ningún valor de importación a tanto alzado con respecto a un determinado producto, el valor de importación a tanto alzado aplicable a ese producto será igual a la última media de valores de importación.
5. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, cuando no haya podido calcularse un valor de importación a tanto alzado, no se aplicará ningún valor de importación a tanto alzado a partir del primer día de los períodos de aplicación que aparecen en el anexo XV, parte A.
6. La conversión de los precios representativos en euros se efectuará con el tipo representativo de mercado calculado para el día de que se trate.
7. La Comisión, utilizando los métodos que considere adecuados, deberá hacer públicos los valores de importación a tanto alzado expresados en euros.
Artículo 139
Base del precio de entrada
1. El precio de entrada a partir del cual se clasifican en el arancel aduanero de las Comunidades Europeas los productos que figuran en el anexo XV, parte A, será igual, a elección del importador, a lo siguiente:
a)
al precio fob de los productos en el país de origen, más los gastos de seguro y transporte hasta las fronteras del territorio aduanero de la Comunidad, en la medida en que se conozcan tales precios y gastos al efectuar la declaración de despacho a libre práctica de los productos; en caso de que dichos precios sean más de un 8 % superiores al valor de importación a tanto alzado, vigente para el producto de que se trate en el momento de la aceptación de la declaración de despacho a libre práctica, el importador deberá constituir la garantía contemplada en el artículo 248, apartado 1, del Reglamento (CEE) no 2454/93; a tal fin, el importe de los derechos de importación al que podrán estar sujetas las mercancías en definitiva será el importe de los derechos que habría pagado si la clasificación se hubiera efectuado basándose en el valor a tanto alzado correspondiente; o
b)
al valor en aduana calculado de conformidad con el artículo 30, apartado 2, letra c), del Reglamento (CEE) no 2913/92, aplicado únicamente a los productos importados en cuestión; en tal caso, los derechos se deducirán conforme al artículo 138, apartado 1; en este caso, el importador deberá constituir la garantía a que se refiere el artículo 248, apartado 1, del Reglamento (CEE) no 2454/93, que será igual a los importes de los derechos que habría pagado si la clasificación de los productos se hubiera efectuado sobre la base del valor de importación a tanto alzado aplicable al lote considerado; o
c)
al valor de importación a tanto alzado calculado de conformidad con el artículo 138 del presente Reglamento.
2. El precio de entrada a partir del cual se clasifican en el arancel aduanero de las Comunidades Europeas los productos que figuran en el anexo XV, parte B, será igual, a elección del importador, a lo siguiente:
a)
al precio fob de los productos en el país de origen, más los gastos de seguro y transporte hasta las fronteras del territorio aduanero de la Comunidad, en la medida en que se conozcan tales precios y gastos al efectuar la declaración en aduana de los productos; en caso de que las autoridades aduaneras consideren que debe exigirse una garantía en aplicación del artículo 248 del Reglamento (CEE) no 2454/93, impondrán al importador la obligación de constituir una garantía igual al importe máximo de los derechos aplicables al producto de que se trate; o
b)
al valor en aduana calculado de conformidad con el artículo 30, apartado 2, letra c), del Reglamento (CEE) no 2913/92, aplicado únicamente a los productos importados en cuestión; en tal caso, los derechos se deducirán conforme al artículo 138, apartado 1; en este caso, el importador deberá constituir la garantía a que se refiere el artículo 248 del Reglamento (CEE) no 2454/93 que será igual al importe máximo de los derechos aplicables al producto de que se trate.
3. Cuando el precio de entrada se establezca sobre la base del precio fob de los productos en el país de origen, el valor en aduana se determinará sobre la base de la venta correspondiente a ese precio.
Cuando el precio de entrada se establezca de acuerdo con alguno de los procedimientos previstos en el apartado 1, letras b) o c), o en el apartado 2, letra b), el valor en aduana se establecerá sobre la misma base que el precio de entrada.
4. El importador dispondrá de un plazo de un mes a partir de la venta de los productos de que se trate, con un límite de cuatro meses a partir de la fecha de aceptación de la declaración de despacho a libre práctica, para demostrar que el lote se ha comercializado al amparo de las condiciones que confirman la veracidad de los precios mencionados en el apartado 1, letra a), párrafo segundo, o en el apartado 2, letra a), o para determinar el valor en aduana contemplado en el apartado 1, letra b), y en el apartado 2, letra b). El incumplimiento de uno de los plazos citados supondrá la pérdida de la garantía constituida, sin perjuicio de la aplicación del apartado 5.
La garantía constituida se devolverá en la medida en que se presenten, a satisfacción de las autoridades aduaneras, las pruebas referentes a las condiciones de comercialización.
De lo contrario, la garantía se perderá como pago de los derechos de importación.
5. La autoridad competente podrá prorrogar el plazo referido en el apartado 4 durante un máximo de tres meses, previa solicitud del importador debidamente justificada.
6. Si al efectuar algún control las autoridades competentes comprobaren el incumplimiento de las condiciones del presente artículo, cobrarán los derechos debidos de conformidad con el artículo 220 del Reglamento (CEE) no 2913/92. La cuantía de los derechos debidos o del saldo debido se determinará teniendo en cuenta un interés que se devengará desde la fecha del despacho a libre práctica de la mercancía hasta la del cobro. El tipo de interés aplicado será el que esté en vigor para las operaciones de recuperación en el Derecho nacional.
Sección 2
Derechos de importación adicionales
Artículo 140
Ámbito de aplicación y definiciones
1. Los derechos de importación adicionales mencionados en el artículo 35, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007, en lo sucesivo denominados «derechos adicionales», podrán aplicarse a los productos y durante los períodos que figuran en el anexo XVII, en las condiciones establecidas en la presente sección.
2. Los volúmenes de activación de los derechos adicionales figuran en el anexo XVII.
Artículo 141
Notificación de los volúmenes
1. Por cada uno de los productos contemplados en el anexo XVII y durante los períodos indicados, los Estados miembros comunicarán a la Comisión las cantidades detalladas que se despachen a libre práctica, de acuerdo con las disposiciones del artículo 308 quinquies del Reglamento (CEE) no 2454/93, a efectos del control de las importaciones preferentes.
Dichas comunicaciones se efectuarán, a más tardar, a las 12.00 horas (hora de Bruselas) todos los miércoles por las cantidades despachadas a libre práctica durante la semana anterior.
2. Las declaraciones de despacho a libre práctica de los productos cubiertos por la presente sección que las autoridades aduaneras podrán admitir a petición del declarante, sin que figuren en ellas algunos de los datos mencionados en el anexo 37 del Reglamento (CEE) no 2454/93, deberán contener, además de los datos que figuran en el artículo 254 de dicho Reglamento, una indicación sobre la masa neta (expresada en kilogramos) de los productos en cuestión.
Cuando se use el procedimiento de declaración simplificada, según el artículo 260 del Reglamento (CEE) no 2454/93, para despachar a libre práctica los productos cubiertos por la presente sección, las declaraciones simplificadas deberán contener, además de otros requisitos, una indicación sobre la masa neta (expresada en kilogramos) de los productos en cuestión.
Cuando se use el procedimiento de domiciliación, según el artículo 263 del Reglamento (CEE) no 2454/93, para despachar a libre práctica los productos cubiertos por la presente sección, la notificación a las autoridades aduaneras mencionada en el artículo 266, apartado 1, del Reglamento (CEE) no 2454/93 deberá contener todos los datos necesarios para la identificación de los productos así como una indicación sobre la masa neta (expresada en kilogramos) de los productos en cuestión.
El artículo 266, apartado 2, letra b), no será aplicable a las importaciones de los productos cubiertos por la presente sección.
Artículo 142
Imposición de un derecho adicional
1. Cuando se compruebe que, durante uno de los períodos mencionados en el anexo XVII, las cantidades despachadas a libre práctica de alguno de los productos contemplados en el mismo exceden del volumen de activación correspondiente, la Comisión impondrá un derecho adicional a menos que no exista ningún riesgo de que las importaciones perturben el mercado comunitario o que los efectos resulten desproporcionados en relación con el objetivo perseguido.
2. El derecho adicional se impondrá a las cantidades despachadas a libre práctica después de la fecha de aplicación de dicho derecho, siempre y cuando:
a)
su clasificación arancelaria, efectuada de conformidad con el artículo 139, suponga la aplicación de los derechos específicos de importación más altos aplicables a las importaciones del origen de que se trate,
b)
la importación se lleve a cabo durante el período de aplicación del derecho adicional.
Artículo 143
Importe del derecho adicional
El derecho adicional impuesto en virtud del artículo 142 será igual a un tercio del derecho de aduana aplicable al producto en cuestión de conformidad con el Arancel Aduanero Común.
No obstante, para las importaciones que se beneficien de preferencias arancelarias relativas al derecho ad valorem, el derecho adicional será igual a un tercio del derecho específico aplicable al producto de que se trate, en la medida en que sea aplicable el artículo 142, apartado 2.
Artículo 144
Exenciones del derecho adicional
1. Estarán exentos de la aplicación del derecho adicional:
a)
los productos importados en virtud de los contingentes arancelarios que figuran en el anexo VII de la Nomenclatura Combinada;
b)
los productos que se hallen en curso de transporte a la Comunidad con arreglo al apartado 2.
2. Se considerarán en curso de transporte a la Comunidad los productos que:
a)
hayan salido del país de origen antes de la decisión de aplicación del derecho adicional, y
b)
se transporten al amparo de un documento de transporte válido desde el lugar de carga del país de origen hasta el lugar de descarga de la Comunidad, expedido antes de la imposición de dicho derecho adicional.
3. Los interesados aportarán la prueba, a satisfacción de las autoridades aduaneras, del cumplimiento de las condiciones mencionadas en el apartado 2.
No obstante, las autoridades podrán considerar que los productos han salido del país de origen antes de la fecha de aplicación del derecho adicional cuando se presente uno de los documentos siguientes:
a)
en caso de transporte marítimo, el conocimiento, en el que se especifique que la carga se ha efectuado antes de esa fecha;
b)
en caso de transporte por ferrocarril, la carta de porte que haya sido aceptada por los servicios ferroviarios del país de origen antes de esa fecha;
c)
en caso de transporte por carretera, el contrato de transporte internacional de mercancías por carretera (CMR), o cualquier otro documento de tránsito, extendido en el país de origen antes de esa fecha, si se respetan las condiciones determinadas por los acuerdos bilaterales o multilaterales celebrados en el marco del tránsito comunitario o del tránsito común;
d)
en caso de transporte por avión, el conocimiento aéreo, en el que conste que la compañía aérea se ha hecho cargo de los productos antes de esa fecha.
TÍTULO V
DISPOSICIONES GENERALES, DEROGATORIAS, TRANSITORIAS Y FINALES
Artículo 145
Controles
Sin perjuicio de las disposiciones específicas del presente Reglamento o de cualquier normativa comunitaria, los Estados miembros introducirán controles y medidas en tanto en cuanto resulten necesarios para garantizar la correcta aplicación del Reglamento (CE) no 1182/2007 y del presente Reglamento. Deberán ser eficaces, proporcionados y disuasorios a fin de garantizar una adecuada protección de los intereses financieros de las Comunidades.
En particular, los Estados miembros se cerciorarán de que:
a)
pueden controlarse todos los criterios de subvencionabilidad establecidos por la normativa comunitaria o nacional, las directrices nacionales o la estrategia nacional;
b)
las autoridades competentes responsables de efectuar los controles cuentan con un número suficiente de personal adecuadamente cualificado y con experiencia para llevar a cabo los controles con eficacia; y
c)
se adoptan disposiciones para que los controles eviten la doble financiación irregular de las medidas en virtud del presente Reglamento y otros regímenes comunitarios o nacionales.
Artículo 146
Sanciones nacionales
Sin perjuicio de las sanciones previstas en el presente Reglamento o en el Reglamento (CE) no 1182/2007, los Estados miembros establecerán la aplicación de sanciones a nivel nacional en caso de irregularidades cometidas con respecto a los requisitos establecidos en el presente Reglamento y en el Reglamento (CE) no 1182/2007 que sean eficaces, proporcionadas y disuasorias a fin de garantizar una adecuada protección de los intereses financieros de las Comunidades.
Artículo 147
Situaciones creadas artificialmente
Sin perjuicio de cualesquiera medidas específicas previstas en el presente Reglamento o en el Reglamento (CE) no 1182/2007, no se efectuará pago alguno a los beneficiarios con respecto a los cuales se demuestre que han creado artificialmente las condiciones requeridas para la concesión de tales pagos, con vistas a obtener una ventaja contraria a los objetivos del régimen de ayuda en cuestión.
Artículo 148
Comunicaciones
1. Sin perjuicio de cualesquiera disposiciones específicas del presente Reglamento, todas las comunicaciones que deben enviar los Estados miembros a la Comisión en virtud del presente Reglamento se realizarán utilizando los medios y el formato especificados por la Comisión.
Las comunicaciones efectuadas sin utilizar los medios y formatos especificados se considerarán no efectuadas, sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 3.
2. Sin perjuicio de cualesquiera disposiciones específicas del presente Reglamento, los Estados miembros adoptarán todas las medidas necesarias para garantizar que pueden cumplir los plazos relativos a las comunicaciones establecidos en el presente Reglamento.
3. Si un Estado miembro no efectúa alguna de las comunicaciones exigidas en virtud del presente Reglamento o del Reglamento (CE) no 1182/2007 o si la comunicación se revela incorrecta a la luz de datos objetivos en posesión de la Comisión, ésta podrá suspender una parte o la totalidad de los pagos mensuales mencionados en el artículo 14 del Reglamento (CE) no 1290/2005 del Consejo (35) en lo que atañe al sector de las frutas y hortalizas hasta que la comunicación se realice correctamente.
Artículo 149
Errores obvios
Cualquier comunicación, solicitud o petición hecha a un Estado miembro en virtud del presente Reglamento o del Reglamento (CE) no 1182/2007, incluida una solicitud de ayuda, podrá ajustarse en cualquier momento después de su presentación en caso de errores obvios reconocidos por la autoridad competente.
Artículo 150
Fuerza mayor y circunstancias excepcionales
Cuando, en virtud del presente Reglamento o del Reglamento (CE) no 1182/2007, deba imponerse una sanción o retirarse un beneficio o el reconocimiento, la sanción no se impondrá ni la retirada se llevará a cabo en casos de fuerza mayor o de circunstancias excepcionales en el sentido del artículo 40, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Sin embargo, el caso de fuerza mayor se notificará, con pruebas pertinentes a la satisfacción de la autoridad competente, a la autoridad en un plazo de diez días hábiles a partir de la fecha en que la persona en cuestión esté en condiciones de hacerlo.
Artículo 151
Derogaciones
Quedan derogados los Reglamentos (CE) no 3223/94, (CE) no 1555/96, (CE) no 961/1999, (CE) no 544/2001, (CE) no 1148/2001, (CE) no 2590/2001, (CE) no 1791/2002, (CE) no 2103/2002, (CE) no 48/2003, (CE) no 606/2003, (CE) no 761/2003, (CE) no 1432/2003, (CE) no 1433/2003, (CE) no 1943/2003, (CE) no 103/2004, (CE) no 1557/2004, (CE) no 179/2006, (CE) no 430/2006, (CE) no 431/2006 y (CE) no 1790/2006.
Sin embargo, los Reglamentos derogados seguirán aplicándose, cuando proceda, a efectos del artículo 55, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007.
Artículo 152
Disposiciones transitorias
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 2 del presente Reglamento, y únicamente a efectos de aplicación del artículo 55, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1182/2007, se aplicarán las definiciones de campañas de comercialización para los productos enumerados en el artículo 1, apartado 2, del Reglamento (CE) no 2201/96 existentes antes de la entrada en vigor del presente Reglamento.
2. Las normas para la aprobación de todos los programas operativos presentados en 2007 serán las aplicables inmediatamente antes de la fecha de aplicación del presente Reglamento.
Los programas operativos que se benefician de lo dispuesto en el artículo 55, apartado 3, letra a), del Reglamento (CE) no 1182/2007 podrán seguir aplicándose hasta el final, a condición de que cumplan las normas aplicables antes de la fecha de aplicación del presente Reglamento.
No obstante lo dispuesto en los artículos 66 y 67 del presente Reglamento, los Estados miembros podrán adoptar todas las disposiciones necesarias para permitir a las organizaciones de productores modificar sus programas operativos lo antes posible tras la entrada en vigor del presente Reglamento a efectos de la aplicación del artículo 55, apartado 3, letras b) y c), del Reglamento (CE) no 1182/2007.
3. A efectos de la aplicación del artículo 55, apartado 6, del Reglamento (CE) no 1182/2007, las normas sobre las características mínimas de la materia prima suministrada para la transformación y los requisitos mínimos de calidad de los productos acabados que seguirán siendo aplicables con respecto a las materias primas cosechadas en el territorio de los Estados miembros que hacen uso del acuerdo transitorio en virtud del artículo 68 ter o del artículo 143 ter quater del Reglamento (CE) no 1782/2003 serán, además de cualquier norma de comercialización pertinente a la que se hace referencia en el artículo 2 del Reglamento (CE) no 1182/2007, las que figuran en los Reglamentos de la Comisión enumerados en el anexo XVIII.
Artículo 153
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2008.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de diciembre de 2007