31995L0060
L 291/46
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 95/60/EО НА СЪВЕТА
от 27 ноември 1995 година
относно фискалното маркиране на газьол и керосин
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 99 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че мерките на Общността, предвидени в настоящата директива, са не само необходими, но и належащи за постигането на целите на вътрешния пазар; като има предвид, че тези цели не могат да бъдат постигнати индивидуално от държавите-членки; като има предвид още, че тяхното постигане на общностно равнище вече е предвидено в Директива 92/81/EИО (4), и по-специално в член 9 от нея; като има предвид, че настоящата директива е в съответствие с принципа на субсидиарност;
като има предвид, че Директива 92/82/EИО (5) установява разпоредби по отношение минималните ставки на акциза, приложими за определени минерални масла, и по-специално за различните категории газьол и керосин;
като има предвид, че правилното функциониране на вътрешния пазар понастоящем изисква да се създадат общи правила за фискалното маркиране на газьол и керосин, които не са обложени с пълната акцизна ставка, приложима за такива минерални масла, използвани като гориво;
като има предвид, че на някои държави-членки следва да бъде разрешена дерогация от мерките, установени в настоящата директива, поради специфичните национални условия;
като има предвид, че Директива 92/12/EИО (6) установява разпоредби за общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и по-специално член 24 от нея, предвижда създаването на Комитет по акцизите, който може да проучва въпроси относно прилагането на разпоредбите на Общността за акцизите;
като има предвид, че е уместно някои технически въпроси, отнасящи се до специфицирането на продуктите, които да се използват за фискалното маркиране на газьол и керосин, да се уреждат съгласно разпоредбите на посочения член,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Без да се засягат националните разпоредби относно фискалното маркиране, държавите-членки прилагат фискален маркиращ знак в съответствие с разпоредбите на настоящата директива към:
-
всеки газьол, попадащ под код по КН 2710 00 69, който е освободен за потребление по смисъла на член 6 от Директива 92/12/EИО, и е освободен от облагане или е обект на облагане с акциз по ставка, различна от тази, установена в член 5, параграф 1 от Директива 92/82/EИО;
-
керосин, попадащ под код по КН 2710 00 55, който е освободен за потребление по смисъла на член 6 от Директива 92/12/EИО, и е освободен от облагане или е обект на облагане с акциз по ставка, различна от тази, установена в член 8, параграф 1 от Директива 92/82/EИО.
2. Държавите-членки могат да разрешават изключения от прилагането на фискалния маркиращ знак, предвиден в параграф 1, от съображения за общественото здраве или сигурност или поради други технически причини, при условие че предприемат подходящите мерки за фискален надзор.
Все пак Ирландия може да реши да не използва или да не разрешава използването на този маркиращ знак в съответствие с член 21, параграф 4 от Директива 92/12/EИО. В този случай Ирландия уведомява другите държави-членки.
Член 2
1. Маркиращият знак се състои от добре дефинирана комбинация от химически добавки, които се прибавят под фискален контрол, преди съответните минерални масла да бъдат освободени за потребление.
Все пак,
-
в случай на директни доставки от друга държава-членка под режим за отложено плащане извън данъчен склад държавите-членки могат да изискват маркиращият знак да бъде добавен, преди продуктът да напусне данъчния склад на изпращане;
-
държавите-членки, които са приели тази мярка преди 1 януари 1996 г., могат да разрешават в изключителни случаи маркиращият знак да бъде добавян след като въпросните минерални масла са освободени за потребление под фискален контрол. Всяка държава-членка, която прилага такава мярка, уведомява Комисията за това. Комисията уведомява другите държави-членки за мярката. В последния случай държавите-членки могат да възстановяват платения акциз, когато продуктът е бил освободен за потребление;
-
Дания може, при условие че стоките останат под фискален контрол, да забави прибавянето на маркиращия знак най-късно до момента на крайната продажба на дребно.
2. Маркиращият знак, който следва да се използва, се създава в съответствие с процедурата, установена в член 24 от Директива 92/12/EИО.
Член 3
Държавите-членки предприемат необходимите стъпки за осигуряване избягването на неправилно използване на маркираните продукти, и по-специално въпросните минерални масла да не бъдат използвани за горене в двигателя на пътно моторно превозно средство или да бъдат съхранявани в неговия резервоар, освен ако такова използване е разрешено в специфични случаи, определени от компетентните органи на държавите-членки.
Държавите-членки следва да предвидят използването на въпросните минерални масла в случаите, упоменати в първата алинея, да се разглежда като нарушение съгласно националното право на засегнатата държава-членка. Всяка държава-членка предприема необходимите мерки за цялостно прилагане на всички разпоредби на настоящата директива и определя, по-специално, санкциите, които да бъдат налагани в случай на неизпълнение на упоменатите мерки; такива санкции следва да са съизмерими с тяхната цел и да имат адекватен превантивен ефект.
Член 4
Държавите-членки могат да добавят национален маркиращ знак или цвят в допълнение към маркиращия знак, предвиден в член 1, параграф 1.
Никой няма разрешение да добавя към съответните минерални масла какъвто и да е маркиращ знак или цвят, различни от тези, предвидени в правото на Общността или в националното законодателство на съответната държава-членка.
Член 5
1. Държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими за да се съобразят с настоящата директива, при влизането в сила на разпоредбите, които са приети в съответствие с процедурата, предвидена в член 2. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавата-членка.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното си законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 6
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 ноември 1995 година.
DIRECTIVA 95/60/CE DEL CONSEJO de 27 de noviembre de 1995 relativa al marcado fiscal del gasóleo y del queroseno
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 99,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que las medidas comunitarias previstas en la presente Directiva son no sólo necesarias sino también indispensables para la realización de los objetivos del mercado interior; que los Estados miembros no pueden alcanzar individualmente estos objetivos; que su realización a escala comunitaria ya se establece en la Directiva 92/81/CEE (4), y en particular en su artículo 9; que la presente Directiva es conforme al principio de subsidiariedad;
Considerando que la Directiva 92/82/CEE (5) establece las disposiciones relativas a los tipos mínimos del impuesto especial aplicable a determinados hidrocarburos y, en particular, a las diferentes categorías de gasóleo y de queroseno;
Considerando que, para el buen funcionamiento del mercado interior, ahora es necesario que se establezcan normas comunes para el marcado fiscal del gasóleo y del queroseno que no esté sujeto al tipo normal aplicable a los hidrocarburos utilizados como carburante;
Considerando que debería permitirse a determinados Estados miembros quedar exentos de la aplicación de las medidas que dispone la presente Directiva, debido a circunstancias nacionales especiales;
Considerando que la Directiva 92/12/CEE (6) contiene las disposiciones relativas al régimen general de los productos objeto de impuestos especiales y que su artículo 24 establece especialmente la creación de un Comité de impuestos especiales que examine las cuestiones relativas a la aplicación de las disposiciones comunitarias sobre los impuestos especiales;
Considerando que conviene que determinados aspectos técnicos relativos a las características de los productos que deben utilizarse para el marcado fiscal del gasóleo y del queroseno sean tratados según lo dispuesto en dicho artículo,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
1. Sin perjuicio de las disposiciones nacionales en materia de marcado fiscal, los Estados miembros aplicarán un sistema de marcado fiscal con arreglo a las disposiciones de la presente Directiva:
- a todos los tipos de gasóleo del código NC 2710 00 69 que hayan sido puestos a consumo con arreglo al artículo 6 de la Directiva 92/12/CEE y que hayan sido exonerados o gravados con un impuesto especial a un tipo distinto del tipo previsto en el apartado 1 del artículo 5 de la Directiva 92/82/CEE;
- al queroseno del código NC 2710 00 55 que haya sido puesto a consumo con arreglo al artículo 6 de la Directiva 92/12/CEE y que haya sido exonerado o gravado con un impuesto especial a un tipo distinto del tipo previsto en el apartado 1 del artículo 8 de la Directiva 92/82/CEE.
2. Los Estados miembros podrán admitir excepciones a la aplicación del sistema de marcado fiscal contemplado en el apartado 1 por motivos de salud pública, seguridad u otras razones técnicas, siempre que se adopten medidas adecuadas de control fiscal.
Además, Irlanda podrá decidir no utilizar ni autorizar el uso de dicho marcador, de conformidad con lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 21 de la Directiva 92/12/CEE. En este caso, Irlanda informará a la Comisión, la cual informará a los demás Estados miembros.
Artículo 2
1. El marcador consistirá en una combinación bien definida de aditivos químicos que se añadirán bajo supervisión fiscal a más tardar antes de que el hidrocarburo de que se trate sea puesto a consumo.
No obstante,
- en caso de envío directo en régimen suspensivo fuera de un depósito fiscal procedente de otro Estado miembro, los Estados miembros podrán exigir que se añada el marcador antes de que el producto salga del depósito fiscal de expedición;
- los Estados miembros que hayan procedido así antes del 1 de enero de 1996, podrán permitir, en determinados casos o situaciones excepcionales, que el marcador se añada después de que dichos hidrocarburos hayan sido puestos a consumo bajo control fiscal. Los Estados miembros que apliquen una medida de este tipo informarán de ello a la Comisión. La Comisión informará a los demás Estados miembros de dicha medida. En este caso, los Estados miembros podrán proceder al reembolso del impuesto especial pagado en el momento de la puesta a consumo;
- Dinamarca podrá aplazar el añadido del marcador hasta el momento de la venta final al por menor como muy tarde, siempre que los productos sigan sujetos a control fiscal.
2. El marcador que debe utilizarse se determinará con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 24 de la Directiva 92/12/CEE.
Artículo 3
Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para evitar el uso abusivo de los productos marcados, y en particular para que los hidrocarburos en cuestión no puedan utilizarse como carburante en el motor de vehículos destinados a circular por carretera, ni conservarse en su depósito, a menos que las autoridades competentes de los Estados miembros permitan dicha utilización en casos específicos determinados.
Los Estados miembros dispondrán que la utilización de los hidrocarburos en cuestión en los casos que se han indicado en el párrafo primero sea considerada como una infracción de la legislación nacional del Estado miembro de que se trate. Cada Estado miembro adoptará las medidas adecuadas para garantizar la plena aplicación de todas las disposiciones de la presente Directiva y, en particular, determinarán las sanciones aplicables en caso de violación de dichas medidas; estas sanciones deberán ser efectivas, proporcionadas y disuasorias.
Artículo 4
Los Estados miembros podrán añadir un color o un marcador nacional además del marcador previsto en el apartado 1 del artículo 1.
Queda prohibido añadir a los hidrocarburos en cuestión un marcador o un color distinto de los que establece la normativa comunitaria o la legislación nacional del Estado miembro de que se trate.
Artículo 5
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva en el momento en que entren en vigor las disposiciones que se adopten con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 2. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas incluirán una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 6
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 27 de noviembre de 1995.