32003D0847
L 321/64
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ 2003/847/ПВР НА СЪВЕТА
от 27 ноември 2003 година
относно мерки за контрол и наказателни санкции за новите синтетични наркотици 2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
като взе предвид Съвместно действие 97/396/ПВР от 16 юни 1997 г. относно обмена на сведения за оценяване на риска и контрол на новите синтетични наркотици (1), и по-специално член 5, параграф 1 от него,
като взе предвид инициативата на Италианската република,
като има предвид, че:
(1)
Доклади за оценка на опасността, която представляват 2С-I (2,5-диметокси-4-йодофенетиламин), 2С-T-2 (2,5 диметокси-4-етилтиофентиламин), 2С-T-7 (2,5 диметокси-4-(n)-пропилтиофенетиламин) и TMA-2 (2,4,5-триметоксиамфетамин) са били изработени на основание член 4, параграф 3 от Съвместно действие 97/396/ПВР по време на среща, свикана със съдействието на Научния комитет на Европейския център за мониторинг на наркотиците и наркоманиите.
(2)
2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2 са амфетаминови производни, които притежават структурните характеристики на фенетиламините, с които се свързват халюциногенни и стимулиращи свойства. В Съюза не е бил съобщен нито един случай на смъртоносно или несмъртоносно отравяне, свързано с приемането на 2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2. Независимо от това става въпрос за халюциногенни наркотици, които крият същите опасности като други халюциногенни вещества като 2С-В, DOB, TMA и DOM, вече класифицирани в списък I или II от Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества. Ето защо опасност от остра или хронична токсичност не може да бъде изключена.
(3)
Към настоящия момент 2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2 не са включени в нито един от списъците на Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества.
(4)
Към настоящия момент пет държави-членки са поставили 2С-I и 2С-T-2 под контрола на тяхното национално законодателство в областта на наркотиците и четири са постъпили по същия начин по отношение на 2С-T-7 и TMA-2.
(5)
2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2 нямат терапевтични качества, нито индустриално приложение.
(6)
2С-I е било идентифицирано в четири държави-членки. 2С-T-2 и 2С-T-7 са били идентифицирани в шест държави-членки, а TMA-2 - в пет държави-членки. Досега една държава-членка е съобщила за един случай на международен трафик на 2С-T-2, в който са замесени две държави-членки. Не е бил заявен нито един случай във връзка с 2С-I, 2С-T-7 и TMA-2. В лабораториите, които участват в производството на 2С-I, на 2С-T-2, на 2С-T-7 и на TMA-2, са били извършени изземвания в три държави-членки. В една от тези държави изземването на голямо количество на 2С-Н, междинен продукт, използван като прекурсор, и на документация, дава основание да се предположи производство на 2С-I. Основните химически прекурсори на 2С-I, на 2С-T-2, на 2С-T-7 и на TMA-2 са достъпни в търговската мрежа.
(7)
Държавите-членки би трябвало да подложат 2С-I, 2С-T-2, 2С-T-7 и TMA-2 на контролните мерки и на наказателноправните санкции, предвидени в техните законодателства, в съответствие със задълженията, които са им вменени по силата на конвенцията на Обединените нации от 1971 г. за психотропните вещества, по отношение на веществата, изброени в списък I или II от нея,
РЕШИ:
Член 1
Държавите-членки взимат необходимите мерки в съответствие с тяхното вътрешно право, за да подложат 2С-I (2,5-диметокси-4-йодофенетиламин), 2С-T-2 (2,5 диметокси-4-етилтиофентиламин), 2С-T-7 (2,5 диметокси-4-(n)-пропилтиофенетиламин) и TMA-2 (2,4,5-триметоксиамфетамин) на мерките за контрол и на наказателните санкции, предвидени в тяхното законодателство, в съответствие със задълженията, които са им вменени по силата на Конвенцията за психотропните вещества на ООН, по отношение на веществата, изброени в списък I или II от нея.
Член 2
Държавите-членки в съответствие с член 5, параграф 1, трета алинея от Съвместно действие 97/396/ПВР имат срок от три месеца от датата на влизане в сила на настоящото решение, за да вземат мерките, посочени в член 1.
В срок от шест месеца след влизане в сила на настоящото решение държавите-членки уведомяват генералния секретариат на Съвета и Комисията за мерките, които са предприели.
Член 3
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
То влиза в сила в деня след публикуването му.
Съставено в Брюксел на 27 ноември 2003 година.
Decisión 2003/847/JAI del Consejo
de 27 de noviembre de 2003
sobre las medidas de control y las sanciones penales con respecto a las nuevas drogas sintéticas 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 y TMA-2
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de la Unión Europea,
Vista la Acción Común 97/396/JAI del Consejo, de 16 de junio de 1997, relativa al intercambio de información, la evaluación del riesgo y el control de las nuevas drogas sintéticas(1), y en particular el apartado 1 de su artículo 5,
Vista la iniciativa de la República Italiana,
Considerando lo siguiente:
(1) Se han elaborado informes de evaluación de riesgos sobre la 2C-I (2,5-dimetoxi-4-yodofenetilamina), la 2C-T-2 (2,5-dimetoxi-4-etiltiofenetilamina), la 2C-T-7 [2,5-dimetoxi-4-(n)-propiltiofenetilamina] y la TMA-2 (2,4,5-trimetoxianfetamina) en virtud del apartado 3 del artículo 4 de la Acción Común 97/396/JAI, en una reunión convocada bajo los auspicios del Comité científico del Observatorio Europeo de la Droga y las Toxicomanías.
(2) La 2C-I, la 2C-T-2, la 2C-T-7 y la TMA-2 son derivados de la anfetamina con características estructurales de las fenetilaminas, que se asocian a efectos alucinógenos y estimulantes. En la Comunidad no hay constancia de que la 2C-I, la 2C-T-2, la 2C-T-7 y la TMA-2 hayan aparecido relacionadas con intoxicaciones mortales o no mortales. No obstante, la 2C-I, la 2C-T-2, la 2C-T-7 y la TMA-2 son drogas alucinógenas que implican riesgos semejantes a los de otras sustancias alucinógenas (por ejemplo, la 2C-B, la DOB, la TMA y la DOM) que ya están incluidas en el anexo I o en el anexo II del Convenio de las Naciones Unidas de 1971 sobre Sustancias Psicotrópicas. Por lo tanto no puede excluirse el riesgo de toxicidad aguda o crónica.
(3) La 2C-I, la 2C-T-2, la 2C-T-7 y la TMA-2 no figuran en la actualidad en ninguno de los anexos del Convenio de las Naciones Unidas de 1971 sobre Sustancias Psicotrópicas.
(4) Actualmente, la 2C-I y la 2C-T-2 están controladas en virtud de la legislación nacional en materia de drogas en cinco Estados miembros; la 2C-T-7 y la TMA-2 están controladas en cuatro Estados miembros.
(5) La 2C-I, la 2C-T-2, la 2C-T-7 y la TMA-2 no tienen valor terapéutico ni uso industrial.
(6) Se ha detectado 2C-I en cuatro Estados miembros; 2C-T-2 y 2C-T-7 en seis Estados miembros; TMA-2 en cinco Estados miembros. Hasta el momento un Estado miembro ha informado de un caso de tráfico internacional de 2C-T-2 que afecta a dos Estados miembros; no hay constancia de tráfico internacional de 2C-I, de 2C-T-7 o de TMA-2. En tres Estados miembros se han precintado laboratorios en los que se producía 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 y de TMA-2. En uno de estos Estados miembros, la incautación de una gran cantidad del precursor intermedio 2C-H y de documentación sugiere la producción de 2C-I. Los principales precursores químicos de la 2C-I, de la 2C-T-2, de la 2C-T-7 y de la TMA-2 son productos de venta en el mercado.
(7) Los Estados miembros deben someter la 2C-I, la 2C-T-2, la 2C-T-7 y la TMA-2 a las medidas de control y sanciones penales previstas en su legislación en cumplimiento de las obligaciones que impone el Convenio de las Naciones Unidas de 1971 sobre Sustancias Psicotrópicas con respecto a las sustancias enumeradas en sus anexos I y II.
DECIDE:
Artículo 1
Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias, de conformidad con su legislación nacional, para someter la 2C-I (2,5-dimetoxi-4-yodofenetilamina), la 2C-T-2 (2,5-dimetoxi-4-etiltiofenetilamina), la 2C-T-7 [2,5-dimetoxi-4-(n)-propiltiofenetilamina] y la TMA-2 (2,4,5-trimetoxianfetamina) a las medidas de control y sanciones penales previstas en su legislación en cumplimiento de las obligaciones que impone el Convenio de las Naciones Unidas de 1971 sobre Sustancias Psicotrópicas con respecto a las sustancias enumeradas en sus anexos I y II.
Artículo 2
Los Estados miembros, de conformidad con el párrafo tercero del apartado 1 del artículo 5 de la Acción Común 97/396/JAI, adoptarán las medidas a que se refiere el artículo 1 en un plazo de tres meses a partir de la fecha en que surta efecto la presente Decisión.
En el plazo de seis meses a partir de la fecha en que surta efecto la presente Decisión, los Estados miembros informarán a la Secretaría General del Consejo y a la Comisión de las medidas que hayan adoptado.
Artículo 3
La presente Decisión se publicará en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Surtirá efecto el día siguiente al de su publicación.
Hecho en Bruselas, el 27 de noviembre de 2003.