32004R1860
L 325/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1860/2004 НА КОМИСИЯТА
от 6 октомври 2004 година
относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо минималните помощи в секторите на земеделието и рибарството
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. относно прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (1), и по-специално член 2, параграф 1 от него,
след като публикува проект на настоящия регламент (2),
след като се консултира с Консултативния комитет по държавните помощи,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 994/98 упълномощава Комисията да определи в регламент праг, под който се счита, че мерките за помощ се считат за неотговарящи на всички критерии по член 87, параграф 1 от Договора и следователно не попадат в процедурата за нотифициране, предвидена в член 88, параграф 3 от Договора.
(2)
Комисията прилага членове 87 и 88 от Договора и в многобройни решения специално е пояснила понятието „помощ“ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора. Освен това Комисията, е заявила неотдавна своята политика по отношение на тавана на минималната помощ с Регламент (ЕО) № 69/2001 (3), съгласно който член 87, параграф 1 не може да се прилага. С оглед на специалните правила, приложими в секторите на земеделието и рибарството, и риска, че дори малък размер на помощ в тези сектори може да отговоря на критериите по член 87, параграф 1 от Договора, Регламент (ЕО) 69/2001 не се прилага в тези сектори.
(3)
В светлината на опита, придобит от Комисията, особено след влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно подпомагане на развитие на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (4), както и насоките на Общността за държавните помощи в сектора на земеделието (5), може да се твърди, че много ниският размер на помощта, отпускана в сектора на земеделието, не отговаря на критериите по член 87, параграф 1 от Договора, при положение че са изпълнени определени условия. Такъв е случаят, при който както размерът на помощта, получена от отделните производители, е малък, така и общият размер на помощта, отпусната на сектора на земеделието, представлява само малък процент от стойността на производството. Земеделското производство в Общността обикновено се характеризира с това, че всяка стока се произвежда от голям брой много дребни производители, които произвеждат главно взаимозаменяеми стоки в рамките на общите организации на пазара. Поради тази причина въздействието на малки суми помощ, отпуснати на отделни производители за даден период от време, трябва да бъдат обвързани със стойността на земеделското производство на ниво сектор за същия период от време. Таван под формата на сума за дадена държава-членка, установен въз основа на стойността на производството в сектора на земеделието, създава условия за последователен подход във всички държави-членки, на базата на една обективна икономическа референтна стойност.
(4)
В светлината на опита на Комисията в оценката на държавната помощ в сектора на рибарството, особено след влизането в сила на насоките на Общността за оценка на държавната помощ за рибарството и аквакултурите (6) и Регламент (ЕО) № 2792/1999 на Съвета от 17 декември 1999 г. за установяването на подробни правила и разпоредби относно структурната помощ на Общността за сектора на рибарството (7), може да се твърди, че много ниският размер на помощта, отпускана в сектора на рибарството, не отговаря на критериите по член 87, параграф 1 от Договора, при положение че са изпълнени определени условия. Като се имат предвид сходствата в начина на производство в сектора на рибарството и в сектора на земеделието, такъв е случаят, при който както размерът на помощта, получена от отделните предприятия, е малък, така и общият размер на помощта, отпусната на сектора на рибарството, представлява само малък процент от стойността на производството.
(5)
С оглед увеличаването на прозрачността и правната сигурност, е уместно да се въведе правило относно минималната помощ в секторите на земеделието и рибарството с регламент.
(6)
В светлината на Споразумението за селското стопанство (8) на Световната търговска организация (СТО) настоящият регламент не следва да изключва помощта за износ, както и помощта в полза на местните продукти за сметка на вносните. Държавите-членки са длъжни да се въздържат от отпускането на каквато и да е помощ в разрез със задълженията, съдържащи се в това споразумение. Помощ във връзка с разходи за участие в търговски изложения или за проучвания или консултантски услуги, необходима за пускането на нов или съществуващ продукт на нов пазар, обикновено не представлява помощ за износ. В решението си от 19 септември 2002 г. Европейският съд постановява, че след като Общността веднъж е постановила създаването на обща организация на пазара в даден земеделски сектор, държавите-членки са длъжни да се въздържат от предприемането на каквито и да било мерки, които биха дестабилизирали или породили изключения на този пазар (9). Този принцип се отнася и за сектора на рибарството. По тази причина настоящият регламент не следва да се прилага спрямо помощ, чийто размер се определя въз основа на цената или количеството продукти, изнесени на пазара.
(7)
В светлината на опита на Комисията може да се смята, че помощ, която не превишава таван от 3 000 EUR за получател за произволен тригодишен период, като общата сума на тази помощ, отпусната на всички предприятия за три години, е под тавана, определен от Комисията, и се равнява на около 0,3 % от годишната земеделска продукция или от рибарската продукция, не оказва влияние върху търговията между държавите-членки и/или не нарушава и не заплашва да наруши конкуренцията и следователно не попада под разпоредбите на член 87, параграф 1 от Договора. Тригодишният период следва да е подвижен, така че за всяка нова предоставена минимална помощ е необходимо да бъде определен общия размер на тази предоставена помощ през предходните три години. Минималната помощ следва да се счита за предоставена от момента, в който получателят получи законното право да получи помощта. Правилото за минималната помощ не накърнява възможността предприятията да получат за същия проект държавна помощ, разрешена от Комисията или обхваната от регламент за групово освобождаване.
(8)
В интерес на прозрачността, еднаквото отношение и правилното прилагане на таваните за минималната помощ е уместно държавите-членки да прилагат един и същ метод на изчисление. За улесняване на това изчисление и в съответствие с Регламент (ЕО) № 69/2001 е подходящо сумите, които не са под формата на помощи в брой, да се преобразуват в техния брутен еквивалент. Изчисляването на еквивалента на помощта, платима на няколко вноски, и изчисляването на помощта под формата на заем при облекчени условия изисква използването на пазарните лихвени проценти, преобладаващи към момента на предоставяне на помощта. С цел еднакво, прозрачно и опростено прилагане на правилата за държавните помощи за пазарни лихвени проценти за целите на настоящия регламент следва да се считат референтните лихвени проценти, при условие че в случай на заем при облекчени условия, заемът е обезпечен с нормална гаранция и не крие необичаен риск. Референтните лихвени проценти се определят периодично от Комисията на базата на обективни критерии и се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз и в Интернет.
(9)
Комисията е длъжна да осигури спазването на правилата за държавна помощ, и по-специално спазването на условията за отпускане на помощта по правилата за минималната помощ. В съответствие с принципа за сътрудничество, предвиден в член 10 от Договора, държавите-членки следва да улеснят постигането на тази задача, като въведат необходимия механизъм, който да гарантира, че общият размер на помощта, предоставена по правилото за минималната помощ, не превишава нито тавана от 3 000 EUR на получател, нито общите тавани, установени от Комисията на базата на стойността на земеделската или рибарската продукция на държава-членка за тригодишен период. За целта е подходящо, когато държавите-членки отпускат минимална помощ, да информират съответните предприятия за минималния характер на помощта, да получат информация за останалите минимални помощи, получени през последните три години, и да проверят внимателно дали новата минимална помощ няма да надвиши таваните за минималната помощ. Алтернативно спазването на границите може да се осигури чрез централен регистър.
(10)
С оглед на опита на Комисията, и по-специално честотата, с която в общия случай се налага да се преразгледа политиката за държавните помощи, е уместно да се ограничи срокът за прилагане на настоящия регламент. Ако срокът за прилагане на настоящия регламент изтече, без да бъде продължен, на държавите-членки следва да се даде шестмесечен адаптационен период по отношение на схемите за минимална помощ, предвидени в него. В името на правната сигурност е подходящо да се изясни въздействието на настоящия регламент върху помощите, предоставени преди влизането му в сила,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за помощ, предоставена на предприятия в секторите на земеделието и рибарството, с изключение на:
a)
помощ, чийто размер е определен на базата на цената или количеството продукция, изнесена на пазара,
б)
помощ за дейности, свързани с износа, а именно помощ, свързана пряко с изнасяните количества, за създаване и функциониране на мрежа за разпространение или за други текущи разходи, свързани с износната дейност.
в)
помощ, зависеща от използването на стоки собствено производство за сметка на вносни стоки.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
1.
„предприятия в сектора на земеделието“ означава предприятия, занимаващи се с производство, обработка и продажба на земеделски продукти,
2.
„земеделски продукт“ означава продукт, изброен в приложение I от Договора, с изключение на продуктите от рибарството, определени в точка 5,
3.
„обработка на земеделски продукт“ означава операция, извършена върху земеделски продукт, в резултат от която се получава също земеделски продукт.
4.
„предприятия в сектора на рибарството“ означава предприятия, занимаващи се с производство, обработка и продажба на рибни продукти,
5.
„рибни продукти“ означава продукти, уловени в морски или сладководни води, и продуктите от аквакултури, изброени в член 1 от Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета (10),
6.
„обработка и продажба на рибни продукти“ означава всички операции, включително манипулация, третиране, производство и разпространение, извършени от момента на изваждане на брега или събиране до етапа на крайния продукт.
Член 3
Минимална помощ
1. Мерките за помощ се считат, че не отговарят на всички критерии по член 87, параграф 1 от Договора и следователно, освободени от изискването за уведомяване съгласно член 88, параграф 3 от Договора, ако отговарят на условията, определени в параграфи 2 и 3.
2. Общата минимална помощ, предоставена на което и да е предприятие, не може да надвишава 3 000 EUR за произволен тригодишен период. Този таван се прилага независимо от формата на помощта или преследваната цел.
Така предоставената натрупана сума на различни предприятия в сектора на земеделието не надвишава стойността за държавата-членка, определена в приложение I, за произволен тригодишен период.
Натрупаната сума на помощта, предоставена на различни предприятия от сектора на рибарството, не надвишава стойността за държавата-членка, определена в приложение II, за произволен тригодишен период.
3. Таваните по параграф 2 се изразяват като безвъзмездна субсидия. Всички използвани стойности са в брутно изражение, т.е. преди облагането с преки данъци. В случаите, в които помощта се дава под форма, различна от субсидия, размерът на помощта е равен на брутния еквивалент на субсидията.
Помощ, платима на няколко вноски, се дисконтира до стойността ѝ към момента на предоставянето ѝ. Лихвеният процент, използван при дисконтирането и изчисляването на размера на помощта при заем при облекчени условия, е равен на референтния лихвен процент, приложим към момента на отпускане на субсидията.
Член 4
Натрупване и наблюдение
1. Когато държава-членка предоставя минимална помощ на дадено предприятие, тя информира предприятието за характера на минималната помощ и получава от въпросното предприятие пълна информация за останалите минимални помощи, получени през последните три години.
Държавата-членка може да предоставя нова минимална помощ само след като провери, че това няма да увеличи общия размер на минималната помощ, получена през съответния тригодишен период, до ниво, надвишаващо таваните, определени в член 3, параграф 2.
2. В случаите, когато една държава-членка е създала централен регистър за минималните помощи съответно за земеделието и рибарството, който съдържа пълна информация за всички случаи на минимална помощ, попадаща в обхвата на настоящия регламент и предоставена от който и да е орган в рамките на държавата-членка, изискването по първата алинея от параграф 1 няма да се прилага по-нататък, след като веднъж в регистъра е включена помощта през тригодишния период.
3. Държавите-членки документират и събират цялата информация относно прилагането на настоящия регламент. Тези данни съдържат цялата необходима информация, доказваща, че са изпълнени условията по настоящия регламент. Данните във връзка с всяка минимална помощ се съхраняват в срок от 10 години от датата на предоставяне на помощта, а данните във връзка със схемата за минимална помощ, в срок от 10 години от датата, на която последната индивидуална помощ е била предоставена по тази схема.
По писмено искане съответната държава-членка предоставя на Комисията, в срок от 20 дни или в по-дълъг срок, ако в искането е предвиден такъв, цялата информация, която Комисията сметне за необходима, за да прецени дали са изпълнени условията по настоящия регламент, и по-специално относно общия размер на минималната помощ, получена от всяко предприятие и от секторите земеделие или рибарство на съответната държава-членка.
Член 5
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент се прилага за помощи, предоставени преди влизането му в сила, ако тези помощи отговарят на всички условия, предвидени в членове 1 и 3. Всяка помощ, която не отговаря на тези условия, се оценява от Комисията в съответствие със съответните рамки, насоки, съобщения и известия.
2. Схемите за помощ, попадащи в обхвата на настоящия регламент, продължат да се ползват от него в течение на шестмесечен преходен период след датата, предвидена във втория параграф от член 6.
По време на преходния период схемите могат да продължат да се прилагат съгласно условията на настоящия регламент.
Член 6
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2005 г.
Срокът му на действие изтича на 31 декември 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 6 октомври 2004 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1860/2004 DE LA COMISIÓN
de 6 de octubre de 2004
relativo a la aplicación de los artículos 87 y 88 del Tratado CE a las ayudas de minimis en los sectores agrario y pesquero
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 994/98 del Consejo, de 7 de mayo de 1998, sobre la aplicación de los artículos 92 y 93 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea a determinadas categorías de ayudas de Estado horizontales (1), y, en particular, el apartado 1 del artículo 2,
Previa publicación de un borrador del presente Reglamento (2),
Previa consulta al Comité consultivo sobre ayudas estatales,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 994/98 faculta a la Comisión para establecer en un reglamento un umbral por debajo del cual se considera que las medidas de ayuda no reúnen todos los criterios del apartado 1 de artículo 87 del Tratado y, por lo tanto, no se encuadran en el procedimiento de notificación del apartado 3 del artículo 88 del Tratado.
(2)
La Comisión ha aplicado los artículos 87 y 88 del Tratado y, en particular, ha aclarado, en numerosas decisiones, el concepto de «ayuda» con arreglo a lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 87 del Tratado. La Comisión, más recientemente en el Reglamento (CE) no 69/2001 (3), ha establecido asimismo su línea de actuación en relación con un límite máximo de minimis, por debajo del cual se considera que no es de aplicación el apartado 1 del artículo 87 del Tratado. Habida cuenta de las normas especiales que se aplican en los sectores agrario y pesquero, así como del riesgo de que incluso pequeños importes de ayuda pudieran cumplir los criterios del apartado 1 del artículo 87 del Tratado en estos sectores, conviene que el Reglamento (CE) no 69/2001 no se aplique a dichos sectores.
(3)
A la luz de la experiencia adquirida por la Comisión, principalmente desde la entrada en vigor del Reglamento (CE) no 1257/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, sobre la ayuda al desarrollo rural a cargo del Fondo Europeo de Orientación y de Garantía Agrícola (FEOGA) y por el que se modifican y derogan determinados Reglamentos (4), y desde la aplicación de las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales al sector agrario (5), puede afirmarse que los importes muy pequeños de ayuda concedidos en el sector agrario no cumplen los criterios del apartado 1 del artículo 87 del Tratado, siempre que se reúnan ciertas condiciones. Esto es así cuando el importe de la ayuda recibida por productores individuales es pequeño y el importe global de la ayuda concedida al sector agrario no supera un pequeño porcentaje del valor de la producción. En general, la producción agrícola de la Comunidad se caracteriza por que cada producto es producido por un gran número de productores muy pequeños, que producen en gran medida bienes intercambiables en el marco de organizaciones comunes de mercado. Por este motivo, el efecto de los importes pequeños de ayuda concedidos a productores individuales a lo largo de un espacio de tiempo dado debe relacionarse con el valor de la producción agraria del sector en el mismo espacio de tiempo. Un límite máximo que revista la forma de un importe por Estado miembro fijado sobre la base del valor de la producción en el sector agrario permite garantizar un planteamiento coherente en todos los Estados miembros, basado en un valor de referencia económico objetivo.
(4)
A la luz de la experiencia adquirida por la Comisión en la evaluación de las ayudas estatales en el sector pesquero, principalmente desde la aplicación de las Directrices para el examen de las ayudas estatales en el sector de la pesca y la acuicultura (6), y la entrada en vigor del Reglamento (CE) no 2792/1999 del Consejo, de 17 de diciembre de 1999, por el que se definen las modalidades y condiciones de las intervenciones con finalidad estructural en el sector de la pesca (7), puede afirmarse que los importes muy pequeños de ayuda concedidos en el sector pesquero no cumplen los criterios del apartado 1 del artículo 87 del Tratado, siempre que se reúnan ciertas condiciones. Dadas las semejanzas de las pautas de producción en el sector pesquero y en el sector agrario, ese es el caso cuando el importe de la ayuda recibida por una empresa en el sector pesquero es pequeña y el importe global de la ayuda concedida al sector pesquero no supera un pequeño porcentaje del valor de la producción.
(5)
Con vistas a mejorar la transparencia y la seguridad jurídica, parece conveniente que se establezca en un reglamento una norma de minimis para los sectores de la agricultura y de la pesca.
(6)
A la luz del Acuerdo sobre la Agricultura de la Organización Mundial del Comercio (OMC) (8), el presente Reglamento no debe dejar exentas las ayudas a la exportación ni las ayudas que primen a los productos nacionales en detrimento de los importados. Los Estados miembros están obligados a abstenerse de conceder ayudas que sean contrarias a los compromisos contraídos en dicho Acuerdo. Las ayudas destinadas a sufragar los costes de participación en ferias comerciales o de estudios o servicios de consultoría necesarios para lanzar un producto nuevo o ya existente en un nuevo mercado no constituyen, normalmente, ayudas a la exportación. El Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas, en su sentencia de 19 de septiembre de 2002, ha establecido que, desde el momento en que la Comunidad ha adoptado una normativa sobre el establecimiento de una organización común de mercados en un sector agrario determinado, los Estados miembros están obligados a abstenerse de adoptar cualesquiera medidas que puedan ser contrarias a ella o establecer excepciones a su respecto (9). Este principio debe aplicarse asimismo en el sector pesquero. Por tal motivo, no conviene que el presente Reglamento se aplique a las ayudas cuyo importe se fije sobre la base del precio o la cantidad de los productos comercializados.
(7)
A la luz de la experiencia de la Comisión, se puede sostener que las ayudas que no excedan de un límite máximo de 3 000 euros por beneficiario durante un período de tres años, siendo el importe total de esas ayudas concedidas a todas las empresas durante tres años inferior a un límite máximo que debe fijar la Comisión en torno al 0,3 % de la producción anual agraria o pesquera, no afectan al comercio entre los Estados miembros y no falsean o amenazan con falsear la competencia y, por consiguiente, no se encuadran en el ámbito de aplicación del apartado 1 del artículo 87 del Tratado. El período de referencia de tres años presenta un carácter móvil, es decir, que, para toda nueva ayuda de minimis que se conceda, se ha de calcular la cuantía total de las ayudas de minimis otorgadas durante los tres años anteriores. Deben considerarse concedidas las ayudas de minimis en el momento en que se confiera al beneficiario el derecho a percibirlas. La norma de minimis se entiende sin perjuicio de la posibilidad de que las empresas reciban, para el mismo proyecto, ayudas estatales autorizadas por la Comisión o reguladas por un reglamento de exención por categorías.
(8)
A efectos de transparencia, igualdad de trato y aplicación correcta del límite máximo de minimis, conviene que los Estados miembros apliquen el mismo método de cálculo. A fin de facilitar este cálculo, y de conformidad con el Reglamento (CE) no 69/2001, conviene que los importes de ayuda que no sean en concepto de subvención en efectivo se conviertan en su equivalente bruto de subvención. El cálculo del equivalente de subvención de la ayuda que se reciba en varios plazos y de la ayuda en forma de un préstamo con bonificación de intereses exige el empleo de los tipos de interés que prevalezcan en el mercado en el momento en que se conceda la subvención. Con vistas a aplicar de manera uniforme, transparente y sencilla las normas sobre las ayudas estatales, se debe considerar que los tipos de mercado a efectos del presente Reglamento son los tipos de referencia, siempre que, en el caso de un préstamo con bonificación de intereses, éste vaya combinado con una garantía normal y no implique un riesgo anormal. Los tipos de referencia deben ser los que fija periódicamente la Comisión sobre la base de criterios objetivos y se publican en el Diario Oficial de la Unión Europea y en Internet.
(9)
La Comisión tiene la obligación de garantizar el cumplimiento de las normas sobre ayudas estatales y, especialmente, que las ayudas concedidas con arreglo a la norma de minimis respeten sus condiciones. De conformidad con el principio de cooperación establecido en el artículo 10 del Tratado, los Estados miembros deben facilitar el cumplimiento de esta tarea estableciendo un mecanismo de control que garantice que el importe total de las distintas ayudas concedidas en concepto de ayudas de minimis no sea superior a 3 000 euros por beneficiario o a los límites máximos globales fijados por la Comisión sobre la base del valor de la producción agrícola o pesquera por Estado miembro durante un período de tres años. A tal efecto, conviene que, cuando concedan una ayuda de minimis, los Estados miembros informen a la empresa del carácter de minimis de la misma, reciban información completa de otras ayudas de minimis concedidas durante los tres últimos años y comprueben detenidamente que la nueva ayuda de minimis no excederá de los límites máximos para este tipo de ayudas. De forma alternativa, se puede igualmente garantizar que no se superan estos límites máximos mediante un registro central.
(10)
Habida cuenta de la experiencia de la Comisión y especialmente la frecuencia con la que hay que revisar la política relativa a las ayudas estatales, conviene limitar el período de vigencia del presente Reglamento. En caso de que expire sin haber sido prorrogado, es conveniente que los Estados miembros dispongan de un período de adaptación de seis meses con relación a los regímenes de ayuda de minimis que estuvieran regulados por el presente Reglamento. En pro de la seguridad jurídica, es conveniente aclarar los efectos del presente Reglamento sobre las ayudas concedidas antes de su entrada en vigor.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Ámbito de aplicación
El presente Reglamento se aplicará a las ayudas concedidas a empresas del sector agrario o pesquero, con excepción de:
a)
las ayudas cuyo importe se fije sobre la base del precio o la cantidad de los productos comercializados;
b)
las ayudas a las actividades relacionadas con la exportación, especialmente las ayudas directamente vinculadas a las cantidades exportadas, las ayudas al establecimiento y la explotación de una red de distribución o las ayudas a otros gastos corrientes vinculados a la actividad exportadora;
c)
las ayudas que dependan de que se prime la utilización de productos nacionales en detrimento de los importados.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento se entenderá por:
1)
«Empresas del sector agrario», las empresas que se dediquen a la producción, transformación y comercialización de productos agrícolas.
2)
«Productos agrícolas», los productos enumerados en el anexo I del Tratado, salvo los productos de la pesca y la acuicultura definidos en el punto 5 del presente artículo;
3)
«Transformación de un producto agrícola», una operación efectuada sobre un producto agrícola en la que el resultado sea también un producto agrícola.
4)
«Empresas del sector pesquero», las empresas que se dediquen a la producción, transformación y comercialización de productos de la pesca.
5)
«Productos de la pesca», los productos capturados en el mar o en aguas interiores y los productos de la acuicultura enumerados en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 104/2000 del Consejo (10).
6)
«Transformación y comercialización de un producto de la pesca», todas las operaciones, incluidas la manipulación, el tratamiento, la producción y la distribución, realizadas entre el momento del desembarque o la cosecha y la fase de producto final.
Artículo 3
Ayudas de minimis
1. Se considerará que las medidas de ayuda no cumplen todos los criterios del apartado 1 del artículo 87 del Tratado y, por consiguiente, no se les aplicará la obligación de notificar establecida en el apartado 3 del artículo 88 del Tratado, si cumplen las condiciones contempladas en los apartados 2 y 3 del presente artículo.
2. La ayuda total de minimis concedida a cualquier empresa no excederá de 3 000 euros en un período de tres años. Este límite se aplicará independientemente de la forma de la ayuda o del objetivo perseguido.
El importe acumulado concedido de este modo a varias empresas en el sector agrario no superará el valor por Estado miembro fijado en el anexo I, en un período de tres años.
El importe acumulado de la ayuda concedida a varias empresas en el sector pesquero no superará el valor por Estado miembro fijado en el anexo II, en un período de tres años.
3. Los límites máximos fijados en el apartado 2 se expresarán como subvención en efectivo. Todas las cifras empleadas serán brutas, es decir, antes de cualquier deducción en concepto de fiscalidad directa. Cuando se conceda una ayuda de cualquier forma distinta a la subvención, el importe de la ayuda será el equivalente bruto de subvención de la misma.
Las ayudas que se reciban en varios plazos se actualizarán a su valor en el momento de la concesión. El tipo de interés que se habrá de emplear a efectos de actualización y con objeto de calcular el importe de ayuda de un préstamo con bonificación de intereses será el tipo de referencia aplicable en el momento de la concesión.
Artículo 4
Acumulación y control
1. Cuando un Estado miembro conceda una ayuda de minimis a una empresa, le informará del carácter de minimis de la ayuda y obtendrá de la empresa información completa sobre toda ayuda de minimis recibida durante los tres años anteriores.
El Estado miembro no podrá conceder la nueva ayuda de minimis hasta no haber comprobado que ello no incrementa el importe total de la ayuda de minimis, recibida durante el período de referencia de tres años, por encima de cualquiera de los límites máximos establecidos en el apartado 2 del artículo 3.
2. En caso de que un Estado miembro haya establecido un registro central de las ayudas de minimis en, respectivamente, los sectores de la agricultura y de la pesca, que contenga información completa sobre toda ayuda de minimis que entre dentro del ámbito de aplicación del presente Reglamento y concedida por cualquier autoridad de dicho Estado miembro, la condición establecida en el párrafo primero del apartado 1 dejará de ser de aplicación desde el momento en que el registro abarque un período de tres años.
3. Los Estados miembros registrarán y compilarán toda la información relativa a la aplicación del presente Reglamento. Tales registros incluirán toda la información necesaria para demostrar que se han cumplido las condiciones del presente Reglamento. Los registros relativos a las ayudas de minimis individuales deberán mantenerse durante diez años a partir de la fecha de concesión y los relativos a los regímenes de ayudas de minimis durante un período de diez años a partir de la fecha en que se concediese en el marco del régimen la última ayuda individual.
Previa solicitud por escrito, el Estado miembro de que se trate facilitará a la Comisión, en un plazo de veinte días hábiles o en el plazo superior que se establezca en la solicitud, toda la información que la Comisión considere necesaria para determinar si se han cumplido las condiciones establecidas en el presente Reglamento y, especialmente, el importe total de la ayuda de minimis recibida por cualquier empresa y por el sector agrario o pesquero del Estado miembro de que se trate.
Artículo 5
Disposiciones transitorias
1. El presente Reglamento será aplicable a las ayudas concedidas antes de su entrada en vigor, si cumplen todas las condiciones establecidas en los artículos 1 y 3. Las ayudas que no cumplan tales condiciones serán evaluadas por la Comisión de acuerdo con los encuadramientos, directrices, comunicaciones y anuncios pertinentes.
2. Los regímenes de ayuda que entren en el ámbito de aplicación del presente Reglamento seguirán acogiéndose al mismo durante un período de adaptación de los seis meses posteriores a la fecha establecida en el párrafo segundo del artículo 6.
Durante dicho período de adaptación, los regímenes podrán seguir aplicándose en las condiciones previstas en el presente Reglamento.
Artículo 6
Entrada en vigor y aplicabilidad
El presente Reglamento entrará en vigor el 1 de enero de 2005.
Expirará el 31 de diciembre de 2008.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 6 de octubre de 2004.