32002D2235
L 341/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ № 2235/2002/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 декември 2002 година
за приемане на програма на Общността за подобряване работата на данъчните системи във вътрешния пазар (програма „Фискалис“ 2003-2007 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Ефективното, унифицирано и резултатно прилагане на правото на Общността във вътрешния пазар е съществено за функционирането на данъчните системи, по-специално за защитата на националните и общностните финансови интереси чрез борба с укриването и заобикалянето на данъци, избягването на нарушения на конкуренцията и намаляването на тежестта върху администрациите и данъкоплатците. Постигането на това ефективно, унифицирано и резултатно прилагане е дело на Общността в партньорство с държавите-членки.
(2)
Решение № 888/98/EО на Европейския парламент и на Съвета от 30 март 1998 г. относно създаване на програма за действие на Общността за подобряване системите във вътрешния пазар за косвено данъчно облагане (програма „Фискалис“) (4) значително допринесе за постигането на тези глобални цели в периода от 1998 г. до 2002 г. Поради това се счита за желателно продължаването на програмата „Фискалис“ за следващ период от пет години.
(3)
Резултатното, ефективно и широкообхватно сътрудничество между настоящите и бъдещите държави-членки и между тях и Комисията е важно за функционирането на данъчните системи във вътрешния пазар.
(4)
Придобитият от Общността опит от програмата „Фискалис“ показа, че обмени, семинари и многостранни проверки биха могли да постигнат целите на програмата, като събират служители от различни национални администрации в техните професионални дейности. Поради това тези дейности следва да бъдат продължени, но да бъдат разширени, така че да покриват подоходните данъци, данъците върху капитала и върху застрахователните премии.
(5)
Изграждането и функционирането на инфраструктура за комуникации и обмен на информация има съществена роля в укрепването на данъчните системи в рамките на Общността. По-специално Системата за обмен на информация по ДДС (VIES), посочена в Регламент (ЕИО) № 218/92 на Съвета от 27 януари 1992 г. относно административното сътрудничество в областта на косвеното данъчно облагане (ДДС) (5) показа значението на информационните технологии за защитата на приходите при едновременното минимизиране на административните тежести.
(6)
С оглед да се осигури унифицирано прилагане на правото на Общността е важно служителите, отговарящи за данъчното облагане, да имат висок общ стандарт за познаване на правото на Общността и неговото прилагане в настоящите и бъдещите държави-членки. Такъв стандарт може да бъде постигнат само чрез ефективно първоначално и последващо обучение, предоставяно от настоящите и бъдещи държави-членки. За координирането и насърчаването на такова обучение е от полза допълнително действие на Общността
(7)
Придобитият опит от програмата „Фискалис“ показа, че координираното разработване и прилагане на обща програма за обучение би могло да постигне целите на тази програма, по-специално чрез постигане на висок общ стандарт на познаване на правото на Общността.
(8)
Наличието на удовлетворителен стандарт за езикова компетентност от страна на данъчните служители се оказа съществен за улесняване на сътрудничеството. Поради това страните участнички следва да осигурят на техните служители необходимото езиково обучение.
(9)
Въпреки, че първостепенната отговорност за постигане на тези цели пада върху страните участнички, е необходимо допълнително действие на Общността за координирането на такива дейности, както и за предоставянето на инфраструктура и необходимите стимули. Доколкото всички цели на мерките, установени в това решение, не могат да бъдат постигнати по удовлетворителен начин от страните участнички и поради това могат, по причина на обхвата и въздействието на действието, да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа за субсидиарност, изложен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, изложен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото, за постигането на целите.
(10)
Настоящото решение установява финансова рамка за целия период на програмата, която създава основната референтна рамка по смисъла на точка 33 от Междуинституционалното споразумение от 6 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и подобряването на бюджетната процедура (6), за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура.
(11)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящото решение, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7),
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ И ЦЕЛИ
Член 1
Програма „Фискалис“
1. С настоящото се създава многогодишна програма за действие на Общността („Фискалис“ 2003-2007 г.), наричана по-нататък „програмата“, за периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2007 г. за подобряване функционирането на данъчните системи във вътрешния пазар.
2. Дейностите на програмата се състоят от:
a)
системи за комуникации и обмен на информация;
б)
многостранни проверки, включващи държави-членки и тези страни кандидатки, които имат двустранни или многостранни споразумения или една с друга или с държави-членки, разрешаващи такава дейност;
в)
семинари;
г)
обмени;
д)
дейности по обучение;
е)
всякакви други работни срещи, посещения или подобни дейности в контекста на целите на програмата, заявени в член 3, като се решава за всеки отделен случай в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящото решение:
а)
„данъчно облагане“ означава следните данъци, прилагани в страните участнички:
i)
данък върху добавената стойност;
ii)
акцизи върху алкохол, тютюневи продукти и минерални масла;
iii)
данъци върху дохода и върху капитала, дефинирани в член 1, параграф 2 от Директива 77/799/EИО на Съвета от 19 декември 1977 г. относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане (8);
iv)
данъци върху застрахователните премии, дефинирани в член 3 от Директива 76/308/EИО на Съвета от 15 март 1976 г. относно взаимопомощта при събиране на вземания от определени налози, мита, данъци и други мерки (9);
б)
„администрация“ означава публичните органи в страните участнички, отговарящи за администрирането на данъците;
в)
„страни участнички“ означава държавите-членки и страните, посочени в член 4, които ефективно участват в програмата;
г)
„служител“ означава служител на администрацията;
д)
„обмен“ означава работно посещение на служител на администрация в друга страна участничка, организирано по програмата;
е)
„многостранна проверка“ означава координирана проверка върху данъчното задължение на едно или повече данъчно задължени свързани лица, която се организира от няколко страни участнички и е в общ или взаимно допълващ се интерес.
Член 3
Цели
1. Глобалната цел на програмата е да подобри правилното функциониране на данъчните системи във вътрешния пазар чрез засилване на сътрудничеството между страните участнички, техните администрации и служители.
2. Конкретните цели на програмата са:
а)
за данъка върху добавената стойност и акциза:
i)
да направи възможно за служителите да постигнат висок общ стандарт на познаване на правото на Общността и неговото прилагане в държавите-членки;
ii)
да осигури резултатното, ефективно и широкообхватно сътрудничество между държавите-членки;
iii)
да осигури продължаване подобряването на административните процедури, като се вземат предвид нуждите на администрациите и данъкоплатците, чрез разработването и разпространяването на добра административна практика;
б)
за прякото данъчно облагане:
да осигури подкрепа за обмен на информация в областта на взаимната помощ и да повиши степента на познаване на правото на Общността, приложимо в областта на прякото данъчно облагане;
в)
за данъците върху застрахователните премии:
да подобри сътрудничеството между държавите-членки като осигурява по-добро прилагане на съществуващите правила;
г)
за страните кандидатки:
да изпълни специфичните нужди на страните кандидатки, така че да предприемат необходимите мерки за присъединяване в областта на данъчното законодателство и административния капацитет.
3. Планът за действие към програмата се разработва годишно в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 4
Участие на страни кандидатки
Програмата е отворена за участие на:
a)
асоциираните страни от Централна и Източна Европа в съответствие с условията, установени в европейските споразумения, в допълнителните протоколи към тях, и в решенията на съответните Съвети по асоцииране;
б)
Кипър, Малта и Турция на базата на двустранни споразумения в тази област, сключени с тези страни.
ГЛАВА II
ДЕЙНОСТИ ПО ПРОГРАМАТА
Член 5
Системи за комуникации и обмен на информация
1. Комисията и страните участнички осигуряват функционирането на следните системи за комуникации и обмен на информация, доколкото тяхното функциониране е необходимо съгласно законодателството на Общността:
а)
общата мрежа за комуникации/Общия системен интерфейс (CCN/CSI) до степента, необходима за подпомагане функционирането на другите системи, посочени в този параграф;
б)
системата за обмен на информация по ДДС (VIES) и нейните системи за съобщения;
в)
системата за регистриране движението на акцизни стоки;
г)
предупредителната система за акциза;
д)
системата за таблиците с акцизите;
е)
всякакви други нови системи за комуникации и обмен на информация с предназначение, което е в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2, когато законодателството на Общността изисква да бъдат въведени.
2. Общностните компоненти на системите за комуникации и обмен на информация са хардуер, софтуер и мрежови връзки и са общи за всички страни участнички, така че да осигуряват взаимовръзката и свързаното функциониране на системите, независимо от това дали са инсталирани в помещенията на Комисията (или определен подизпълнител) или в помещенията на страните участнички (или определен подизпълнител). Комисията сключва необходимите договори от името на Общността за осигуряване на оперативната същност на тези компоненти.
3. Компонентите на системите за комуникации и обмен на информация които не са на общностно ниво, се състоят от националните бази данни, формиращи част от тези системи, мрежовите връзки между Общността и компонентите, които не са на ниво общността, и такъв софтуер и хардуер, които всяка страна участничка счита за подходящ за пълното функциониране на тези системи в нейната администрация. Страните участнички осигуряват функционирането на компонентите, които не са на ниво Общността, и осигуряват свързаното функциониране на тези компоненти с компонентите на Общността.
4. Комисията координира в сътрудничество със страните участнички тези аспекти на изграждането и функционирането на елементите на системите и инфраструктурата, посочени в параграф 1, които са общностни, както и тези, които не са на общностно ниво.
Член 6
Многостранни проверки
Страните участнички избират от многостранните проверки, организирани от тях, тези проверки, чиито разходи следва да се поемат от Общността в съответствие с член 11. При всички мероприятия такива проверки включват проверка на данъчното задължение по отношение на данъка върху добавената стойност и/или акциза.
Страните участнички изпращат на Комисията годишни доклади и оценки относно такива проверки.
Член 7
Семинари
Комисията и страните участнички организират заедно семинари, които се посещават от служители от администрациите, представители на Комисията и, ако е уместно, други експерти.
Член 8
Обмен на служители
1. Комисията и страните участнички организират обмени на служители. Продължителността на обмените не може да надвишава един месец. Всеки обмен е насочен към конкретна професионална дейност, подготвя се в удовлетворителна степен и след това се оценява от засегнатите служители и администрации. При условие, че изложи мотивите си за това, приемащата администрация може да ограничи броя на участниците в обмена, ако обемът на получените кандидатури възпрепятства подготовката ѝ и правилното протичане на обмена.
2. Страните участнички предприемат необходимите стъпки, за да направят възможно за служителите по обмена да вземат ефективно участие в дейностите на приемащата администрация. За тази цел такива служители се упълномощават да изпълняват задачите, свързани със задълженията, които са им поверени от приемащата администрация, в съответствие с нейната правна система.
3. Неслужебното задължение на служителя по обмена при изпълнението на неговите задължения се третира по същия начин, както задължението на служителите на приемащата страна. Служителите по обмена са задължени от същите правила за професионална тайна, както националните служители.
4. Страните участнички могат да ограничават обхвата на тези обмени до служители, отговарящи за данъка върху добавената стойност и/или акциза.
Член 9
Дейности по обучение
1. С оглед да се насърчава структурираното сътрудничество между националните органи за обучение и служителите, отговарящи в администрациите за обучението в областта на данъчното облагане, страните участнички в сътрудничество с Комисията:
a)
развиват съществуващи програми за обучение и, когато е необходимо, съставят нови програми, за да осигурят обща основа на обучението за служители, така че да направят възможно за тях да придобиват необходимите общи професионални умения и знания;
б)
когато е уместно, откриват курсовете за обучение в областта на данъчното облагане, осигурявани от всяка страна участничка за нейните служители, за служители от всички страни участнички;
в)
разработват необходимите общи инструменти за обучение в областта на данъчното облагане.
2. Също така страните участнички осигуряват първоначално и продължаващо обучение за техните служители, необходимо за придобиване на общи професионални умения и знания в съответствие с общите програми за обучение и езиково обучение, необходимо за тези служители да достигнат удовлетворителен стандарт на езикова компетентност.
ГЛАВА III
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 10
Финансова рамка
С настоящото финансовата рамка за прилагането на програмата за периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2007 г. се определя на 44 милиона EUR. Годишното отпускане на суми се разрешава от бюджетния орган в рамките на финансовата перспектива.
Член 11
Разходи
1. Необходимите разходи за прилагането на програмата се разпределят между Общността и страните участнички в съответствие с параграфи 2, 3, 4 и 5.
2. Общността поема следните разходи:
a)
разходите за разработване, покупка, инсталиране, поддръжка и ежедневно функциониране на компонентите на Общността на системите за комуникации и обмен на информация, описани в член 5;
б)
разходите за пътуването и режийните разноски, свързани с многостранни проверки, семинари, обмени на служители и дейности по обучение;
в)
разходите, свързани с организацията на семинари и разработването на инструменти за обучение;
г)
разходите за оценъчни проучвания, извършвани от трети страни за въздействието на програмата, като се гарантира поверителността на данните;
д)
разходите за другите дейности, посочени в член 1, параграф 2, буква е).
3. Комисията определя, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (10), правилата относно плащането на разходите и ги съобщава на страните участнички.
4. Комисията приема всички необходими мерки за бюджетния мениджмънт на програмата в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
5. Страните участнички поемат следните разходи:
a)
разходите за разработване, покупка, инсталиране, поддръжка и ежедневно функциониране на компонентите, които не са на ниво Общността, на системите за комуникации и обмен на информация, описани в член 5;
б)
разходите, свързани с първоначалното и продължаващото обучение, включително езиковото обучение, на техните служители.
Член 12
Финансов контрол
Решенията на Общността относно финансиране и всякакви споразумения или договори в резултат на настоящото решение са обект на финансов контрол в съответствие с правото на Общността в областта на финансовия и бюджетния контрол.
ГЛАВА IV
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
Прилагане
Необходимите мерки за прилагането на член 1, параграф 2, буква е), член 3, параграф 3, член 5, параграф 1, буква е) и член 11, параграф 4 се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 14
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от комитет, наричан „Комитет по програма „Фискалис“.“
2. При позоваването на този параграф се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, установен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/EО се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 15
Допълнителни действия и оценка
1. Всяка година Комисията предоставя на комитета, посочен в член 14, параграф 1, доклад за допълнителните действия, излагащ напредъка на всички дейности на програмата по отношение на прилагането и резултатите във връзка с годишния план за действие. Този доклад се препраща и на Европейския парламент.
Администрациите изпращат на Комисията всяка информация, необходима за възможно най-ефективното съставяне на докладите за допълнителните действия.
2. Средносрочните и окончателните оценки на програмата се извършват под ръководството на Комисията като се използват докладите за допълнителните действия и докладите, съставени от страните участнички. Ефективността на програмата и резултатите от нея се оценяват по отношение на целите, изложени в член 3. Оценяването се извършва като се използват докладите, посочени в параграф 3, както следва:
-
средносрочната оценка прави преглед на първоначалните резултати и влияние на дейностите на програмата. Тя оценява също така използването на финансирането и напредъка по допълнителните дейности и прилагането,
-
окончателната оценка оценява ефективността и резултатността на дейностите на програмата.
3. Страните участнички изпращат на Комисията:
a)
до 31 март 2005 г. доклад за средносрочна оценка на ефективността и резултатността на програмата;
б)
до 31 март 2008 г. доклад за окончателна оценка на ефективността и резултатността на програмата.
4. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
a)
до 30 юни 2005 г. доклад за средносрочна оценка на ефективността и резултатността на програмата и уведомление за желанието за продължаване на програмата, придружено, когато е уместно, от подходящо предложение;
б)
до 30 юни 2008 г. доклад за окончателна оценка на ефективността и резултатността на програмата.
Докладите, посочени в букви a) и б), се изпращат също и на Икономическия и социален комитет и на Комитета на регионите за сведение.
5. Докладите за оценка, посочени в параграф 4, се базират основно на докладите, посочени в параграф 3, и на докладите за допълнителните действия, посочени в параграф 1.
Член 16
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Решението се прилага от 1 януари 2003 г.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 декември 2002 година.
Decisión no 2235/2002/CE del Parlamento Europeo y del Consejo
de 3 de diciembre de 2002
por la que se adopta un programa comunitario destinado a mejorar el funcionamiento de los sistemas fiscales en el mercado interior (programa Fiscalis 2003-2007)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular su artículo 95,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social(2),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado(3),
Considerando lo siguiente:
(1) Para el funcionamiento de los sistemas fiscales en el mercado interior resulta esencial la aplicación eficiente, uniforme y eficaz del Derecho comunitario, en particular con objeto de proteger los intereses financieros tanto de los Estados miembros como comunitarios luchando contra la evasión y la elusión fiscales, evitando el falseamiento de la competencia y reduciendo las cargas que pesan tanto sobre las administraciones como sobre los contribuyentes. Incumbe a la Comunidad, en colaboración con los Estados miembros, velar por dicha aplicación eficiente, uniforme y eficaz.
(2) La Decisión n° 888/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 30 de marzo de 1998, relativa a la adopción de un programa de acción comunitaria destinado a mejorar los sistemas de fiscalidad indirecta del mercado interior (programa Fiscalis)(4) ha contribuido de manera significativa a la consecución de los mencionados objetivos globales durante el período 1998-2002. Por lo tanto, se considera conveniente la continuación del programa Fiscalis durante otro período de cinco años.
(3) Para el funcionamiento de los sistemas fiscales en el mercado interior es importante una cooperación eficaz, amplia y eficiente entre los Estados miembros actuales y futuros, y entre todos éstos y la Comisión.
(4) La experiencia adquirida por la Comunidad con el programa Fiscalis ha demostrado que los intercambios, seminarios y ejercicios de control multilateral, al reunir a funcionarios de distintas administraciones nacionales para desarrollar actividades profesionales, pueden contribuir a la consecución de los objetivos del programa. Esas actividades deben, por tanto, continuar, ampliándose para cubrir los impuestos que gravan la renta, el capital y las primas de seguros.
(5) El establecimiento y funcionamiento de una infraestructura de comunicación e intercambio de información es vital a la hora de reforzar los sistemas fiscales en el seno de la Comunidad. En particular el sistema de intercambio de información sobre el IVA (VAT Information Exchange System, VIES), contemplado en el Reglamento (CEE) n° 218/92 del Consejo, de 27 de enero de 1992, sobre cooperación administrativa en materia de impuestos indirectos (IVA)(5) ha revelado la utilidad de la tecnología de la información para preservar los ingresos al tiempo que se reducen al mínimo las cargas administrativas.
(6) La aplicación uniforme del Derecho comunitario requiere un elevado nivel común de comprensión del mismo y de su aplicación en los Estados miembros actuales y futuros por parte de los funcionarios responsables de la fiscalidad; dicho conocimiento sólo se puede adquirir mediante una formación inicial y permanente eficaz, impartida por los Estados miembros actuales y futuros. Una acción comunitaria suplementaria será útil para coordinar y estimular esa formación.
(7) La experiencia adquirida del programa Fiscalis ha indicado que el desarrollo y la aplicación coordinados de un programa de formación común pueden lograr los objetivos del presente programa, en especial la realización de un nivel común más elevado de comprensión del Derecho comunitario.
(8) Un nivel suficiente de competencia lingüística por parte de los funcionarios responsables en el ámbito fiscal ha demostrado ser esencial para facilitar la cooperación. Los Estados participantes deben, por lo tanto, proporcionar a sus funcionarios la formación necesaria en esa área de conocimiento.
(9) Aunque la responsabilidad principal para lograr dichos objetivos corresponde a los Estados participantes, es precisa una actuación comunitaria complementaria a fin de coordinar tales actividades y proporcionar la infraestructura y el estímulo necesarios. Dado que los objetivos de las medidas contenidas en la presente Decisión no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados participantes y, por consiguiente, debido a la dimensión y al efecto de la acción, pueden lograrse mejor a nivel comunitario, la Comunidad puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, la presente Decisión no excede de lo necesario para alcanzar dichos objetivos.
(10) La presente Decisión establece para toda la duración del programa una dotación financiera que, con arreglo al punto 33 del Acuerdo interinstitucional de 6 de mayo de 1999 entre el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión sobre la disciplina presupuestaria y la mejora del procedimiento presupuestario(6), constituye la referencia privilegiada para la autoridad presupuestaria en el marco del procedimiento presupuestario anual.
(11) Las medidas necesarias para la ejecución de la presente Decisión deben aprobarse con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión(7).
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
CAPÍTULO I
ÁMBITO DE APLICACIÓN Y OBJETIVOS
Artículo 1
Programa Fiscalis
1. Se establece un programa de acción comunitario plurianual (programa Fiscalis 2003-2007), en lo sucesivo denominado "el programa", para el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 31 de diciembre de 2007, tendente a mejorar el funcionamiento de los sistemas fiscales en el mercado interior.
2. Las actividades del programa serán las siguientes:
a) sistemas de comunicación e intercambio de información;
b) controles multilaterales en los que participan los Estados miembros y los países candidatos que tienen acuerdos bilaterales o multilaterales recíprocos o con Estados miembros que permiten tal actividad;
c) seminarios;
d) intercambios;
e) actividades de formación;
f) otras reuniones de trabajo, visitas o actividades similares en el contexto de los objetivos del programa indicados en el artículo 3, que se decidirán caso por caso de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 14.
Artículo 2
Definiciones
A efectos de la presente Decisión, se entenderá por:
a) impuestos: los siguientes impuestos aplicados en los Estados participantes:
i) el impuesto sobre el valor añadido,
ii) los impuestos especiales que gravan el alcohol y las bebidas alcohólicas, las labores del tabaco y los hidrocarburos,
iii) los impuestos sobre la renta y sobre el patrimonio, según las definiciones del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 77/799/CEE del Consejo, de 19 de diciembre de 1977, relativa a la asistencia mutua entre las autoridades competentes de los Estados miembros en el ámbito de los impuestos directos(8),
iv) los impuestos sobre las primas de seguros, definidos en el artículo 3 de la Directiva 76/308/CEE del Consejo, de 15 de mayo de 1976, sobre la asistencia mutua en materia de cobro de los créditos correspondientes a determinadas exacciones, derechos, impuestos y otras medidas(9);
b) administración: los poderes públicos en los Estados participantes responsables de la administración fiscal;
c) Estados participantes: los Estados miembros y los países contemplados en el artículo 4 que participen efectivamente en el programa;
d) funcionario: un funcionario de la administración;
e) intercambio: toda visita de trabajo de un funcionario de una administración a otro Estado participante y organizada conforme al programa;
f) control multilateral: un control coordinado de las obligaciones fiscales de uno o más sujetos pasivos, organizado por varios Estados participantes, con un interés común o complementario.
Artículo 3
Objetivos
1. El objetivo global del programa será mejorar el funcionamiento apropiado de los sistemas impositivos en el mercado interior aumentando la cooperación entre los Estados participantes, sus administraciones y funcionarios.
2. Los objetivos específicos del programa serán los siguientes:
a) para el impuesto sobre el valor añadido y los impuestos especiales:
i) hacer posible que los funcionarios consigan un elevado nivel común de comprensión del Derecho comunitario y de su aplicación en los Estados miembros,
ii) garantizar una cooperación eficaz, amplia y efectiva entre los Estados miembros,
iii) garantizar la continua mejora de los procedimientos administrativos a fin de tener en cuenta las necesidades de la administración y de los contribuyentes mediante el desarrollo y la difusión de buenas prácticas administrativas;
b) para los impuestos directos:
proporcionar apoyo al intercambio de información en el ámbito de la asistencia mutua y aumentar el conocimiento de la legislación comunitaria vigente en materia de impuestos directos;
c) para los impuestos sobre las primas de seguros:
mejorar la cooperación entre los Estados miembros velando por una mejor aplicación de las normas existentes;
d) para los países candidatos:
cubrir las necesidades especiales de los países candidatos a la adhesión para que adopten las medidas necesarias para la misma en el ámbito de la legislación fiscal y de la capacidad administrativa.
3. El plan de acción del programa se establecerá anualmente de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 14.
Artículo 4
Participación de los países candidatos
El programa estará abierto a la participación de:
a) los países asociados de Europa Central y Oriental de conformidad con las condiciones establecidas en los Acuerdos europeos, en los protocolos adicionales y en las decisiones de los respectivos Consejos de asociación;
b) Chipre, Malta y Turquía, sobre la base de los acuerdos bilaterales celebrados al respecto con estos países.
CAPÍTULO II
ACTIVIDADES DEL PROGRAMA
Artículo 5
Sistemas de comunicaciones e intercambio de información
1. La Comisión y los Estados participantes velarán por la operatividad de los siguientes sistemas de comunicaciones y de intercambio de información en la medida en que sea necesario utilizarlos en cumplimiento de la legislación comunitaria:
a) la red común de comunicación/interfaz común de sistemas (CCN/CSI) en el grado necesario para apoyar el funcionamiento de los otros sistemas contemplados en este apartado;
b) el sistema de intercambio de información sobre el IVA (VIES) y sus sistemas de mensajería;
c) el sistema de verificación de circulación de mercancías sujetas a impuestos especiales;
d) el sistema de alerta temprana en relación con los impuestos especiales;
e) el sistema de tablas de impuestos especiales;
f) cualquier otro nuevo sistema de comunicación e intercambio de información designado de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 14, cuando la legislación comunitaria exija su implantación.
2. Los elementos comunitarios de los sistemas de comunicación e intercambio de información serán el soporte físico, los soportes lógicos y las conexiones de red, que serán comunes a todos los Estados participantes para garantizar la interconexión y la interoperabilidad de los sistemas, tanto si están instalados en los locales de la Comisión (o del subcontratista que ésta designe) como en los locales de los Estados participantes (o del subcontratista que éstos designen). La Comisión celebrará los contratos necesarios en nombre de la Comunidad para garantizar la operatividad de estos elementos.
3. Los elementos no comunitarios de los sistemas de comunicación e intercambio de información serán las bases de datos nacionales que formen parte de dichos sistemas, las conexiones de red entre los elementos comunitarios y no comunitarios y los soportes lógicos y físicos que cada Estado participante considere apropiados para la plena explotación de dichos sistemas en el conjunto de su administración. Los Estados participantes se asegurarán de que los elementos no comunitarios se mantengan operativos y garantizarán la interoperabilidad de estos elementos con los comunitarios.
4. La Comisión coordinará, en cooperación con los Estados participantes, los aspectos del establecimiento y funcionamiento de los elementos comunitarios y no comunitarios de los sistemas y de la infraestructura mencionados en el apartado 1.
Artículo 6
Controles multilaterales
Los Estados participantes elegirán, de entre los controles multilaterales organizados por ellos, aquéllos cuyos costes deban ser sufragados por la Comunidad de conformidad con el artículo 11. Dichos controles deberán incluir en todo caso el control de las obligaciones fiscales referentes al impuesto sobre el valor añadido y/o a los impuestos especiales.
Los Estados participantes enviarán anualmente a la Comisión informes y evaluaciones referentes a esos controles.
Artículo 7
Seminarios
La Comisión y los Estados participantes organizarán seminarios conjuntos en los que participarán funcionarios de las administraciones, representantes de la Comisión y, si fuera necesario, otros expertos.
Artículo 8
Intercambios de funcionarios
1. La Comisión y los Estados participantes organizarán intercambios de funcionarios. La duración de los intercambios no podrá exceder de un mes. Cada intercambio se centrará en un determinado ámbito de actividad profesional y los funcionarios y las administraciones afectados deberán haberlo preparado suficientemente y evaluarlo posteriormente. La administración de acogida, siempre que exponga los motivos para ello, podrá limitar el número de participantes en el intercambio si el volumen de solicitudes recibidas impide su preparación y desarrollo adecuado.
2. Los Estados participantes adoptarán las medidas necesarias para permitir que los funcionarios participantes en los intercambios desempeñen un papel efectivo en las actividades de la administración de acogida. Con este fin se autorizará a dichos funcionarios a llevar a cabo las tareas relativas a las obligaciones que la administración de acogida les confíe de conformidad con su ordenamiento jurídico.
3. Durante el intercambio, la responsabilidad civil del funcionario en el ejercicio de sus funciones estará sujeta al mismo régimen que la de los funcionarios de la administración de acogida. Los funcionarios participantes en un intercambio estarán sujetos a las mismas normas de secreto profesional que los funcionarios nacionales.
4. Los Estados participantes podrán restringir el alcance de estos intercambios a los funcionarios encargados del impuesto sobre el valor añadido e impuestos especiales.
Artículo 9
Actividades de formación
1. Los Estados participantes, en cooperación con la Comisión y a fin de fomentar la cooperación estructurada entre los organismos nacionales de formación y los funcionarios encargados de la formación en materia de fiscalidad en las administraciones:
a) desarrollarán los programas de formación existentes y, en caso necesario, elaborarán nuevos programas para proporcionar a los funcionarios un tronco común de formación que les permita adquirir las cualificaciones y conocimientos profesionales comunes necesarios;
b) en su caso, darán acceso a los funcionarios de todos los Estados participantes a los cursos de formación en materia fiscal que cada Estado participante proporcione a sus propios funcionarios;
c) desarrollarán los instrumentos comunes necesarios para la formación en materia fiscal.
2. Los Estados participantes velarán también por que sus funcionarios reciban la formación inicial y permanente necesaria para adquirir las cualificaciones y los conocimientos profesionales comunes correspondientes a los programas de formación comunes, así como la formación lingüística necesaria para que dichos funcionarios puedan alcanzar un nivel suficiente de conocimientos lingüísticos.
CAPÍTULO III
DISPOSICIONES FINANCIERAS
Artículo 10
Dotación financiera
La dotación financiera para la ejecución del programa para el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 31 de diciembre de 2007 será de 44 millones de euros. La autoridad presupuestaria autorizará los créditos anuales ajustándose a las perspectivas financieras.
Artículo 11
Gastos
1. Los gastos necesarios para la aplicación del programa serán compartidos por la Comunidad y los Estados participantes, según lo establecido en los apartados 2, 3, 4 y 5.
2. La Comunidad sufragará los siguientes gastos:
a) el coste del desarrollo, compra, instalación, mantenimiento y funcionamiento corriente de los elementos comunitarios de los sistemas de comunicaciones e intercambio de información descritos en el artículo 5;
b) el coste de los gastos de viaje y estancia relacionados con los controles multilaterales, seminarios, intercambios de funcionarios y actividades de formación;
c) el coste relativo a la organización de seminarios y al desarrollo de instrumentos de formación;
d) el coste de los estudios de evaluación realizados por terceros sobre la repercusión del programa, manteniendo la debida confidencialidad de los datos;
e) el coste de las otras actividades a que se refiere la letra f) del apartado 2 del artículo 1.
3. La Comisión, de conformidad con el Reglamento (CE, Euratom) n° 1605/2002 del Consejo, de 25 de junio de 2002, por el que se aprueba el Reglamento Financiero aplicable al presupuesto general de las Comunidades Europeas(10), determinará las normas relativas al pago de los gastos y las comunicará a los Estados participantes.
4. La Comisión adoptará las medidas necesarias para la gestión presupuestaria del programa de acuerdo con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 14.
5. Los Estados participantes sufragarán los siguientes gastos:
a) el coste del desarrollo, compra, instalación, mantenimiento y funcionamiento corriente de los elementos no comunitarios de los sistemas de comunicaciones e intercambio de información descritos en el artículo 5;
b) los gastos relativos a la formación inicial y permanente, incluida la formación lingüística, de sus funcionarios.
Artículo 12
Control financiero
Las decisiones de financiación comunitaria, así como cualquier acuerdo o contrato que resulte de la presente Decisión, estarán sujetos al control financiero de conformidad con la normativa comunitaria de control financiero y presupuestario.
CAPÍTULO IV
OTRAS DISPOSICIONES
Artículo 13
Aplicación
Las medidas necesarias para la aplicación de la letra f) del apartado 2 del artículo 1, del apartado 3 del artículo 3, de la letra f) del apartado 1 del artículo 5 y del apartado 4 del artículo 11 se adoptarán de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 14.
Artículo 14
Procedimiento del Comité
1. La Comisión estará asistida por un Comité que se llamará "Comité Fiscalis".
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado serán de aplicación los artículos 4 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
El plazo contemplado en el apartado 3 del artículo 4 de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en tres meses.
3. El Comité aprobará su reglamento interno.
Artículo 15
Seguimiento y evaluación
1. La Comisión presentará cada año al Comité contemplado en el apartado 1 del artículo 14 un informe de seguimiento que incluirá, para el conjunto del programa, la situación de las actividades en términos de realizaciones y resultados en relación con el plan de acción anual. Dicho informe se transmitirá también al Parlamento Europeo.
Las administraciones transmitirán a la Comisión todos los datos necesarios para que los informes de seguimiento puedan elaborarse de la manera más eficaz.
2. El programa será objeto de una evaluación intermedia y de una evaluación final, efectuadas bajo la responsabilidad de la Comisión sobre la base de los informes de seguimiento y los informes de los Estados participantes. La eficacia y la eficiencia del programa se evaluarán con relación a los objetivos enunciados en el artículo 3. Las evaluaciones se efectuarán utilizando los informes contemplados en el apartado 3, como sigue:
- la evaluación intermedia examinará los primeros resultados y las repercusiones de las actividades del programa. Apreciará también la utilización de los créditos, así como el grado del seguimiento y de la ejecución,
- la evaluación final evaluará la eficacia y la eficiencia de las actividades del programa.
3. Los Estados participantes transmitirán a la Comisión:
a) a más tardar el 31 de marzo de 2005, un informe de evaluación intermedia de la eficacia y la eficiencia del programa;
b) a más tardar el 31 de marzo de 2008, un informe de evaluación final sobre la eficacia y la eficiencia del programa.
4. La Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo:
a) a más tardar el 30 de junio de 2005, un informe de evaluación intermedia de la eficacia y la eficiencia del programa, así como una comunicación sobre la oportunidad de continuar el programa, acompañada, cuando proceda, de la correspondiente propuesta;
b) a más tardar el 30 de junio de 2008, un informe de evaluación final sobre la eficacia y la eficiencia del programa.
Los informes citados en las letras a) y b) se remitirán asimismo, a título informativo, al Comité Económico y Social y al Comité de las Regiones.
5. Los informes de evaluación citados en el apartado 4 se realizarán fundamentalmente sobre la base de los informes citados en el apartado 3 y de los informes de seguimiento mencionados en el apartado 1.
Artículo 16
Entrada en vigor
La presente Decisión entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
La presente Decisión se aplicará a partir del 1 de enero de 2003.
Artículo 17
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 3 de diciembre de 2002.