РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 август 2008 година
за създаване на съвещателна структура от научни комитети и експерти в областта на безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда и за отмяна на Решение 2004/210/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
(2008/721/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 152 и 153 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2004/210/ЕО на Комисията (1), изменено с Решение 2007/263/ЕО на Комисията (2), бяха създадени три научни комитета: Научният комитет по потребителските продукти (НКПП), Научният комитет по рисковете за здравето и околната среда (НКРЗОС) и Научният комитет по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове (НКВИНЗР).
(2)
Някои от задачите на НКРЗОС бяха прехвърлени на Европейската агенция по химикалите (ECHA), създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3), и поради това сферите на компетентност на комитета следва да бъдат преразгледани.
(3)
Опитът, натрупан при работата на трите научни комитета, показва необходимост от въвеждане на изменения и подобрения в структурата и работните процедури на комитетите.
(4)
Мандатите на членовете на трите научни комитета, създадени с Решение 2004/210/ЕО на Комисията, бяха удължени с Решение 2007/708/ЕО на Комисията (4) и изтичат на 31 декември 2008 г. Членовете на тези комитети остават на поста си, докато бъдат заместени или преназначени.
(5)
Поради това, както и с оглед на по-голяма яснота е необходимо Решение 2004/210/ЕО да бъде заменено с ново решение.
(6)
Обоснованите и навременни научни съвети са основно изискване за предложенията, решенията и политиката на Комисията, свързани с безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда. Във връзка с това е налице необходимост от гъвкава съвещателна структура, за да се осигури по-лесен достъп до висококачествена научна експертиза в широк набор от области.
(7)
Научните съвети по въпроси, свързани с безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда, следва да бъдат основани на принципите за съвършенство, независимост, безпристрастност и прозрачност, така както са разработени в Съобщението на Комисията „Събиране и използване на експертни оценки от Комисията: принципи и насоки. По-качествени знания за по-добри политики“ (5), и трябва да бъдат организирани в съответствие с най-добрите практически принципи за оценка на риска.
(8)
От съществено значение е научните комитети да използват по най-добрия начин научните експертни оценки в Европейския съюз, а и извън него, ако даден специфичен въпрос наложи това. В тази връзка е целесъобразно да се създаде група от научни съветници, които да покриват адекватно сферите на компетентност на комитетите.
(9)
Реорганизацията на съвещателната структура трябва да предложи по-голяма гъвкавост, която да ѝ позволява да съветва Комисията по въпроси, които попадат под установените сфери на компетентност, както и по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове и въпроси, които не са в рамките на компетентността на други органи на Комисията за оценка на риска. Тя трябва освен това да е в състояние да дава бързи съвети, когато това е необходимо, да осигурява пълна прозрачност и висока степен на съгласуваност и да гарантира сътрудничеството с останалите органи на Общността и със съответните научни организации.
(10)
Твърде вероятно е необходимостта от независими научни съвети както в установени, така и в нови области, за които носи отговорност Общността, попадащи в компетентността на научните комитети, да продължи да нараства. Следователно в научната съвещателна структура за оценка на риска е необходимо да бъдат внесени подобрения както в състава, така и в ефективността на работните практики.
(11)
Сред задачите на множеството създадени органи на Общността е провеждането на оценка на риска в различни области. Налице е необходимост от осигуряване на съгласуваност и насърчаване на сътрудничеството между научните комитети и тези органи. Научните комитети трябва да повишат ефикасността си и с помощта на адекватна обмяна на информация и експертни становища и посредством сътрудничество с други научни органи и организации на национално и международно равнище.
(12)
Работните практики на научните комитети следва да бъдат подобрени, като към вътрешната работа бъдат добавени дейности, като организирането на научни срещи и семинари и създаването на мрежи.
(13)
Важно е да се гарантира, че чрез установяването на адекватни процедури за провеждане на диалог със заинтересованите страни работата на научните комитети е открита и прозрачна, като в същото време се съхрани пълната им независимост.
(14)
Поставените с настоящото решение цели за откритост и прозрачност следва да бъдат постигнати посредством спазването на всички изисквания, заложени в законодателството на Общността по отношение на защитата на личните данни и обществения достъп до документи, в това число и запазването на търговската тайна,
РЕШИ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Съвещателната структура и нейните сфери на компетентност
1. Създава се съвещателна структура за научна оценка на риска в областите на безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда. Тази структура включва:
а)
Научния комитет по безопасност на потребителите (наричан по-долу „НКБП“);
б)
Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (наричан по-долу „НКРЗОС“);
в)
Научния комитет по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове (наричан по-долу „НКВИНЗР“);
г)
група от научни съветници в областта на оценката на риска (наричана по-долу „групата“), които ще подпомагат работата на научните комитети съгласно съответните разпоредби на настоящото решение.
2. Сферите на компетентност на съвещателната структура се определят в приложение I, без да се засягат компетенциите, предоставени от общностното законодателство на други органи на Общността, които извършват оценка на риска, по-специално Европейския орган за безопасност на храните, Европейската агенция по лекарствата, Европейската агенция по химикалите и Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията.
Член 2
Мисия
1. Комисията изисква научно становище от научните комитети в случаите, определени от правото на Общността.
2. Комисията може да изиска становище и от комитетите по въпроси:
а)
които са от особено значение за безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда; и
б)
които не непопадат в рамките на компетентност на други органи на Общността.
3. В случай на спешна необходимост Комисията може също така да поиска от научните комитети бърз съвет относно научните познания, с които те разполагат във връзка с конкретен риск.
4. Комисията може да прикани даден научен комитет да установи изследователските нужди и да направи оценка на изследователските резултати във връзка с тематичните области, които попадат в неговата компетентност.
5. По искане на Комисията или по тяхна собствена инициатива, съгласувана с Комисията, научните комитети могат да вземат решение за организиране на тематични семинари с цел преглед на данните и научните познания във връзка с определени рискове или по по-общи въпроси, свързани с оценката на риска. По искане на Комисията те изготвят доклади, изявления за обявяване на позиция или заключения от тези семинари.
На тези семинари могат да присъстват, наред с членове на комитетите, научни съветници от групата и външни експерти, в това число и експерти от общностни, национални или международни органи, които се занимават с подобна дейност, както е уместно.
Тези семинари се организират от секретариата на научните комитети. Секретариатът определя и осигурява, при необходимост, разпространението на докладите, изявленията за обявяване на позиция или заключенията от тези семинари.
6. Комисията може да покани научните комитети да участват в тематични мрежи с останалите органи на Общността или научни организации, за да следят и допринасят за развитието на научните познания във връзка с оценката на риска в сферите на компетентност, посочени в приложение I.
7. Научните комитети привличат вниманието на Комисията към даден специфичен или възникващ проблем, който попада в рамките на тяхната компетентност, който те смятат, че би могъл да създаде фактически или потенциален риск за безопасността на потребителите, общественото здраве или околната среда, като приемат и представят на Комисията меморандуми или изявления за обявяване на тяхната позиция. Комисията може да реши да публикува тези меморандуми и изявления и определя действията, които трябва да се предприемат, включително искане за научно становище по въпроса, ако това бъде необходимо.
ГЛАВА 2
СЪСТАВ НА НАУЧНИТЕ КОМИТЕТИ И НА ГРУПАТА
Член 3
Назначаване на членовете на научните комитети
1. Всеки един от НКБП, НКРЗОС и НКВИНЗР се състои от максимум 17 членове и може, по своя собствена инициатива, да приобщи към работата си максимум 5 научни съветници от групата, които да подпомагат работата на комитета по конкретни въпроси или дисциплини.
2. Членовете на научните комитети се назначават от Комисията въз основа на квалификацията им и в съответствие с географско разпределение, което отразява разнообразните научни проблеми и подходи, по-специално в Европа. Комисията определя броя на членовете на всеки комитет в съответствие с присъщите нужди.
Членовете на всеки научен комитет са експерти в една или повече от сферите на компетентност на съответния комитет и заедно покриват възможно най-широк кръг от дисциплини.
3. Комисията назначава членовете на научните комитети от списък с подходящи кандидати, съставен след публикуването на покана за изразяване на интерес в Официален вестник на Европейския съюз и на уебсайта на Комисията.
4. Никой член на научен комитет не може да бъде назначен в повече от един от комитетите, предвидени в член 1, параграф 1.
Член 4
Създаване на групата
1. Групата се състои от научни съветници, които са експерти в една или повече от сферите на компетентност, посочени в приложение I, или в свързани с тях сфери, и заедно покриват възможно най-широк кръг от дисциплини.
2. Комисията назначава научните съветници в групата от списък с подходящи кандидати, съставен след публикуването на покана за изразяване на интерес в Официален вестник на Европейския съюз и на уебсайта на Комисията.
3. Решение за броя на научните съветници от групата във всеки един момент се взема от Комисията въз основа на нейните потребности от научен съвет.
Член 5
Мандат
1. Членовете на научните комитети се назначават за срок три години и не могат да работят повече от три последователни мандата в един и същ комитет. Те остават на поста си, докато бъдат заменени или преназначени.
За да се осигури приемственост при предоставянето на експертна оценка, Комисията може, при изключителни обстоятелства, да удължи мандата на членовете на даден научен комитет за период не повече от 18 месеца.
Членове, които са завършват три последователни мандата в даден научен комитет, могат да бъдат избирани за членове на друг научен комитет.
2. Когато даден член не отговаря на критериите за участие, определени в процедурния правилник, посочен в член 12, или желае да подаде оставка, Комисията може да прекрати членството му и да назначи негов заместник от групата.
3. Научните съветници в групата се назначават за период пет години и техният мандат може да бъде подновяван.
ГЛАВА 3
ФУНКЦИОНИРАНЕ НА СЪВЕЩАТЕЛНАТА СТРУКТУРА
Член 6
Прибягване до помощта на групата
1. Всеки научен комитет може да реши да включи максимум петима научни съветници от групата в изготвянето на дадено научно становище. Тези асоциирани членове вземат участие в работата и обсъжданията по разглеждания въпрос и имат същите функции, отговорности и права като членовете на съответния комитет.
2. Освен това всеки научен комитет може да реши да покани други научни съветници от групата за изготвянето на дадено научно становище. Тези съветници вземат участие в работата по разглеждания въпрос, но техните функции и отговорности са ограничени до изготвяне на становището.
3. Научните комитети могат също така да канят научни съветници от групата да им оказват съдействие за предоставянето на бърз съвет, поискан от Комисията в съответствие с член 2, параграф 3, или да вземат участие в тематичните семинари, посочени в член 2, параграф 5.
4. Комисията може да кани научни съветници от групата да вземат участие в научни срещи или да предоставят на службите на Комисията ad hoc информация по конкретни въпроси.
Член 7
Работни групи
1. Научните комитети могат да създават специфични работни групи, чиято работа се състои в подготовка и съставяне на техните научни становища. По-специално тези работни групи се учредяват, когато е налице необходимост от външно експертно мнение по определен въпрос.
2. Съгласувано с Комисията научните комитети могат да канят асоциирани членове, други научни съветници от групата, специализирани външни експерти, както и експерти от други органи на Общността, за които те смятат, че притежават съответните научни знания и квалификация, да допринесат към тяхната работа.
3. Работните групи се председателстват от член на научния комитет, който ги е свикал, и му докладват. Те могат да избират докладчик помежду си. За особено сложни въпроси от мултидисциплинарно естество може да бъде определен повече от един докладчик.
4. Когато даден въпрос е общ за повече от един научен комитет, се съставя обща работна група, която включва членове на съответните комитети, както и асоциирани членове, научни съветници от групата и външни експерти, според нуждите.
Член 8
Участие на стажанти
Със съгласието на Комисията и в съответствие с процедурния правилник, посочен в член 12, научните комитети могат да допускат присъствието на стажанти на техните заседания; това се прави с цел изграждането на капацитет в областта на оценка на риска.
Член 9
Специални изисквания
1. Комисията може да изиска приемането на научно становище от научен комитет в рамките на определен срок.
2. Комисията може да изиска приемането на съвместно становище по въпроси, които не попадат в сферите на компетентност само на един научен комитет или които е необходимо да бъдат разгледани от повече от един комитет. Вследствие на искане за становище, отправено от страна на Комисията, научните комитети могат да приемат и съвместно становище, по инициатива на групата за координация между отделните комитети, посочена в член 11.
3. В искането си за научно становище Комисията може да посочи консултациите, изслушванията или сътрудничеството с други научни органи, които тя смята за необходими за изготвяне на становището. Даден комитет може, със съгласието на Комисията, също да проведе консултации и изслушвания, ако се смята, че това е необходимо за формулирането на становище.
4. Даден научен комитет може да изиска допълнителна информация от заинтересованите страни с оглед формулирането на научно становище. Даден научен комитет може да определи краен срок за представяне на исканата от него информация. В подобен случай научният комитет може да реши да преустанови работата си по съответното научно становище. Ако исканата информация не е била представена в рамките на крайния срок, комитетът може да приеме становището си въз основа на наличната информация.
Член 10
Избиране на председатели и заместник-председатели
1. Всеки научен комитет избира председател и двама заместник-председатели измежду своите членове. Изборът се провежда чрез гласуване с обикновено мнозинство от членовете на комитета. Мандатът на председателя и заместник-председателите е три години и може да бъде подновяван.
2. Процедурата по избиране на председател и заместник-председатели на научните комитети се определя в процедурния правилник, посочен в член 12.
Член 11
Координация на научните комитети
Групата за координация между отделните комитети, съставена от председателите и заместник-председателите на научните комитети, осигурява координацията на трите научни комитета в съответствие с процедурния правилник, посочен в член 12.
Член 12
Процедурен правилник
1. По предложение на Комисията и с нейно съгласие научните комитети приемат общ процедурен правилник.
2. Процедурният правилник гарантира, че научните комитети изпълняват своите задачи в съответствие с принципите за съвършенство, независимост и прозрачност, като същевременно отчитат законовите искания за търговска тайна и принципите за оценка на риска, които могат да бъдат установени от Комисията в светлината на опита и на политиката ѝ в тази област.
3. Процедурният правилник обхваща, по-специално, въпросите, изброени в приложение II.
Член 13
Правила за гласуване
1. Научните комитети приемат своите становища, бързи съвети, меморандуми и/или изявления за обявяване на тяхната позиция с мнозинство от общия брой членове на съответния комитет и броя на асоциираните членове.
2. По всички останали въпроси всеки научен комитет решава с мнозинство от членовете си.
3. Членовете на комитета, които са подали оставка или чието членство е приключило в съответствие с член 5, параграф 2, не се вземат предвид при изчисляването на мнозинството за целите на прилагане на параграфи 1 и 2.
Член 14
Различие в становищата, координация и сътрудничество с други общностни, национални или международни органи
1. Научните комитети подпомагат работата на Комисията и допринасят за ранното определяне на:
а)
нуждите и възможностите за координация на работата и за сътрудничество;
б)
действителните или потенциалните различия на техните научни становища с тези на други компетентни общностни, национални или международни органи със сходни задачи по общи или конкретни въпроси, свързани с оценката на риска.
Те подпомагат Комисията в действията ѝ по избягване, разрешаване или изясняване на различните становища, както и по установяване и поддържане на отношения на сътрудничество с тези органи.
2. Комисията може да поеме инициативата да поиска и организира провеждането на съвместната работа на научните комитети с общностните, националните или международните органи, които изпълняват сходни задачи. По-специално тя може да поиска от научните комитети да изготвят с други органи на Общността съвместни становища, със съгласието на тези органи.
3. В случай че се установи съществено различие по научни въпроси и въпросният орган е орган на Общността, съответният научен комитет, по искане на Комисията, си сътрудничи с въпросния орган с оглед разрешаване на различието или представяне на Комисията на общ документ, в който се изясняват спорните научни въпроси и се посочват съответните съмнения в данните. Този документ се оповестява публично.
ГЛАВА 4
ПРИНЦИПИ
Член 15
Независимост
1. Членовете на научните комитети, асоциираните членове, останалите научни съветници от групата и външните експерти се назначават лично. Те не делегират отговорностите си на други лица.
2. Членовете на научните комитети, научните съветници от групата и външните експерти, които участват в работните групи, се ангажират да действат независимо от всякакво външно влияние.
За тази цел те представят декларация, с която поемат ангажимент да работят в името на обществения интерес, както и декларация за конфликт на интереси, в която се посочва наличието или липсата на пряк или косвен интерес, за който би могло да се смята, че е в ущърб на тяхната независимост.
Тези декларации се представят в писмена форма. Членовете на научните комитети и научните съветници от групата подават годишни декларации.
3. На всяко едно заседание членовете на научните комитети, асоциираните членове, останалите научни съветници и външните експерти, които участват в работните групи, заявяват всеки конкретен интерес, за който би могло да се смята, че е в ущърб на тяхната независимост по отношение на въпросите от дневния ред.
Член 16
Прозрачност
1. Научните комитети изпълняват дейността си при висока степен на прозрачност. По-специално Комисията публикува своевременно на уебсайта си:
а)
исканията за становища, отправени към научните комитети;
б)
дневния ред и протоколите от събранията на научните комитети, групата за координация между отделните комитети и работните групи;
в)
научните становища и бързите съвети, приемани от научните комитети, включително и становищата, получили малцинство от гласовете, и имената на участниците в работните групи, които са допринесли за изготвянето на съответното становище; становищата, получили малцинство от гласовете, се придружават от имената на съответните членове или съветници;
г)
общия процедурен правилник на научните комитети;
д)
имената на членовете на научните комитети, както и на научните съветници от групата, заедно с кратка автобиография на всеки член или съветник;
е)
декларациите за конфликт на интереси на членовете на научните комитети, научните съветници от групата и външните експерти, които са участвали в научна група.
2. Правилата за прозрачност, посочени в параграф 1, се прилагат в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6) и на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (7), и по-специално относно търговската тайна.
Член 17
Поверителност
Членовете на научните комитети, научните съветници, външните експерти и стажантите не разкриват информация, придобита по време на работата на научните комитети, тематичните семинари, работните групи или по време на друга дейност, свързана с прилагането на настоящото решение, когато са били информирани, че тя е поверителна.
ГЛАВА 5
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Секретариат на научните комитети на Комисията
1. Научните комитети и техните работни групи, групата за координация между отделните комитети, както и останалите срещи, семинари или събития, свързани с прилагането на настоящото решение, се свикват от Комисията.
2. Комисията осигурява научния и административния секретариат на научните комитети и техните работни групи, както и на всички свързани с прилагането на настоящото решение дейности.
3. Секретариатът е отговорен за предоставянето на научното и административното съдействие, необходими за улесняване на ефективното функциониране на научните комитети, за съблюдаване на съответствието с процедурния правилник, особено по отношение на изискванията за съвършенство, независимост и прозрачност, за осигуряване оповестяването на дейностите на комитетите и за гарантиране на адекватен диалог със заинтересованите страни, в това число организиране на изслушвания по въпроси, свързани с дейностите на комитетите, и публикуване на становища и други документи, които са достъпни за обществеността. Освен това секретариатът подпомага работата на комитетите, организира и провежда качествен контрол на становищата, както е предвидено в процедурния правилник, от гледна точка на тяхната изчерпателност, последователност, яснота и съответствие с изискванията и с редакционните стандарти.
4. Секретариатът осигурява научно-техническата координация на дейностите на научните комитети и когато е целесъобразно - координацията на действията им с тези на други общностни, национални и международни органи, както и прилагането на процедурата за диалог със заинтересованите страни, установена в процедурния правилник, и оповестяването на дейностите на комитетите.
Член 19
Възстановяване на разходите и обезщетения
Членовете на научните комитети, научните съветници от групата и външните експерти имат право на обезщетения за своето участие в заседанията на комитетите, тематичните семинари, работните групи и други срещи и събития, организирани от Комисията, и за изпълнение на функцията на докладчик по специфичен въпрос, както е предвидено в приложение III.
Пътните и дневните разноски се възстановяват от Комисията.
Член 20
Заменяне на научните комитети
Научните комитети, които са учредени по силата на член 1, параграф 1 от настоящото решение, заменят съществуващите научни комитети, учредени с Решение 2004/210/ЕО, както следва:
а)
Научният комитет по безопасност на потребителите заменя Научния комитет по потребителските продукти;
б)
Научният комитет по рисковете за здравето и околната среда заменя комитета със същото име;
в)
Научният комитет по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове заменя научния комитет със същото име.
Член 21
Отмяна
1. Решение 2004/210/ЕО се отменя.
Въпреки това трите комитета, които са учредени с посоченото решение, ще продължат да действат, докато научните комитети, учредени с настоящото решение, започнат да упражняват дейността си.
2. Позоваванията на отмененото решение се разбират като позовавания на настоящото решение; позоваванията на комитетите, които са учредени с отмененото решение, се разбират като позовавания на комитетите, които са учредени с настоящото решение.
Съставено в Брюксел на 5 август 2008 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 5 de agosto de 2008
por la que se crea una estructura consultiva de Comités científicos y expertos en el ámbito de la seguridad de los consumidores, la salud pública y el medio ambiente y se deroga la Decisión 2004/210/CE
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2008/721/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, sus artículos 152 y 153,
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante la Decisión 2004/210/CE de la Comisión (1), modificada por la Decisión 2007/263/CE de la Comisión (2), se establecieron tres Comités científicos: el Comité Científico de los Productos de Consumo (CCPC), el Comité Científico de los Riesgos Sanitarios y Medioambientales (CCRSM) y el Comité Científico de los Riesgos Sanitarios Emergentes y Recientemente Identificados (CCRSERI).
(2)
Algunas de las tareas del CCRSM se transfirieron a la Agencia Europea de Sustancias y Preparados Químicos (ECHA), creada mediante el Reglamento (CE) no 1907/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo (3), y, por consiguiente, deben revisarse los ámbitos de competencia de dicho Comité.
(3)
La experiencia obtenida con el funcionamiento de estos tres Comités muestra la necesidad de introducir modificaciones y mejoras en la estructura y los procedimientos de trabajo de los Comités.
(4)
El mandato de los miembros de los tres Comités científicos establecidos por la Decisión 2004/210/CE fue prorrogado mediante la Decisión 2007/708/CE de la Comisión (4), y finaliza el 31 de diciembre de 2008. Los miembros de estos Comités continuarán en ejercicio hasta su sustitución o la renovación de sus nombramientos.
(5)
Por consiguiente, y en aras de la claridad, es preciso sustituir la Decisión 2004/210/CE por una nueva Decisión.
(6)
La posibilidad de disponer en su debido momento de asesoramiento científico de calidad constituye un requisito esencial para las propuestas, las decisiones y la política de la Comisión relacionadas con la seguridad de los consumidores, la salud pública y el medio ambiente. A este respecto, se precisa una estructura consultiva flexible con el fin de garantizar un acceso más fácil a experiencia científica muy cualificada en una amplia gama de ámbitos.
(7)
El asesoramiento científico sobre cuestiones relativas a la seguridad de los consumidores, la salud pública y el medio ambiente debe basarse en los principios de excelencia, independencia e imparcialidad y transparencia, tal y como fueron desarrollados en la Comunicación de la Comisión «Obtención y utilización de asesoramiento por la Comisión: principios y directrices. Fortalecimiento de la base de conocimientos para mejorar las políticas» (5), y debe organizarse de conformidad con los principios de las mejores prácticas de la evaluación del riesgo.
(8)
Es esencial que los Comités científicos puedan hacer el mejor uso posible de la experiencia científica de la Unión Europea y fuera de ella, siempre que su contribución sea necesaria para una cuestión específica. Con este fin, debe crearse un grupo de consejeros científicos que cubra adecuadamente los ámbitos de competencia de los Comités.
(9)
La reorganización de la estructura consultiva debe proporcionar una mayor flexibilidad que le permita asesorar a la Comisión sobre asuntos que entren dentro de los ámbitos de competencia establecidos así como sobre riesgos para la salud emergentes o que acaben de identificarse, y asuntos que no entren dentro de las competencias de otros organismos comunitarios de evaluación del riesgo, y debe ser capaz de proporcionar un asesoramiento rápido cuando sea necesario, garantizar la plena transparencia así como un elevado nivel de coherencia y colaboración con otros organismos comunitarios y organizaciones científicas pertinentes.
(10)
Se considera probable que siga incrementándose la necesidad de asesoramiento científico independiente tanto en los ámbitos tradicionales de responsabilidad de la Comunidad como en los nuevos, que entren dentro de las competencias de los Comités científicos. Por consiguiente, debe reforzarse la estructura de asesoramiento científico sobre la evaluación del riesgo, tanto con respecto a su composición como mediante prácticas de trabajo más eficaces.
(11)
Se han creado varios organismos comunitarios entre cuyas tareas se encuentra la evaluación del riesgo en diferentes ámbitos. Es necesario garantizar la coherencia y promover la coordinación entre los Comités científicos y estos organismos. Asimismo, los Comités científicos deben reforzar su eficacia mediante los intercambios de información y experiencia apropiados y la colaboración con otros órganos y organismos científicos a nivel internacional.
(12)
Deben mejorarse las prácticas de trabajo de los Comités científicos incluyendo, además del trabajo interno, la organización de reuniones y talleres científicos y la creación de redes.
(13)
A la vez que se preserva su plena independencia, es importante garantizar la apertura y la transparencia del trabajo de los Comités científicos mediante el establecimiento de los procedimientos adecuados de diálogo con las partes interesadas.
(14)
Deben garantizarse la apertura y la transparencia que se desean obtener en la aplicación de la presente Decisión a la vez que se respetan plenamente los requisitos establecidos en la legislación comunitaria en relación con la protección de datos personales y el acceso del público a los documentos, incluida la protección de la confidencialidad comercial.
DECIDE:
CAPÍTULO 1
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
La estructura consultiva y sus ámbitos de competencia
1. Se crea una estructura consultiva sobre evaluación científica del riesgo en los ámbitos de la seguridad de los consumidores, la salud pública y el medio ambiente. Esta estructura incluye lo siguiente:
a)
el Comité Científico de Seguridad de los Consumidores (en lo sucesivo, «CCSC»);
b)
el Comité Científico de los Riesgos Sanitarios y Medioambientales (en lo sucesivo, «CCRSM»);
c)
el Comité Científico de los Riesgos Sanitarios Emergentes y Recientemente Identificados (en lo sucesivo, «CCRSERI»);
d)
un Grupo de Consejeros Científicos sobre Evaluación del Riesgo (en lo sucesivo, «el Grupo»), que apoyará las actividades de los Comités científicos de conformidad con las disposiciones pertinentes de la presente Decisión.
2. Los ámbitos de competencia de los Comités científicos se definen en el anexo I, sin perjuicio de las competencias conferidas por la legislación comunitaria a otros organismos comunitarios encargados de la evaluación del riesgo, como la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria, la Agencia Europea de Medicamentos, la Agencia Europea de Sustancias y Preparados Químicos y el Centro Europeo para la Prevención y el Control de las Enfermedades.
Artículo 2
Cometido
1. La Comisión solicitará un dictamen científico de los Comités científicos en los casos previstos por la legislación comunitaria.
2. Además, podrá solicitar un dictamen de los Comités en relación con cuestiones que:
a)
presenten un interés particular para la seguridad de los consumidores, la salud pública y el medio ambiente, y
b)
que no entren dentro del mandato de otros organismos comunitarios.
3. La Comisión también podrá solicitar a los Comités científicos, en caso de urgencia, que proporcionen un asesoramiento rápido sobre los conocimientos científicos del momento en relación con riesgos específicos.
4. La Comisión podrá pedir a un Comité científico que determine las necesidades de investigación y evalúe los resultados de investigaciones en relación con los ámbitos incluidos entre sus competencias.
5. A petición de la Comisión, o actuando por su propia iniciativa y de acuerdo con la Comisión, los Comités científicos podrán decidir la creación de talleres temáticos con el fin de reexaminar datos y conocimientos científicos sobre riesgos específicos o sobre cuestiones generales relativas a la evaluación del riesgo. A petición de la Comisión, redactarán informes, documentos de posición o conclusiones como resultado de estos talleres.
En estos talleres podrán participar, además de los miembros de los Comités, consejeros científicos del Grupo y expertos externos, incluidos expertos de la Comunidad, así como organismos nacionales o internacionales que efectúen tareas similares, según proceda.
Estos talleres serán organizados por la Secretaría de los Comités científicos. La Secretaría definirá y efectuará, cuando proceda, la difusión de los informes, documentos de posición o conclusiones que sean resultado de estos talleres.
6. La Comisión podrá pedir a los Comités científicos que formen parte de redes temáticas con otros órganos comunitarios u organizaciones científicas a fin de supervisar los conocimientos científicos sobre riesgos en los ámbitos de competencia definidos en el anexo I y contribuir a su desarrollo.
7. Los Comités científicos señalarán a la atención de la Comisión cualquier problema específico o emergente de su competencia que consideren que puede plantear un riesgo real o potencial para la seguridad de los consumidores, la salud pública o el medio ambiente, mediante la adopción de memorandos o tomas de posición y su envío a la Comisión. La Comisión podrá decidir la publicación de estos memorandos y tomas de posición y determinará las medidas que deban adoptarse incluida, en su caso, una solicitud de dictamen científico sobre la cuestión de que se trate.
CAPÍTULO 2
CONSTITUCIÓN DE LOS COMITÉS CIENTÍFICOS Y DEL GRUPO DE CONSEJEROS
Artículo 3
Designación de los miembros de los Comités científicos
1. Tanto el CCSC, el CCRSM como el CCRSERI estarán compuestos por un máximo de 17 miembros y podrán asociarse a ellos, por su propia iniciativa, hasta un máximo de cinco consejeros científicos del Grupo para que aporten su contribución al trabajo del Comité sobre cuestiones o disciplinas específicas.
2. La Comisión nombrará a los miembros de los Comités científicos de acuerdo con su experiencia y, en consecuencia, con una distribución geográfica que refleje la diversidad de los problemas y enfoques científicos, en particular en Europa. La Comisión determinará el número de miembros de cada Comité en función de las necesidades.
Los miembros de cada Comité científico serán expertos en uno o varios de los ámbitos de competencia de su Comité respectivo y abarcarán colectivamente la gama de disciplinas más amplia posible.
3. La Comisión designará a los miembros de los Comités científicos a partir de una lista de candidatos idóneos establecida tras la publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea y en el sitio web de la Comisión de una convocatoria de manifestaciones de interés.
4. Ningún miembro de un Comité científico podrá ser designado para formar parte de más de uno de los Comités a los que se hace referencia en el artículo 1, apartado 1.
Artículo 4
Establecimiento del Grupo de Consejeros
1. El Grupo estará formado por consejeros científicos que deben ser expertos en uno o más de los ámbitos de competencia definidos en el anexo 1 o en temas relacionados, que abarquen colectivamente la gama más amplia posible de disciplinas.
2. La Comisión designará a los consejeros científicos del Grupo a partir de una lista de candidatos idóneos establecida tras la publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea y en el sitio web de la Comisión de una convocatoria de manifestaciones de interés.
3. La Comisión decidirá el número de consejeros científicos del Grupo en cualquier momento a partir de sus necesidades de asesoramiento científico.
Artículo 5
Mandato
1. La duración del mandato de los miembros de los Comités científicos será de tres años. Los miembros no podrán ocupar su puesto durante más de tres mandatos consecutivos en el mismo Comité. Continuarán en ejercicio hasta su sustitución o la renovación de su mandato.
Para garantizar la continuidad de las competencias, en circunstancias excepcionales, la Comisión podrá prorrogar el mandato de los miembros de un Comité científico por un período que no sea superior a 18 meses.
Los miembros que hayan completado tres mandatos consecutivos en un Comité científico podrán ser elegidos miembros de otro Comité científico.
2. Cuando un miembro incumpla los criterios de participación que se establecerán en el reglamento interno mencionado en el artículo 12, o tenga la intención de dimitir, la Comisión podrá dar por terminado su mandato y designar un sustituto procedente del Grupo.
3. Los consejeros científicos serán designados para formar parte del Grupo por un período de cinco años y podrá renovarse su nombramiento.
CAPÍTULO 3
FUNCIONAMIENTO DE LA ESTRUCTURA CONSULTIVA
Artículo 6
Recurso al apoyo del Grupo
1. Cada Comité científico podrá decidir que se asocien hasta un máximo de cinco consejeros científicos del Grupo para la elaboración de un dictamen científico. Estos miembros asociados participarán en las actividades y deliberaciones relativas al tema examinado con las mismas funciones, responsabilidades y derechos que los miembros del Comité de que se trate.
2. Además, cada Comité científico podrá decidir que se invite a otros consejeros científicos del Grupo para la elaboración de un dictamen científico. Estos consejeros participarán en las actividades relativas al tema examinado, pero sus funciones y responsabilidades se limitarán a la elaboración del dictamen.
3. Los Comités científicos también podrán invitar a consejeros científicos del Grupo a que les asistan en caso de que la Comisión pida un consejo rápido de conformidad con el artículo 2, apartado 3, o a participar en los talleres temáticos mencionados en el artículo 2, apartado 5.
4. La Comisión podrá invitar a consejeros científicos a que participen en reuniones científicas o a que proporcionen a los servicios de la Comisión información ad hoc sobre temas específicos.
Artículo 7
Grupos de trabajo
1. Los Comités científicos podrán crear grupos de trabajo específicos cuya tarea consistirá en preparar y redactar sus dictámenes científicos. Estos grupos de trabajo se crearán, en particular, cuando se necesite experiencia externa sobre un tema específico.
2. Los Comités científicos podrán invitar, de acuerdo con la Comisión, a miembros asociados, otros consejeros científicos del Grupo, expertos externos especializados y expertos de otros organismos comunitarios que consideren que tienen los conocimientos y la experiencia pertinentes, para que aporten su contribución a su trabajo.
3. Los grupos de trabajo estarán presididos por un miembro del Comité científico que los convocó, al cual presentarán sus informes, y podrán designar a un ponente entre los participantes. Para cuestiones particularmente complejas de naturaleza multidisciplinar podrán designarse varios ponentes.
4. Cuando una cuestión sea común a varios Comités científicos se creará un grupo de trabajo conjunto que integrará a miembros de los Comités afectados así como a miembros asociados, consejeros científicos del Grupo y expertos externos, en función de las necesidades.
Artículo 8
Participación de personal en prácticas
De acuerdo con la Comisión y con el reglamento interno mencionado en el artículo 12, los Comités científicos podrán admitir personal en prácticas para que participe en sus reuniones, con el fin de desarrollar las capacidades en materia de evaluación del riesgo.
Artículo 9
Requisitos especiales
1. La Comisión podrá exigir a un Comité científico la adopción de un dictamen científico en un plazo determinado.
2. La Comisión podrá exigir la adopción de un dictamen conjunto sobre cuestiones que no entren dentro de los ámbitos de competencia de un único Comité científico o que deban ser examinadas por más de un Comité. Previa solicitud de un dictamen por parte de la Comisión, los Comités científicos también podrán adoptar un dictamen conjunto, a iniciativa del Grupo de Coordinación Intercomités mencionado en el artículo 11.
3. La Comisión, cuando solicite un dictamen científico, podrá definir las consultas, las audiencias o la colaboración con otros organismos científicos que considere necesarias para la preparación de este dictamen. Las consultas y las audiencias también podrán ser decididas por un Comité, de acuerdo con la Comisión, si se considera necesario para completar un dictamen.
4. Un Comité científico podrá recabar de las partes interesadas información adicional con vistas a la elaboración de un dictamen científico. Un Comité científico podrá fijar un plazo para la presentación de la información requerida. En este caso, el Comité científico podrá decidir la suspensión de su trabajo sobre el dictamen científico en cuestión. En caso de que la información requerida no se hubiera presentado dentro de dicho plazo, el Comité en cuestión podrá adoptar su dictamen sobre la base de la información disponible.
Artículo 10
Elección de los presidentes y de los vicepresidentes
1. Cada Comité científico elegirá entre sus miembros un presidente y dos vicepresidentes. La elección se producirá por mayoría simple de los miembros del Comité. Los mandatos de presidente y de vicepresidente tendrán una duración de tres años y serán renovables.
2. El procedimiento para la elección del presidente y los vicepresidentes de los Comités científicos se fijará en el reglamento interno mencionado en el artículo 12.
Artículo 11
Coordinación de los Comités científicos
Un Grupo de Coordinación Intercomités (GCIC), formado por los presidentes y vicepresidentes de los Comités científicos, será responsable de la coordinación de los tres Comités científicos de conformidad con el reglamento interno mencionado en el artículo 12.
Artículo 12
Reglamento interno
1. A propuesta de la Comisión y de acuerdo con ella, los Comités científicos adoptarán un reglamento interno común.
2. El reglamento interno deberá garantizar que los Comités científicos ejerzan sus tareas con arreglo a los principios de excelencia, independencia y transparencia, a la vez que se tienen en cuenta las legítimas exigencias de confidencialidad comercial así como los principios de evaluación del riesgo que pueda establecer la Comisión en función de la experiencia y de la política en este ámbito.
3. El reglamento interno tendrá por objeto, en particular, los temas enumerados en el anexo II.
Artículo 13
Votaciones
1. Los Comités científicos adoptarán sus dictámenes, consejos rápidos y/o tomas de posición por mayoría del número total de miembros del Comité de que se trate combinada con el número de miembros asociados.
2. Cada Comité científico actuará por mayoría de sus miembros sobre todas las demás cuestiones.
3. Los miembros del Comité que hayan dimitido o cuyo mandato haya concluido de conformidad con el artículo 5, apartado 2, no se tendrán en cuenta para calcular la mayoría a fin de poner en práctica los apartados 1 y 2.
Artículo 14
Dictámenes discrepantes, coordinación y colaboración con otros organismos comunitarios, nacionales o internacionales
1. Los Comités científicos asistirán a la Comisión y contribuirán a identificar desde un primer momento:
a)
las necesidades y posibilidades de coordinación del trabajo y de colaboración;
b)
el potencial o las discrepancias reales de los dictámenes científicos con otros organismos comunitarios, nacionales o internacionales pertinentes que efectúen tareas similares, sobre cuestiones generales o específicas relativas a la evaluación del riesgo.
Asistirán a la Comisión a fin de evitar, resolver o clarificar dictámenes discrepantes y para establecer y mantener relaciones de colaboración con estos organismos.
2. La Comisión podrá tomar la iniciativa de solicitar y organizar actuaciones conjuntas de los Comités científicos con organismos comunitarios, nacionales o internacionales que efectúen tareas similares. En particular, podrá pedir a los Comités científicos que elaboren dictámenes conjuntos con otros organismos comunitarios, previo acuerdo con ellos.
3. Cuando se haya observado una discrepancia sustantiva sobre cuestiones científicas y el organismo interesado sea un organismo comunitario, el Comité científico de que se trate estará obligado, si así lo pide la Comisión, a cooperar con el organismo en cuestión con el fin de resolver la discrepancia, o presentar a la Comisión un documento conjunto que aclare las cuestiones científicas controvertidas y señale los problemas que plantean los datos. Este documento se hará público.
CAPÍTULO 4
PRINCIPIOS
Artículo 15
Independencia
1. Los miembros de los Comités científicos, los miembros asociados, los otros consejeros científicos del Grupo y los expertos externos serán nombrados a título personal. No podrán delegar sus responsabilidades en ninguna otra persona.
2. Los miembros de los Comités científicos, los consejeros científicos del Grupo y los expertos externos que participen en grupos de trabajo se comprometerán a actuar con independencia de cualquier influencia externa.
A tal efecto, harán una declaración en la que se comprometan a actuar al servicio del interés público y una declaración de intereses en la que manifiesten la ausencia o la existencia de posibles intereses directos o indirectos que pudieran considerarse perjudiciales para su independencia.
Estas declaraciones deberán hacerse por escrito. Los miembros de los Comités científicos y los consejeros científicos harán declaraciones anuales.
3. Los miembros de los Comités científicos, los miembros asociados y otros consejeros científicos, y los expertos externos que participen en grupos de trabajo declararán en cada reunión cualquier interés específico que pudiera considerarse perjudicial para su independencia en relación con cualquiera de los puntos del orden del día.
Artículo 16
Transparencia
1. Las actividades de los Comités científicos se realizarán con un elevado nivel de transparencia. En particular, la Comisión hará públicos en su sitio web, sin demora injustificada:
a)
las solicitudes de dictamen dirigidas a los Comités científicos;
b)
los órdenes del día y las actas de las reuniones de los Comités científicos, el Grupo de Coordinación Intercomités y los grupos de trabajo;
c)
los dictámenes científicos y los consejos rápidos adoptados por los Comités científicos, incluidas las opiniones minoritarias y los nombres de los participantes en los grupos de trabajo que contribuyeron al dictamen de que se trate; las opiniones minoritarias se atribuirán a los miembros o consejeros pertinentes;
d)
el reglamento interno común de los Comités científicos;
e)
los nombres de los miembros de los Comités científicos así como de los consejeros científicos del Grupo, junto con un currículum vítae resumido de cada miembro o consejero;
f)
las declaraciones de intereses de los miembros de los Comités científicos, de los consejeros científicos del Grupo y de los expertos externos que participaron en un grupo de trabajo.
2. Las normas de transparencia mencionadas en el apartado 1 se aplicarán de conformidad con los requisitos del Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2000, relativo a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales por las instituciones y los organismos comunitarios y a la libre circulación de estos datos (6), y del Reglamento (CE) no 1049/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 30 de mayo de 2001, relativo al acceso del público a los documentos del Parlamento Europeo, del Consejo y de la Comisión (7), especialmente en lo que respecta a la confidencialidad comercial.
Artículo 17
Confidencialidad
Los miembros de los Comités científicos, los consejeros científicos, los expertos externos y el personal en prácticas estarán obligados a no divulgar la información que hubieran obtenido en el marco de los trabajos de los Comités científicos, los talleres temáticos, los grupos de trabajo u otras actividades relacionadas con la aplicación de la presente Decisión, cuando sean informados de que dicha información tiene carácter confidencial.
CAPÍTULO 5
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 18
Secretaría de los Comités científicos de la Comisión
1. Los Comités científicos y sus grupos de trabajo, el GCIC así como otras reuniones, talleres o acontecimientos relacionados con la aplicación de la presente Decisión serán convocados por la Comisión.
2. La Comisión se encargará de la secretaría científica y administrativa de los Comités científicos y de sus grupos de trabajo así como de todas las demás actividades relacionadas con la aplicación de la presente Decisión.
3. La secretaría será responsable de ofrecer el apoyo científico y administrativo necesario para facilitar el buen funcionamiento de los Comités científicos, supervisar el cumplimiento del reglamento interno, especialmente en relación con los requisitos de excelencia, independencia y transparencia, garantizar la comunicación acerca de las actividades de los Comités y el adecuado diálogo con las partes interesadas, incluido, en particular, la organización de audiencias sobre las actividades de los Comités, y la publicación de los dictámenes y otros documentos públicos. Además, la secretaría apoyará a los Comités y organizará y aplicará el control de la calidad de los dictámenes, tal como se prevé en el reglamento interno, en lo que respecta a la conformidad, coherencia, claridad, correspondencia con lo solicitado y normas editoriales.
4. La secretaría será responsable de la coordinación científica y técnica de las actividades de los Comités científicos y, en su caso, la coordinación de sus actividades con las de otros organismos comunitarios, nacionales e internacionales, así como de la aplicación del procedimiento de diálogo con las partes interesadas establecido en el reglamento interno y la comunicación acerca de las actividades de los Comités.
Artículo 19
Reembolsos y remuneraciones
Los miembros de los Comités científicos, los consejeros asociados del Grupo y los expertos externos tendrán derecho a una remuneración por su participación en las reuniones de los Comités, los talleres temáticos, los grupos de trabajo y otras reuniones y acontecimientos organizados por la Comisión, y por los servicios prestados como ponente sobre una cuestión específica, tal y como se prevé en el anexo III.
La Comisión reembolsará los gastos de viaje y estancia.
Artículo 20
Sustitución de los Comités científicos
Los Comités científicos establecidos por el artículo 1, apartado 1, de la presente Decisión sustituirán a los Comités científicos establecidos por la Decisión 2004/210/CE del modo siguiente:
a)
el Comité Científico de Seguridad de los Consumidores sustituirá al Comité Científico de los Productos de Consumo;
b)
el Comité Científico de los Riesgos Sanitarios y Medioambientales sustituirá al Comité del mismo nombre;
c)
el Comité Científico de los Riesgos Sanitarios Emergentes y Recientemente Identificados sustituirá al Comité del mismo nombre.
Artículo 21
Cláusula derogatoria
1. Queda derogada la Decisión 2004/210/CE.
Sin embargo, los tres Comités establecidos por dicha Decisión continuarán en ejercicio hasta que entren en funciones los Comités científicos establecidos por la presente Decisión.
2. Las referencias a la Decisión derogada se entenderán hechas a la presente Decisión. Las referencias a los Comités establecidos por las Decisiones derogadas se entenderán hechas a los Comités establecidos por la presente Decisión.
Hecho en Bruselas, el 5 de agosto de 2008.