31993L0012
L 074/81
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 93/12/ЕИО НА СЪВЕТА
от 23 март 1993 година
относно съдържанието на сяра в някои течни горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че за подобряването на въздуха с оглед серния диоксид и други замърсители, Общността трябва да имаме мерки за прогресивното намаляване съдържанието на сяра в петрола за моторни средства с автоматични двигатели като самолет и кораб, за отопление, индустриални или морски цели;
като има предвид, че според член 2, параграф 1 и член 5, параграф 1 от Директива 75/716/ЕИО (4), разпоредбите в сила в държавите-членки поставят две ограничения по отношение на съдържанието на сяра в течните горива; имайки предвид, че тези разпоредби се различават в различните държави-членки;
като има предвид, че тези разлики изискват нефтените дружества на Общността да приспособят максималното съдържание на сяра в нефтените продукти в зависимост от това за коя от държавите-членки са предназначени; имайки предвид че такива разлики поставят бариера в търговията с тези продукти, и по този начин директно повлияват върху създаването и функционирането на единния пазар;
като има предвид, че в допълнение член 6 от Директива 75/716/ЕИО предвижда, че в светлината на всяка нова информация, която е на разположение на Комисията, тя следва да предоставя доклад до Съвета, придружен от подходящо предложение с оглед създаването на единна стойност;
като има предвид, че последващите програми за действие на Европейските общности за околната среда (5) акцентират върху важността от предотвратяване и намаляване на замърсяването на въздуха;
като има предвид, че качеството на горивата играе важна роля при намаляване замърсяването на въздуха от отпадъчните емисии на превозните средства;
като има предвид, че като допълнение по силата на Решение 81/462/ЕИО (6) Общността е страна по договора за Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния, което в частност предвижда разработване на стратегии и политики за ограничаване, доколкото е възможно, с цел постепенно намаляване и предотвратяване на замърсяването на въздуха;
като има предвид, че намаляването на съдържанието на сяра в някои течни горива служи да подпомогне една от целите на Общността, която е да предпазва, защитава и подобрява качеството на околната среда и да съдейства за защита на човешкото здраве чрез пречистване на източниците на замърсяване на околната среда още в началото;
като има предвид, че в съответствие с Директива 75/716/ЕИО вече няколко държави-членки са фиксирали стойност от 0,2 % от теглото;
като има предвид, че държавите-членки трябва да предприемат мерки да направят така, че дизеловите горива с максимално съдържание на сяра от 0,05 % от теглото постепенно да станат достъпни;
като има предвид, че за да постигне определените нива на емисия, зададени в специални директиви на Общността, съдържанието на сяра в дизеловите горива, пуснати на пазара в Общността не може да надвишава 0,2 % от теглото, считано от 1 октомври 1994 г. и 0,05 % от теглото, считано от 1 октомври 1996 г.; като има предвид, че държавите-членки трябва да предприемат съответните мерки, за да постигнат тази цел;
като има предвид, че нарастващото използване на газьол и средни дестилати налага да се положи усилие за намаляване замърсяването на въздуха, където трябва да се имаме под внимание техният принос с оглед на подобряването на качеството на въздуха и на разходите и ползите, свързани с околната среда;
като има предвид, че Комисията трябва да внесе в Съвета, който ще приеме решение в тази връзка не по-късно от 31 юли 1994 г., представяйки предложение не по-късно от 1 октомври 1999 г. за по-ниска граница на съдържанието на сяра и поставяйки нов лимит за оценка на авиационния керосин;
като има предвид, че внезапната промяна в суровия (нерафиниран) петрол , водещ до увеличаване на средното ниво на съдържание на сяра може с оглед на възможната десулфуризация да изложи на опасност доставките до потребителите в държавите-членки; имайки предвид, че затова е препоръчително да се позволи на държавите-членки да дерогират при определени условия ограниченията за сярно съдържание, зададени по отношение на техния собствен пазар;
като има предвид, че въвеждането на ниско ниво на сярно съдържание в газьола за корабите, които плават по море, поражда специфични технически и икономически проблеми за Гърция; имайки предвид, че дерогацията от спазване на ограничената продължителност в полза на Гърция не би трябвало да потиска търговията с корабно гориво, тъй като гръцките инсталации за рафиниране на петрол понастоящем покриват не повече от нуждите на самата Гърция за газьол и средни дестилати; имайки предвид, че износът на продукт за крайно горене от Гърция към друга държава-членка трябва да се съобразява с разпоредбите на директивата, приложима в съответната държава-членка; имайки предвид, че на Гърция би могла да се предостави петгодишна дерогация преди въвеждането на корабно гориво с необходимото сярно съдържание; като има предвид, че този период ще приключи на 30 септември 1999 г.;
като има предвид, че би могла да се направи проверка на място, за да констатира съдържанието на сяра в газьола и средните дестилати, разпространени на пазара; като има предвид, че поради тази причина би трябвало да се изготви разпоредба за единен метод, базиран на най-добрата налична технология,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. За целите на настоящата директива:
а)
„газьол“ означава всеки петролен продукт, попадащ под код по КН 2710 00 69, или който и да е петролен продукт, който по причина на граници в дестилацията попада в категорията на средни дестилати, предназначени за използване като гориво или на които поне 85 % от обема, в това число и загубите от дестилацията, се дестилира при 350 °С;
б)
„дизелови горива“ означава газьол, използван за превозни средства със собствени двигатели, както е посочено в Директива 70/220/ЕИО (7) и Директива 88/77/ЕИО (8).
2. Тази директива не се прилага за газьола:
-
съдържан в горивните резервоари на плавателни съдове, самолети или моторни превозни средства, пресичащи границата между трета страна и държава-членка;
-
предназначени за преработване преди крайното изгаряне.
Член 2
1. Държавите-членки, за да достигнат конкретни нива на емисия, заложени в специални директиви на Общността, забраняват пускането на пазара на дизелови горива в Общността, ако тяхното съставно съдържание на сяра, изразено в сяра (тук „съдържание на сяра“), надвишава:
-
0,2 % от теглото, считано от 1 октомври 1994 г.,
-
0,05 % от теглото, считано от 1 октомври 1996 г.
Държавите-членки предприемат мерки, за да бъдат сигурни, че дизеловите горива, предвидени в параграф първи със съдържание на сяра, непревишаващо 0,05 % от теглото, постепенно стават достъпни.
2. Държавите-членки забраняват пускането на пазара на Общността на газьоли, различни от или използвани за нужди различни от тези, споменати в параграф 1 с изключение на авиационния керосин, от 1 октомври 1994 г., ако тяхното съдържание на сяра надвишава 0,2 % от теглото.
Преди 1 януари 1994 г. Комисията в доклад до Съвета указва какъв напредък е постигнат при контролирането на емисиите на серен диоксид. В същото време тя внася предложение в Съвета, в по-общата рамка на политиката за подобряване качеството на въздуха, за преминаване към втора фаза, предписваща по-ниска граница най-късно от 1 октомври 1999 г. и даваща нови лимитни стойности за авиационния керосин.
Съветът ще действа с квалифицирано мнозинство не по-късно от 31 юли 1994 г.
3. Ако, в резултат на неочаквана промяна в доставката на суров нефт или петролни продукти, стане трудно за държава-членка да прилага лимита за максимално съдържание на сяра в газьолите, тази държава-членка информира за това Комисията. Комисията може да позволи да се приложи по-висок лимит вътре в територията на дадена държава-членка за период не по-дълъг от 6 месеца и уведомява Съвета за своето решение. Всяка държава-членка може да оспори това решение пред Съвета в рамките на 1 месец. Съветът, действайки с квалифицирано мнозинство, може да приеме различно решение в срок от 2 месеца.
Чрез дерогация правителството на Гърция може до 30 септември 1999 г. да позволи пускане на пазара на газьол за мореплаване със съдържание на сяра, превишаващо 0,2 % от теглото.
Член 3
Никоя държава-членка, считано от датите за прилагане, посочени в член 2, параграфи 1 и 2 не може да забрани, ограничи или възпре пускането на пазара на газови горива въз основа на тяхното сярно съдържание, ако тези газови горива съответстват на изискванията на тази директива.
Член 4
1. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да проверят чрез взимане на проба съдържанието на сяра в газьола (газовото гориво), пуснат на пазара.
2. Методът за препращане, приет за определяне на сярното съдържание в газовите горива, които са пуснати на пазара, е методът, определен от ISO 8754. Статистическата интерпретация на резултатите от проверките за определяне съдържанието на сяра на газовите горива, пуснати на пазара, се прави в съответствие със стандарта ISO 4259 (издание от 1979 г.).
Член 5
Считано от 1 октомври 1994 г. Директива 75/716/ЕИО се заменя с настоящата директива.
Член 6
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими да се съобразят с настоящата директива преди 1 октомври 1994 г. Те незабавно информират за това Комисията.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 7
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 март 1993 година.
DIRECTIVA 93/12/CEE DEL CONSEJO de 23 de marzo de 1993 relativa al contenido de azufre de determinados combustibles líquidos
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, su artículo 100 A,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
En cooperación con el Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que, a fin de mejorar la calidad del aire en lo que se refiere al anhídrido sulfuroso y a otras emisiones, la Comunidad debe adoptar medidas para reducir progresivamente el contenido de azufre del gasóleo utilizado para la propulsión de vehículos, incluidos buques y aeronaves, así como del gasóleo de calefacción y los destinados a usos industriales y marítimos;
Considerando que, de conformidad con el apartado 1 del artículo 2 y el apartado 1 del artículo 5 de la Directiva 75/716/CEE del Consejo (4), las disposiciones vigentes en los Estados miembros establecen dos límites porcentuales respecto al contenido de azufre de los combustibles líquidos; que esas disposiciones difieren de un Estado miembro a otro;
Considerando que estas diferencias obligan a las empresas petroleras comunitarias a diferenciar sus productos, por lo que respecta al contenido máximo de azufre, según el Estado miembro de destino; que, en consecuencia, representan un obstáculo a los intercambios de dichos productos, lo que repercute directamente sobre el establecimiento y funcionamiento del mercado único;
Considerando, además, que el artículo 6 de la Directiva 75/716/CEE establece que, en función de cualesquiera nuevos datos disponibles, la Comisión presentará al Consejo un informe acompañado de una propuesta apropiada para la fijación de un valor único;
Considerando que los sucesivos programas de acción de las Comunidades Europeas en materia de medio ambiente (5) subrayan la importancia de la prevención y reducción de la contaminación atmosférica;
Considerando que la calidad del combustible desempeña un papel importante en la reducción de la contaminación atmosférica causada por las emisiones de los vehículos de motor;
Considerando, asimismo, que la Comunidad es, en virtud de la Decisión 81/462/CEE (6), parte contratante del Convenio sobre la contaminación atmosférica transfronteriza a gran distancia, que establece, en particular, la elaboración de estrategias y de políticas encaminadas a la limitación y, en la medida de lo posible, a la reducción gradual y la prevención de la contaminación atmosférica;
Considerando que la reducción del contenido de azufre de determinados combustibles líquidos contribuye a la consecución de uno de los objetivos comunitarios, que consiste en conservar, proteger y mejorar la calidad del medio ambiente y contribuir a la protección de la salud humana, reduciendo los daños al medio ambiente allí donde se originen;
Considerando que, de conformidad con la Directiva 75/716/CEE, varios Estados miembros ya han establecido un valor límite del 0,2 % en peso;
Considerando que los Estados miembros deberán velar por garantizar la disponibilidad progresiva de carburantes diésel con un contenido de azufre del 0,05 % en peso;
Considerando que, a fin de alcanzar los niveles de emisión de partículas fijados en directivas comunitarias específicas, el contenido de azufre de los carburantes diésel puestos en el mercado en el interior de la Comunidad no deberá superar el 0,2 % en peso a partir del 1 de octubre de 1994 y el 0,05 % en peso a partir del 1 de octubre de 1996; que los Estados miembros deberán adoptar las medidas oportunas para lograr este objetivo;
Considerando que el creciente empleo de gasóleo para vehículos de motor implica mayores esfuerzos en lo que respecta al carburante diésel, a fin de limitar los efectos negativos sobre la calidad del aire asociados a dicho aumento; que, si se fija un contenido máximo de azufre del 0,05 % en peso, aplicable a partir del 1 de octubre de 1996, para el carburante diésel, las industrias del ramo dispondrán de un plazo suficiente para llevar a cabo las necesarias adaptaciones técnicas;
Considerando que las demás utilizaciones de los gasóleos y aceites medios hacen necesario un esfuerzo para reducir la contaminación atmosférica, en el que sus contribuciones deben tomarse en cuenta con respecto a la mejora de la calidad del aire y de los costes y beneficios para el medio ambiente; que la Comisión deberá presentar al Consejo una propuesta por la que se establezca, a más tardar el 1 de octubre de 1999, un valor más bajo de contenido de azufre y por la que se establezcan nuevos valores límite para los querosenos de aeronavegación, propuesta sobre la que el Consejo deberá decidir a más tardar el 31 de julio de 1994;
Considerando que un cambio súbito del suministro de petróleo crudo que provocará un aumento del contenido medio de azufre podría comprometer, habida cuenta de las capacidades disponibles de desulfuración, el suministro a los consumidores de un Estado miembro; que es conveniente, por tanto, autorizar en determinadas condiciones a dicho Estado miembro para prever excepciones a los límites previstos para el contenido de azufre en su propio mercado;
Considerando que la introducción de un valor bajo para el contenido de azufre de los gasóleos utilizados en embarcaciones marítimas plantea a Grecia problemas técnicos y económicos específicos; que una excepción por un período limitado en favor de Grecia no debería tener repercusiones negativas en los intercambios de gasóleos de utilización marítima, habida cuenta de que de momento, las instalaciones griegas de refino no cubren más que las necesidades internas de gasóleos y aceites medios; que las exportaciones de Grecia destinadas a la combustión final hacia otro Estado miembro deben cumplir las disposiciones de la Directiva aplicable en dicho Estado miembro; que podría concederse una excepción de cinco años a Grecia antes de que dicho país deba introducir gasóleos de utilización marítima que presenten el contenido de azufre requerido; que dicho período concluirá el 30 de septiembre de 1999;
Considerando que es preciso controlar por medio de muestreos el contenido de azufre de los gasóleos y aceites medios comercializados; que, a tal fin, habrá de establecerse un método uniforme basado en la mejor tecnología disponible,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
1. A efectos de la presente Directiva, se entenderá por:
a) « gasóleo »: cualquiera de los productos derivados del petróleo a que se refiere el código NC 2710 00 69, o cualquier producto derivado del petróleo que, por sus límites de destilación, se incluya entre los destilados medios destinados a utilizarse como combustibles o carburantes y del que por lo menos el 85 % del volumen, comprendidas las pérdidas de destilación, se destile a 350 °C;
b) « carburantes diésel »: los gasóleos utilizados para la propulsión de los vehículos contemplados en las Directivas 70/220/CEE (7) y 88/77/CEE (8).
2. La presente Directiva no se aplicará a los gasóleos:
- contenidos en los depósitos de carburante de los buques, de las aeronaves o de los vehículos de motor cuando atraviesen la frontera que separa un país tercero de un Estado miembro;
- destinados a la transformación antes de su combustión final.
Artículo 2
1. Con el fin de alcanzar los niveles de emisión de partículas establecidos en directivas comunitarias específicas, los Estados miembros prohibirán la comercialización de los carburantes diésel en la Comunidad cuando su contenido de compuestos de azufre, expresado en azufre (denominado, en lo sucesivo « contenido de azufre ») sea superior al:
- 0,2 % en peso a partir del 1 de octubre de 1994,
- 0,05 % en peso a partir del 1 de octubre de 1996.
Los Estados miembros velarán por asegurar la disponibilidad progresiva de los carburantes diésel a que se refiere el párrafo primero cuyo contenido de azufe no sea superior al 0,05 % en peso.
2. Los Estados miembros prohibirán los gasóleos distintos de los mencionados en el apartado 1, así como los que se utilicen para otros fines que los mencionados en el apartado 1, exceptuados los querosenos para aeronaves, que puedan ser comercializados en la Comunidad cuando su contenido de azufre exceda del 0,2 % en peso, a partir del 1 de octubre de 1994.
Antes del 1 de enero de 1994, la Comisión informará al Consejo acerca de los progresos logrados en la lucha contra las emisiones de anhídrido sulfuroso. Simultáneamente, presentará al Consejo una propuesta encaminada a pasar a una segunda fase que establecerá un valor más bajo a más tardar el 1 de octubre de 1999, y a fijar nuevos valores límite para los querosenos para aeronaves, en el marco más general de la política de mejora de la calidad del aire.
El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada, a más tardar el 31 de julio de 1994.
3. Si, debido a una modificación sobrevenida del abastecimiento de petróleo crudo o de derivados del petróleo, surgieran en un Estado miembro dificultades para respetar el contenido máximo de azufre impuesto para el gasóleo, dicho Estado miembro informará de ello a la Comisión. Esta podrá autorizar que se aplique un límite superior en el territorio del Estado miembro de que se trate, durante un período no superior a seis meses e informará de su decisión al Consejo. Cualquier Estado miembro podrá impugnar dicha decisión ante el Consejo, en el plazo de un mes. El Consejo, por mayoría cualificada, podrá tomar una decisión diferente en el plazo de dos meses.
Con carácter excepcional, hasta el 30 de septiembre de 1999, el Gobierno de Grecia podrá autorizar la puesta en el mercado de gasóleos marítimos con un contenido de azufre superior al 0,2 % en peso.
Artículo 3
A partir de las fechas de aplicación fijadas en los apartados 1 y 3 del artículo 2, los Estados miembros no podrán, por motivos relativos al contenido de azufre, prohibir, restringir o impedir la puesta en el mercado de los gasóleos que cumplan los requisitos de la presente Directiva.
Artículo 4
1. Los Estados miembros adoptarán todas las medidas necesarias para controlar mediante muestreos el contenido de azufre de los gasóleos puestos en el mercado.
2. El método de referencia adoptado para determinar el contenido de azufre de los gasóleos comercializados será el definido por el método ISO 8754. La interpretación estadística de los resultados de los controles realizados para determinar el contenido de azufre de los gasóleos comercializados se efectuará conforme a la norma ISO 4259 (edición de 1979).
Artículo 5
A partir del 1 de octubre de 1994, la Directiva 75/716/CEE será sustituida por la presente Directiva.
Artículo 6
Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a la presente Directiva, antes del 1 de octubre de 1994. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 7
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 23 de marzo de 1993.