32001R1554
L 205/18
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1554/2001 НА КОМИСИЯТА
от 30 юли 2001 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно търговията със захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, и изравняването на ценовите условия с преференциалната сурова захар
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 г. относно общата организация на пазара в сектора на захарта (1), и по-специално член 7, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 предвижда отпускането на определени суми като общностна помощ за търговията в европейските региони на Общността на захар, произведена във френските отвъдморски департаменти. Тази помощ се отнася, от една страна, за рафинирането, в европейските региони на Общността, на произведена в тези департаменти захар и, от друга страна, за транспорта на произведена в тези департаменти захар до европейските региони на Общността както и, когато е приложимо, нейното складиране в посочените департаменти.
(2)
Помощта за рафиниране в рафинерии на Общността е предвидена за снабдяването на тези рафинерии със захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, на цената на преференциалната захар.
(3)
Разходите за транспорт по море зависят предимно от размера на плавателния съд, който от друга страна се определя спрямо дълбочината на водата в пристанищата, на които се извършва товаренето във френските отвъдморски департаменти. Опитът показва, че точно поради специфичните характеристики на пристанищата, захарта често се транспортира от някой от тези департаменти до Общността на плавателни съдове, с неторегистър тонаж, възлизащ на по-малко от 20 000 тона, при положение че плавателни съдове с неторегистър тонаж между 25 000 тона и 30 000 тона се вземат като основа за установяването на Карибско-Великобританския фрахт. Така разходите по фрахта, поемани от операторите, могат да се окажат непропорционални на спрямо твърдо установения фрахт. Подробните правила за прилагане на тази определена стойност трябва да предвиждат възможността да се коригира Карибско-Великобританския фрахт, когато това се изисква от размера на използвания плавателен съд.
(4)
Член 5, параграф 4 от Протокол № 3 относно захар от АКТБ, приложен към Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО (2), предвижда, че гарантираната цена се отнася за неопакована захар, доставена CIF на европейските пристанища на Общността, определена за стандартно качество захар. Когато добивът на преференциална захар се различава от добива на стандартно качество, прилаганата скàла на увеличения е използваната в международната търговия, която се различава от скàлата, прилагана за същите цели по правилата на Общността за сурова захар, произведена в Общността. За изравняване на ценовите условия между двата вида сурова захар е уместно разликата в резултат на прилагането на едната или другата скàла да се компенсира със специфична транзакция в полза на лицата, рафиниращи сурова захар, произведена във френските отвъдморски департаменти.
(5)
Отпускането на помощи за рафиниране е оправдано само за количества сурова захар, които произхождат от френските отвъдморски департаменти и могат да бъдат рафинирани в бяла захар в европейските региони на Общността, предвид наличността на такава захар в резултат от редовното изготвяне на общностен баланс на снабдяването със сурова захар.
(6)
Поради факта, че производителите на захар не разполагат със значителни съоръжения за съхранение във фабриките си, цялата захар, предвидена за пренасяне до рафинерии в Общността, се изпраща веднага след производството ѝ за съхранение в пристанищни силози. Поради това тези производители трябва да заплатят авансово разходите за транспорт на захарта от фабриката до пристанището, на което ще се извърши товаренето. През последните години нередовността на пратките е увеличила продължителността на изплащане на този аванс, като захарта е оставала за по-дълго време на склад в пристанищните силози и така е създавала проблеми на съответните производители. Следователно се счита за оправдано да се предостави аванс за последното плащане на помощта, равняващ се на сумата на компонента FOB на помощта. За да получат аванса, заявителите трябва да предоставят гаранция, както и да бъдат уточнени другите условия, които следва да бъдат изпълнени с цел да бъде изплатен аванса, особено количествата захар.
(7)
Следва да се уточнят някои подробни правила, свързани с определяне на теглото и добивите захар, особено когато продукти от този вид се транспортират в големи количества в същия плавателен съд, но от името на няколко производители.
(8)
Като цяло между датата, на която се товари захарта, и датата, на която се приключват формалностите по пристигането ѝ, трябва да измине значителен период от време, като по този начин се дава възможност на компетентния орган да изплати помощта. Следователно се налага да бъдат предвидени разпоредби за авансовите плащания.
(9)
Необходимо е да се предвидят адекватни мерки за проверки на рафинирана захар, като за тази цел следва да се определи понятието рафиниране.
(10)
Подробните правила, установени с настоящия регламент, заменят условията и реда, предвидени с Регламент (ЕИО) № 2750/86 на Комисията от 3 септември 1986 г. за установяване на подробни правила за прилагането на мерки за търговия със захар, произведена във френските отвъдокеански департаменти, и за изменение за четвърти път на Регламент (ЕИО) № 3016/78 (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 350/1999 (4). Следователно посоченият регламент трябва да бъде отменен.
(11)
Тези мерки следва да бъдат приложени от началото на 2001-2002 пазарна година.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по захарта,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Фиксирана сума на помощ от Общността се предоставя като интервенционна мярка за захар, произведена във френските отвъдморски департаменти, която предстои да бъде търгувана в европейските региони на Общността.
Член 2
1. По заявление, подадено до компетентните френски органи, за 2001-2002 пазарна година на производителите на захарта, посочена в член 1 и доставена на европейските пристанища в Общността, се отпуска помощ, състояща се от:
а)
определена сума на тон захар, представена като бяла захар, която покрива разходите по транспорта от момента на излизане от производство до етап FOB, определена на:
-
17 EUR на тон за Реюнион и Мартиника,
-
24 EUR на тон за Гваделупа;
б)
единна фиксирана сума, която покрива разходите за транспорт по море от етап FOB френски отвъдморски департаменти до етап CIF европейски пристанища в Общността и свързаните с това разходи по застраховката;
в)
определена сума за 100 kg сурова захар, изразена като бяла захар, съхранявана от производители в края на всеки месец, фиксирана на 0,33 EUR на месец.
2. Фиксираната сума, посочена в параграф 1, буква б), се установява съобразно Карибско-Великобританския фрахт, определен от Freight Committee of the United Тerminal Sugar Market Association of London (Комитет по навлото на Обединената асоциация за търговия със захар в Лондон) и включен в лондонската всекидневна цена на захарта, валидна на датата, на която е изготвен коносаментът за захарта.
Сумата се превръща в евро по курса, използван за определяне на цена CIF и адаптиран на фиксирана база, за да вземат предвид разходите за застраховка на разликата между стойността на захарта на световния пазар и стойността ѝ в Общността. Сумата след това се умножава по коефициент, равен на 1,00, разделен на добива на съответната захар.
Адаптираната сума се определя от Комисията и се съобщава на компетентните френски органи.
3. Компетентните френски органи могат да адаптират сумата, посочена в параграф 1, буква б), на фиксирана база, когато направените от производителя действителни разходи надхвърлят тази сума, защото използваните плавателни съдове имат неторегистър тонаж от по-малко от 20 000 тона.
Това адаптиране за всеки месец и за всяка географска зона (Антилски острови/Реюнион) е равно, максимум, на средната от установените разлики за транспорт в насипно състояние по време на 12-те месеца, предхождащи месеца, в който захарта напуска пристанищата на френските отвъдморски департаменти, между действителните разходи за товар за плавателни съдове с неторегистър тонаж от по-малко от 20 000 тона, уточнен въз основа на коносамента и Карибско-Британския фрахт, посочен в параграф 1, буква б).
Адаптирането може да се увеличи с максимум 25 %, в случаите когато използваните плавателни съдове имат неторегистър тонаж, равняващ се на по-малко от 7 000 тона, поради пристанищни условия.
Компетентните френски органи незабавно уведомяват Комисията за направените адаптирания, като конкретно посочват броя на плавателните съдове и сумите и изпращат съответната придружаваща документация.
Член 3
1. Помощта, посочена в член 2, се прилага към приетото тегло при пристигане на пратката, представено като бяла захар съгласно формулата на добива, посочен в член 4.
В случаите когато транспортът в насипно състояние не позволява да се идентифицират индивидуални партиди, средният добив на целия товар се прилага спрямо цялата захар.
2. Помощта, посочена в член 2, се изплаща, след като производителят е представил:
а)
доказателство, признато от държавата-членка, че съответната захар е влязла в европейските региони на Общността, и
б)
коносамента, резултатите от анализа и последната фактура.
Анализите се извършват при получаване, върху целия товар, на партиди от 250 тона, от лаборатория, одобрена от държавата-членка, на чиято територия е била внесена захарта.
3. Възможно е да се извърши авансово плащане, равняващо се на 90 % от сумата, определена въз основа на теглото според заявената стойност във временната фактура и изразено като бяла захар въз основа на фиксиран добив от 96 %.
Заявленията за авансово плащане се подават от производителите и се придружават от коносамента и временната фактура.
4. Без да се засяга параграф 2 и по заявление на заинтересованите производител или производители на сурова захар, може да се направи първоначално авансово плащане, равняващо се на компонента от помощта, посочен в член 2, параграф 1, буква а). Този първоначален аванс се разглежда като част от аванса, посочен в параграф 3.
Първият аванс по плащането се изчислява въз основа на установения товар в силоза на товарното пристанище от компетентните френски органи или от действащи на тяхна отговорност лица и представено като бяла захар въз основа на фиксиран добив от 96 %.
Към момента на подаване на заявленията съгласно предвиденото в първа алинея се представя гаранция, съответстваща на искания аванс. Гаранцията се освобождава за количествата, за които се извършва последното плащане на цялата помощ, посочена в член 2, параграф 1, букви а) и б), съгласно условията на параграф 1.
Заявителят може да избира между това да предостави гаранцията в брой или под формата на гаранция, дадена от институция, отговаряща на определените от Франция критерии.
Частта от гаранцията или гаранцията, която не е освободена, не се възстановява за количеството захар, за което не са изпълнени съответните задължения.
Член 4
1. В случай на захар, посочена в член 1, която е била рафинирана в рафинерия в европейски регион на Общността, помощта се отпуска на съответните рафинерии за всяка десета от процент от добив над 92 % от сума, равна на 0,0387 % от интервенционната цена за сурова захар за пазарната година, за която се извършва рафинирането.
2. Параграф 1 се прилага до тавана на количеството, което следва да се определи според регионите в Общността, където може да се извърши рафинирането.
Количествата, посочени в първа алинея, се определят съгласно процедурата, посочена в член 42, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, въз основа на баланс на снабдяването на Общността със сурова захар и за рафинирането на такава захар в съответните европейски региони на Общността.
3. Общата сума на помощта, посочена в параграф 1, се предоставя при заявление от предприятията, които са рафинирали захарта, до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е извършено рафинирането.
Член 5
Заявленията за помощта, посочени в член 4, се придружават от доказателство, признато от съответната държава-членка, че рафинираната захар е получена от сурова захар, произведена във френските отвъдморски департаменти. За тази цел и при искане на заинтересованата страна суровата захар трябва да бъде поставена под митнически контрол или под друг административен контрол, предлагащ същите гаранции.
За целите на предоставяне на тази помощ „рафиниране“ означава преобразуването на сурова захар, съгласно условията на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, в бяла захар по смисъла на член 1, параграф 2, буква a) от същия регламент.
Член 6
Съответната държава-членка съобщава на Комисията, за всеки месец и в рамките на два месеца след съответния месец, количествата, изразени в бяла захар, за които е предоставена помощта по членове 2 и 4, съответно, и сумите на помощта, съответстващи на тези количества.
Член 7
Регламент (ЕО) № 2750/86 се отменя.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 юли 2001 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 юли 2001 година.
Reglamento (CE) no 1554/2001 de la Comisión
de 30 de julio de 2001
por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) n° 1260/2001 del Consejo en lo que respecta a la venta del azúcar producido en los departamentos franceses de ultramar y la igualación de las condiciones de precio con el azúcar en bruto preferente
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) n° 1260/2001 del Consejo, de 19 de junio de 2001, por el que se establece la organización común de mercados en el sector del azúcar(1), y, en particular, el apartado 5 de su artículo 7,
Considerando lo siguiente:
(1) El apartado 4 del artículo 7 del Reglamento (CE) n° 1260/2001 prevé la concesión de ayudas comunitarias a tanto alzado para la venta, en las regiones europeas de la Comunidad, del azúcar producido en los departamentos franceses de ultramar. Dichas ayudas se refieren, por una parte, al refinado de este azúcar en las refinerías de las regiones europeas de la Comunidad y, por otra, al transporte del mismo hasta las regiones europeas de la Comunidad, así como, en su caso, a su almacenamiento en los citados departamentos.
(2) La finalidad de las ayudas para el refinado en las refinerías comunitarias es permitir a éstas abastecerse de azúcar producido en los departamentos franceses de ultramar en condiciones de precio análogas a las imperantes para el azúcar preferente.
(3) Los gastos de transporte marítimo dependen, en particular, de la dimensión de los buques, la cual viene determinada, a su vez, por el calado en los puertos de embarque de los departamentos franceses de ultramar. La experiencia demuestra que, debido precisamente a las limitaciones que imponen los puertos, el azúcar es transportado con frecuencia desde algunos de estos departamentos hacia la Comunidad por buques de capacidad inferior a 20000 toneladas de registro neto, mientras que para calcular el flete Caribe-Reino Unido, se toman como base buques de entre 25000 y 30000 toneladas de registro neto. De esta forma, el flete pagado por los operadores puede resultar desproporcionado con respecto al flete calculado a tanto alzado. En consecuencia, resulta oportuno integrar en las condiciones de aplicación del flete a tanto alzado la posibilidad de ajustar el elemento flete Caribe-Reino Unido, cuando las dimensiones de los buques utilizados lo justifiquen.
(4) Con arreglo al apartado 4 del artículo 5 del Protocolo n° 3 sobre el azúcar ACP anejo al Acuerdo de asociación ACP-CE(2), el precio garantizado se refiere al azúcar no embalado entregado cif en los puertos europeos de la Comunidad y corresponde a azúcar de la calidad tipo. Cuando el rendimiento del azúcar preferente se aparta del de su calidad tipo, se le aplica un baremo de bonificaciones utilizado en el marco del comercio internacional, que difiere del previsto por la normativa comunitaria para el azúcar en bruto producido en la Comunidad. Para igualar las condiciones de precio de los dos tipos de azúcar en bruto, resulta oportuno compensar la diferencia que se derive de la aplicación de los dos baremos mediante una intervención específica en favor del refinador del azúcar en bruto producido en los departamentos franceses de ultramar.
(5) La concesión de ayudas para el refinado sólo se justifica para las cantidades de azúcar en bruto originarias de los departamentos franceses de ultramar que puedan ser refinadas en azúcar blanco en las diferentes regiones europeas de la Comunidad, atendiendo a las disponibilidades de este azúcar que se deriven del establecimiento, a intervalos regulares, de un plan de abastecimiento comunitario de azúcar en bruto.
(6) Dado que los productores del azúcar considerado no disponen de instalaciones de almacenamiento de grandes dimensiones en sus fábricas, todo el azúcar destinado a ser transportado a las refinerías de la Comunidad se almacena, en cuanto se produce, en los silos portuarios. Así pues, estos productores se ven obligados a anticipar el importe correspondiente a los gastos de transporte desde la fábrica al puerto de embarque. Durante estos últimos años, la duración del anticipo ha aumentado al alargarse el tiempo de almacenamiento en los silos portuarios debido a la irregularidad de las expediciones, haciendo recaer así sobre los productores una carga cada vez más gravosa. En consecuencia, resulta oportuno prever la posibilidad de conceder un anticipo sobre el pago definitivo de la ayuda igual al importe del elemento fob de dicha ayuda. Conviene supeditar la concesión de tal anticipo a la constitución por el solicitante de una garantía equivalente y fijar las demás condiciones que deberán cumplirse para recibir el anticipo, y en particular las cantidades de azúcar pertinentes.
(7) Resulta oportuno precisar las normas de determinación del peso y del rendimiento del azúcar, especialmente cuando este producto se transporte a granel en el mismo buque por cuenta de varios productores.
(8) En general suele transcurrir un período considerable entre la fecha de embarque del azúcar y la fecha en que, una vez llegado a destino, se cumplimentan los trámites necesarios para hacer posible el pago de la ayuda por el organismo competente. En consecuencia, conviene prever un sistema de anticipos.
(9) Es necesario establecer las oportunas medidas de control del azúcar refinado y definir a tal fin el concepto de refinado.
(10) Las disposiciones de aplicación establecidas en el presente Reglamento sustituyen a las previstas en el Reglamento (CEE) n° 2750/86 de la Comisión, de 3 de septiembre de 1986, por el que se establecen las modalidades de aplicación de las medidas para la venta de los azúcares producidos en los departamentos franceses de ultramar y por el que se modifica por cuarta vez el Reglamento (CEE) n° 3016/78(3), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 350/1999(4). Por consiguiente, dicho Reglamento debe derogarse.
(11) Resulta oportuno aplicar las medidas previstas a partir del comienzo de la campaña de comercialización 2001/02.
(12) Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión del azúcar.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Con carácter de medida de intervención, se concederán ayudas comunitarias a tanto alzado para la venta, en las regiones europeas de la Comunidad, del azúcar producido en los departamentos franceses de ultramar.
Artículo 2
1. Previa presentación de una solicitud a las autoridades competentes de Francia, se concederá, y en relación con la campaña de comercialización 2001/02, a los productores del azúcar a que se refiere el artículo 1 y que sea entregado en los puertos europeos de la Comunidad una ayuda que comprenderá:
a) un importe a tanto alzado por tonelada de azúcar expresada en azúcar blanco, que representará los gastos de transporte desde la fase franco fábrica hasta la fase fob y que queda fijado en:
- 17 euros por tonelada para los departamentos de La Reunión y Martinica,
- 24 euros por tonelada para el departamento de Guadalupe;
b) un importe a tanto alzado uniforme que representará los gastos de transporte marítimo desde la fase fob departamentos franceses de ultramar hasta la fase cif bodega en puertos europeos de la Comunidad, así como los gastos de seguro correspondientes a este transporte;
c) un importe fijado en 0,33 euros mensuales por cada 100 kilogramos de azúcar que tengan almacenados los productores al término de cada mes, expresados en azúcar blanco.
2. El importe a tanto alzado previsto en la letra b) del apartado 1 se fijará en función del elemento flete Caribe-Reino Unido establecido por el "Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London" e incorporado en el "London Daily Price" para el azúcar, que sea válido en la fecha de expedición del conocimiento de embarque correspondiente al azúcar considerado.
El importe se convertirá en euros utilizando el tipo de conversión aplicado para determinar el precio cif y se ajustará a tanto alzado para tener en cuenta, en los gastos de seguro, la diferencia entre el valor del azúcar en el mercado mundial y en la Comunidad. Seguidamente, se aplicará al importe un coeficiente igual a 1,00 dividido por el rendimiento del azúcar considerado.
El importe ajustado será determinado por la Comisión y comunicado a las autoridades competentes de Francia.
3. Las autoridades competentes de Francia podrán ajustar a tanto alzado el importe a que se refiere la letra b) del apartado 1 cuando, debido a la utilización de buques de capacidad inferior a 20000 toneladas de registro neto, los costes reales de transporte pagados por el productor rebasen dicho importe.
El ajuste correspondiente a cada mes y a cada zona geográfica (Antillas/La Reunión) será, como máximo, igual al promedio de las diferencias registradas en el transporte a granel, durante los doce meses anteriores al mes en que el azúcar haya salido de los puertos de los departamentos franceses de ultramar, entre el coste real de fletamento de los buques de capacidad inferior a 20000 toneladas de registro neto, calculado a partir de los conocimientos de embarque, y el elemento flete Caribe-Reino Unido a que se refiere la letra b) del apartado 1.
El ajuste podrá incrementarse, como máximo, en un 25 % cuando, debido a las condiciones portuarias, la capacidad de los buques sea inferior a 7000 toneladas de registro neto.
Las autoridades competentes de Francia comunicarán sin demora a la Comisión los ajustes efectuados, indicando, en particular, el número de buques y los importes, correspondientes, y le remitirán los justificantes pertinentes.
Artículo 3
1. La ayuda a que se refiere el artículo 2 se aplicará al peso del azúcar registrado a la llegada y convertido en azúcar blanco según la fórmula de rendimiento contemplada en el artículo 4.
En caso de que el transporte a granel no permita la identificación de las partidas individuales, se aplicará a la totalidad del azúcar de que se trate el rendimiento medio del conjunto del cargamento.
2. La ayuda a que se refiere el artículo 2 se pagará previa presentación por el productor interesado:
a) de cualquier documento reconocido por el Estado miembro de que se trate que demuestre que el azúcar se ha introducido en las regiones europeas de la Comunidad;
b) del conocimiento de embarque, los resultados de los análisis y la factura definitiva.
Los análisis serán efectuados en el momento de la recepción, sobre la totalidad del cargamento y por lotes de 250 toneladas, por un laboratorio autorizado por el Estado miembro en cuyo territorio se haya introducido el azúcar.
3. Se podrá conceder un anticipo equivalente a un 90 % del importe determinado sobre la base del peso que figure en la factura provisional, convertido en azúcar blanco según un rendimiento a tanto alzado del 96 %.
La solicitud de anticipo deberá ser presentada por el productor interesado y acompañarse del conocimiento de embarque y de la factura provisional.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2, y previa solicitud del productor o de los productores del azúcar en bruto interesados, se podrá conceder asimismo un primer anticipo igual al componente de la ayuda a que se refiere la letra a) del apartado 1 del artículo 2. Este primer anticipo constituirá un adelanto sobre el anticipo previsto en el apartado 3.
El primer anticipo se calculará sobre la base del peso registrado, en el silo del puerto de embarque, por las autoridades competentes de Francia o las personas que actúen bajo la responsabilidad de aquéllas, convertido en azúcar blanco según un rendimiento a tanto alzado del 96 %.
Al presentar la solicitud a que se refiere el párrafo primero deberá constituirse una garantía por el importe del anticipo solicitado. Esta garantía se liberará respecto de las cantidades por las cuales se efectúe, en las condiciones señaladas en el apartado 1, el pago definitivo de la ayuda total a que se refieren las letras a) y b) del apartado 1 del artículo 2.
La garantía se constituirá, a elección del solicitante, bien en efectivo, bien en forma de garantía emitida por una entidad que responda a los criterios fijados por Francia.
La garantía o la parte de la misma que no sea liberada se considerará adquirida respecto de la cantidad de azúcar en relación con la cual no se hayan cumplido las correspondientes obligaciones.
Artículo 4
1. Cuando el azúcar a que se refiere el artículo 1 se refine en una refinería situada en las regiones europeas de la Comunidad, se concederá a las empresas de refinado interesadas, por cada décima porcentual de rendimiento que exceda del 92 %, una ayuda de un importe igual al 0,0387 % del precio de intervención del azúcar en bruto de la campaña de comercialización durante la cual se haya realizado el refinado.
2. El apartado 1 se aplicará en tanto no se superen las cantidades que se determinen según las regiones de la Comunidad en las que podría realizarse el refinado.
Las cantidades a que se refiere el párrafo primero se determinarán con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 42 del Reglamento (CE) n° 1260/2001, sobre la base de un plan de abastecimiento comunitario de azúcar en bruto y para refinado en las regiones europeas consideradas de la Comunidad.
3. El importe total de la ayuda a que se refiere el apartado 1 se concederá previa presentación de una solicitud por parte de las empresas que hayan refinado el azúcar a las autoridades competentes del Estado miembro en cuyo territorio se haya realizado el refinado.
Artículo 5
La solicitud de concesión de la ayuda a que se refiere el artículo 4 deberá acompañarse de justificantes reconocidos por el Estado miembro de que se trate que demuestren que el azúcar refinado se ha obtenido a partir del azúcar en bruto producido en los departamentos franceses de ultramar. A tal fin, a petición del interesado, el azúcar en bruto correspondiente podrá quedar sujeto al control aduanero o a otro control administrativo que presente garantías equivalentes.
A efectos de la concesión de dicha ayuda, se entenderá por "refinado" la transformación del azúcar en bruto, tal como se define en la letra b) del apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) n° 1260/2001, en azúcar blanco, tal como se define en la letra a) del apartado 2 del mismo artículo.
Artículo 6
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión, en los dos meses siguientes al mes considerado, las cantidades, expresadas en azúcar blanco, por las cuales se hayan concedido durante ese mes las ayudas contempladas en los artículos 2 y 4, así como los importes correspondientes a dichas cantidades.
Artículo 7
Queda derogado el Reglamento (CEE) n° 2750/86.
Artículo 8
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Será aplicable a partir del 1 de julio de 2001.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 30 de julio de 2001.