32005R1854
L 297/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1854/2005 НА КОМИСИЯТА
от 14 ноември 2005 година
за допълване на приложението към Регламент (ЕО) № 2400/96 относно вписването на наименование в „Регистър на защитени наименования за произход и географски указания“ (Miel de provence) (ЗГУ)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета от 14 юли 1992 г. за защита на географските указания и наименованията за произход на селскостопанските и хранителни продукти (1), и по-специално член 7, параграф 5, буква б), член 6, параграф 3 и член 6, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2081/92 в Официален вестник на Европейския съюз (2) бе публикувано искането на Франция за регистриране на наименованието „Miel de Provence“.
(2)
Германия подаде възражение срещу регистрацията по смисъла на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2081/92. Мотивът на възражението касае неспазването на изискванията, установени с член 2, и възможната заплаха за съществуването на продукт, който законно се предлага на пазара в продължение на най-малко пет години преди датата на публикацията, предвидена по силата на член 6, параграф 2.
(3)
С писмо от 11 януари 2005 г. Комисията кани съответните държави-членки да се споразумеят помежду си съгласно техните вътрешни процедури.
(4)
Тъй като Франция и Германия не се споразумяха в рамките на три месеца, Комисията трябва да приеме решение съгласно процедурата, предвидена в член 15 от Регламент (ЕИО) № 2081/92.
(5)
Възражението, подадено от Германия съдържа три аргумента срещу регистрацията. На първо място Германия претендира, че регистрацията би била в конфликт с член 4, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2081/92. Противопоставящата се страна претендира, че органолептичните характеристики, характеристиките, свързани с метода на производство, и критериите за качеството на продукта, за които се кандидатства, не могат да бъдат смятани за строго специфични за района на Прованс.
(6)
За разлика от това становище мнението на Комисията е, че заявлението за регистрация се базира колкото на традиционно установените качества на провансалския мед, толкова и на неговите специални качества, които се дължат на цветния произход на меда, който е характерен за ботаническата среда на Прованс.
(7)
По-нататък Германия се позовава на възможната заплаха за съществуването на едно напълно или частично съвпадащо с него наименование или на търговска марка, или за съществуването на продукти, които законно се предлагат на пазара в продължение на най-малко пет години преди датата на публикацията, предвидена по силата на член 6, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2081/92. По-конкретно това се отнася за вероятността производителите, които понастоящем продават на пазара мед под наименованието Miel de Provence, да не могат да използват това наименование след регистрацията, защото продуктите им не отговарят на спецификацията поради цветния им произход или района, в който са произведени.
(8)
По мнение на Комисията този аргумент се базира на недоказани хипотези. Съгласно член 7, параграф 4, второ тире от Регламент (ЕИО) № 2081/92 противопоставящата се страна трябва да „демонстрира“ опасността, за която претендира. Германия само посочва вероятността от такава опасност, без да демонстрира, че реално съществуват производители, които ще бъдат засегнати в резултат от регистрацията.
(9)
На последно място Германия твърди, че използването на наименованието Miel de Provence е разрешено с Директива 2001/110/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 г. относно меда (3) за мед от френския район на Прованс-Алпите-Лазурния бряг. Тя претендира, че този район е различен от географския район, обхванат от спецификацията, изготвена съгласно Регламент (ЕИО) № 2081/92. Също така спецификацията за заявлението за регистрация изключва меда, получен от слънчоглед, рапица или люцерна, който е с цветен и растителен произход от посочения географски район. В резултат от това, за да бъде спазена спецификацията, търговците, които понастоящем продават на пазара този продукт под наименованието Miel de Provence, ще трябва да изключат меда с цветен произход, който не е предвиден в спецификацията. Според Германия регистрирането на Miel de Provence по Регламент (ЕИО) № 2081/92 би противоречало на Директива 2001/110/ЕО относно меда.
(10)
Както бе посочено в съображение 8, аргументът, касаещ съществуването на опасност, не бе доказан. Освен това претенцията за нарушаване на Директива 2001/110/ЕО относно меда не е причина, която може да бъде използвана за повдигане на възражение съгласно член 7, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 2081/92. Директива 2001/110/ЕО също така допуска използването на определени наименования, без да ги превръща в задължителни. За разлика от това Регламент (ЕИО) № 2081/92 е предназначен да регламентира употребата на регистрирани наименования дори когато те са били използвани свободно преди това. В резултат от това липсата на ограничение в определен момент по принцип не е причина да бъде отказана регистрацията.
(11)
В светлината на горното наименованието следва да бъде вписано в „Регистър на защитените наименования за произход и на защитените географски указания“.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Регулаторния комитет за защита на географските указания и наименования за произход на селскостопанските и хранителни продукти,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Наименованието, указано в приложението към настоящия регламент, се добавя към приложението към Регламент (ЕО) № 2400/96 (4).
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 ноември 2005 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1854/2005 DE LA COMISIÓN
de 14 de noviembre de 2005
por el que se completa el anexo del Reglamento (CE) no 2400/96 en lo que respecta al registro de una denominación en el «Registro de Denominaciones de Origen Protegidas y de Indicaciones Geográficas Protegidas» (Miel de Provence) (IGP)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CEE) no 2081/92 del Consejo, de 14 de julio de 1992, relativo a la protección de las indicaciones geográficas y de las denominaciones de origen de los productos agrícolas y alimenticios (1), y, en particular, su artículo 7, apartado 5, letra b), y su artículo 6, apartados 3 y 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el artículo 6, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2081/92, la solicitud de registro de la denominación Miel de Provence, presentada por Francia, se ha publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (2).
(2)
Alemania ha presentado una declaración de oposición al registro de conformidad con el artículo 7, apartado 1, del Reglamento (CEE) no 2081/92. La declaración de oposición se fundamenta en el incumplimiento de las condiciones previstas en el artículo 2 y en el posible perjuicio para la existencia de un producto que se encuentre legalmente en el mercado al menos durante los cinco años anteriores a la fecha de publicación prevista en el artículo 6, apartado 2.
(3)
La Comisión instó a los Estados miembros interesados, mediante carta de 11 de enero de 2005, a que llegaran a un acuerdo, de conformidad con sus respectivos procedimientos internos.
(4)
Como Francia y Alemania no han llegado a un acuerdo en un plazo de tres meses, la Comisión debe aprobar una decisión conforme al procedimiento dispuesto en el artículo 15 del Reglamento (CEE) no 2081/92.
(5)
La declaración de oposición comunicada por Alemania expone tres argumentos contra el registro. En primer lugar, Alemania objeta que la inscripción es contraria a lo dispuesto en el artículo 4, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2081/92. Para el oponente, las características organolépticas, las características relacionadas con el método de producción o los criterios de calidad del producto objeto de la solicitud no pueden considerarse específicos a la región de Provenza.
(6)
La Comisión, por el contrario, considera que la solicitud de registro se basa tanto en la fama de la miel de Provenza como en una calidad específica, que es el origen floral de la miel, propia del medio botánico provenzal.
(7)
Alemania aduce también el posible perjuicio que supondría para la existencia de una denominación total o parcialmente homónima o de una marca o para la existencia de productos que se encuentren legalmente en el mercado al menos durante los cinco años anteriores a la fecha de publicación prevista en el artículo 6, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2081/92. Señala, en particular, la posibilidad de que los productores que actualmente comercializan miel bajo la denominación de Miel de Provence no puedan utilizar más esa denominación después del registro si sus productos no se ajustan al pliego de condiciones, ya sea debido al origen floral o a la zona de producción.
(8)
La Comisión considera que este argumento se basa en hipótesis sin demostrar. De acuerdo con el artículo 7, apartado 4, segundo guión, del Reglamento (CEE) no 2081/92, el oponente debe «demostrar» el perjuicio invocado. Alemania ha señalado simplemente la posibilidad de un perjuicio sin demostrar que existen en realidad productores que se verían perjudicados por el registro.
(9)
Por último, Alemania argumenta que la utilización de la denominación Miel de Provence, de conformidad con la Directiva 2001/110/CE del Consejo, de 20 de diciembre de 2001, relativa a la miel (3) se permite en el caso de la miel procedente de la región francesa de Provenza-Alpes-Costa Azul. Según Alemania, esta región es diferente de la zona geográfica cubierta por el pliego de condiciones redactado en virtud del Reglamento (CEE) no 2081/92. Además, el pliego de condiciones de la solicitud de registro excluye las mieles procedentes del girasol, la colza y la alfalfa, que son orígenes florales y vegetales presentes en la zona geográfica. Por consiguiente, para cumplir el pliego de condiciones, los agentes económicos que en la actualidad comercializan este producto bajo la denominación Miel de Provence deberán excluir las mieles de orígenes florales que no están contemplados en el pliego de condiciones. De acuerdo con Alemania, si la Miel de Provence se registrara en virtud del Reglamento (CEE) no 2081/92, contravendría la Directiva 2001/110/CE relativa a la miel.
(10)
Como ya se ha indicado en el considerando 8, no se ha demostrado el argumento sobre la existencia de un perjuicio. Por otra parte, la supuesta violación de la Directiva 2001/110/CE relativa a la miel no forma parte de los motivos que pueden aducirse para una oposición con arreglo al artículo 7, apartado 4, del Reglamento (CEE) no 2081/92. Además, la Directiva 2001/110/CE permite algunas denominaciones sin hacerlas obligatorias. Por el contrario, con el Reglamento (CEE) no 2081/92 se pretende regular la utilización de las denominaciones registradas aunque antes pudieran utilizarse más libremente. Por consiguiente, la falta de restricciones en un momento determinado no es, en principio, una razón para denegar el registro.
(11)
En virtud de lo expuesto, la denominación debe ser inscrita en el «Registro de Denominaciones de Origen Protegidas y de Indicaciones Geográficas Protegidas».
(12)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de reglamentación de las indicaciones geográficas y de las denominaciones de origen protegidas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo del Reglamento (CE) no 2400/96 de la Comisión (4) se completa con la denominación que figura en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 14 de noviembre de 2005.