31989R1576
L 160/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 1576/89 НА СЪВЕТА
от 29 май 1989 година
относно установяване на общи правила за определянето, описанието и представянето на спиртните напитки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че понастоящем няма специални разпоредби на Общността, които да регулират спиртните напитки, що се отнася по-специално до определянето на тези продукти и до изискванията за тяхното описание и представяне; като има предвид, че, като се отчита икономическото значение на тези продукти, е необходимо, с цел да се допринесе за функционирането на общия пазар, да се приемат общи разпоредби в тази област;
като има предвид, че спиртните напитки представляват важен пазар за земеделието на Общността; като има предвид, че този пазар е до голяма степен резултат от репутацията, която тези продукти са си завоювали на пазара на Общността и на световния пазар; като има предвид, че тази репутация може да бъде свързана с качеството на традиционните продукти; като има предвид, че е целесъобразно следователно, за да се запази този пазар, да се поддържа определено ниво на качество на въпросните продукти; като има предвид, че най-подходящият начин за запазване на това ниво на качеството е да се определят въпросните продукти, като се отчитат традиционните практики, на които се основава тяхната репутация; като има предвид, освен това, че така определените наименования следва да се използват само за продукти със същото качество като традиционните продукти, за да се избегне тяхното обезценяване;
като има предвид, че законодателството на Общността следва да запази за определени територии, сред които определени страни могат да фигурират по изключение, използването на свързани с тях географски наименования, при условие че етапите от производството, по време на които готовият продукт придобива характеристиките си и окончателните си свойства се осъществяват във въпросния географски район; като има предвид, че чрез признаването по този начин на изключителни права на съответните производители, разпоредбите на Общността ще гарантират, че въпросните наименования продължават да служат като индикации за мястото, от което идват продуктите и ще предпазят тези наименования от навлизането им в публичната област и превръщането им в родови понятия; като има предвид, че въпросните наименования изпълняват също така функцията да информират потребителя относно мястото, от което идват продуктите, които се характеризират с използваните суровини или чрез специалните методи, използвани при производството им;
като има предвид, че нормално и обичайно средство за информиране на потребителя е включването на определена информация върху етикета; като има предвид, че етикетирането на спиртните напитки е предмет на общите правила, установени с Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на етикетирането, представянето и рекламата на храни (4), последно изменена с Директива 86/197/ЕИО (5); като има предвид, че с оглед естеството на въпросните продукти, и с оглед на това потребителят да разполага с пълната информация, специални разпоредби, освен тези общи правила, следва да бъдат приети и като има предвид, по-специално, че следва да бъдат включени, в определенията на продуктите, понятия, отнасящи се до стареенето и минималното алкохолно съдържание за пускането за консумация от човека;
като има предвид, че макар Директива 79/112/ЕИО да изисква отпечатването на определени обозначения върху етикета, тя е до известна степен неясна по отношение на мястото на производство; като има предвид, че това понятие в сектора на съответните напитки е от особено значение поради факта, че потребителят често прави асоциация между въпросните напитки и мястото на производството им; като има предвид, че липсата на такава индикация може да създаде впечатление у потребителя за фалшив произход; като има предвид, че тази опасност следва да се избегне като се направи задължително, в определени случаи, посочването на мястото на производство върху етикета;
като има предвид, че допълнителни изисквания следва, в определени случаи, също така да бъдат определени; като има предвид, по-специално, че когато се използва етилов алкохол следва да се изисква той да е единствено със земеделски произход, каквато е вече практиката в Общността, за да продължи да се гарантира по-голям пазар за основните земеделски продукти;
като има предвид, че Директива 80/778/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водата, предназначена за консумация от човека (6), и Директива 80/777/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно експлоатацията и търговията с натурални минерални води (7), последно изменени с Акта за присъединяване на Испания и Португалия, уточняват характеристиките на водата, която може да се използва за хранителни цели; като има предвид, че следва да направи позоваване на тях;
като има предвид, че Директива 80/388/ЕИО на Съвета от 22 юни 1988 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на ароматите, предназначени за влагане в хранителните продукти, и суровините за тяхното производство (8), определя различните термини, които могат да се използват във връзка с ароматите; като има предвид, че същата терминология следва да се използва в настоящия регламент;
като има предвид, че специални разпоредби следва да се приемат относно описанието и представянето на вносните спиртни напитки, като се вземат под внимание ангажиментите на Общността в отношенията ѝ с трети страни;
като има предвид, че, за да се защити репутацията на продуктите на Общността на световния пазар, същите правила следва да се разпрострат и по отношение на изнасяните продукти, освен ако няма противни на това разпоредби, като се държи сметка за традиционните навици и практика;
като има предвид, че е за предпочитане да се приеме регламент, за де се осигури еднаквото и едновременно прилагане на въпросните мерки;
като има предвид, че с цел опростяване и ускоряване на процедурата, на Комисията следва да бъде възложено приемането на мерки за прилагане от техническо естество; като има предвид, че за тази цел следва да се предвиди процедура, посредством която държавите-членки и Комисията могат тясно да си сътрудничат в рамките на изпълнителен комитет;
като има предвид, че са необходими преходни мерки, за да се улесни преминаването към режима, въведен с настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент установява общите правила относно определянето, описанието и представянето на спиртни напитки.
2. За целите на настоящия регламент спиртна напитка означава алкохолна течност:
-
предназначена за консумация от човека,
-
която има специфични органолептични характеристики и, освен в случая на продуктите, изброени в точка 1 от приложение III, минимално алкохолно съдържание от 15 об.%, и
-
добита:
-
или директно, чрез дестилация на натурални ферментирали продукти, със или без ароматизиращи вещества, и/или чрез настойване на вещества от растителен произход, и/или чрез добавка на ароматизиращи вещества, на захари или други подслаждащи продукти, изброени в параграф 3, буква а), и/или други земеделски продукти, към етилов алкохол със земеделски произход и/или към дестилат със земеделски произход, и/или към спиртна напитка (eau-de-vie), както са определени в настоящия регламент,
-
или чрез смесване на спиртна напитка с:
-
една или няколко други спиртни напитки,
-
етилов алкохол със земеделски произход, с дестилат със земеделски произход или спиртна напитка (eau-de-vie),
-
една или повече алкохолни напитки,
-
една или повече напитки.
Въпреки това, напитки, попадащи под кодове по КН 2203 00, 2204, 2205, 2206 00 и 2207, не се смятат за спиртни напитки.
3. Предварителни определения
За целите на настоящия регламент в следните термини се влага следното значение:
а)
подслаждане:
е манипулация, която се изразява използването на един или повече от следните продукти при производството на спиртните напитки:
полубяла захар, бяла захар, бяла рафинирана захар, декстроза, фруктоза, глюкозен сироп, течна захар, инвертна течна захар, инвертен захарен сироп, пречистена концентрирана гроздова мъст, концентрирана гроздова мъст, прясна гроздова мъст, карамелизирана захар, пчелен мед, сироп от рожкови, както и други натурални подслаждащи субстанции, които имат аналогичен ефект, на този на горепосочените продукти.
„Карамелизирана захар“ означава продуктът, получен изключително от контролирано загряване на захароза без добавяне на основи, минерални киселини или на други химични добавки;
б)
смесване:
е манипулация, която се изразява в комбинирането на две или повече различни напитки, за да се приготви нова напитка;
в)
добавяне на алкохол:
е манипулация, която се изразява в добавянето на етилов алкохол със земеделски произход към спиртна напитка;
г)
блендид:
е манипулация, която се състои в смесването на две и повече спиртни напитки, принадлежащи към една и съща категория и които се различават една от друга по някои несъществени компоненти от тяхното съдържание, дължащи се на един или повече от следните фактори:
-
самите методи на получаване,
-
използвани апарати за дестилация,
-
продължителността на съзряване или на стареене,
-
географската зона на производство.
Получената спиртна напитка принадлежи към същата категория, като първоначалните спиртни напитки преди блендида им;
д)
съзряване или стареене:
е процес, осъществяващ се в съдове, в които протичат реакции по естествен път. В резултат на този процес спиртната напитка получава нови органолептични качества;
е)
ароматизиране:
операция, която се изразява във влагане, при приготвянето на спиртни напитки на едно или няколко ароматизиращи вещества, както са определени в член 1, параграф 2, буква а) от Директива 88/388/ЕИО;
ж)
оцветяване:
операция, която се състои във влагане, при приготвянето на спиртни напитки, на един или няколко оцветители;
з)
етилов алкохол със земеделски произход:
етиловият алкохол, чиито характеристики са тези, посочени в приложение I към настоящия регламент, и е бил получен чрез дестилация, след алкохолна ферментация, на земеделските продукти, изброени в приложение II към Договора, с изключение на спиртните напитки, както са определени в параграф 2. Когато се прави позоваване на използваната суровина, алкохолът трябва да бъде получен единствено от тази суровина;
и)
дестилат със земеделски произход:
алкохолна течност, която е получена чрез дестилация, след алкохолна ферментация, на земеделските продукти, изброени в приложение II към Договора, но която не притежава свойствата на етиловия алкохол, както е определен в буква з), нито тези на спиртна напитка, но която е запазила аромата и вкуса на използваните суровини. Когато се посочва използваната суровина, дестилатът трябва да бъде получен изключително от тази суровина;
й)
алкохолно съдържание:
е съотношението между обема на чистия алкохол при температура 20 °С, съдържащ се във въпросния продукт, и общия обем на този продукт при същата температура;
к)
съдържание на летливи вещества:
количеството летливи вещества, различни от етиловия и метиловия алкохол, съдържащо се в спиртна напитка, получено изключително чрез дестилация, в резултат то дестилацията или редестилацията на използваните суровини;
л)
място на производство:
мястото или района, където е протекла тази фаза от процеса на производство на готовия продукт, която е придала на спиртната напитка нейните характеристики и основните ѝ окончателни свойства;
м)
категория спиртни напитки: всички спиртни напитки, които попадат в обхвата на едно и също определение.șț
4. Определение на различните категории спиртни напитки
За целите на настоящия регламент в следните термини се влага следното значение:
а)
ром:
1)
спиртна напитка, получена изключително чрез алкохолна ферментация и дестилация или на меласа или сироп, получени при производството на захарна тръстика, или на самия сок от захарна тръстика, и дестилирана до поне 96 об.%, така че дестилатът да притежава специфичните за рома органолептични характеристики;
2)
спиртната напитка (eau-de-vie), получена изключително чрез алкохолна ферментация или дестилация на сока от захарната тръстика, притежаваща специфичните за рома ароматични характеристики, и имаща съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 225 g/hl, при 100 об.% алкохол. Тази спиртна напитка (eau-de-vie) може да бъде предлагана на пазара с означаването „земеделска“ в допълнение към наименованието „ром“, придружено от някое от географските наименования на френските отвъдморски департаменти, посочени в приложение II;
б)
Whisky или whiskey:
Спиртна напитка, получена чрез дестилация на мъст от зърнени култури
-
озахарена чрез диастаза на съдържащия се в нея малц, с или без добавяне на други естествени ензими,
-
ферментирала под въздействието на дрожди,
-
дестилирана до поне 94,8 об.%, така че дестилатът да притежава аромат и вкус, дължащи се на използваните суровини,
и отлежавала в продължение най-малко на три години в големи дървени бъчви с вместимост, по-малка или равна на 700 l;
в)
зърнена спиртна напитка:
1)
спиртна напитка, получена чрез дестилация на ферментирала мъст от зърнени култури, притежаваща органолептични характеристики, дължащи се на използваните суровини.
Наименованието „зърнена спиртна напитка“ може да бъде заменено с термина „Korn“ или „Kornbrand“, когато напитката е произведена в Германия и в райони на Общността, в които германският език е един от официалните езици, при условие че тази напитка традиционно се произвежда в тези райони и ако зърнената спиртна напитка е получена там без никакви добавки:
-
или изключително чрез дестилация на ферментирала мъст от цели зърна от пшеница, ечемик, овес, ръж или елда, с всички техни съставни части,
-
или чрез редестилация на дестилат, получен в съответствие с първото тире.
2)
за да може зърнена спиртна напитка да бъде наименована „зърнена спиртна напитка (eau-de-vie)“, тя трябва да бъде получена чрез дестилация до поне 95 об.% на ферментирала мъст от зърнени култури, притежаваща органолептични характеристики, дължащи се на използваните суровини;
г)
винена спиртна напитка (eau-de-vie):
спиртна напитка
-
получена чрез дестилация до 86 об.% на вино, на подсилено вино или чрез редестилация до 86 об.% на винен дестилат,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 125 g/hl при 100 об.%,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол от 200 g на хектолитър при 100 об.%.
Тази напитка, когато е отлежала, може да продължи да се предлага на пазара с наименованието „винена спиртна напитка (eau-de-vie)“, ако продължителността на процеса на стареене е равна или по-голяма от тази, предвидена за продукта, посочен в буква д);
д)
Brandy или Weinbrand:
спиртна напитка:
-
получена от винени спиртни напитки (eau-de-vie), със или без добавяне на винен дестилат, дестилиран до поне 94,8 об.%, при условие че посоченият дестилат не надвишава максималния обем от 50 % от алкохолното съдържание на крайния продукт,
-
отлежала в дъбови съдове в продължение най-малко на една година или в продължение минимум на шест месеца, при условие че вместимостта на дъбовите бъчви е по-малка от 1 000 l,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 125 g/hl алкохол при 100 об.%, и получавана изключително от дестилацията или редестилацията на вложените вещества,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол от 200 g/hl при 100 об.% алкохол;
е)
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри или джиброва спиртна напитка (eau-de-vie):
1.
а)
спиртна напитка:
-
получена чрез дестилация на водна пара на ферментирали и дестилирани гроздови джибри, или след като е била добавена вода; процент винени утайки, който трябва да бъде определен в съответствие с член 15, може да бъде добавен към гроздовите джибри, като дестилацията се извършва при наличието на самите джибри до 86 об.%. Допуска се редестилация до същото алкохолно съдържание,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 140 g/hl при 100 об.% и с максимално съдържание на метилов алкохол 1 000 g/hl при 100 об.%.
б)
по време на преходния период, обаче, предвиден за Португалия в Акта за присъединяване от 1985 г., буква а) не възпрепятства търговията в Португалия със спиртни напитки от гроздови дрожди, произведени в Португалия, и имащи максимално съдържание на метилов алкохол 1 500 g/hl при 100 об.%.
2.
наименованията „джиброва спиртна напитка (eau-de-vie)“ или „спиртна напитка от гроздови джибри“ могат да се заменят с наименованието grappa единствено за спиртната напитка, произвеждана в Италия;
ж)
спиртна напитка (eau-de-vie) от плодови джибри:
спиртна напитка, получена чрез ферментация и дестилация на плодови джибри. Условията на дестилация, характеристиките на продукта и другите разпоредби се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15;
з)
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди или raisin brandy:
спиртна напитка, получена чрез дестилация на продукта, добит чрез алкохолна ферментация на екстракт от стафиди от сортовете „черни коринтски стафиди“ или „мускат от Малага“, дестилиранa до 94,5 об.%, по такъв начин че дестилатът да притежава аромат и вкус, дължащи се на използваната суровина;
и)
плодова спиртна напитка (eau-de-vie):
1.
а)
спиртна напитка:
-
получена изключително чрез алкохолна ферментация и дестилация на месест плод или на мъст от този плод със или без костилки,
-
дестилирана до 86 об. %, така че дестилатът да има аромат и вкус, дължащи се на плода,
-
със съдържание на летливи вещества, равно или по-голямо от 200 g/hl при 100 об.%,
-
с максимално съдържание на метилов алкохол до 1 000 g/hl при 100 об.%, и
-
чието съдържание на циановодородна киселина, за плодови спиртни напитки, произведени от плодове с костилки, не трябва да надхвърля 10 g/hl при 100 об.%.
б)
дерогации от разпоредбите по буква а), трето, четвърто и пето тирета, могат да бъдат приети съгласно процедурата, предвидена в член 15, по-специално при традиционните продукти, чието производство и продажба представляват значителен дял от дохода на някои производители на плодове в Общността.
в)
определената по този начин напитка носи наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, допълнено с името на плода, като например: черешова спиртна напитка (eau-de-vie) или kirsch, сливова спиртна напитка (eau-de-vie) или сливовица, спиртна напитка (eau-de-vie) от мирабели, от праскови, ябълки, круши, кайсии, смокини, цитрусови плодове, грозде или от всякакви други плодове. Тя може също така да бъде наречена „wasser“ в съчетание с името на плода.
Означението Williams е запазено за крушова спиртна напитка (eau-de-vie), произведена единствено от круши от сорта „Williams“.
Когато два или няколко плода се дестилират заедно, продуктът се нарича „плодова спиртна напитка (eau-de-vie)“. Това означение може да бъде допълнено с името на всеки плод, изброени в низходящ ред според вложените количества.
г)
случаите и условията, при които името на плода може да замени наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на въпросния плод, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15.
2.
наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на плода, може също така да се използва за спиртни напитки, получени чрез накисване при минимално съотношение от 100 кg плодове в 20 l при 100 об.%, на някои месести семкови плодове и други, като малини, къпини, боровинки и други, независимо дали са частично ферментирали или неферментирали, в етилов алкохол със земеделски произход или в спиртна напитка или дестилат, както са определени в настоящия регламент, последвано от дестилация.
Условията за използване на наименованието „спиртна напитка (eau-de-vie)“, предшествано от името на плода, с цел да се избегне объркване с плодовите спиртни напитки (eau-de-vie) по точка 1 и въпросните плодове, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 15.
3.
Спиртните напитки, получени чрез накисване на неферментирали цели плодове, като тези посочени в точка 2, в етилов алкохол със земеделски произход, последвано от дестилация, могат да бъдат наричани „geist“, в съчетаване с името на плода;
й)
ябълкова или крушова спиртна напитка (eau-de-vie):
спиртна напитка:
-
получена чрез дестилация изключително на ябълки или круши, и
-
отговаряща на изискванията, отнасящи се до плодовите спиртни напитки, посочени в буква и), подточка 1, буква а), второ, трето и четвърто тире;
к)
спиртна напитка (eau-de-vie) от синя тинтява (горчивка):
спиртна напитка, получена от дестилат на ферментирали корени на синя тинтява (горчивка), към който може да се добави или не етилов алкохол със земеделски произход;
л)
плодова спиртна напитка:
1.
спиртна напитка, получена чрез накисване на плод в етилов алкохол със земеделски произход и/или в дестилат със земеделски произход и/или в спиртна напитка (eau-de-vie), както са определени в настоящия регламент, в минимално съотношение, определено съгласно процедурата, предвидена в член 15.
Ароматизирането на тези спиртни напитки може да бъде допълнено с ароматизиращи вещества и/или ароматизиращи препарати, различни от тези, произхождащи от вложения плод. Тези ароматизиращи вещества и препарати са определени съответно в член 1, параграф 2, буква б), i) и в буква в) от Директива 88/388/ЕИО. Характерният вкус, обаче, на напитката, както и нейният цвят, трябва да се дължат изцяло на вложения плод.
2.
Така определените напитки се наричат „спиртни напитки“ или „алкохол“, предшествани от името на плода. Случаите и условията, при които името на плода може да замени тези наименования, се определят посредством процедурата, предвидена в член 15.
Въпреки това, наименованието Pacharan може да бъде използвано единствено за „плодова спиртна напитка“, произведена в Испания и получена чрез накисване на трънки (prunus espinosa) в минимално съотношение от 250 g плод в литър чист алкохол;
м)
хвойнова спиртна напитка:
1.
а)
спиртна напитка, получена чрез ароматизиране с плодове от хвойна (Juniperus communis) на етилов алкохол от земеделски произход и/или на спиртна напитка или дестилат от зърнени култури.
Други естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, и/или ароматни растения или части от тях, които могат да бъдат добавени, при условие че преобладават органолептичните характеристики на хвойната, дори понякога да са отслабени.
б)
така получените напитки могат да се наричат Wacholder, ginebra или genebra. Употребата на тези наименования се определя съгласно процедурата по член 15.
в)
алкохолите, използвани за спиртните напитки, наричани genievre, jenever, genever или peket трябва да притежават органолептични характеристики, подходящи за производството на горепосочените продукти и да имат максимално съдържание на метилов алкохол от 5 g/hl при 100 об.%, както и максимално съдържание на алдехиди, изразени в ацеталдехид, от 0,2 g/hl при 100 об.%. В случая на такива продукти вкусът на хвойновите плодове може да не бъде осезаем.
2.
а)
напитката може да се нарича gin, ако е получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход, притежаващ подходящи органолептични характеристики, с естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или с ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, по такъв начин че вкусът на хвойната да преобладава.
б)
напитката може да се нарича „дестилиран gin“, ако продуктът е получен изключително чрез редестилация на етилов алкохол от земеделски произход с подходящо качество, притежаващ желаните органолептични характеристики и с минимално алкохолно съдържание най-малко 96 об.% в аламбик, използван обикновено за gin, с плодове от хвойна и други естествени растителни продукти, като вкусът на хвойната трябва да преобладава. Наименованието „дестилиран gin“ може също да се използва и за сместа на продукта от такава дестилация с етилов алкохол от земеделски произход, с еднакъв химичен състав, еднаква чистота и еднакво алкохолно съдържание. За ароматизирането на дестилирания gin могат също да се използват допълнително естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества и/или ароматизиращи препарати, както са посочени в буква а). Напитката с наименование London gin е вид дестилиран джин.
Джин, получен чрез добавяне на есенции или аромати към етиловия алкохол от земеделски произход, не може да носи наименованието „дестилиран gin“;
н)
кимионова спиртна напитка:
1.
спиртни напитки, получени чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с кимион (Carum carvi L.).
Други естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива, могат допълнително да бъдат използвани, но те трябва да имат преобладаващ вкус на кимион.
2.
а)
спиртната напитка, определена в точка 1, може също така да се нарича „akvavit“ или „aquavit“, ако е ароматизирана с дестилат от билки или подправки
Други ароматизиращи вещества, посочени в точка 1, втора алинея, могат да бъдат използвани, но ароматът на тези напитки се дължи до голяма степен на дестилатите на семена от кимион и/или копър (Anethum graveolens L.), като употребата на растителни масла е забранена.
б)
горчивите вещества не трябва да преобладават осезаемо във вкуса; сухият екстракт не може да надвишава 1,5 g на 100 ml;
о)
анасонова спиртна напитка:
1.
спиртната напитка, получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с естествени екстракти от звездовиден анасон (Illicium verum), зелен анасон (Pimpinella anissum), резене от вида Foeniculum vulgare или на всяко друго растение, съдържащо същата основна ароматизираща съставка, чрез някой от следните способи:
-
накисване и/или дестилация,
-
редестилация на спирт със семена или други части от горепосочените растения,
-
добавяне на дестилирани естествени екстракти от анасонови растения,
-
съчетаване на предходните три метода.
Могат да бъдат използвани също така и други естествени растителни екстракти или ароматични семена, но вкусът на анасона трябва да остане преобладаващ.
2.
За да може анасоновата спиртна напитка да се нарича pastis, тя трябва да съдържа също така естествени екстракти, получени от сладко коренче (Glycyrrhiza glabra), което предполага наличието на багрилни вещества, наричани „халкони“, както и на глициризинова киселина, чието минимално и максимално съдържание трябва да бъде съответно 0,05 и 0,5 g/l.
Напитката pastis има захарно съдържание, по-малко от 100 g/l и минимално и максимално съдържание на анетол съответно 1,5 и 2 g/l.
3.
За да може анасоновата спиртна напитка да се нарича ouzo, тя трябва:
-
да е произведена единствено в Гърция,
-
да е получена чрез примесване на алкохоли, ароматизирани чрез дестилация или накисване на семена от анасон и евентуално от копър, на сакъза, добиван от сакъзово дърво, разпространено на остров Хиос (Pistacia lentiscus Chia или latifolia) и на други видове ароматни семена, растения и плодове; ароматизираният чрез дестилация алкохол трябва да съставлява най-малко 20 % от алкохолното съдържание на ouzo.
Посоченият дестилат трябва:
-
да е получен чрез дестилация в традиционен меден аламбик с прекъсване, с капацитет, равен или по-малък от 1 000 l,
-
да има алкохолно съдържание, не по-малко от 55 об.% и не по-голямо от 80 об.%.
Напитката ouzo трябва да бъде безцветна и със захарно съдържание, равно или по-малко от 50 g/l.
4.
За да може анасоновата спиртна напитка да бъде наричана anis, нейният характерен аромат трябва да произлиза само от зеления анасон (Pimpinella anisum) и/или от звездовиден анасон (Illicium verum) и/или от резене от вида Foeniculum vulgare. Наименованието „дестилиран anis“ може да бъде използвано, ако напитката съдържа алкохол, дестилиран в присъствието на такива семена, в съотношение минимум 20 % от нейното алкохолно съдържание.
п)
спиртна напитка с горчив вкус или bitter:
спиртната напитка с преобладаващ горчив вкус, получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход с естествени и/или идентични на естествените ароматизиращи вещества, като тези определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и ii) от Директива 88/388/ЕИО, и/или на ароматизиращи препарати, определени в член 1, параграф 2, буква в) от тази директива.
Напитките могат също така да се предлагат на пазара като amer или bitter, със или без друг термин.
Настоящата разпоредба не засяга възможността да се използват термините amer или битер за продуктите, които не са обхванати от настоящия член;
р)
водка:
спиртна напитка, получена от етилов алкохол от земеделски произход чрез пречистване или чрез филтриране с активен въглен, последвана евентуално от проста дестилация, или обработена по равностоен начин, с цел намаляване на специфичните органолептични характеристики на използваните суровини. Ароматизирането позволява да се придадат на продукта специфични органолептични характеристики и по-специално приятен мек вкус;
с)
ликьор:
1)
спиртната напитка:
-
с минимално захарно съдържание от 100 g/l, изразено в инвертна захар, без това да противоречи на различно решение, взето съгласно процедурата, предвидена в член 15,
-
получена чрез ароматизиране на етилов алкохол от земеделски произход или на дестилат от земеделски произход или на една или няколко спиртни напитки, както са определени в настоящия регламент, или на смес от горепосочените продукти, които са подсладени, и към които евентуално са добавени продукти от земеделски произход, като сметана, мляко или други млечни продукти, плодове, вино, както и ароматизирано вино.
2.
Наименованието „крем“, съчетано с името на вложения плод или суровина, с изключение на млечните продукти, е запазено за ликьорите с минимално захарно съдържание от 250 g/l, изразени в инвертна захар.
Наименованието „крем от касис“ е запазено за ликьорите от касис, с минимално захарно съдържание от 400 g/l, изразени в инвертна захар;
т)
ликьор на яйчна основа/advocaat/avocat/Advokat:
спиртна напитка, ароматизирана или не, получена от етилов алкохол от земеделски произход, с яйчен жълтък, яйчен белтък, захар или пчелен мед. Минималното съдържание на захар или на пчелен мед е 150 g/l. Минималното съдържание на яйчен жълтък е 140 g/l в крайния продукт;
у)
яйчен ликьор:
спиртната напитка, ароматизирана или не, получена от етилов алкохол от земеделски произход, с яйчен жълтък, яйчен белтък, захар или пчелен мед. Минималното съдържание на захар или на пчелен мед е 150 g/l. Минималното съдържание на яйчен жълтък е 70 g/l в крайния продукт;
Член 2
При спазване на разпоредбите на членове 3, 4 и 12, за да може да се предлага на пазара за консумация от човека под едно от наименованията, фигуриращи в член 1, параграф 4, дадена спиртна напитка трябва да съответства на определенията и на изискванията, приложими за категорията, към която принадлежи.
Член 3
1. С изключение на хвойновите спиртни напитки, както са определени в член 1, параграф 4, буква м), i), за спиртните напитки, изброени по-долу, минималното алкохолно съдържание за пускането им за консумация от човека в Общността под едно от наименованията, фигуриращи в член 1, параграф 4, с изключение на някои специфични продукти, чието алкохолно съдържание е посочено в приложение III, е както следва:
-
40 %
whisky/whiskey
мастика „pastis“
-
37,5 %
Ром
Rum-Verschnitt
винена спиртна напитка (eau-de-vie)
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри
спиртна напитка (eau-de-vie) от плодови джибри
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди
плодова спиртна напитка (eau-de-vie)
ябълкова и крушова спиртна напитка (eau-de-vie)
спиртна напитка (eau-de-vie) от синя тинтява
gin/дестилиран gin
akvavit/aquavit
водка
grappa
ouzo
Kornbrand
-
36 %
brandy/Weinbrand
-
35 %
зърнена спиртна напитка/зърнена спиртна напитка (eau-de-vie)
anis
-
32 %
Korn
-
30 %
кимионова спиртна напитка (с изключение на akvavit/aquavit)
-
25 %
плодова спиртна напитка
-
15 %
анасонова спиртна напитка (с изключение на ouzo, pastis и anis)
другите продукти, фигуриращи в член 1, параграф 4 и които не са посочени по-горе.
2. Национални разпоредби могат да определят минимално алкохолно съдържание, превишаващо стойностите, посочени в параграф 1, за спиртните напитки, изброени в приложение II. Държавите-членки уведомяват Комисията за алкохолното съдържание на тези спиртни напитки в срок от три месеца:
-
след влизането в сила на настоящия регламент, в случай на съществуващи разпоредби или
-
след тяхното приемане, в случай на разпоредби, които могат да бъдат приети след влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията осигурява тяхното публикуване в серия „С“ на Официален вестник на Европейските общности.
3. Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, може да определи минимално алкохолно съдържание за категориите напитки, различни от тези, посочени в параграф 1.
4. Преди 31 декември 1992 г. Съветът преразглежда минималното алкохолно съдържание на уискито на базата на пазарно проучване от Комисията.
Член 4
1. Без да се засягат разпоредбите, приети съгласно параграфи 2-5, ако някакво вещество, различно от разрешените от законодателството на Общността или, при липсата на такова, от националните разпоредби, е добавено, въпросната спиртна напитка губи правото си на запазено наименование.
2. Списъкът на разрешените хранителни добавки, правилата за тяхната употреба, както и съответните спиртни напитки се определят съгласно процедурата, предвидена в Директива 89/107/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на добавките, които могат да се влагат в храни, предназначени за консумация от човека (9).
3. Списъкът на разрешените спомагателни технологични практики, правилата за тяхната употреба, както и съответните спиртни напитки, могат да бъдат определени съгласно процедурата, предвидена в член 15.
4. Без да се засягат по-рестриктивните разпоредби на член 1, параграф 4, оцветяването на спиртните напитки се разрешава в съответствие с националните правила, установени съгласно Директивата на Съвета от 23 октомври 1962 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на оцветителите, които могат да се влагат в храни, предназначени за консумация от човека (10), последно изменена с Акта за присъединяване на Испания и Португалия.
5. Единствено естествените ароматизиращи вещества и ароматизиращи препарати, както са определени в член 1, параграф 2, буква б), i) и член 1, параграф 2, буква в) от Директива 88/388/ЕИО, могат да се използват при производството на спиртните напитки, определени в член 1, параграф 4, с изключение на онези, определени в член 1, параграф 4, букви м), н) и п).
Въпреки това е разрешено използването на идентични на естествените ароматизиращи вещества и ароматизиращи препарати, както са определени в член 1, параграф 2, буква б), ii) от Директива 88/388/ЕИО, в ликьорите, с изключение на изброените по-долу:
а)
плодови ликьори (или крем):
-
ананас,
-
касис,
-
череша,
-
малина,
-
къпина,
-
боровинка,
-
цитрусови плодове;
б)
ликьори от растения:
-
мента,
-
синя тинтява,
-
анасон,
-
алпийски пелин,
-
раненка.
6. При производството на спиртни напитки, добавянето на вода, евентуално дестилирана или деминерализирана, се разрешава, при условие че качеството на водата съответства на националните разпоредби, приети в приложение на Директиви 80/777/ЕИО и 80/778/ЕИО, и че добавената вода не променя естеството на продукта.
7.
а)
При производството на спиртни напитки, използваният етилов алкохол може да бъде само от земеделски произход.
б)
За разреждане или разтваряне на оцветяващи, ароматизиращи или всякакви други разрешени добавки, при производството на спиртни напитки се използва само етилов алкохол от земеделски произход.
в)
Без да се засягат по-рестриктивните разпоредби, предвидени в член 1, параграф 4, буква м), подточка 1, качеството на етиловия алкохол от земеделски произход трябва да отговаря на спецификациите, указани в приложение I.
8. Подробните правила,включително методите за анализ на спиртните напитки, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 14.
Списъците с ликьори, фигуриращи в параграф 5, втора алинея, могат да бъдат допълнени от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията.
Член 5
1. Без да се засягат мерките, приети съгласно член 6, използването на наименованията, посочени в член 1, параграф 4, се ограничава до определените в него спиртни напитки, като се отчитат изискванията, предвидени в членове 2, 3, 4 и 12. Тези наименования трябва да бъдат използвани за обозначаване на посочените напитки.
Спиртните напитки, които не отговарят на спецификациите, приети за продуктите, определени в член 1, параграф 4, не могат да носят наименованията, определени за тези продукти. Те трябва да бъдат означени като „спиртни напитки“.
2. Наименованията, посочени в параграф 1, могат да бъдат допълвани с географски указания, различни от тези, посочени в параграф 3, при условие че те не въвеждат в заблуждение потребителите.
3.
а)
Географските наименования, изброени в приложение II, могат да заменят наименованията, посочени в параграф 1 или пък да ги допълват, при което се образуват съставни наименования. Тези наименования, съставни или не, могат да бъдат, ако е необходимо,придружени от допълнителни индикации, при условие че последните са регламентирани от държавата-членка производител.
Чрез дерогация от предходната алинея, индикацията marque nationale luxembourgeoise замества географското наименование и може да допълва наименованията на спиртните напитки, произведени във Великото херцогство Люксембург, както са изброени в приложение II.
б)
Тези географски наименования са запазени за спиртните напитки, при които фазата на производство, през която те придобиват своите характеристики и окончателни свойства, е протекла в посочената географска зона.
в)
Държавите-членки могат да прилагат специални национални правила по отношение на производството, движението в рамките на дадена държава-членка, описанието и представянето на продуктите, произведени в рамките на техните територии, доколкото са съвместими със законодателството на Общността. Когато се прилагат в рамките на политика на качество, такива правила могат да ограничат производството в дадена географска зона до качествени продукти, отговарящи на съответните специфични правила.
Член 6
1. Специални разпоредби могат да регламентират индикациите, използвани в допълнение към търговското наименование, а именно:
-
употребата на термини, съкращения или знаци,
-
употребата на съставни термини, включващи някое от общите определения, посочени в член 1, параграфи 2 и 4.
2. Специални разпоредби могат да регламентират наименованията на смесите от спиртни напитки и тези на смесите от напитки със спиртни напитки.
3. Разпоредбите, посочени в параграфи 1 и 2, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 15. Те са предназначени по-специално да предотвратят объркване на наименованията, посочени в тези параграфи, особено по отношение на до продуктите, съществуващи към момента на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 7
1. Освен съответствието с националните правила, приети съгласно Директива 79/112/ЕИО, етикетирането и представянето на спиртните напитки, определени в член 1, параграф 4, предназначени за крайния потребител, трябва да бъдат в съответствие с параграфи 2 и 3.
2.
а)
Търговското наименование на продуктите, посочени в член 1, параграфи 2 и 4, е едно от наименованията, които трябва да се използват изключително за такива продукти съгласно член 5 и член 6, параграф 2.
б)
Когато при етикетирането е вписана суровината, използвана за производството на етилов алкохол със земеделски произход, всеки вложен земеделски алкохол трябва да бъде изписан в низходящ ред според вложеното количество.
в)
Търговското наименование на спиртните напитки, посочени в параграф 1, може да бъде допълнено с термина „блендид“, когато спиртната напитка е била подложена на блендид.
г)
По изключение, продължителността на стареене може да бъде посочена, само когато се отнася до най-младата алкохолна съставка, и при условие че продуктът старее под данъчен контрол или под контрол, който дава еквивалентни гаранции.
3. За продуктите, посочени в член 1, параграф 4, могат да бъдат определени, съгласно процедурата, предвидена в член 14:
а)
условията, съгласно които при етикетирането може да бъде означена продължителността на стареене и условията, отнасящи се до вложените суровини;
б)
условията, регулиращи използването на търговски наименования, които съдържат информация за стареенето на продукта, както и всякакви изключения и условията за еквивалентен контрол;
в)
специалните разпоредби, регулиращи употребата на термини, отнасящи се до определено свойство на продукта, като неговата история или метода, посредством който е получен;
г)
правилата, регулиращи етикетирането на продукти в съдове, които не са предназначени за крайния потребител, включително всякакви дерогации от правилата за етикетиране, за да се вземат предвид по-специално складирането и транспорта.
4. Индикациите, предвидени в настоящия регламент, се изписват на един или повече от официалните езици на Общностите, по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере всяка една от тези индикации, освен ако информацията не е предоставена на купувачите чрез други средства.
5. Географските наименования, изброени в приложение II, наименованията в курсив, фигуриращи в член 1, параграф 4, както и наименованието Rum-Verschnitt не могат да се превеждат.
По искане, обаче, на държавата-членка, където се осъществява потреблението, може да бъде решено, съгласно процедурата, предвидена в член 14, посочените наименования в курсив, и по-специално наименованието raisin brandy, да бъдат допълнени с еквивалентни наименования, така че потребителите от посочената държава-членка да не бъдат въведени в заблуда.
6. За продукти, произхождащи от трети страни, използването на официален език на третата страна, в която е получен продуктът, е разрешено, ако индикациите, предвидени в настоящия регламент, са изписани също на официален език на Общността, по такъв начин, че крайният потребител да може лесно да разбере всяко едно от тези означения.
7. Без да се засяга член 12, при продуктите, произхождащи от Общността и предназначени за износ, индикациите, предвидени в настоящия регламент, могат да бъдат повторени на друг език; това не се прилага за наименованията, посочени в параграф 5.
8. В съответствие с процедурата по член 15, Комисията може да определи случаите и/или спиртните напитки, за които посочване на мястото на производство и/или на произхода и/или на мястото, от което идват, е задължително, както и свързаните с това правила.
Член 8
За да могат спиртните напитки, произведени в Общността, да бъдат предлагани на пазара за консумация от човека, те не могат да бъдат описвани, като се комбинират думи или изрази, като „род“, „тип“, „метод“, „стил“, „марка“, „вкус“ или други сходни обозначения с някое от търговските наименования, посочени в настоящия регламент.
Член 9
1. Изброените по-долу спиртни напитки:
-
ром,
-
whisky и whiskey,
-
зърнена спиртна напитка/зърнена спиртна напитка (eau-de-vie),
-
винена спиртна напитка (eau-de-vie) или brandy,
-
спиртна напитка (eau-de-vie) от гроздови джибри,
-
спиртна напитка (eau-de-vie) от стафиди,
-
плодова спиртна напитка (eau-de-vie), различна от продуктите, определени в член 1, параграф 4, буква i), подточка 2,
-
ябълкова и крушова спиртна напитка (eau-de-vie),
когато към тях се добавя етилов алкохол със земеделски произход, не могат да съдържат в своето представяне, под каквато и да е форма, родовите понятия, запазени за горепосочените напитки.
2. Параграф 1, обаче, не възпрепятства предлагането на пазара за консумация от човека в Общността на продукта, произведен в Германия и получен чрез купажиране на ром и алкохол. Минимум 5 % от алкохола, съдържащ се в крайния продукт, наричан Rum-Verschnitt трябва да произхожда от рома. Когато този продукт се продава извън германския пазар, неговото алкохолно съдържание трябва да фигурира върху етикета.
По отношение на етикетирането и представянето на продукта, наричан Rum-Verschnitt, думата Verschnitt трябва да фигурира върху опаковката (върху бутилка или опаковката), с букви със същия вид, размер и цвят, като тези, използвани за думата Rum, на един ред с нея, а върху бутилките трябва да бъде нанесена върху челния етикет.
Член 10
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че разпоредбите на Общността, отнасящи се до спиртните напитки, са спазени. Те определят един или няколко органа, които да контролират спазването на тези разпоредби.
При продуктите, които фигурират в приложение II, може да бъде решено съгласно процедурата, предвидена в член 14, този контрол и защитата да се извършват, за целите на движение в рамките на Общността, посредством търговски документи, проверени от администрацията, и посредством воденето на подходящи регистри.
2. При спиртните напитки, изброени в приложение II, и които се изнасят, Съветът, с квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията, установява система от документи за удостоверяване на автентичността с цел да се предотвратят измамите и фалшификациите. Тази система е предназначена да замени съществуващите национални системи. Тя трябва да предлага поне същите гаранции, като тези на националните системи, при спазването на правилата на Общността, и по-специално на онези, отнасящи се до конкуренцията.
Докато системата, посочена в предходната алинея, бъде въведена, държавите-членки могат да запазят своите собствени системи за удостоверяване на автентичността, при условие че те са в съответствие с правилата на Общността.
3. С квалифицирано мнозинство и по предложение на Комисията Съветът приема необходимите мерки за еднаквото прилагане на разпоредбите на Общността в сектора на спиртните напитки, по-специално по отношение на контрола и отношенията между компетентните органи на държавите-членки.
4. Държавите-членки и Комисията си обменят необходимата информация за прилагането на настоящия регламент. Подробните правила за обмяната и разпространението на такава информация се определят съгласно процедурата, предвидена в член 14.
Член 11
1. При спазване на параграф 2, с цел предлагането им на пазара за консумация от човека в Общността, внесените спиртни напитки, имащи географско указание или наименование, различно от тези, посочени в член 1, параграф 4, могат да се ползват, при реципрочни условия, от контрола и защитата, посочени в член 10.
Първата алинея се прилага посредством споразумения, договорени и сключени със съответните трети страни съгласно процедурата, предвидена в член 113 от Договора.
Подробните правила и списъкът на продуктите, посочени в първата алинея, се приемат съгласно процедурата, предвидена в член 15.
2. Настоящият регламент не пречи на вноса и предлагането на пазара за консумация от човека в Общността, под тяхното наименование за произход, на специални спиртни напитки, произхождащи от трети страни, за които са предоставени тарифни отстъпки от Общността или съгласно ГАТТ или съгласно двустранни споразумения, и чиито условия за достъп са били определени в регламенти на Общността.
Член 12
1. Спиртните напитки, предназначени за износ, трябва да съответстват на разпоредбите по настоящия регламент.
2. Въпреки това, държавите-членки могат да вземат решение за дерогации по отношение до разпоредбите на член 4, параграфи 2, 3, 4 и 6, но не и по отношение на спиртните напитки, фигуриращи в приложения II и III, или за спиртните напитки със запазени наименования.
3. За дерогации от разпоредбите на член 3, отнасящи се до алкохолното съдържание за пускането за консумация от човека, може също така да бъде взето решение в случая на:
-
спиртни напитки, обхванати от член 1, параграфи 2 и 4,
-
спиртни напитки, обхванати от приложение II, по-специално когато това се налага съгласно законодателството на третата страна вносител,
по искане на държавата-членка производител в съответствие с процедурата, предвидена в член 14.
4. Дерогации от правилата относно описанието и представянето, различни от наименованията, предвидени в член 1, параграфи 2 и 4 и в приложения II и III, и без да се засягат разпоредбите на членове 8 и 9, могат да бъдат разрешени от държавите-членки:
-
когато действащото законодателство в третата страна вносител налага това,
-
в случаите, които не са обхванати от първото тире, с изключение на някои индикации, за които трябва да бъде взето решение съгласно процедурата, предвидена в член 14.
5. Разрешените от държавите-членки дерогации се съобщават на Комисията и на другите държави-членки.
Член 13
1. Създава се Изпълнителен комитет по спиртните напитки, наричан по-долу „комитетът“, който е съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. В рамките на комитета гласовете на държавите-членки се претеглят в съответствие с член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
Член 14
1. Когато следва да се приложи процедурата, определена в настоящия член, председателят отнася въпроса до комитета, било по своя собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
2. Представителят на Комисията внася проект за мерките, които да трябва да се приемат. Комитетът предоставя становището си по тези мерки в рамките на срок, който председателят определя в зависимост от спешността на въпросите, внесени за разглеждане. Становище се приема с мнозинство от 54 гласа.
3. Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Ако, обаче, тези мерки не са в съответствие със становището на комитета, те се съобщават незабавно от Комисията на Съвета. В този случай Комисията може да отложи прилагането на мерките с един месец.
Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в рамките на един месец.
Член 15
1. Когато следва да се приложи процедурата, определена в настоящия член, председателят отнася въпроса до комитета, било по своя собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
2. Представителят на Комисията внася в комитета проект за мерките, които трябва да се вземат. Комитетът предоставя становището си по проекта в рамките на срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора в случая на решения, които Съветът взема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на комитета се претеглят по начина, определен в посочения член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета.
б)
Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета, или ако не е дадено становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение, отнасящо се до мерките, които трябва да бъдат взети. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.
Ако, след изтичането на срок от три месеца, считано от датата на сезиране на Съвета, Съветът не е взел решение, предложените мерки се приемат от Комисията.
Член 16
Комитетът може да разглежда всеки друг въпрос, отправен до него от неговия председател, било по негова собствена инициатива или по искане на представителя на дадена държава-членка.
Член 17
1. С цел да се улесни преминаването от настоящия режим към този, въведен с настоящия регламент, се приемат преходни мерки съгласно процедурата, предвидена в член 14.
2. Тези преходни мерки се прилагат за не повече от две години, считано от датата на прилагане на настоящия регламент.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Прилага от 15 декември 1989 г., с изключение на членове 13-16, които се прилагат от влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 май 1989 година.
REGLAMENTO (CEE) Ng 1576/89 DEL CONSEJO de 29 de mayo de 1989 por el que se establecen las normas generales relativas a la definición, designación y presentación de las bebidas espirituosas
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, sus artículos 43 y 100 A,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
En cooperación con el Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que, en la actualidad no hay ninguna disposición comunitaria específica que contemple las bebidas espirituosas y, en particular, por lo que respecta a la definición de estos productos y a las disposiciones relativas a su designación y a su presentación; que, habida cuenta la importancia económica de estos productos, se impone la adopción de disposiciones comunes en este campo, con el fin de contribuir al funcionamiento del mercado común;
Considerando que las bebidas espirituosas constituyen un mercado importante para la agricultura comunitaria; que dicho mercado se debe, en buena medida, al renombre que estos productos se han ganado en la Comunidad y en el mercado mundial; que este renombre va unido al nivel cualitativo de los productos tradicionales; que es conveniente, pues, con el fin de mantener tal mercado, conservar un cierto nivel cualitativo para estos productos; que la forma más adecuada de hacerlo es mediante la definición de los productos, teniendo en cuenta los usos tradicionales que sustentan esta fama; que conviene, además, reservar el empleo de las denominaciones así definidas para productos cuyo nivel cualitativo corresponda al de los productos tradicionales, con el fin de evitar que estas denominaciones se desvaloricen;
Considerando que el Derecho comunitario debe reservar a ciertos territorios, entre los que pueden figurar a título excepcional ciertos países, el uso de denominaciones geográficas que aludan a ellos, en la medida que entre las fases del proceso de producción se desarrolle en dicha zona geográfica la fase de terminación del producto, durante la cual éste adquiere su carácter y sus cualidades definitivas; que, reconociendo de este modo a los productores afectados derechos exclusivos, las disposiciones comunitarias mantendrán para las denominaciones de que se trate su carácter de indicaciones de procedencia, a no ser que, haciéndose de dominio público, se conviertan en denominaciones genéricas; que las denominaciones en cuestión tienen también la función de asegurar la información del consumidor en cuanto a la procedencia de un producto caracterizado por las materias primas utilizadas o por los procesos particulares de su elaboración;
Considerando que el medio normal y habitual de informar a los consumidores es el de incluir en la etiqueta determinadas menciones; que las bebidas espirituosas están sometidas, por lo que respecta a su etiquetado, a las reglas generales establecidas por la Directiva 79/112/CEE del Consejo, de 18 de diciembre de 1978, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en lo que se refiere al etiquetado y presentación y publicidad de los productos alimenticios (4) modificada en último lugar por la Directiva 86/197/CEE (5); que, habida cuenta la naturaleza de los productos de que se trata, conviene, para informar mejor al consumidor, adoptar disposiciones específicas complementarias de estas reglas generales, y en particular incorporar en la definición de los productos las nociones relativas al envejecimiento y al grado alcohólico mínimo para el consumo humano;
Considerando que si la Directiva 79/112/CEE hace obligatorias ciertas menciones en el etiquetado, sin embargo es relativamente imprecisa en lo que respecta al lugar de fabricación; que esta noción, en el sector de las bebidas a que se hace referencia, reviste una importancia muy especial, debido a la asociación que a menudo hace el consumidor entre la bebida y su lugar de fabricación; que la ausencia de tal mención en este ámbito ocasiona el riesgo de dar al consumidor la impresión de un origen falso; que es conveniente, en esas condiciones, evitar tal riesgo, previendo hacer obligatoria, en determinados casos, la mención del lugar de fabricación en el etiquetado;
Considerando que además es conveniente definir, en ciertos casos, disposiciones suplementarias; que, especialmente, cuando se utiliza alcohol etílico, conviene imponer el empleo de un único alcohol etílico de origen agrícola, como ya es un uso en la Comunidad, con el fin de continuar garantizando un mercado importante a los productos agrícolas de base;
Considerando que la Directiva 80/778/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1980, relativa a la calidad de las aguas destinadas al consumo humano (1) y la Directiva 80/777/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1980, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en materia de explotación y comercialización de las aguas minerales naturales (2), modificadas en último lugar por el Acta de adhesión de España y de Portugal, precisan las características de las aguas que pueden ser utilizadas para la alimentación; que es conveniente referirse a ellas;
Considerando que la Directiva 88/388/CEE del Consejo, de 22 de junio de 1988, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en el ámbito de los aromas que se utilizan en los productos alimenticios y de los materiales de base para su producción (3), define los diferentes términos que pueden ser empleados cuando se trata de aromatización; que conviene utilizar, en el presente Reglamento, la misma terminología;
Considerando que conviene adoptar las disposiciones específicas de designación y de presentación para las bebidas espirituosas importadas teniendo en cuenta los compromisos de la Comunidad en sus relaciones con los países terceros;
Considerando que, para defender el renombre de los productos comunitarios en el mercado mundial, conviene extender las mismas normas a los productos exportados salvo disposiciones en contrario, habida cuenta las costumbres y prácticas tradicionales;
Considerando que, para que las medidas propuestas reciban una aplicación uniforme y simultánea, será preferible actuar por vía reglamentaria;
Considerando que, con el fin de simplificar y acelerar el procedimiento, es conveniente confiar a la Comisión la adopción de medidas de aplicación de carácter técnico; que, para hacerlo, se podrá prever un procedimiento que instaure una estrecha cooperación entre los Estados miembros y la Comisión en el seno de un comité de aplicación;
Considerando que se revelan necesarias medidas transitorias para facilitar el tránsito al régimen instaurado por el presente Reglamento,
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. El presente Reglamento establece las normas generales relativas a la definición, designación y presentación de las bebidas espirituosas.
2. A los efectos del presente Reglamento se entenderá por bebida espirituosa el líquido alcohólico:
- destinado al consumo humano;
- de caracteres organolépticos especiales y, salvo los productos que figuran en el punto 1 del Anexo III, un grado alcohólico mínimo de 15 % vol, y
- obtenido
- bien directamente por destilación, en presencia o no de aromas, de productos naturales fermentados y/o por maceración de sustancias vegetales y/o por adición de aromas, azúcares u otros productos edulcorantes enumerados en la letra a) del apartado 3 y/u otros productos agrícolas al alcohol etílico de origen agrícola y/o a un destilado de origen agrícola y/o a un aguardiente según están definidos en el presente Reglamento,
- bien por mezcla de una bebida espirituosa con:
- una o varias bebidas espirituosas,
- alcohol etílico de origen agrícola, destilado de origen agrícola o aguardiente,
- una o varias bebidas alcohólicas,
- una o varias bebidas.
N° obstante, no se consideran bebidas espirituosas las que se incluyen en los códigos NC 2203 00, 2204, 2205, 2206 00 y 2207.
3. Definiciones preliminares.
A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
edulcoración:
la operación consistente en utilizar en la preparación de bebidas espirituosas uno o varios de los productos siguientes:
azúcar semiblanco, azúcar blanco, azúcar blanco refinado, dextrosa, fructosa, jarabe de glucosa, azúcar líquido, azúcar líquido invertido, jarabe de azúcar invertido, mosto de uva concentrado rectificado, mosto de uva concentrado, mosto de uva fresca, azúcar caramelizado (burned sugar), miel, jarabe de algarroba, así como otras sustancias glúcidas naturales que surtan un efec-
to análogo al de los productos mencionados anterior-
mente.
Se entenderá por azúcar caramelizado el producto obtenido exclusivamente por calentamiento controlado de la sacarosa, sin añadir bases, ácidos minerales ni ningún otro aditivo químico;
b)
mezcla:
la operación que consiste en unir dos o más bebidas diferentes para obtener una bebida nueva;
c)
adición de alcohol:
la operación que consiste en añadir alcohol etílico de origen agrícola a una bebida espirituosa;
d)
ensamble:
la operación que consiste en unir dos o más bebidas espirituosas pertenecientes a la misma categoría, y que sólo se diferencian entre sí por matices de composición resultantes de uno o de varios de los siguientes factores:
- los propios métodos de elaboración,
- los aparatos de destilación empleados,
- el tiempo de maduración o de envejecimiento,
- la zona geográfica de producción.
La bebida espirituosa obtenida pertenece a la misma categoría que las bebidas espirituosas iniciales antes de su ensamble;
e)
maduración o envejecimiento:
la operación que consiste en dejar que se desarrollen naturalmente en recipientes apropiados ciertas reacciones que confieren a la bebida espirituosa de que se trate cualidades organolépticas que no tenía anteriormente;
f)
aromatización:
la operación que consiste en utilizar en la preparación de las bebidas espirituosas uno o varios aromas definidos en la letra a) del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 88/388/CEE;
g)
coloración:
la operación que consiste en utilizar en la preparación de bebidas espirituosas, uno o varios colorantes;
h)
alcohol etílico de origen agrícola:
el alcohol etílico, cuyas características se enuncian en el Anexo I del presente Reglamento, obtenido por destilación, previa fermentación alcohólica de productos agrícolas que figuran en el Anexo II del Tratado, con exclusión de las bebidas espirituosas tal como se definen en el apartado 2. Cuando se haga referencia a la materia prima utilizada, el alcohol deberá obtenerse exclusivamente a partir de dicha materia prima;
i)
destilado de origen agrícola:
el líquido alcohólico obtenido por destilación, previa fermentación alcohólica, de productos agrícolas que figuran en el Anexo II del Tratado, y que no presenta los caracteres del alcohol etílico definido en la letra h) ni los de bebida espirituosa, pero que ha conservado un aroma y un sabor procedentes de las materias primas utilizadas. Cuando se haga referencia a la materia prima utilizada, el destilado deberá obtenerse exclusivamente a partir de dicha materia prima;
j)
grado alcohólico volumétrico:
la relación entre el volumen de alcohol en estado puro, a la temperatura de 20g C, contenido en el producto de que se trate y el volumen total del mismo producto a la misma temperatura;
k)
contenido de sustancias volátiles:
el contenido de una bebida espirituosa, obtenida exclusivamente por destilación, en sustancias volátiles distintas del alcohol etílico y metílico, debido exclusivamente a la destilación o a la redestilación de las materias primas utilizadas;
l)
lugar de fabricación:
la localidad o región donde ha tenido lugar la fase del proceso de fabricación del producto acabado que ha conferido a la bebida su carácter y sus cualidades definitivas esenciales;
m)
categoría de bebidas espirituosas:
el conjunto de las bebidas espirituosas que responden a la misma definición.
4. Definición de las diferentes categorías de bebidas espirituosas.
A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
Ron:
1) La bebida espirituosa obtenida exclusivamente por fermentación alcohólica y destilación, bien de melazas o de jarabes procedentes de la fabricación de azúcar de caña, bien del propio jugo de la caña de azúcar, y destilada a menos de 96 % vol, de forma que el producto de la destilación presente, de manera perceptible, los caracteres organolépticos específicos del ron.
2) El aguardiente obtenido exclusivamente de la fermentación alcohólica y de la destilación del jugo de la caña de azúcar, que presente los caracteres aromáticos específicos del ron y tenga un contenido de sustancias volátiles superior o igual a 225 g/hl de alcohol de 100 %. Este aguardiente podrá comercializarse con la mención «agrícola» como complemento de la denominación «ron» acompañada de una de las denominaciones geográficas de los departamentos franceses de ultramar según se reseñan en el Anexo II.
b)
Whisky o whiskey:
la bebida espirituosa obtenida por destilación de un mosto de cereales
- sacarificado por la diastasa de malta que contiene, con o sin otras enzimas naturales,
- fermentado bajo la acción de la levadura,
- destilado a menos de 94,8 % vol, de forma que el producto de la destilación tenga aroma y sabor procedentes de las materias primas utilizadas,
y envejecido, al menos durante tres años, en toneles de madera de una capacidad inferior o igual a 700 l.
c)
Bebida espirituosa de cereales:
1) La bebida espirituosa obtenida por destilación de un mosto fermentado de cereales, y con caracteres organolépticos procedentes de las materias primas utilizadas.
La denominación «bebida espirituosa de cereales» podrá ser sustituida por Korn o por Kornbrand para la bebida producida en la República Federal de Alemania y en las regiones de la Comunidad en que el alemán es una de las lenguas oficiales, siempre que la producción de dicha bebida en dichas regiones sea tradicional y si la bebida espirituosa de cereales se obtiene sin ningún aditivo:
- bien por destilación exclusiva de mosto fermentado de granos enteros de trigo, cebada, avena, centeno o alforfón, con todos sus elementos,
- bien por redestilación de un destilado obtenido conforme al primer guión.
2) Para que la bebida espirituosa de cereales pueda denominarse «aguardiente de cereales» deberá obtenerse mediante destilación a menos de 95 % vol de un mosto fermentado de cereales y presentar caracteres organolépticos procedentes de las materias primas utilizadas.
d)
Aguardiente de vino:
La bebida espirituosa:
- obtenida exclusivamente por destilación a menos de 86 % vol de vino o de vino alcoholizado, o por redestilación a menos de 86 % vol de un destilado de vino,
- con un contenido de sustancias volátiles igual o superior a 125 g/hl de alcohol a 100 % vol, y
- con un contenido máximo de alcohol metílico de 200 g/hl de alcohol a 100 % vol.
Si esta bebida se envejece podrá continuar comercializándose bajo la denominación «aguardiente de vino» si su duración de envejecimiento es igual o superior a la prevista para el producto contemplado en la letra e).
e)
Brandy o Weinbrand:
La bebida espirituosa:
- obtenida a partir de aguardientes de vino asociados o no a un destilado de vino, destilado a menos de 94,8 % vol, siempre que dicho destilado no exceda el límite máximo de 50 % en grado alcohólico del producto acabado,
- envejecida en recipientes de roble durante un año por lo menos, o como mínimo durante seis meses si la capacidad de los toneles de roble es inferior a 1 000 litros,
- con un contenido de sustancias volátiles igual o superior a 125 g/hl de alcohol a 100 % vol, que proceda exclusivamente de la destilación o redestilación de las materias primas empleadas,
- con un contenido máximo de alcohol metílico de 200 g/hl de alcohol a 100 % vol.
f)
Aguardiente de orujo, orujo o marc:
1) a) La bebida espirituosa:
- obtenida a partir de orujos de uva fermentados y destilados, bien directamente por vapor de agua, bien previa adición de agua, a los que han podido añadirse lías en una proporción que se determinará según el procedimiento previsto en el artículo 15, siendo efectuada la destilación en presencia de los propios orujos a menos de 86 % vol. Quedará autorizada la redestilación a ese mismo grado alcohólico,
- con un contenido de sustancias volátiles igual o superior a 140 g/hl de alcohol a 100 % vol, y con un contenido máximo de alcohol metílico de 1 000 g/hl de alcohol a 100 % vol.
b) N° obstante, durante el período de transición previsto para Portugal por el Acta de adhesión de 1985, la letra a) no será obstáculo para la comercialización en Portugal de los aguardientes de orujo producidos en dicho país y que presenten un contenido máximo de alcohol metílico de 1 500 g/hl de alcohol a 100 % vol.
2) la denominación «orujo», «marc» o «aguardiente de orujo de uva» podrá ser sustituida por la denominación grappa únicamente para la bebida espirituosa producida en Italia.
g)
Aguardiente de hollejo de fruta:
La bebida espirituosa obtenida por fermentación y destilación del hollejo de frutas. Las condiciones de destilación, las características del producto y las demás disposiciones se determinarán con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 15.
h)
Aguardiente de pasa o raisin brandy:
La bebida espirituosa obtenida por destilación del producto obtenido por fermentación alcohólica del extracto de pasas de la variedad «negra de Corinto» o «moscatel de Málaga», destilada a menos de 94,5 % vol, de forma que el destilado tenga aroma y sabor procedentes de la materia prima utilizada.
i)
Aguardiente de fruta:
1) a) La bebida espirituosa:
- obtenida exclusivamente por la fermentación alcohólica y la destilación de un fruto carnoso o de un mosto de dicho fruto, con o sin huesos,
- destilada a menos de 86 % vol, de forma que el producto de la destilación tenga aroma y sabor procedentes de las frutas,
- con un contenido de sustancias volátiles igual o superior a 200 g/hl de alcohol a 100 % vol,
- con un contenido máximo de alcohol metílico de 1 000 g/hl de alcohol a 100 % vol, y
- cuyo contenido de ácido cianhídrico, cuando se trate de aguardiente de frutas con hueso, no puede sobrepasar 10 g/hl de alcohol a 100 % vol.
b) con arreglo al procedimiento que dispone el artículo 15, se podrán establecer excepciones a las disposiciones del tercer, cuarto y quinto guiones de la letra a), en particular, para los productos tradicionales cuya elaboración y venta sean un elemento importante de la renta de determinados productores de frutas de la Comunidad;
c) la bebida así definida se denominará «aguardiente de» seguida del nombre de la fruta, como: aguardiente de cereza o kirsch, de ciruela o slivovic, de mirabel, de melocotón, de manzana, de pera, de albaricoque, de higo, de cítricos, de uva o de cualquier otra fruta. También puede denominarse wasser asociada al nombre de la fruta.
El término Williams se reservará para el aguardiente de pera producido únicamente a partir de peras de la variedad «Williams».
Cuando dos o más especies de frutas se destilen juntas, el producto se denominará «aguardiente de frutas». Esta mención podrá completarse con el nombre de cada una de las especies en orden decreciente, según las cantidades utilizadas;
d) los casos y condiciones en los que el nombre del fruto podrá sustituir a la denominación «aguardiente de» seguida del nombre del fruto en cuestión, se determinarán con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 15.
2) Asimismo, podrán denominarse «aguardiente de» seguido del nombre del fruto, las bebidas espirituosas obtenidas por maceración, en proporción mínima de 100 kg de frutos por 20 litros de alcohol a 100 % vol, de determinadas bayas y de otros frutos como frambuesas, moras, arándanos y otros, parcialmente fermentados o no fermentados, en alcohol etílico de origen agrícola o en aguardientes o en un destilado definido en el presente Reglamento, seguido de una destilación.
Con objeto de evitar la confusión con los aguardientes de frutas del apartado 1 y las frutas de que se trate, las condiciones para la utilización de la denominación «aguardiente de» seguida del nombre del fruto se establecerán con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 15.
3) Las bebidas espirituosas obtenidas por maceración de frutos enteros sin fermentar, como los indicados en el punto 2, en alcohol etílico de origen agrícola seguida de destilación, podrán denominarse geist, asociado al nombre del fruto.
j)
Aguardiente de sidra o de perada:
La bebida espirituosa:
- procedente de la destilación exclusiva de sidra o de perada, y
- conforme a las exigencias consideradas para los aguardientes de frutas contempladas en los guiones segundo, tercero y cuarto del punto 1 a) de la letra i).
k)
Aguardiente de genciana:
La bebida espirituosa elaborada a base de un destilado de genciana, obtenido a su vez por fermentación de raíces de genciana con o sin adición de alcohol etílico de origen agrícola.
l)
Bebida espirituosa de frutos:
1) La bebida espirituosa obtenida por maceración de un fruto en alcohol etílico de origen agrícola y/o en destilado de origen agrícola y/o en aguardiente tal y como se definen en el presente Reglamento y dentro de la proporción mínima que se determinará con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 15.
La aromatización de esta bebida espirituosa podrá ser completada por sustancias aromatizantes y/o por preparaciones aromatizantes, distintos de los que procedan del fruto utilizado. Estas sustancias y preparaciones aromatizantes se definen, respectivamente, en el inciso i) de la letra b) o en la letra c) del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 88/388/CEE. N° obstante, el sabor característico de la bebida espirituosa, así como su color deberán proceder exclusivamente del fruto utilizado.
2) La bebida así definida se denominará «bebida espirituosa de» o «espirituoso de» seguido del nombre del fruto. Los casos y las condiciones en que el nombre del fruto puede sustituir a dichas denominaciones se determinarán con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 15.
Sin embargo, podrá ser denominada «Pacharán» únicamente la «bebida espirituosa de fruto» elaborada en España y obtenida por maceración de endrinas (prunus espinosa) con una proporción mínima de 250 g de fruto por litro de alcohol puro.
m)
Bebida espirituosa al enebro:
1) a) La bebida espirituosa obtenida por aromatización de un alcohol etílico de origen agrícola y/o aguardiente de cereales y/o un destilado de cereales con bayas de enebro (Juniperus Communis).
Otras sustancias aromatizantes naturales y/o idénticas a las naturales como las que se definen en los incisos i) y ii) de la letra b) del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 88/388/CEE y/o las preparaciones aromatizantes definidas en la letra c) del apartado 2 del artículo 1 de esa misma Directiva, y/o plantas o partes de plantas aromáticas podrán utilizarse como complemento, pero los caracteres organolépticos del enebro deberán percibirse, incluso si a veces están atenuados.
b) La bebida obtenida podrá denominarse Wacholder, ginebra o genebra. La utilización de estas denominaciones deberá decidirse con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 15.
c) Los alcoholes utilizados para las bebidas espirituosas denominadas genièvre, jenever, genever y peket deberán poseer los caracteres organolépticos adecuados para la elaboración de los mencionados productos, un contenido máximo de alcohol metílico de 5 g/hl a 100 % vol y un contenido máximo de aldehídos, expresados en acetaldehído, de 0,2 g/hl de alcohol a 100 % vol. En dichos productos el sabor de las bayas de enebro podrá no ser perceptible.
2) a) La bebida podrá denominarse gin si se obtuviere por aromatización de un alcohol etílico de origen agrícola que posea los caracteres organolépticos adecuados, con sustancias aromatizantes naturales y/o las sustancias idénticas a las naturales definidas en los incisos i) y ii) de la letra b) del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 88/388/CEE y/o las preparaciones aromatizantes definidas en la letra c) del apartado 2 del artículo 1 de esa misma Directiva, de forma que el sabor de enebro sea predominante.
b) La bebida podrá denominarse «gin destilado» si el producto se obtuviere exclusivamente por redestilación de un alcohol etílico de origen agrícola de calidad adecuada que posea los caracteres organolépticos deseados y con una graduación inicial de al menos 96 % vol, en alambiques utilizados tradicionalmente para el gin, en presencia de bayas de enebro y de otros productos vegetales naturales, debiendo ser preponderante el sabor de enebro. La denominación «gin destilado» podrá aplicarse asimismo a una mezcla del producto de esta destilación con un alcohol etílico de origen agrícola de la misma composición, pureza y grado alcohólico. Para la aromatización del gin destilado podrán utilizarse igualmente como complemento sustancias aromatizantes naturales y/o idénticas a las naturales y/o las preparaciones aromatizantes que se precisan en la letra a). El London Gin es un tipo de gin destilado.
El gin obtenido únicamente mediante la adición de esencias o de aromas al alcohol etílico de origen agrícola no podrá denominarse gin destilado.
n)
Bebida espirituosa a la alcaravea:
1) La bebida espirituosa obtenida por aromatización del alcohol etílico de origen agrícola con alcaravea (carum carvi L.).
Podrán utilizarse como complemento otras sustancias aromatizantes naturales y/o las idénticas a las naturales que se definen en los incisos i) y ii) de la letra b) del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 88/388/CEE, y/o las preparaciones aromatizantes definidas en la letra c) del apartado 2 del artículo 1 de esa misma Directiva, pero el sabor de alcaravea deberá ser preponderante.
2) a) La bebida espirituosa definida en el punto 1 podrá denominarse asimismo akvavit o aquavit, si la aromatización se efectúa con un destilado de hierbas o de especias.
Podrán utilizarse como complemento otras sustancias aromatizantes que se precisan en el punto 1, parrafo segundo, pero el aroma de estas bebidas se deberá en gran parte a los destilados se semillas de alcaravea y/o de semillas de eneldo (Anethum graveolens L.); el uso de aceites esenciales queda prohibido.
b) Las sustancias amargas no pueden ser dominantes de forma sensible en el sabor. El contenido de extracto seco no podrá superar 1,5 g/100 ml.
o)
Bebida espirituosa anisada:
1) La bebida espirituosa obtenida por aromatización de un alcohol etílico de origen agrícola con extractos naturales de anís estrellado (illicum verum), de anís verde (pimpinella anissum), de hinojo (foeniculum vulgare) o de cualquier otra planta que contenga el mismo constituyente aromático principal, por uno de los procedimientos siguientes:
- maceración y/o destilación,
- redestilación del alcohol con presencia de las semillas u otras partes de las plantas mencionadas anteriormente,
- adición de extractos destilados naturales de plantas anisadas,
- empleo combinado de los tres métodos precedentes.
Podrán utilizarse como complemento otros extractos vegetales naturales o semillas aromáticas, pero el sabor del anís deberá seguir siendo preponderante.
2) Para que la bebida espirituosa anisada tenga la denominación de pastis deberá contener asimismo extractos naturales procedentes de palo de regaliz (glycyrrhiza glabra), lo que implica la presencia de sustancias colorantes llamadas «chalcones», así como de ácido glicirrícico cuyos contenidos mínimo y máximo serán de 0,05 y 0,5 g por litro, respectivamente.
El pastis presentará un contenido en azúcar inferior a 100 g por litro y unos contenidos mínimos y máximos de anetol de 1,5 y 2 g por litro, respectivamente.
3) Para que la bebida espirituosa anisada tenga la denominación de ouzo deberá:
- ser producida exclusivamente en Grecia,
- obtenerse por ensamble de alcoholes aromatizados por destilación o maceración con semillas de anís y eventualmente de hinojo, del mástique procedente de un lentisco indígena de la isla de Chíos (pistacia lentiscus Chia o latifolia) y de otras semillas, plantas o frutas aromáticas; el alcohol aromatizado por destilación deberá representar por lo menos el 20 % del grado alcohólico del ouzo.
Dicho destilado deberá:
- ser obtenido por destilación en alambiques tradicionales discontinuos de cobre con una capacidad igual o inferior a 1 000 litros,
- tener un grado alcohólico que no sea inferior a 55 % vol ni superior a 80 % vol.
El ouzo deberá ser incoloro, con un contenido en azúcar igual o inferior a 50 g por litro.
4) Para que la bebida espirituosa anisada pueda denominarse anís, su aroma característico deberá provenir exclusivamente del anís verde (pimpinella anisum) y/o del anís estrellado (illicum verum) y/o del hinojo (foeniculum vulgare). Podrá utilizarse la denominación «anís destilado» si la bebida contiene alcohol destilado con presencia de tales semillas en una proporción mínima de 20 % de su grado alcohólico volumétrico.
p)
Bebida espirituosa de sabor amargo, amer o bitter:
La bebida espirituosa de sabor amargo preponderante, obtenida por aromatización del alcohol etílico de origen agrícola con sustancias aromatizantes naturales y/o idénticas a las naturales definidas en los incisos i) y ii) de la letra b) del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 88/388/CEE y/o las preparaciones aromatizantes definidas en la letra c) del apartado 2 del artículo 1 de esa misma Directiva.
Dicha bebida también podrá comercializarse bajo la denominación «amargo», «amer» o «bitter» asociada o no a otro término.
La presente disposición se entenderá con independencia de que puedan utilizarse los términos amargo, amer o bitter para los productos no mencionados en el presente artículo.
q)
Vodka:
La bebida espirituosa obtenida a partir de un alcohol etílico de origen agrícola bien por rectificación, bien por filtración sobre carbón activado seguida eventualmente de una destilación simple, o bien por un tratamiento equivalente que tenga por efecto atenuar selectivamente los caracteres organolépticos inherentes a las materias primas empleadas. Una aromatización permite conferir al producto caracteres organolépticos especiales, en particular un sabor suave.
r)
Licor:
1) La bebida espirituosa:
- con un contenido mínimo de azúcares de 100 g por litro, expresado en azúcar invertido, sin perjuicio de una decisión diferente adoptada de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 15;
- obtenida por aromatización de alcohol etílico de origen agrícola o de un destilado de origen agrícola o de una o varias bebidas espirituosas como las definidas en el presente Reglamento o de una mezcla de los productos antes mencionados, edulcorados y eventualmente con adición de productos de origen agrícola, tales como la nata, leche u otros productos lácteos, frutas, vino, así como vino aromatizado.
2) La denominación «crema de» seguida del nombre de la fruta o de la materia prima empleada, excluidos los productos lácteos, queda reservada a los licores con un contenido mínimo de azúcar de 250 g por litro, expresados en azúcar invertido.
N° obstante, la denominación «crema de casis» queda reservada a los licores de casis que contengan como mínimo 400 g por litro de azúcares expresados en azúcar invertido.
s)
Licor a base de huevo/advocaat/avocat/Advokat:
La bebida espirituosa, aromatizada o no, obtenida a partir del alcohol etílico de origen agrícola cuyos elementos son la yema de huevo de calidad, la clara de huevo y el azúcar o la miel. El contenido mínimo de azúcar o de miel será de 150 g por litro. El contenido mínimo de yema de huevo será de 140 g por litro de producto final.
t)
Licor al huevo:
La bebida espirituosa, aromatizada o no, obtenida a partir del alcohol etílico de origen agrícola cuyos elementos son la yema de huevo de calidad, la clara de huevo y el azúcar o la miel. El contenido mínimo de azúcar o de miel será de 150 g por litro. El contenido mínimo de yema de huevo será de 70 g por litro de producto final.
Artículo 2
Sin perjuicio de los artículos 3, 4 y 12, para poder ser comercializada con vistas al consumo humano bajo una de las denominaciones que figuran en el apartado 4 del artículo 1, la bebida espirituosa deberá responder a la definición y a las prescripciones relativas a la categoría a que pertenece.
Artículo 3
1. Con excepción de las bebidas espirituosas al enebro tal como se definen en el punto 1 de la letra m) del apartado 4 del artículo 1, para poder ser expedidas al consumo humano en la Comunidad, bajo una de las denominaciones recogidas
en el apartado 4 del artículo 1, las bebidas espirituosas que se enumeran a continuación deberán presentar el siguiente grado alcohólico volumétrico mínimo, con excepción de determinados productos específicos cuyo grado alcohólico se indica en el Anexo III:
- 40 %
whisky/whiskey
pastis
- 37,5 %
ron
Rum-Verschnitt
aguardiente de vino
aguardiente de orujo
aguardiente de orujo de fruta
aguardiente de pasa
aguardiente de fruta
aguardiente de sidra o de perada
aguardiente de genciana
gin/gin destilado
akvavit/aquavit
vodka
grappa
ouzo
Kornbrand
- 36 %
brandy/Weinbrand
- 35 %
bebida espirituosa de cereales/aguardiente de cereales
anís
- 32 %
Korn
- 30 %
bebida espirituosa aromatizada a la alcaravea (salvo akvavit/aquavit)
- 25 %
bebida espirituosa de frutos
- 15 %
bebida espirituosa anisada (excepto el ouzo, el pastis y el anís)
los restantes productos que figuran en el apartado 4 del artículo 1 no reseñados anteriormente.
2. Las disposiciones nacionales podrán determinar un grado alcohólico volumétrico mínimo superior a los valores contemplados en el apartado 1 para las bebidas espirituosas enumeradas en el Anexo II. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión dichos grados alcohólicos en un plazo de tres meses, bien:
- tras la entrada en vigor del presente Reglamento, en el caso de las disposiciones existentes;
- o bien, tras la adopción de las mismas, en el caso de disposiciones que podrían adoptarse con posterioridad a la entrada en vigor del presente Reglamento.
La Comisión garantiza la publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas, Serie C.
3. El Consejo, a propuesta de la Comisión y por mayoría cualificada, podrá fijar un grado alcohólico volumétrico mínimo para otras categorías de bebidas espirituosas que las contempladas en el apartado 1.
4. Antes del 31 de diciembre de 1992, el Consejo volverá a examinar el grado alcohólico mínimo del whisky/whiskey sobre la base de un estudio de mercado realizado por la Comisión.
Artículo 4
1. Sin perjuicio de las disposiciones adoptadas en aplicación de los apartados 2 a 5, la adición de cualquier sustancia distinta de las autorizadas por la legislación comunitaria, o en ausencia de ésta, por las disposiciones nacionales, hará perder a la bebida espirituosa en cuestión el derecho a una denominación reservada.
2. La lista de aditivos alimenticios autorizados, las normas para su empleo, así como las bebidas espirituosas de que se trate se determinarán con arreglo al procedimiento previsto por la Directiva 89/107/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1988, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los aditivos que pueden emplearse en los productos destinados a la alimentación humana (1).
3. La lista de los auxiliares tecnológicos autorizados, las normas para su empleo, así como las bebidas espirituosas de que se trate podrán determinarse con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 15.
4. Sin perjuicio de las diposiciones más restrictivas del apartado 4 del artículo 1, se permitirá la coloración de las bebidas espirituosas de acuerdo con las disposiciones nacionales adoptadas de conformidad con la Directiva del Consejo, de 23 de octubre de 1962, relativa a la aproximación de las reglamentaciones de los Estados miembros sobre las materias colorantes que pueden emplearse en los productos destinados a la alimentación humana (2), modificada en último lugar por el Acta de adhesión de España y de Portugal.
5. Para la elaboración de las bebidas espirituosas definidas en el apartado 4 del artículo 1, con excepción de las definidas en las letras m), n) y p) del apartado 4 de dicho artículo 1, se podrán utilizar únicamente las sustancias y las preparaciones aromatizantes que se ajusten a la definición que figura en el inciso i) de la letra b) y en la letra c) del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 88/388/CEE.
N° obstante, las sustancias aromatizantes idénticas a las naturales, tal como se definen en el inciso ii) de la letra b) del apartado 2 del artículo 1 de la Directiva 88/388/CEE del Consejo, quedan autorizadas en los licores, con excepción de los que figuran a continuación:
a) Licores (o cremas) de frutas:
- piña
- casis
- cereza
- frambuesa
- zarzamora
- arándano
- cítricos;
b) Licores de plantas:
- menta
- genciana
- anís
- génépi
- vulneraria.
6. Para la elaboración de las bebidas espirituosas, se permitirá la adición de agua, eventualmente destilada o desmineralizada, siempre que la calidad del agua añadida se ajuste a las disposiciones nacionales adoptadas en aplicación de las Directivas 80/777/CEE y 80/778/CEE, y cuya adición no cambie la naturaleza del producto.
7. a) El alcohol etílico utilizado en la elaboración de las bebidas espirituosas únicamente podrá ser de origen agrícola.
b) Cuando se utilice alcohol etílico para diluir o disolver las materias colorantes, los aromas o cualquier otro aditivo autorizado, utilizados en la elaboración de las bebidas espirituosas, sólo podrá emplearse el alcohol etílico de origen agrícola.
c) Sin perjuicio de las disposiciones más restrictivas que determina el punto 1 de la letra m) del apartado 4 del artículo 1, la calidad del alcohol etílico de origen agrícola deberá corresponder a las especificaciones mencionadas en el Anexo I.
8. Las normas de desarrollo y, en especial, los métodos de análisis de las bebidas espirituosas que se utilicen, se adoptarán según el procedimiento previsto en el artículo 14.
Las listas de los licores que figuran en el párrafo segundo del apartado 5 podrán ser completadas eventualmente por el Consejo, por mayoría cualificada y a propuesta de la Comisión.
Artículo 5
1. Sin perjuicio de las disposiciones adoptadas en aplicación del artículo 6, las denominaciones contempladas en el apartado 4 del artículo 1 se reservarán a las bebidas espirituosas definidas en el mismo, habida cuenta las exigencias previstas en los artículos 2, 3, 4 y 12. Estas denominaciones deberán ser utilizadas para designarlas.
Las bebidas espirituosas que no respondan a las especificaciones adoptadas para los productos definidos en el apartado 4 del artículo 1 no podrán llevar las denominaciones consideradas en el mismo. Deberán denominarse: «bebidas espirituosas» o «espirituosos».
2. Las denominaciones contempladas en el apartado 1 podrán completarse con indicaciones geográficas diferentes a las contempladas en el apartado 3, siempre y cuando no induzcan a error al consumidor.
3. a) Las denominaciones geográficas enumeradas en la lista que figura en el Anexo II podrán sustituir o completar las denominaciones contempladas en el apartado 1 formando denominaciones compuestas. Dichas denominaciones, compuestas o no, podrán, en su caso, acompañarse de menciones complementarias, siempre y cuando estas últimas estén reglamentadas en el Estado miembro de producción.
N° obstante lo dispuesto en el párrafo primero, la indicación marque national luxembourgeoise
sustituye a la denominación geográfica y puede
completar las denominaciones de los aguardientes elaborados en el Gran Ducado de Luxemburgo que figuran en el Anexo II.
b) Dichas denominaciones geográficas se reservarán a las bebidas espirituosas cuya fase de producción, durante la cual adquieren su carácter y cualidades definitivas, haya tenido lugar en la zona geográfica invocada.
c) Los Estados miembros podrán aplicar normas nacionales específicas relativas a la producción, la circulación interna, la designación y la presentación de los productos obtenidos en su territorio, en tanto en cuanto dichas normas sean compatibles con el derecho comunitario. En el marco de la consecución de una política de calidad, dichas normas podrán limitar la producción en una zona geográfica determinada a los productos de calidad que se ajusten a tales normas específicas.
Artículo 6
1. Las menciones que se añaden a la denominación de venta podrán regularse mediante disposiciones especiales relativas:
- al empleo de términos, siglas o signos;
- al empleo de términos compuestos que incluyan una de las definiciones genéricas mencionadas en los apartados 2 y 4 del artículo 1.
2. La denominación de las mezclas de bebidas espirituosas y la de las mezclas de una bebida con una bebida espirituosa podrán regularse mediante disposiciones especiales.
3. Las disposiciones mencionadas en los apartados 1 y 2 se adoptarán de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 15. Su objeto en particular será evitar que las denominaciones contempladas en dichos apartados induzcan a confusión, teniendo en cuenta especialmente los productos existentes al entrar en vigor el presente Reglamento.
Artículo 7
1. Además de las normas nacionales adoptadas de conformidad con la Directiva 79/112/CEE, el etiquetado y la presentación de las bebidas espirituosas definidas en el apartado 4 del artículo 1, destinadas al consumidor final, así como la publicidad sobre las mismas, deberán ajustarse a los apartados 2 y 3.
2. a) La denominación de venta de los productos contemplada en los apartados 2 y 4 del artículo 1 será una de las denominaciones que les estén reservadas en virtud del artículo 5 y del apartado 2 del artículo 6.
b) Cuando el etiquetado indique la materia prima utilizada para la fabricación del alcohol etílico de origen agrícola, cada uno de los alcoholes agrícolas utilizados deberá mencionarse en orden decreciente según las cantidades empleadas.
c) La denominación de venta de las bebidas espirituosas contempladas en el apartado 1 podrá completarse con la mención «ensamble» o «blended» si la bebida espirituosa ha sido sometida a dicha operación.
d) Salvo excepción, el tiempo de envejecimiento sólo podrá indicarse cuando se refiere al más joven de los componentes alcohólicos, y con la condición de que el producto haya sido envejecido bajo control fiscal
o bajo un control que ofrezca garantías equivalentes.
3. Para los productos contemplados en el apartado 4 del artículo 1, podrán determinarse según el procedimiento previsto en el artículo 14:
a) las condiciones en que podrá mencionarse en el etiquetado el tiempo de envejecimiento y las relativas a las materias primas utilizadas;
b) las condiciones de empleo de denominaciones de venta que contengan un concepto de envejecimiento, así como las posibles excepciones y las condiciones para un control equivalente;
c) las disposiciones especiales que deban regular el empleo de términos referidos a una determinada calidad del producto, como su historia o su modo de elaboración;
d) las normas de etiquetado de los productos en recipientes no destinados al consumidor final, incluidas las posibles excepciones a las normas de etiquetado para tener en cuenta, especialmente, el almacenamiento y el transporte.
4. Las indicaciones previstas por el presente Reglamento se harán en una o varias lenguas oficiales de la Comunidad, de forma que el consumidor final pueda comprender fácilmente cada una de dichas menciones, a no ser que se asegure la información del comprador por otros medios.
5. Las denominaciones geográficas enumeradas en el Anexo II, las denominaciones en cursiva que figuran en el apartado 4 del artículo 1, así como la denominación Rum-Verschnitt no podrán traducirse.
N° obstante, a petición de un Estado miembro de consumo, podrá decidirse, con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 14, que dichas denominaciones en cursiva y en particular el raisin brandy se completen mediante términos equivalentes, de manera que no se pueda inducir a error al consumidor de dicho Estado.
6. Para los productos originarios de países terceros, se permitirá la utilización de una lengua oficial del país tercero en el que tuvo lugar la elaboración del producto, siempre y cuando las indicaciones previstas en el presente Reglamento se hagan además en una lengua oficial de la Comunidad, de manera que el consumidor final pueda comprender fácilmente cada una de dichas menciones.
7. Sin perjuicio del artículo 12, para los productos originarios de la Comunidad y destinados a exportación, las indicaciones previstas por el presente Reglamento podrán repetirse en otra lengua, con excepción de las denominaciones contempladas en el apartado 5.
8. Con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 15, se podrán determinar los casos y/o las bebidas espirituosas para los que será preceptiva la mención del lugar de la fabricación y/o de origen y/o de procedencia, así como las modalidades de dicha mención.
Artículo 8
Para que las bebidas espirituosas producidas en la Comunidad puedan ser comercializadas para el consumo humano, no podrán designarse asociando palabras o fórmulas tales como «género», «tipo», «manera», «estilo», «marca», «sabor» u otras menciones análogas, a una de las denominaciones contempladas en el presente Reglamento.
Artículo 9
1. Las bebidas espirituosas enumeradas a continuación:
- ron
- whisky y whiskey
- bebida espirituosa de cereales/aguardiente de cereales
- aguardiente de vino y brandy
- aguardiente de orujo
- aguardiente de pasa
- aguardiente de fruta con excepción de los productos definidos en el punto 2 del inciso i) del apartado 4 del artículo 1
aguardiente de sidra y de perada,
cuando se les adiciona alcohol etílico de origen agrícola no podrán ostentar en su presentación, de forma alguna, el término genérico reservado a las citadas bebidas.
2. Sin embargo, el apartado 1 no obstará para la comercialización, destinada al consumo humano en la Comunidad, del producto elaborado en la República Federal de Alemania y obtenido por mezcla de ron y de alcohol. Una proporción mínima de 5 % del alcohol contenido en el producto acabado denominado Rum-Verschnitt debe proceder del ron. En caso de venta fuera del mercado alemán, la composición alcohólica de dicho producto debe figurar en la etiqueta.
En lo que se refiere al etiquetado y a la presentación del producto denominado Rum-Verschnitt, el término Verschnitt debe figurar en el envasado (sobre la botella o el embalaje) con caracteres de tipo, de dimensión y de color idénticos a los utilizados para la palabra Rum, en la misma línea que ésta y deberá mencionarse en la etiqueta frontal de las botellas.
Artículo 10
1. Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para asegurar el respeto de las disposiciones comunita-
rias en el sector de las bebidas espirituosas. Deberán designar una o varias instancias para que se encarguen de controlar el respeto de estas disposiciones.
Para los productos que figuran en el Anexo II, podrá decidirse, con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 14, que dicho control y dicha protección se garanticen en la circulación intracomunitaria por medio de documentos comerciales controlados por la administración y por los registros pertinentes.
2. Para las bebidas espirituosas que se enumeran en el Anexo II y exportadas, el Consejo, por mayoría cualificada y a propuesta de la Comisión, establecerá un sistema de documentos de autentificación con el fin de eliminar los fraudes y las falsificaciones. Dicho sistema se destina a sustituir los sistemas nacionales existentes. Deberá, al menos, presentar las mismas garantías que aquéllos en el respeto de las normas comunitarias y, en particular, de las relativas a la competencia.
Hasta que se haya establecido el sistema mencionado en el párrafo primero, los Estados miembros podrán conservar sus propios sistemas de autentificación, siempre que los mismos se atengan a las normas comunitarias.
3. El Consejo, por mayoría cualificada y a propuesta de la Comisión, adoptará las medidas necesarias para la aplicación uniforme de las disposiciones comunitarias en el sector de las bebidas espirituosas, en particular en lo que se refiere al control y a las relaciones entre las instancias competentes de los Estados miembros.
4. Los Estados miembros y la Comisión se comunicarán recíprocamente los datos necesarios para la aplicación del presente Reglamento. Las modalidades de dicha comunicación y de la difusión de estos datos se establecerán según el procedimiento previsto en el artículo 14.
Artículo 11
1. Sin perjuicio del apartado 2, para que puedan ser comercializadas para el consumo humano en la Comunidad, las bebidas espirituosas importadas que se designen mediante una indicación geográfica u otra denominación diferente de las previstas en el apartado 4 del artículo 1, podrán beneficiarse, en condiciones de reciprocidad, del control y de la protección contemplados en el artículo 10.
Se aplicará lo dispuesto en el párrafo primero mediante acuerdos con los países terceros interesados, que serán negociados y celebrados según el procedimiento previsto en el artículo 113 del Tratado.
Las normas de desarrollo y la lista de productos mencionados en el párrafo primero se adoptarán según el procedimiento previsto en el artículo 15.
2. El presente Reglamento no será obstáculo para la importación y comercialización para el consumo humano en la Comunidad, con su denominación de origen, de bebidas espirituosas especiales originarias de países terceros que sean
objeto de concesiones arancelarias por parte de la Comunidad o en el marco del GATT o por acuerdos bilaterales y cuyas condiciones de admisión hayan sido determinadas por medio de reglamentos comunitarios.
Artículo 12
1. Las bebidas espirituosas destinadas a la exportación deberán ajustarse a las disposiciones del presente Reglamento.
2. N° obstante, los Estados miembros podrán conceder excepciones relativas a las disposiciones de los apartados 2, 3, 4 y 6 del artículo 4, salvo para las bebidas espirituosas que figuran en los Anexos II y III, así como para las bebidas espirituosas con denominaciones reservadas.
3. Asimismo se podrán conceder excepciones a las disposiciones del artículo 3 relativas al grado alcohólico de comercialización para el consumo humano:
- para las bebidas espirituosas contempladas en los apartados 2 y 4 del artículo 1,
- para las bebidas espirituosas que figuran en el Anexo II, en particular cuando lo requiera la legislación del país tercero de importación,
a petición del Estado miembro de producción y con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 14.
4. Por lo que se refiere a las normas sobre designación y presentación, salvo las denominaciones previstas en los apartados 2 y 4 del artículo 1 y en los Anexos II y III, y sin perjuicio de las disposiciones de los artículos 8 y 9, los Estados miembros podrán autorizar excepciones:
- cuando la legislación vigente en el país tercero de importación así lo exija,
- en los casos no incluidos en el primer guión, salvo determinadas menciones que deberán decidirse con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 14.
5. Las excepciones autorizadas por los Estados miembros se comunicarán a los servicios de la Comisión y a los demás Estados miembros.
Artículo 13
1. Se crea un Comité de aplicación para las bebidas espirituosas, denominado en lo sucesivo «Comité», compuesto por representantes de los Estados miembros y presidido por un representante de la Comisión.
2. Los votos de los Estados miembros se ponderarán en el Comité según el apartado 2 del artículo 148 del Tratado. El presidente no tomará parte en la votación.
Artículo 14
1. En caso de que se haga referencia al procedimiento definido en el presente artículo, el presidente someterá la cuestión al Comité, bien por propia iniciativa, bien a petición del representante de un Estado miembro.
2. El representante de la Comisión someterá un proyecto de medidas para su adopción. El Comité emitirá su dictamen sobre estas medidas dentro de un plazo que el presidente podrá fijar en función de la urgencia de los temas sometidos a examen. El Comité se pronunciará por mayoría de cincuenta y cuatro votos.
3. La Comisión adoptará medidas que serán inmediatamente aplicables. Sin embargo, si no se ajustaran al dictamen emitido por el Comité, la Comisión las comunicará lo antes posible al Consejo. En ese caso, la Comisión podrá aplazar un mes la aplicación de dichas medidas.
El Consejo, por mayoría cualificada, podrá tomar una decisión diferente en el plazo de un mes.
Artículo 15
1. En caso de que se haga referencia al procedimiento definido en el presente artículo, el presidente someterá la cuestión al Comité, bien por propia iniciativa, bien a petición de un representante de un Estado miembro.
2. El representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de las medidas que deban tomarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá determinar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para adoptar aquellas decisiones que el Consejo deba tomar a propuesta de la Comisión. Con motivo de la votación en el Comité, los votos de los representantes de los Estados miembros se ponderarán de la manera definida en el artículo anteriormente citado. El presidente no tomará parte en la votación.
3. a) La Comisión adoptará las medidas previstas cuando sean conformes al dictamen del Comité.
b) Cuando las medidas previstas no sean conformes al dictamen del Comité o en caso de ausencia de dictamen, la Comisión sometará sin demora al Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban tomarse. El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada.
Si transcurrido un plazo de tres meses a partir del momento en que la propuesta se haya sometido al Consejo, éste no se hubiere pronunciado, la Comisión adoptará las medidas propuestas.
Artículo 16
El Comité podrá examinar cualquier otra cuestión planteada por su presidente, bien a iniciativa de éste, bien a petición del representante de un Estado miembro.
Artículo 17
1. Con el fin de facilitar el paso del régimen existente al establecido por el presente Reglamento, se adoptarán medidas transitorias, según el procedimiento previsto en el artículo 14.
2. Dichas medidas transitorias no podrán exceder de un máximo de dos años a contar desde la fecha de puesta en aplicación del presente Reglamento.
Artículo 18
El presente Reglamento entrará en vigor a los tres días de
su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
El presente Reglamento será aplicable a partir del 15 de diciembre de 1989, con excepción de sus artículos 13 a 16, que lo serán a partir de la entrada en vigor del mismo.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de mayo de 1989.