РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 29 април 2008 година
за изменение на приложение 3, част I към Общите консулски инструкции относно гражданите на трети държави, за които се изисква виза за летищен трансфер
(2008/374/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 789/2001 на Съвета от 24 април 2001 г. за запазване на изпълнителни правомощия на Съвета във връзка с някои подробни разпоредби и практически процедури за разглеждане на молби за визи (1),
като взе предвид инициативата на Кралство Белгия, Великото херцогство Люксембург и Кралство Нидерландия,
като има предвид, че:
(1)
Приложение 3, част I към Общите консулски инструкции съдържа общия списък на трети държави, за чиито граждани се изисква виза за летищен трансфер (ВЛТ) от всички държави-членки.
(2)
По отношение на гражданите на Гана и Нигерия държавите от Бенелюкс, Германия, Испания и Италия желаят да ограничат изискването за виза за летищен трансфер до лицата, които не притежават валидна виза, издадена от държава-членка на Европейския съюз или за държава страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., Канада, Япония, Швейцария или Съединените американски щати. Ето защо Общите консулски инструкции следва съответно да се изменят.
(3)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящото решение, не е обвързана с него и не го прилага. Предвид това, че настоящото решение развива достиженията на правото от Шенген съгласно разпоредбите на част 3, дял IV от Договора за създаване на Европейската общност, Дания, в съответствие с член 5 от посочения протокол, решава в рамките на шест месеца след приемането на настоящото решение от Съвета дали ще го прилага в своето национално право.
(4)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциирането на двете държави към изпълнението, прилагането и развитието на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген (2), които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. (3) относно определени условия за прилагане на това споразумение.
(5)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (4), които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО, четен във връзка с член 3 от решения 2008/146/ЕО (5) и 2008/149/ПВР (6) на Съвета.
(6)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола, подписан между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (7), които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО, четен във връзка с член 3 от решения 2008/261/ЕО (8) и 2008/262/ЕО (9) на Съвета.
(7)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (10). Следователно Обединеното кралство не участва в приемането му, не е обвързано с него и не го прилага.
(8)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в което Ирландия не участва, в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (11). Следователно Ирландия не участва в приемането му, не е обвързана с него и не го прилага.
(9)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който развива достиженията на правото от Шенген или е свързан с тях по друг начин по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(10)
По отношение на България и Румъния настоящото решение представлява акт, който развива достиженията на правото от Шенген или е свързан с тях по друг начин по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
РЕШИ:
Член 1
Приложение 3, част I към Общите консулски инструкции се изменя, както следва:
1.
Към вписването по отношение на Гана се добавя следната бележка под линия:
„За държавите от Бенелюкс, Германия, Испания и Италия:
Следните лица се освобождават от изискването за виза за летищен трансфер:
-
Граждани, притежаващи валидна виза за държава-членка на ЕС или за държава, която е страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., Канада, Швейцария, Япония или Съединените американски щати, или когато се връщат от тези държави, след като са използвали визата“.
2.
Към вписването по отношение на Нигерия се добавя следната бележка под линия:
„За държавите от Бенелюкс, Германия, Испания и Италия:
Следните лица се освобождават от изискването за виза за летищен трансфер:
-
Граждани, притежаващи валидна виза за държава-членка на ЕС или за държава, която е страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., Канада, Япония, Швейцария или Съединените американски щати, или когато се връщат от тези държави, след като са използвали визата“.
3.
Във вписването по отношение на Еритрея се заменя бележка под линия 3 със следното:
„(3)
За Италия:
Следните лица се освобождават от изискването за виза за летищен трансфер:
-
Граждани, притежаващи валидна виза за държава-членка на ЕС или за държава страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г., Канада, Япония, Швейцария или Съединените американски щати, или когато се връщат от тези държави, след като са използвали визата“.
Член 2
Настоящото решение се прилага от 1 май 2008 година.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Брюксел на 29 април 2008 година.
DECISIÓN DEL CONSEJO
de 29 de abril de 2008
por la que se modifica el anexo 3, parte I, de la Instrucción consular común, sobre los nacionales de terceros países sujetos a la obligación de visado aeroportuario
(2008/374/CE)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Reglamento (CE) no 789/2001 del Consejo, de 24 de abril de 2001, por el que el Consejo se reserva competencias de ejecución en relación con determinadas disposiciones detalladas y procedimientos prácticos de examen de solicitudes de visado (1),
Vista la iniciativa del Reino de Bélgica, el Gran Ducado de Luxemburgo y el Reino de los Países Bajos,
Considerando lo siguiente:
(1)
El anexo 3, parte I, de la Instrucción consular común contiene la lista común de terceros países cuyos nacionales están sujetos a la obligación de visado de tránsito aeroportuario (VTA) por parte del conjunto de los Estados miembros.
(2)
Los países del Benelux, Alemania, España e Italia desean limitar la obligación de VTA, en lo que respecta a los nacionales de Ghana y Nigeria, a aquellas personas que no estén en posesión de un visado válido expedido por un Estado miembro de la Unión Europea o de un visado válido para un Estado parte en el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo de 2 de mayo de 1992, o para Canadá, Japón, Suiza o los Estados Unidos de América. La Instrucción consular común ha de modificarse en consecuencia.
(3)
De conformidad con los artículos 1 y 2 del Protocolo sobre la posición de Dinamarca anejo al Tratado de la Unión Europea y al Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Dinamarca no participa en la adopción de la presente Decisión y, por tanto, no queda vinculada por ella ni sujeta a su aplicación. Dado que la presente Decisión desarrolla el acervo de Schengen a tenor del título IV de la tercera parte del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Dinamarca, de conformidad con el artículo 5 del mencionado Protocolo, deberá decidir en un plazo de seis meses a partir de la adopción de la presente Decisión por el Consejo si la incorpora a su legislación nacional.
(4)
Por lo que se refiere a Islandia y a Noruega, la presente Decisión desarrolla disposiciones del acervo de Schengen en el sentido del Acuerdo celebrado por el Consejo de la Unión Europea con la República de Islandia y el Reino de Noruega sobre la asociación de estos dos Estados a la ejecución, aplicación y desarrollo del acervo de Schengen (2), que están incluidas en el ámbito mencionado en el artículo 1, letra A, de la Decisión 1999/437/CE del Consejo (3), relativa a determinadas normas de desarrollo de dicho Acuerdo.
(5)
Por lo que se refiere a Suiza, la presente Decisión desarrolla disposiciones del acervo de Schengen en el sentido del Acuerdo celebrado entre la Unión Europea, la Comunidad Europea y la Confederación Suiza sobre la asociación de la Confederación Suiza a la ejecución, aplicación y desarrollo del acervo de Schengen (4), que están incluidas en el ámbito mencionado en el artículo 1, letra A, de la Decisión 1999/437/CE, en relación con el artículo 3 de las Decisiones 2008/146/CE (5) y 2008/149/JAI (6) del Consejo.
(6)
Por lo que se refiere a Liechtenstein, la presente Decisión desarrolla disposiciones del acervo de Schengen en el sentido del Protocolo firmado entre la Unión Europea, la Comunidad Europea, la Confederación Suiza y el Principado de Liechtenstein sobre la adhesión de este último al Acuerdo entre la Unión Europea, la Comunidad Europea y la Confederación Suiza sobre la asociación de la Confederación Suiza a la ejecución, aplicación y desarrollo del acervo de Schengen (7), que están incluidas en el ámbito mencionado en el artículo 1, letra A, de la Decisión 1999/437/CE del Consejo, en relación con el artículo 3 de las Decisiones 2008/261/CE (8) y 2008/262/CE (9) del Consejo.
(7)
La presente Decisión desarrolla disposiciones del acervo de Schengen en las que el Reino Unido no participa, de conformidad con la Decisión 2000/365/CE del Consejo, de 29 de mayo de 2000, sobre la solicitud del Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte de participar en algunas de las disposiciones del acervo de Schengen (10). El Reino Unido, por lo tanto, no participa en la adopción de la presente Decisión y no queda vinculado por ella ni sujeto a su aplicación.
(8)
La presente Decisión desarrolla disposiciones del acervo de Schengen en las que Irlanda no participa, de conformidad con la Decisión 2002/192/CE del Consejo, de 28 de febrero de 2002, sobre la solicitud de Irlanda de participar en algunas de las disposiciones del acervo de Schengen (11), Irlanda, por lo tanto, no participa en la adopción de la presente Decisión y no queda vinculada por ella ni sujeta a su aplicación.
(9)
Por lo que se refiere a Chipre, la presente Decisión constituye un acto que desarrolla el acervo de Schengen o que de algún modo está relacionado con él, en el sentido del artículo 3, apartado 2, del Acta de adhesión de 2003.
(10)
Por lo que se refiere a Bulgaria y Rumania, la presente Decisión constituye un acto que desarrolla el acervo de Schengen o que de algún modo está relacionado con él en el sentido del artículo 4, apartado 2, del Acta de adhesión de 2005.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
El anexo 3, parte I, de la Instrucción consular común queda modificado como sigue:
1)
En el apartado relativo a Ghana se añade la siguiente nota a pie de página:
«Para los países del Benelux, Alemania, España e Italia:
No se exigirá VTA a las siguientes personas:
-
Nacionales que sean titulares de un visado válido para un Estado miembro de la UE o para un Estado parte en el Acuerdo de 2 de mayo de 1992 sobre el Espacio Económico Europeo, Canadá, Japón, Suiza o los Estados Unidos de América, o si regresan de esos países tras haber utilizado el visado.».
2)
En el apartado relativo a Nigeria se añade la siguiente nota a pie de página:
«Para los países del Benelux, Alemania, España e Italia:
No se exigirá VTA a las siguientes personas:
-
Nacionales que sean titulares de un visado válido para un Estado miembro de la UE o para un Estado parte en el Acuerdo de 2 de mayo de 1992 sobre el Espacio Económico Europeo, Canadá, Japón, Suiza o los Estados Unidos de América, o si regresan de esos países tras haber utilizado el visado.».
3)
En el apartado relativo a Eritrea, la nota 3 se sustituye por el texto siguiente:
«(3)
Para Italia:
No se exigirá VTA a las siguientes personas:
-
Nacionales que sean titulares de un visado válido para un Estado miembro de la UE o para un Estado parte en el Acuerdo de 2 de mayo de 1992 sobre el Espacio Económico Europeo, Canadá, Japón, Suiza o los Estados Unidos de América, o si regresan de esos países tras haber utilizado el visado.».
Artículo 2
La presente Decisión se aplicará a partir del 1 de mayo de 2008.
Artículo 3
Los destinatarios de la presente Decisión son los Estados miembros, de conformidad con el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea.
Hecho en Bruselas, el 29 de abril de 2008.