РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1124/2007 НА СЪВЕТА
от 28 септември 2007 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 19 от него,
като взе предвид предложението, внесено от Комисията след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че
A. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и мерки в сила
(1)
С Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ), попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия („разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на този регламент, се нарича по-нататък „първоначално разследване“. Мерките бяха под формата на адвалорни мита, вариращи от 3,8 % до 19,1 %, наложени върху вноса от индивидуално назовани износители, с остатъчна ставка на митото от 19,1 %, налагана върху вноса на разглеждания продукт от всички останали дружества. Изравнителното мито, наложено върху вноса на фолио от РЕТ, произвеждано и изнасяно от Jindal Poly Films Limited, преди известно под името Jindal Polyester Ltd (3), („Jindal“ или „дружеството“), е 7 %. Периодът на първоначалното разследване беше от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
След провеждане на преразглеждане, с оглед изтичането на срока на действие на съществуващите мерки, съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (4) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от РЕТ с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Периодът на разследване за преразглеждане е в рамките от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
С Регламент (ЕО) № 1288/2006 Съветът, след временно преразглеждане относно друг индийски производител на фолио от РЕТ Garware Limited („Garware“), измени окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Ex officio започване на частично временно преразглеждане
(4)
Налице са prima facie доказателства за Комисията, сочещи, че Jindal е извличало полза от увеличени нива на субсидиране, в сравнение с първоначалното разследване, и промените на тези нива са от траен характер.
III. Разследване
(5)
В резултат на това Комисията, след консултация с Консултативния съвет, реши да започне ex officio частично временно преразглеждане съгласно член 19 от основния регламент, ограничено до нивото на субсидиране на Jindal, за да прецени необходимостта от продължаване, отмяна или изменение на съществуващите изравнителни мерки. На 2 август 2006 г. със съобщение за започване, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5), Комисията съобщи за започването на това преразглеждане.
(6)
Периодът на разследване за преразглеждане (наричан по-нататък „ПРП“) е от 1 април 2005 г. до 31 март 2006 г.
(7)
Комисията официално уведоми Jindal, правителството на Индия (наричано по-нататък „ПИ“) и Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nuroll, Италия, които представляват по-голямата част от производителите на фолио РЕТ в Общността (наричани по-нататък „промишлеността на Общността“), за започването на частично временно преразглеждане. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да представят становищата си в писмен вид или да подадат молба за изслушване в сроковете, посочени в съобщението за започване.
(8)
За да получи информацията, необходима за разследването, Комисията изпрати въпросник на Jindal, което сътрудничи, като отговори на въпросника. Беше проведено посещение за проверка в помещенията на Jindal в Индия.
(9)
Jindal, ПИ и промишлеността на Общността бяха информирани за основните резултати от разследването и имаха възможност да представят своите коментари. Предоставените от Jindal коментари се обсъждат по-долу. ПИ не предостави никакви коментари.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(10)
Разглежданият продукт е фолио от полиетиленов терефталат (РЕТ) с произход от Индия, обичайно декларирано под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, както е дефинирано в първоначалното разследване.
В. СУБСИДИИ
I. Въведение
(11)
На основание на наличната информация и отговора на въпросника на Комисията, бяха разследвани изброените по-долу схеми, за които се твърди, че включват отпускане на субсидии:
a) Схеми на национално равнище:
i)
Схема с предварителни лицензи;
ii)
Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
iii)
Схема за експортно ориентирани единици/Схема за специални икономически зони;
iv)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
v)
Схема с освобождаване от подоходен данък;
vi)
Схема с експортни кредити;
vii)
Сертификат за снабдяване, освободено от мито.
(12)
Посочените по-горе схеми от i) до iv) и vii) се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), в сила от 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Законът за външната търговия упълномощава ПИ да издава известия относно политиката по износа и вноса. Дългосрочен план за индийската външнотърговска политика за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г., който е продължение на предишната политика на износа и вноса (EXIM), беше публикуван от ПИ („ВТП 2004-09“). В допълнение към това от ПИ беше издаден процедурен наръчник, уреждащ ВТП 2004-09 („ПНА I 2004-09“) и той се актуализира редовно (6).
(13)
Схемата с освобождаване от подоходен данък, посочена по-горе в точка v), се основава на Закона за подоходен данък от 1961 г., изменян всяка година със Закона за финансите.
(14)
Схемата с експортни кредити, посочена по-горе в точка vi), се основава на раздели от 21 до 35А от Закона за банките от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия да инструктира търговските банки в областта на експортните кредити.
б) Регионални схеми
(15)
На основание на наличната информация и на отговора на въпросника на Комисията, Комисията разследва и схема с пакет от насърчителни мерки (наричан по-нататък „PSI“) на правителството на Махаращра („ПМ“) от 1993 г. Тази схема се основава на решения на Министерството на промишлеността, енергетиката и труда на ПМ.
II. Схеми на национално равнище
1. Схема с предварителни лицензи (ALS)
а) Нормативна уредба
(16)
Подробно описание на схемата се намира в параграфи от 4.1.3 до 4.1.14 на ВТП 2004-09 и в глави от 4.1 до 4.30 на ПНА I 2004-09. Схемата е заменена през април 2006, т.е. след ПРП от „Схемата за предварителна оторизация“. Това обаче по същество е промяна на названието. Следващият анализ е на действащата ALS по време на ПРП.
б) Условия за участие
(17)
ALS се състои от шест подсхеми. Inter alia, тези подсхеми се различават по критериите за участие. Подсхемите „физически износ“ и „годишни потребности“ са отворени за производители износители и за търговци износители, които са „обвързани“ с поддържащи производители. В подсхема „предвиден износ“ могат да участват главни снабдители, изброени в параграф 8.2 на ВТП 2004-09, например снабдителите на експортно ориентирани единици (ЕОЕ). Производителите износители, които снабдяват окончателния износител, могат да участват в подсхема „междинни доставки“. И накрая, междинните снабдители на производителите износители могат да претендират за свързаните с „предвиден износ“ ползи в рамките на подсхемите „предварителни нареждания за освобождаване“ (Advance Release Order - ARO) и „вътрешно кредитно писмо“. Тъй като само първите четири от подсхемите са използвани от Jindal през ПРП, само те се разглеждат в подробности по-долу.
в) Практическо приложение
(18)
Предварителни лицензи се издават за:
i)
Физически износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини, необходими за производството на конкретен продукт за износ. Износът трябва да е „физически“ в смисъл, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Лицензът посочва условията на разрешението за внос и на задължението за износ, включително вида на износния продукт.
ii)
Годишна потребност: Този лиценз не е свързан с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (например химични и свързани с тях продукти). В рамките на определени граници, обусловени от предходните му експортни резултати, притежателят на лиценз може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от продуктите, попадащи в такава продуктова група. Той може да избере да изнася който и да е готов продукт, попадащ в продуктовата група, която ползва такива освободени от мито суровини.
iii)
Предвиден износ: Тази подсхема позволява на даден главен снабдител да внася безмитно суровини, които са необходими за производството на стоки, предвидени за продажба като „предвиден износ“ на категориите от клиенти, упоменати в параграф 8.2, букви от б) до е), ж), и) и й) на ВТП 2004-09. Според ПИ този тип износ се отнася за сделки, при които доставяните стоки не напускат територията на държавата. Като „предвиден износ“ се разглеждат няколко категории доставки, при условие че стоките се произвеждат в Индия, например, снабдяване на ЕОЕ или дружество, намиращо се в специална икономическа зона (SEZ).
iv)
Междинни доставки: Тази подсхема е за случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един единствен износен продукт и да си поделят производствения процес. Производителят износител произвежда междинния продукт. Той може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел предварителен лиценз (ALS) за междинни доставки. Окончателният износител извършва производството и е задължен да изнесе готовия продукт.
(19)
Както беше споменато по-горе, през ПРП Jindal е използвало всички подсхеми на ALS. По-точно, е използвало подсхеми, изредени по-горе в точки от i) до iv).
(20)
За да улеснят проверките от страна на индийските власти, притежателите на лицензи са задължени от закона да водят „достоверни и точни отчети за съобразено с лиценза потребление и използване на внесените стоки“ в специален формат (глава 4.30 ПНА I 2004-09) (наричан по-нататък „регистър на потреблението“). Проверката показа, че дружеството не е водило правилно своя регистър на потреблението, т.е. не е записвало правилно връзката между суровината и крайното предназначение на продукта, както се изисква от формата, изискван от ПИ, въпреки факта, че не само изнася крайния продукт, а и го продава на вътрешния пазар.
(21)
По отношение на изредените по-горе подсхеми i) и iii), както разрешението за внос, така и задължението за износ (включително предвиден износ) се определят като обем и стойност от ПИ и се документиран в лиценза. В допълнение към това, към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в лиценза съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя от ПИ на основата на стандартни норми за съотношението между суровини и крайни продукти (наричани по-долу „SIONs“). SIONs съществуват за повечето продукти, включително разглеждания продукт, и са публикувани в ПНА I 2004-09. SIONs за фолио от PET и гранули от PET, междинен продукт, са преразгледани в посока намаляване през октомври 2005 г.
(22)
По отношение на подсхема iii) се отчита, че предвиденият износ, направен, за да се изпълни съответното задължение по ALS, по същество е представлявал вътрешна за дружеството продажба, т.е. клон Jindal (който не е самостоятелно юридическо лице), произвеждащ гранули от РЕТ, е продавал гранулите от РЕТ за по-нататъшно производство на ЕОЕ на Jindal. Вносът на суровини се е осъществил в контекста на производството на междинен продукт (гранули от РЕТ). С други думи, по подсхема iii) продажбите на вътрешния пазар се считат за износ.
(23)
По отношение на подсхема iv), суровини, закупени от Jindal на вътрешния пазар, се отписват от предварителния лиценз на Jindal и се издава междинен предварителен лиценз на вътрешния доставчик. Притежателят на такъв междинен предварителен лиценз може да внася безмитно стоките, необходими за производството на продукта, които впоследствие се доставят на Jindal като суровина за производството на разглеждания продукт.
(24)
В случая на подсхема ii), спомената по-горе (предварителен лиценз за годишна потребност), разрешението за внос се документира по стойност в лиценза. Притежателят на лиценза е длъжен да „поддържа връзката между внасяните суровини и крайния продукт“ (параграф 4.24A(c) ПНА I 2004-09).
(25)
Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да се използват за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да се изпълни в рамките на предписаните срокове след издаването на лиценза. (18 месеца с две възможности за удължаване от 6 месеца всяка, т.е. общо 30 месеца).
(26)
Проверката показа, че специфичният размер на потреблението на дружеството на ключови суровини, необходими за производството на един килограм фолио от РЕТ, в различни степени в зависимост от качеството на фолиото от РЕТ и както е отчетен в регистъра на потреблението, е бил по-малък от съответните SIONs. Такъв със сигурност е бил случаят по отношение на предишните SIONs за фолио от РЕТ и гранули от РЕТ и в по-малка степен - по отношение на променените SIONs, влезли в сила през септември 2005 г., т.е. през ПРП. С други думи, на Jindal е било позволено да внася безмитно според SIONs повече освободени от мито суровини, отколкото в действителност са били необходими за производствения процес. Това направи регистъра на потреблението наравно с индийската външнотърговска политика най-важния елемент на проверката. Въпреки това този регистър нито беше воден правилно, нито някога е бил инспектиран от ПИ. Дружеството заяви, че ПИ ще регулира излишната полза, когато изтече срокът на лицензите, т.е. 30 месеца след издаването на лиценз, тъй като обичайната практика е да се използват двете възможности за удължаване по 6 месеца. Въпреки това твърдението не можеше да се приеме за вярно, тъй като до момента нито един лиценз, използван от Jindal, не е бил поправян.
(27)
Промените в управлението на ВТП 2004-09, влезли в сила през есента на 2005 г. (задължително изпращане на регистъра на потреблението до индийските власти в контекста на процедурата по поправянето), не са прилагани в случая на Jindal. Така de facto прилагането на това изискване не можеше да се потвърди на този етап.
г) Заключение
(28)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) и член 2, параграф 2 от основния регламент, защото несъбирането на мита, които в други случаи са дължими, представлява финансово участие на ПИ, което предоставя полза на Jindal, като подобрява неговата ликвидност.
(29)
В допълнение към това, четирите подсхеми, използвани от Jindal (т.е. изброените по-горе точки от i) до iv)), по закон зависят от извършването на износ и следователно се определят като специфични по член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлече ползи в рамките на тези схеми. Очевидно такъв е случаят по отношение на схеми i), ii) и iv), но дори подсхемата за предвиден износ изпълнява този критерий в настоящия случай, защото доставките за ЕОЕ имат за крайна цел действителен износ.
(30)
Подсхемите, използвани в настоящия случай, не могат да се разглеждат като допустими системи за възстановяване на мита или системи с възстановяване на заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Те не се придържат към строгите правила, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване на заместители) от основния регламент. ПИ не прилага ефективно своята система за проверка или процедури, с които да се провери дали и в какви количества суровините са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване на заместители - приложение III, точка II, параграф 2 от основния регламент). SIONs за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. Самите SIONs не могат да се приемат за система за проверка на действителното потребление, тъй като замисълът на тези твърде щедри стандартни норми не дава възможност на ПИ да извършва достатъчно прецизни проверки на количествата суровини, вложени в производството на изнасяния продукт. В допълнение на това, не е бил осъществен ефективен контрол от страна на ПИ, на основата на правилно воден регистър на потреблението.
(31)
В своите коментари след направените разкритията дружеството твърди, че поддържа правилно воден регистър и като такъв той представлява правилна система за проверка в съответствие с приложение II от основния регламент. В допълнение на това, то твърди, че ALS действа като схема за заместване, така че освободени от мито суровини могат да се използват за производството на продукти, продавани на вътрешния пазар, тогава, когато освободените от мито суровини пряко или чрез заместване се използват в производството на стоки, които впоследствие се изнасят в рамките на разумен период от време. Въпреки това, макар че дружеството вероятно води регистър на потреблението на суровини за производството на дадено количество от разглеждания продукт, то не е поддържало система, по която да може да се провери кои суровини са употребени в производството на изнасяния продукт и в какви количества, както се изисква от индийската ВТП 2004-09 (допълнение 23) и в съответствие с приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент. В допълнение към това, то не поддържа система, чрез която да се провери дали количеството суровина, за което се иска възстановяване, не надвишава количеството на подобен изнасян продукт в съответствие с приложение III, точка II, параграф 2. След внимателно разглеждане становището по настоящия случай е, че не съществува връзка между освободените от мито суровини и изнасяния продукт и следователно не действа подходяща система за проверка.
(32)
Тези подсхеми следователно подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисление на размера на субсидията
(33)
Размерът на субсидията е изчислен по следния начин. Числителят е сборът на неплатените вносни мита (основни мита и специални допълнителни мита) върху материала, внесен по подсхеми от i) до iii) съответно, прилагани за внос чрез междинен производител; а в случая на подсхема iv) числителят е сборът на неплатените вносни мита върху суровини, използвани за производството на разглеждания продукт, през ПРП.
(34)
В своите коментари след направените разкрития дружеството твърди, че митата за суровината, необходима за производството на фолио от РЕТ, са намалени от 15 % на 7,5 % от март 2006 г., т.е. след края на ПРП, и помоли Комисията да вземе предвид тези промени при изчислението на размера на субсидията за ALS. Въпреки това, макар че е имало случаи, при които събития, станали след ПРП, са били вземани предвид, те се касаят за изключителни обстоятелства, а настоящият случай не е такъв. Следователно в съответствие с член 5 и член 11, параграф 1 от основния регламент тази молба трябва да бъде отхвърлена.
(35)
В своите коментари след направените разкрития дружеството твърди още, че ползата, получена по подсхема iv), всъщност представлява разликата в цената между обикновените покупки на суровини на вътрешния пазар и покупки на суровини при лишаване от ALS и представи изчисления в този смисъл без подкрепящи доказателства. Въпреки това ползата е изчислена на основата на неплатеното мито в лиценза, тъй като продажбата/покупката на материала е чисто търговско решение и не променя размера на неплатеното мито. Във всеки случай това твърдение беше направено за първи път след разкритията и тъй като Комисията нямаше възможност да го провери, то беше отхвърлено.
(36)
В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати, където за това бяха отправени основателни искания. Целият размер на неплатените вносни мита е приет за числител, а не размерът на свръхосвобождаването, както поиска дружеството, защото ALS не отговаря на условията, определени в приложение II от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент знаменателят е експортният оборот през ПРП. Дружеството заяви, че предвиденият износ трябва да се включи в общия експортен оборот на дружеството през ПРП. Въпреки това, тъй като тези сделки в действителност не са износ, а са продажби на вътрешния пазар, те не могат да бъдат правилно класифицирани като износ и поради това не са включени в размера на общия експортен оборот.
(37)
Размерът на субсидията, установена за ALS, възлиза на 14,68 %.
2. Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ (DEPBS)
а) Нормативна уредба
(38)
Описание на DEPBS се намира в параграф 4.3 от ВТП 2004-09.
б) Условия за участие
(39)
Беше установено, че Jindal не е използвало DEPBS през ПРП и следователно не е необходим по-нататъшен анализ дали тази схема подлежи на изравнителни мерки.
3. Схема за експортно ориентирани единици (EOUS)/Схема за специални икономически зони (SEZS)
а) Нормативна уредба
(40)
Подробни описания на тези схеми се намират в глава 6 на ВТП 2004-09, в ПНА I 2004-09, в Закона за SEZ от 2005 г. и описаните в него правила (SEZS).
б) Условия за участие
(41)
С изключение на чисто търговските фирми, всички предприятия, които предприемат износ на определено количество от произведените от тях стоки и услуги, могат да бъдат учредени в рамките на схемите за ЕОЕ и SEZ. Беше установено, че през ПРП Jindal се е възползвала от схемата за ЕОЕ, но не и от тази за SEZ. Следователно анализът се съсредоточава само върху схемата за ЕОЕ.
в) Практическо приложение
(42)
ЕОЕ може да се създаде навсякъде в Индия. Тази схема е допълнителна към SEZS.
(43)
Исканията за предоставяне на статус на ЕОЕ трябва, наред с другото, да включват подробности относно плануваното производствено количество, приблизителната стойност на износа, потребностите от внос и местните потребности за следващите пет години. Ако властите приемат искането на дружеството, свързаните с това условия му се съобщават. Съгласието за това дружество да бъде признато за ЕОЕ важи за срок от пет години и може да бъде подновявано.
(44)
Ключово задължение на ЕОЕ, както е посочено във ВТП 2004-09, е да се постигнат нетни външнотърговски (НВТ) приходи, т.е. за референтния период от пет години общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(45)
ЕОЕ имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита върху всички видове необходими или свързани с изработката, производството и преработката стоки (включително производствено оборудване, суровини и консумативи);
ii)
освобождаване от акцизна такса при закупуване на стоки на местния пазар;
iii)
възстановяване на централния данък върху продажбите при закупуване на стоки на местния пазар;
iv)
възможност за продажба на част от продукцията на вътрешния пазар, т.нар. вътрешна тарифна зона (ВТЗ) на цена до 50 % от стойността франко борд на износа след плащането на преференциалните мита;
v)
освобождаване от обичайно дължимия подоходен данък върху печалби, осъществени при продажби за износ, в съответствие с раздел 10Б на Закона за подоходния данък, за десетгодишен период след започването на дейност, но не и след 2010 г.;
vi)
възможност за 100 % чуждестранно участие в капитала.
(46)
Единиците, чиято дейност попада в тези схеми, са поставени под надзора на митническите служители в съответствие с раздел 65 на Закона за митниците. Те имат законово задължение да водят в специален формат точен отчет за целия внос, за употребата и използването на вносните материали и за осъществения износ. Тези документи следва да се предават периодично на компетентните органи („тримесечни и годишни доклади за постигнатия напредък“). Същевременно „в никой момент [ЕОЕ] не е длъжна да свързва всяка пратка на вносни стоки със свой износ, прехвърляния към други единици, продажби във ВТЗ или със запаси“, както е посочено в параграф 6.11.2 на ВТП 2004-09.
(47)
Вътрешните продажби се изпращат и регистрират на основата на самоудостоверяване. Процесът на изпращане на експортни партиди на ЕОЕ се наблюдава от митнически/акцизен служител на постоянна работа в ЕОЕ.
(48)
Jindal се е възползвало от схемата за ЕОЕ, за да внася производствено оборудване без вносни мита и да получава възстановяване на централния данък върху продажбите при закупуване на стоки, продадени на вътрешния пазар. То не се е възползвало от освобождаването от данък върху вноса на суровини, тъй като неговата ЕОЕ, за да произвежда фолио от РЕТ, използва гранули от РЕТ. Тези гранули от РЕТ се произвеждат в друг клон на дружеството, от суровини, закупени по ALS.
г) Заключения относно ЕОЕ
(49)
Освобождаване на ЕОЕ от два вида вносни мита („основно мито“ и „специално допълнително мито“) и възстановяването на данъка върху продажбите представляват финансово участие на ПИ по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Правителството се отказва от приходи, които биха били дължими, ако не съществуваше тази схема, като по този начин предоставя на ЕОЕ ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, като подобрява тяхната ликвидност.
(50)
По този начин освобождаването от основно мито и от специално допълнително мито и възстановяването на данъка върху продажбите представляват субсидии по смисъла на член 2 от основния регламент. Те зависят по закон от извършването на износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Поставената пред ЕОЕ и посочена в параграф 6.1 на ВТП 2004-09 цел - да осъществява износ, е задължително условие за получаване на стимулите.
(51)
В допълнение беше установено, че ПИ не разполага с ефективна система за проверка или процедура, посредством които да се потвърди дали и в какви количества набавените безмитно или освободени от данък върху продажбите суровини са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а ако става въпрос за системи с възстановяване за заместители - приложение III, точка II, параграф 4 от основния регламент). Във всеки случай освобождаването от мита върху производствено оборудване не е допустима схема за възстановяване, защото това производствено оборудване не представлява стоки, които се използват в производствения процес.
(52)
ПИ не проведе по-нататъшно разследване, основано на действителните суровини, вложени в производството, въпреки че това обикновено е необходимо да се направи при отсъствието на ефективна система за проверка (приложение II, точка II, параграф 5 и приложение III, точка II, параграф 3 от основния регламент), нито доказа, че не е възникнало никакво свръхосвобождаване от данъци.
д) Изчисление на размера на субсидията
(53)
Съобразно горното, подлежащата на изравнителни мерки полза е опрощаването на всички вносни мита (основно мито и специално допълнително мито), обикновено дължими при внос, а така също и възстановения данък върху продажбата - и двете през ПРП.
i) Освобождаване от данък върху продажбата за стоки, закупени на вътрешния пазар
(54)
Числителят беше определен по следния начин: размерът на субсидията беше изчислен на основата на възстановимия данък върху продажбата за покупки в производствения сектор, напр. части и опаковки през ПРП. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(55)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот, генериран от продажбата на разглеждания продукт през ПРП (знаменател), защото субсидията зависи от извършването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Така полученият марж на субсидията е 0,04 %.
ii) Освобождаване от вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) и възстановяване на централен данък върху продажбата за производствено оборудване
(56)
В съответствие с член 7, параграф 3 ползата е изчислена на основата на сбора на неплатените вносни мита върху внесеното оборудване и сбора на възстановените данъци върху продажбата за закупеното производствено оборудване, и двата разпределени за период, който съответства на действителната амортизация на подобно производствено оборудване в производството на разглеждания продукт. Дружеството заяви, че това трябва да е ставката на амортизация, използвана в действителност от дружеството в неговите финансови отчети; изискването, посочено в член 7, параграф 3 се интерпретира обаче като отнасящо се за ставката на амортизация, определена в законодателството, което се прилага по отношение на дружеството, в този случай - ставката, определена в Закона за дружествата, 1956 г. Към така изчисления размер, който е съотносим с ПРП, бяха добавени лихви за този период, за да се отрази стойността на ползата във времето и така да се установи пълният размер на ползата, получена по тази схема. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент от горната сума, за да се достигне до размера на субсидията като числител. В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот от продажбата на разглеждания продукт през ПРП (знаменател), защото субсидията зависи от извършването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Дружеството заяви, че предвиденият износ следва да бъде включен в общия експортен оборот, но това искане бе отхвърлено поради причините, посочени в съображение 36 по-горе. Така полученият марж на субсидията е 1,26 %.
(57)
Така общият марж на субсидия по схемата за ЕОЕ възлиза на 1,3 %.
4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Нормативна уредба
(58)
Подробно описание на EPCGS се намира във ВТП 2004-09 и в глава 5 на ПНА I 2004-09.
б) Условия за участие
(59)
Схемата е отворена за всеки производител износител, за всеки търговец износител, „обвързан“ с поддържащ производител, или за всеки доставчик на услуги. Не беше установено, че Jindal се е възползвало от тази схема през ПРП.
в) Практическо приложение
(60)
При условие че поемат задължение да изнасят, дружествата получават разрешение да внасят производствено оборудване (ново, а от април 2003 г. и употребявано оборудване на възраст до 10 години) при намалени или нулеви ставки за митото. За тази цел, след внасянето на заявление и заплащането на такса, Индия издава лиценз EPCGS. От април 2000 г. схемата осигурява намалено мито от 5 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по нея. За да бъдат изпълнени задълженията за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на определено количество стоки за износ в течение на известен период от време.
г) Заключение относно EPCGS
(61)
Схемата EPCGS предоставя субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) и член 2, параграф 2 от основния регламент. Намалението на митото представлява финансово участие на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от иначе дължими мита. В допълнение, намалението на митото предоставя полза на износителя, тъй като спестените мита при вноса подобряват неговата ликвидност.
(62)
Освен това схемата EPCGS зависи по закон от извършването на износ, тъй като подобни разрешения са свързани със задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(63)
Схемата не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, защото не се влагат в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисление на размера на субсидията
(64)
Числителят беше определен по следния начин: размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент, на основата на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени за период, който съответства на действителната амортизация на подобно производствено оборудване в производството на фолио от РЕТ, което бе изтълкувано като ставката, определена в Закона за дружествата, 1956 г., а не тази, която действително се използва от дружеството, поради причините, посочени в съображение 56 по-горе. Към така изчисления размер бяха добавени лихви, за да се отрази в общата стойност на ползите през това време. Таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(65)
Дружеството заяви, че е производственото оборудване, внасяно безмитно по схемата ECPG за използване в неговия клон Khanvel, вече не се използва и че ползата, свързана с това оборудване, не следва да се включва в числителя. Въпреки това, тъй като не съществуват доказателства, че дружеството не притежава такова оборудване, Комисията трябва да отхвърли това искане.
(66)
В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент, този размер на субсидията бе отнесен към експортния оборот през ПРП (знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Дружеството заяви, че предвиденият износ следва да бъде включен в общия експортен оборот, но това искане бе отхвърлено поради причините, посочени в съображение 36 по-горе. Субсидията, получена от Jindal, е 1,11 %.
5. Схема с освобождаване от подоходен данък (EITES)
а) Нормативна уредба
(67)
Нормативната уредба за тази схема се съдържа в Закона за подоходен данък от 1961 г., който се изменя ежегодно от Финансов закон. Последният определя всяка година основата за събирането на данъци, а също така и различни освобождавания и намаления, които могат да се използват. Например ЕОЕ могат да претендират за освобождаване от подоходен данък на основание раздел 10Б от Закона за подоходен данък от 1961 г.
б) Практическо приложение
(68)
Тъй като не беше установено, че Jindal се е възползвало от EITES, не е необходим по-нататъшен анализ относно необходимостта от прилагане на изравнителни мерки за тази схема.
6. Схема с експортни кредити (ECS)
а) Нормативна уредба
(69)
Схемата е подробно описана в ръководен циркуляр IECD № 5/04.02.01/2002-03 (Експортен кредит в чуждестранна валута) и в ръководен циркуляр IECD № 10/04.02.01/2003-04 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия (РБИ), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за участие
(70)
В схемата могат да участват производители износители и търговци износители. Беше установено, че Jindal се е възползвало от тази схема през ПРП.
в) Практическо приложение
(71)
В рамките на тази схема РБИ определя задължителни максимални лихвени проценти спрямо експортните кредити в индийски рупии и в чуждестранна валута, които търговските банки могат да налагат на износителя „с цел да се предостави на износителите кредит при лихви, които са конкурентни на международно равнище“. ECS се състои от две подсхеми - Схема за експортен кредит преди експедиране („кредит за опаковане“), покриваща кредитите, предоставени на износителя за финансиране на закупуването, обработката, изработването, опаковането и/или превоза на стоки преди износа и Схема за експортен кредит след експедиране, осигуряваща кредити за оборотен капитал за финансиране на експортните вземания. РБИ също инструктира банките да предоставят известна част от тяхното общо банково кредитиране за финансиране на износа.
(72)
Вследствие на тези ръководни циркуляри на РБИ износителите могат да получат експортни кредити с преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти за обикновени търговски кредити („парични кредити“), които се подчиняват изцяло на пазарни условия.
г) Заключение относно ECS
(73)
Първо, с намаляването на разходите за финансиране в сравнение с пазарното ниво на лихвените проценти, гореспоменатите лихвени проценти предоставят полза за тези износители по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент. Независимо от факта, че преференциалните кредити в рамките на ECS се отпускат от търговски банки, предоставената полза представлява финансово участие на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, iv) от основния регламент. РБИ е държавен орган и следователно попада под определението за „правителство“ в член 1, параграф 3 от основния регламент и инструктира търговските банки да предоставят преференциално финансиране на дружествата износители. Това преференциално финансиране се равнява на субсидия, която се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти зависят от осъществяването на износ, в съответствие с член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисление на размера на субсидията
(74)
Размерът на субсидията беше изчислен на основата на разликата между лихвата, платена върху експортни кредити, използвани през ПРП, и евентуално платимата лихва, ако бяха използвани процентите, прилагани спрямо обикновени търговски кредити, използвани от дружеството. Размерът на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през ПРП (знаменател), в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Jindal е извлякло ползи от ECS и е получило субсидия от 0,1 %.
7. Сертификат за снабдяване, освободено от мито (DFRC)
а) Нормативна уредба
(75)
Правната уредба на тази схема се съдържа в параграф 4.2 от ВТП 2004-09.
б) Практическо приложение
(76)
Тъй като не беше установено, че Jindal се е възползвало от DFRC през ПРП, не е необходим по-нататъшен анализ относно необходимостта от прилагане на изравнителни мерки за тази схема.
III. Регионална схема
а) Нормативна уредба
(77)
За да насърчи разполагането на производства в по-слабо развитите области на щата Махаращра, от 1964 г. ПМ стимулира новоразгръщащи се единици, създавани в развиващите се области на щата, посредством схемата с пакет от насърчителни мерки. Схемата е била изменяна многократно от въвеждането ѝ и „Схема 1993“ отговаряше на условията за прилагане от 1 октомври 1993 г. до 31 март 2001 г., докато последното изменение - „Схема 2006“ е въведена в рамките на „Промишлена, инвестиционна и инфраструктурна политика на Махаращра от 2006 г.“ през пролетта на 2006 г. и се очаква да отговаря на условията за прилагане до 31 март 2011 г. PSI на ПМ се състои от няколко подсхеми, сред които основните са: пряко финансиране посредством така наречената „субсидия за насърчаване на промишлеността“, освобождаване от местен данък върху продажбите и данък върху електроенергията и възстановяване на данък октроа.
(78)
Jindal продължава да се възползва от стимули по „Схема 1993“ до май 2001 г., но не и от следващите схеми. Следователно само „Схема 1993“ е оценена в контекста на настоящия случай.
б) Условия за участие
(79)
За да могат да участват, дружествата трябва да инвестират в по-слаборазвити области, като създават нови промишлени предприятия или като правят широко мащабни капиталовложения в разгръщане и разнообразяване на съществуващите промишлени предприятия. Тези области са класифицирани съгласно икономическото им развитие в различни категории (т.е. слаборазвити области, по-слаборазвити области и най-слаборазвити области). Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са областта, в която предприятието е или ще се намира, и размерът на инвестицията.
в) Практическо приложение
(80)
Освобождаване от местен данък върху продажбите на крайни стоки: стоките обикновено подлежат на централен данък върху продажбите (за междущатски продажби) или, в миналото, щатски данък върху продажбите (за продажби в рамките на даден щат), който варира в зависимост от щата/щатите, в които се извършват транзакциите. През април 2005 г. законите за продажбите в рамките на щата в Махаращра са заменени от системата за данък добавена стойност (ДДС). При схемата за освобождаване определени единици не са задължени да събират данък върху продажбата при своите транзакции. По подобен начин определени единици са освободени от задължението да плащат местния данък върху продажбите при покупката на стоки от снабдител, който също отговаря на условията за участие в схемата. Беше установено, че Jindal е извлякло полза от това освобождаване по отношение на продажби през ПРП.
(81)
Възстановяване на данък върху електроенергията: на единиците, отговарящи на условията, се възстановява данъкът върху електроенергията, консумирана с производствени цели, за период от седем години. В случая на Jindal този седемгодишен период е приключил на 31 март 2003 г. Следователно Jindal повече не е отговарял на условията за възстановяване на данъка върху електроенергията.
(82)
Възстановяване на данък октроа: октроа е данък, налаган от местните правителства в Индия, включително ПМ, на стоките, които влизат в границите на определен град. Промишлените предприятия имат право да получат обратно платения данък октроа от ПМ, ако техният обект се намира на територията на някои определени градове в границите на щата. Общата сума, която може да бъде възстановена, е ограничена до 100 % от фиксираната капиталова инвестиция. Заводът на Jindal се намира извън рамките на града и следователно е освободен per se от данък октроа, така че тази схема не е приложима в настоящия случай.
г) Заключение относно PSI 1993 на ПМ
(83)
Jindal е придобило права за освобождаване от данък върху продажбата на крайни продукти през ПРП, за които в миналото е прието, че не предоставят полза на получателя (съображение 114 от Регламент (ЕО) № 367/2006). Следователно PSI не подлежи на изравнителни мерки.
IV. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(84)
Размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии в съответствие с основния регламент, изразен адвалорно, за разследвания производител износител е 17,1 %. Този размер на субсидиране надвишава минималния праг, посочен в член 14, параграф 5 на основния регламент.
СХЕМА
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
ОБЩО
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Вероятност от продължаване или повтаряне на субсидирането
(85)
В съответствие с член 19, параграф 2 от основния регламент беше проверено дали продължаването на съществуваща мярка е недостатъчно, за да противодейства на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което причинява вреда.
(86)
Беше установено, че през ПРП Jindal e продължило да извлича полза от подлежащото на изравнителни мерки субсидиране от страна на индийските власти. В допълнение към това процентът на субсидията, установен през това преразглеждане, е значително по-висок от установения през първоначалното разследване. Не съществуват доказателства, че схемите ще бъдат отменени или поетапно прекратени в близко бъдеще.
(87)
Тъй като беше доказано, че дружеството получава много по-голямо субсидиране от преди и е вероятно да продължи да получава субсидии в по-голям размер от определения в първоначалното разследване, се стигна да заключението, че съществуващите мерки не са достатъчни, за да противодействат на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което причинява вреда, и следователно следва да бъдат изменени, за да отразят новите разкрития.
VI. Заключение
(88)
С оглед на направените заключения относно нивото на субсидиране на Jindal и на факта, че съществуващите мерки са недостатъчни, за да противодействат на подлежащото на изравнителни мерки субсидиране, което беше установено, изравнителното мито по отношение на Jindal следва да се измени, за да отрази установените нови нива на субсидиране.
(89)
Измененото изравнително мито следва да бъде определено на основата на новия процент на субсидиране, установен през настоящото преразглеждане, тъй като маржът на вреда в първоначалното разследване остава по-висок.
(90)
В съответствие с член 24, параграф 1 от основния регламент и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96, не се допуска едновременно налагане на антидъмпингово и изравнително мито за един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. Въпреки това, тъй като на Jindal е наложено антидъмпингово мито от 0 % по отношение на разглеждания продукт, тези разпоредби не се прилагат в настоящия случай.
(91)
Jindal, ПИ и промишлеността на Общността бяха информирани за съществените факти и съображения, на основата на които се планира да се препоръча изменението на действащите мерки, и за възможността да направят своите коментари. ПИ не подаде никакви коментари, а коментарите на Jindal са обсъдени в съображенията, свързани с всеки конкретен коментар по-горе.
(92)
В своите коментари дружеството помоли Комисията да приеме ценови гаранции, за да компенсира подлежащите на изравнителни мерки субсидии, установени в настоящия случай. Комисията разгледа предложението на дружеството и счита, че не може да приеме ценови гаранции. Ценовите гаранции, основани на продуктови групи, както беше предложено от дружеството, позволяват висока степен на гъвкавост за промяна на техническите спецификации на продуктите от групата. Фолиото от РЕТ има многобройни и подлежащи на диференциране характеристики, които до голяма степен определят продажните цени. Следователно промените в тези характеристики имат значително влияние върху цените. Опитът да се подразделят групите, за да са по-хомогенни от гледна точка на физическите им характеристики би довел до умножаване на групите и би направил мониторинга невъзможен, по-специално като затрудни митническите власти при разграничаването на продуктовите типове от класификацията на продуктите по групи при вноса. По тези причини приемането на ценови гаранции се счита за непрактично по смисъла на член 13, параграф 3 от основния регламент. Jindal беше информирано и му беше дадена възможност да коментира. Въпреки това неговите коментари не промениха горното заключение.
(93)
Тъй като India Polyfilms Limited, дружество, свързано в миналото с Jindal, се обедини с Jindal на 1 април 1999 г. и не представлява повече отделна единица, то беше премахнато от списъка, изложен в член 1, параграф 2,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 на Съвета се заменя със следното:
„2. Ставката на митото, приложимо спрямо цена при свободна доставка на границата на Общността, за внос от Индия на компаниите, изброени по-долу, е както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, India
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, India
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, India
19,1
A032
Всички други дружества
19,1
A999“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 септември 2007 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1124/2007 DEL CONSEJO
de 28 de septiembre de 2007
que modifica el Reglamento (CE) no 367/2006 por el que se establece un derecho compensatorio definitivo sobre las importaciones de película de politereftalato de etileno (PET) originaria de la India
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 2026/97 del Consejo, de 6 de octubre de 1997, sobre la defensa contra las importaciones subvencionadas originarias de países no miembros de la Comunidad Europea (1) («el Reglamento de base»), y, en particular, su artículo 19,
Vista la propuesta presentada por la Comisión previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
I. Investigación anterior y medidas existentes
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 2597/1999 (2), el Consejo estableció un derecho compensatorio definitivo sobre las importaciones de película de politereftalato de etileno (PET) clasificada en los códigos NC ex 3920 62 19 y ex 3920 62 90, originarias de la India («el producto afectado»). La investigación que dio lugar a la adopción de ese Reglamento se denomina en lo sucesivo «investigación original». Las medidas consistían en un derecho ad valorem, que oscilaba entre un 3,8 % y un 19,1 %, sobre las importaciones de determinados exportadores, nombrados individualmente, con un tipo de derecho residual del 19,1 % sobre las importaciones del producto afectado de las demás empresas. El derecho compensatorio que se estableció sobre las importaciones de película de PET fabricada y exportada por Jindal Poly Films Limited, anteriormente conocida como Jindal Polyester Ltd (3) («Jindal» o «la empresa»), era del 7 %. El período de investigación original se prolongó del 1 de octubre de 1997 al 30 de septiembre de 1998.
(2)
A raíz de una reconsideración por expiración con arreglo al artículo 18 del Reglamento de base, el Consejo, mediante el Reglamento (CE) no 367/2006 (4), mantuvo el derecho compensatorio definitivo establecido en el Reglamento (CE) no 2597/1999 sobre las importaciones de película de PET originarias de la India. El período de investigación de reconsideración se prolongó del 1 de octubre de 2003 al 30 de septiembre de 2004.
(3)
A raíz de una reconsideración provisional relativa a las subvenciones concedidas a otro productor indio de película de PET, Garware Polyester Limited («Garware»), el Consejo, mediante el Reglamento (CE) no 1288/2006, modificó el derecho compensatorio definitivo impuesto a Garware por el Reglamento (CE) no 367/2006.
II. Inicio ex officio de una reconsideración provisional parcial
(4)
La Comisión tenía indicios razonables de que Jindal se beneficiaba de mayores niveles de subvenciones en comparación con la investigación original, y que los cambios de estos niveles eran de naturaleza duradera.
III. Investigación
(5)
Como consecuencia de ello, la Comisión decidió, tras consultar al Comité consultivo, iniciar ex officio una reconsideración provisional parcial con arreglo al artículo 19 del Reglamento de base, limitada al nivel de las subvenciones concedidas a Jindal, a fin de evaluar la necesidad de proseguir, suprimir o modificar las medidas compensatorias existentes. El 2 de agosto de 2006, la Comisión comunicó, mediante un anuncio en el Diario Oficial de la Unión Europea (5), el inicio de esta reconsideración.
(6)
El período de investigación de la reconsideración («PI de la reconsideración») se prolongó del 1 de abril de 2005 al 31 de marzo de 2006.
(7)
La Comisión comunicó oficialmente el inicio de la reconsideración provisional parcial a Jindal, al Gobierno de la India y a Du Pont Tejin Films (Luxemburgo), Mitsubishi Polyester Film (Alemania), Toray Plastics Europe (Francia) y Nuroll (Italia), que representan la inmensa mayoría de la producción de película de PET comunitaria (en lo sucesivo, «la industria de la Comunidad»). Se ofreció a las partes interesadas la posibilidad de dar a conocer sus puntos de vista por escrito y de solicitar ser oídas en el plazo fijado en el anuncio de inicio del procedimiento.
(8)
Con el fin de obtener la información necesaria para su investigación, la Comisión envió un cuestionario a Jindal, que cooperó respondiendo al mismo. Se realizó una inspección in situ en las instalaciones de Jindal en la India.
(9)
Los principales resultados de la investigación se comunicaron a Jindal, al Gobierno de la India y a la industria de la Comunidad, que tuvieron la posibilidad de presentar sus observaciones. Las observaciones de Jindal se discuten a continuación. El Gobierno de la India no hizo ningún comentario.
B. PRODUCTO AFECTADO
(10)
El producto afectado es la película de politereftalato de etileno («PET»), originaria de la India, normalmente declarada en los códigos NC ex 3920 62 19 y ex 3920 62 90, como se define en la investigación original.
C. SUBVENCIONES
I. Introducción
(11)
Sobre la base de la información disponible y de las respuestas al cuestionario de la Comisión, se investigaron los sistemas siguientes, que implican presuntamente la concesión de subvenciones:
a) Sistemas a escala nacional:
i)
sistema de licencias previas (Advance Licence Scheme),
ii)
sistema de cartilla de derechos (Duty Entitlement Passbook Scheme),
iii)
sistema de unidades orientadas a la exportación/sistema de zonas económicas especiales (Export Oriented Unit Scheme/Special Economic Zones Scheme),
iv)
sistema de exenciones de derechos de exportación sobre los bienes de capital para industrias exportadoras (Export Promotion Capital goods Scheme),
v)
sistema de exención del impuesto sobre los beneficios de las ventas de exportación (Export Income Tax Exemption Scheme),
vi)
sistema de crédito a la exportación (Export Credit Scheme),
vii)
certificado de reposición con franquicia de derechos (Duty-Free Replenishment Certificate).
(12)
Los sistemas i) a iv) y vii) se basan en la Ley de Comercio Exterior (Desarrollo y Reglamentación) de 1992 (no 22 de 1992), que entró en vigor el 7 de agosto de 1992 («la Ley de Comercio Exterior»). La Ley de Comercio Exterior autoriza al Gobierno de la India a expedir notificaciones sobre la política de exportación e importación. El Gobierno de la India publicó un plan plurianual relativo a la política de comercio exterior de ese país para el período comprendido entre el 1 de septiembre de 2004 y el 31 de marzo de 2009 («FTP 2004-2009»), que sucedió a la anterior política de exportación e importación (EXIM). Además, publicó un manual en el que expone los procedimientos que regulan la FTP 2004-2009 («HOP I 2004-2009»), que se actualiza periódicamente (6).
(13)
El sistema de exención del impuesto sobre los beneficios de las ventas de exportación, mencionado en el inciso v), se basa en la Ley del Impuesto sobre los Beneficios de 1961, modificada anualmente por la Ley de Finanzas.
(14)
El sistema de crédito a la exportación, mencionado en el inciso vi), se basa en las secciones 21 y 35A de la Ley de Reglamentación Bancaria de 1949, que autoriza al Banco de Reserva de la India a dirigir instrucciones a los bancos comerciales en materia de créditos a la exportación.
b) Sistemas a escala regional
(15)
Con arreglo a la información disponible y a las respuestas a su cuestionario, la Comisión también investigó el sistema integrado de incentivos (Package Scheme of Incentives) de 1993, en lo sucesivo «PSI», del Gobierno de Maharashtra. Este sistema se basa en las resoluciones del Departamento de Industria, Energía y Trabajo del Gobierno de Maharashtra.
II. Sistemas a escala nacional
1. Sistema de licencias previas («ALS»)
a) Base jurídica
(16)
En los puntos 4.1.3 a 4.1.14 de la FTP 2004-2009 y en los capítulos 4.1 a 4.30 del HOP I 2004-2009 figura una descripción detallada del sistema. Este sistema fue sustituido en abril de 2006, es decir, una vez finalizada el PI de la reconsideración, por el «sistema de autorización previa»(Advance Authorisation Scheme). Parece, no obstante, que se trata solo de un cambio de nombre. El análisis que figura a continuación se centra en el ALS en vigor durante el PI de la reconsideración.
b) Condiciones de participación
(17)
El ALS consta de seis subsistemas. Estos subsistemas difieren, entre otras cosas, en las condiciones de participación. Los exportadores fabricantes y los exportadores comerciantes «vinculados» a los fabricantes auxiliares pueden acogerse a los subsistemas de «exportaciones físicas» y «requisito anual» del ALS. Los contratistas principales que efectúan suministros para las categorías de «transacciones asimiladas a exportaciones»(deemed export) a las que se hace referencia en el punto 8.2 de la FTP 2004-2009, como, por ejemplo, los proveedores de una unidad orientada a la exportación («EOU»), pueden acogerse al subsistema de «transacciones asimiladas a exportaciones» del ALS. Los fabricantes exportadores que suministran al exportador final pueden acogerse al subsistema de «suministros intermedios». Por último, los proveedores intermedios de insumos a los exportadores fabricantes pueden acceder a los beneficios de las «transacciones asimiladas a exportaciones» gracias a los subsistemas de «autorización previa de licencias»(Advance Release Order) y «crédito documentario nacional subsidiario»(Back-to-back Inland Letter of Credit). Dado que Jindal solo utilizó durante el PI de la reconsideración los cuatro primeros subsistemas, son estos los que se describen a continuación de manera más pormenorizada.
c) Puesta en práctica
(18)
Puede expedirse una licencia previa para:
i)
Exportaciones físicas: Este es el subsistema principal. Permite la importación libre de derechos de insumos destinados a la producción de un producto específico para la exportación. «Físicas» en este contexto quiere decir que el producto para la exportación tiene que abandonar el territorio indio. En la licencia se especifican una asignación de importación y una obligación de exportación, incluido el tipo del producto de exportación.
ii)
Requisito anual: Esta licencia no está vinculada a un producto de exportación específico, sino a un grupo más amplio de productos (por ejemplo, productos químicos y conexos). El titular de la licencia puede importar libre de derechos, hasta cierto límite fijado en función de la cuantía de sus exportaciones en el pasado, cualquier insumo que vaya a ser utilizado en la fabricación de cualquiera de los artículos incluidos en dicho grupo de productos. Puede elegir exportar cualquier producto resultante que se incluya en el grupo de productos utilizando este insumo exento de derechos.
iii)
Transacciones asimiladas a exportaciones: Este subsistema permite a un contratista principal importar, libres de derechos, insumos necesarios para fabricar productos que vayan a ser vendidos mediante «transacciones asimiladas a exportaciones» a las categorías de clientes mencionadas en el punto 8.2, letras b) a f), g), i) y j), de la FTP 2002-2009. Según el Gobierno de la India, se entiende por «transacciones asimiladas a exportaciones» aquellas transacciones en las que las mercancías suministradas no salen del país. Se consideran transacciones asimiladas a exportaciones distintas categorías de suministros, siempre que las mercancías sean fabricadas en la India, por ejemplo, el suministro de mercancías a una EOU o a una empresa situada en una zona económica especial («SEZ»).
iv)
Suministros intermedios: Este subsistema contempla los casos en que dos fabricantes pretenden producir un único producto de exportación y dividir el proceso de producción. El fabricante exportador produce el producto intermedio. Puede importar insumos libres de derechos y obtener a tal fin una licencia previa para suministros intermedios. El exportador último finaliza la producción y está obligado a exportar el producto acabado.
(19)
Como ya se mencionó, Jindal utilizó el ALS durante el PI de la reconsideración. Más en concreto, hizo uso de los subsistemas i) a iv).
(20)
A efectos de inspección por parte de las autoridades indias, el titular de una licencia está jurídicamente obligado a mantener «una contabilidad veraz y apropiada del consumo de licencias y del uso de los bienes importados» en un formato concreto (capítulo 4.30 del HOP I 2004-2009), en lo sucesivo denominado «el registro de consumo». La inspección puso de manifiesto que la empresa no llevaba correctamente su registro de consumo, es decir, que no registraba la relación entre el insumo y el destino final del producto resultante, como exige el formato requerido por el Gobierno de la India, y ello pese a que no solo exporta el producto resultante, sino que también lo vende en el mercado interior.
(21)
Por lo que respecta a los subsistemas i) y iii), tanto el volumen como el valor de la asignación de importación y de la obligación de exportación (incluidas las transacciones asimiladas a exportaciones) son establecidos por el Gobierno de la India y se hacen constar en la licencia. Además, en el momento de la importación y de la exportación, los funcionarios encargados deben anotar en la licencia las transacciones correspondientes. El Gobierno de la India determina el volumen de las importaciones autorizadas con arreglo a este sistema conforme a las normas estándar de insumos/producción (standard input-output norms, «SION»). Estas normas existen para la mayoría de los productos, incluido el producto afectado, y están publicadas en el volumen II del HOP I 2004-2009. Las SION relativa a la película de PET y a las escamas de PET, un producto intermedio, fueron revisadas a la baja en octubre de 2005.
(22)
Por lo que hace al subsistema iii), se observó que las transacciones asimiladas a exportaciones que han de cumplir sus respectivas obligaciones con arreglo al ALS eran esencialmente ventas dentro de la empresa, es decir, una unidad de Jindal (no se trata de una entidad jurídica separada) que fabrica escamas de PET vendía las escamas con vistas a la producción de película de PET a EOU de Jindal. La importación de materias primas tuvo lugar en el contexto de la fabricación del producto intermedio (escamas de PET). En otras palabras, en el subsistema iii) las ventas interiores se consideran exportaciones.
(23)
En lo tocante al subsistema iv), se suprimen de la licencia previa de Jindal los insumos obtenidos por esta en el mercado interior y se emite una licencia previa intermedia al proveedor interior. El titular de esta licencia previa intermedia puede importar, libre de derechos, las mercancías necesarias para producir el producto que posteriormente será suministrado a Jindal como materia prima para la producción del producto afectado.
(24)
En el caso del subsistema ii) (requisito anual), en la licencia solo se hace constar el valor de la asignación de importación. El titular de la licencia está obligado a «mantener el nexo entre los insumos importados y el producto resultante» [punto 4.24A(c) del HOP I 2002-2009].
(25)
Los insumos importados no son transferibles y deben utilizarse para producir el producto resultante destinado a la exportación. La obligación de exportación debe cumplirse dentro de un plazo establecido, después de haber sido expedida la licencia (18 meses con posibilidad de dos prórrogas de seis meses cada una, es decir, un total de treinta meses).
(26)
La inspección puso de manifiesto que la tasa de consumo específico por parte de la empresa de materias primas claves para producir un kilogramo de película de PET, en grados diferentes dependiendo de la calidad de la misma y tal y como se declara en el registro de consumo, estaba por debajo de la SION correspondiente. Así ocurría claramente en relación con las antiguas SION para película de PET y escamas de PET y, en menor grado, con las SION revisadas que entraron en vigor en septiembre de 2005, es decir, durante el PI de la reconsideración. En otras palabras, se permitió a Jindal importar libre de derechos, al igual que establecían las SION, más materias primas de las que necesitaba para su proceso de fabricación. Esto hizo que el registro de consumo real, en consonancia con la FTP 2004-2009, fuera el elemento crucial de la inspección. Sin embargo, el registro no se llevaba correctamente ni nunca fue inspeccionado por el Gobierno de la India. La empresa alegó que el Gobierno de la India ajustaría el beneficio excesivo cuando hubieran expirado las licencias, a saber, treinta meses después de la expedición de una licencia, ya que es práctica habitual hacer uso de las dos posibles prórrogas de seis meses cada una. No obstante, esta alegación no pudo comprobarse, ya que hasta el momento no se ha reembolsado ninguna de las licencias utilizadas por Jindal.
(27)
En el caso de Jindal, los cambios en la administración de la FTP 2004-2009 que se pusieron en práctica en el otoño de 2005 (envío obligatorio del registro de consumo a las autoridades indias en el marco del proceso de reembolso) aún no se habían aplicado. Por consiguiente, no se ha podido comprobar, en el momento actual, la aplicación de facto de esta disposición.
d) Conclusión
(28)
La exención de derechos de importación constituye una subvención a tenor del artículo 2, apartado 1, letra a), inciso ii), y del artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base, en tanto en cuanto la no recaudación de derechos de importación adeudados es una contribución financiera del Gobierno de la India, que otorgó un beneficio a Jindal al mejorar su liquidez.
(29)
Además, los cuatro subsistemas utilizados por Jindal [es decir, los subsistemas i) a iv)] están supeditados por ley a la cuantía de las exportaciones y, por tanto, son específicos y están sujetos a medidas compensatorias de conformidad con el artículo 3, apartado 4, letra a), del Reglamento de base. Sin un compromiso de exportación, una empresa no puede obtener beneficios al amparo de estos sistemas. Así ocurre, naturalmente, con los sistemas i), ii) y iv), pero incluso las transacciones asimiladas a exportaciones del ALS cumplen este criterio en el caso que nos ocupa, en la medida en que el suministro a una EOU tiene por objeto, en última instancia, exportaciones reales.
(30)
Los subsistemas utilizados en el caso que nos ocupa no pueden considerarse sistemas admisibles de devolución de derechos o sistemas de devolución en casos de sustitución a efectos del artículo 2, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. No se ajustan a las estrictas normas establecidas en el anexo I, letra i), en el anexo II (definición y normas de devolución) y en el anexo III (definición y normas de devolución en casos de sustitución) del Reglamento de base. El Gobierno de la India no aplicó eficazmente su sistema o procedimiento de verificación con el objeto de comprobar si los insumos se habían consumido en la producción del producto exportado y en qué cuantía (anexo II, punto II.4, del Reglamento de base y, en el caso de los sistemas de devolución en caso de sustitución, anexo III, punto II.2, del Reglamento de base). Las SION para el producto afectado no eran suficientemente precisas. Estas normas no pueden ser consideradas por sí mismas un sistema de verificación del consumo real, dado que la concepción de esas normas comunes, excesivamente generosas, no permite al Gobierno de la India verificar con suficiente precisión qué cantidad de insumos fueron consumidos en la producción destinada a la exportación. Por otra parte, el Gobierno de la India no llevó a cabo un control eficaz basado en el registro de consumo.
(31)
La empresa, en sus observaciones posteriores a la comunicación de la información, sostuvo que lleva un registro de consumo adecuado y, en ese sentido, que se aplica un sistema de verificación apropiado de conformidad con el anexo II del Reglamento de base. Alegó además que el ALS funciona como un sistema de sustitución, de modo que los insumos libres de derechos pueden utilizarse para producir productos destinados a ser vendidos en el mercado interior, en la medida en que se consuman, bien directamente, bien por sustitución, en la producción de mercancías que sean posteriormente exportadas en un período de tiempo razonable. Sin embargo, aun admitiendo que la empresa llevara un registro del consumo de materias primas para producir una cierta cantidad del producto afectado, no mantuvo un sistema que permitiera verificar qué insumos se consumieron en la producción del producto exportado y en qué cuantía, como establece la FTP 2004-2009 (apéndice 23) y de conformidad con el anexo II, punto II, apartado 4, del Reglamento de base. Por añadidura, tampoco aplica un sistema que permita verificar que la cantidad de insumos respecto de los que se reclama la devolución no excede de la cantidad del producto similar exportado, de conformidad con el anexo III, punto II, apartado 2. En el caso que nos ocupa, se insiste, tras minuciosa consideración, en que no existe vinculación alguna entre los insumos libres de derecho consumidos y el producto exportado, y que, por consiguiente, no existe un sistema de verificación adecuado.
(32)
Los subsistemas están sujetos, pues, a medidas compensatorias.
e) Cálculo del importe de la subvención
(33)
El importe de la subvención se calculó de la siguiente forma: el numerador es la suma de los derechos de importación condonados (derecho de aduana básico y derecho de aduana especial adicional) sobre el material importado con arreglo a los subsistemas i) a iii), aplicable respectivamente a las importaciones a través del fabricante intermedio; en el caso del subsistema iv), el numerador es la suma de los derechos de importación condonados sobre los insumos utilizados en la producción del producto afectado durante el PI de la reconsideración.
(34)
La empresa, en sus observaciones posteriores a la comunicación de la información, sostuvo que los derechos de aduanas para las materias primas necesarias para la producción de película de PET han disminuido del 15 % al 7,5 % desde marzo de 2006, es decir, desde el final del PI, y pidió que la Comisión tenga en cuenta este cambio a la hora de calcular el tipo de subvención para el ALS. Sin embargo, aunque ha habido casos en los que se han tenido en cuenta hechos ocurridos tras concluir el PI, se trata siempre de casos en los que concurren circunstancias extraordinarias, que no parecen darse en el caso que nos ocupa. Por consiguiente, de conformidad con el artículo 5 y el artículo 11, apartado 1, del Reglamento de base, debe rechazarse esta solicitud.
(35)
También en sus comentarios posteriores a la comunicación de la información, la empresa sostuvo que el beneficio a título del subsistema iv) era, en realidad, la diferencia de precios entre las compras regulares de insumos en el mercado interior y las compras de insumos a raíz de la invalidación del ALS, y presentó algunos cálculos al efecto, sin aportar elementos de prueba. Sin embargo, el beneficio se calcula sobre la base del derecho condonado en la licencia, pues el precio de compra o de venta de las materias es una decisión meramente comercial y no altera la cuantía del derecho no pagado. En cualquier caso, esta alegación se presentó por primera vez después de la comunicación de la información, y, puesto que la Comisión no tuvo oportunidad de verificarla, fue rechazada.
(36)
De conformidad con el artículo 7, apartado 1, letra a), del Reglamento de base, cuando se efectuaron alegaciones justificadas, los gastos que se tuvieron que afrontar necesariamente para tener derecho a la subvención se dedujeron de los importes de la subvención. En el numerador figura el importe total de los derechos de importación condonados y no la remisión/la exención excesivas, como solicitó la empresa, dado que el ALS no reúne las condiciones establecidas en el anexo II del Reglamento de base. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el denominador es el volumen de negocios de exportación durante el PI de la reconsideración. La empresa alegó que las transacciones asimiladas a exportaciones debían incluirse en el volumen de exportación total de la empresa durante dicho período. Sin embargo, habida cuenta de que estas transacciones no son, de hecho, exportaciones, sino más bien ventas al mercado interior, no pueden clasificarse cabalmente como exportaciones y no se incluyeron, por tanto, en el volumen de exportación total.
(37)
El tipo de subvención establecido para el ALS asciende a 14,68 %.
2. Sistema de cartilla de derechos (DEPBS)
a) Base jurídica
(38)
En el punto 4.3 de la FTP 2004-2009 figura una descripción detallada del sistema.
b) Condiciones de participación
(39)
Puesto que Jindal no utilizó el DEPBS durante el PI de la consideración, no es necesario analizar la sujeción a medidas compensatorias de este sistema.
3. Sistema de unidades orientadas a la exportación (EOU)/sistema de zonas económicas especiales (SEZ)
a) Base jurídica
(40)
En el capítulo 6 de la FTP 2004-2009, el HOP I 2004-2009 (EOU), la Ley SEZ de 2005 y las disposiciones de aplicación relacionadas figura una descripción detallada de estos sistemas.
b) Condiciones de participación
(41)
Con la excepción de las empresas puramente comerciales, todas las empresas que se comprometen a exportar una cierta cantidad de su producción de bienes o servicios pueden ser creadas con arreglo al sistema de zonas económicas especiales o al sistema de unidades orientadas a la exportación. Durante el PI de la reconsideración, se constató que Jindal se había acogido a este último, pero no al primero. Por consiguiente, el análisis se centra únicamente en las EOU.
c) Puesta en práctica
(42)
Es posible establecer una EOU en cualquier lugar de la India. Este sistema es complementario del sistema de zonas económicas especiales.
(43)
Entre otros elementos, una solicitud para obtener el estatuto de EOU debe incluir, entre otros datos, el volumen de producción previsto, el valor proyectado de las exportaciones, los requisitos de importación y los del mercado interior correspondientes a un período de cinco años. Si las autoridades aceptan la solicitud de la empresa, comunicarán a esta los términos y condiciones que debe cumplir para recibir la autorización. El reconocimiento de una empresa como EOU es válido durante un período de cinco años y puede ser renovado.
(44)
Una obligación fundamental de una EUO, tal como figura en la FTP 2004-2009, es conseguir ganancias netas en divisas; es decir, en un período de referencia (cinco años), el valor total de las exportaciones ha de superar el valor total de los productos importados.
(45)
Una EOU tiene derecho a las siguientes concesiones:
i)
exención de los derechos de importación sobre todo tipo de mercancías (incluidos bienes de capital, materias primas y bienes fungibles) necesarias para la fabricación, la producción o el tratamiento, o relacionadas con estos aspectos,
ii)
exención del impuesto especial sobre las mercancías obtenidas en el mercado interior,
iii)
reembolso del impuesto central sobre las ventas pagado por las mercancías obtenidas en el mercado interior,
iv)
facilidades para vender hasta el 50 % del valor fob de las exportaciones en el mercado interior (es decir, la llamada domestic tariff area, DTA) al pagar derechos preferenciales,
v)
exención del impuesto sobre los beneficios obtenidos en las ventas de exportación, de conformidad con la sección 10B de la Ley del Impuesto sobre los Beneficios, durante un período de diez años desde el comienzo de las operaciones hasta, como máximo, 2010,
vi)
posibilidad de un 100 % de participación extranjera en el capital social.
(46)
Las unidades que realizan sus actividades con arreglo a estos sistemas están sometidas a la vigilancia de funcionarios de aduanas conforme a lo dispuesto en la sección 65 de la Ley de Aduanas. Las EOU están obligadas por ley a mantener, en el formato especificado, un registro adecuado de todas las importaciones y del consumo y utilización de todos los materiales importados, así como de todas las exportaciones realizadas. Estos documentos deben ser presentados periódicamente a las autoridades competentes («informes de evolución trimestrales y anuales»). No obstante, «en ningún momento se exigirá que [una EOU] vincule cada importación con sus exportaciones, transferencias a otras unidades, ventas interiores o existencias», según dispone el punto 6.11.2 de la FTP 2004-2009.
(47)
Las ventas interiores son expedidas y registradas con arreglo a un sistema de autocertificación. El proceso de expedición de envíos de exportación de una EOU es supervisado por un funcionario de aduanas o impuestos especiales destinado permanentemente en la unidad.
(48)
Jindal utilizó la EOU para importar bienes de capital exentos de derechos de importación y para obtener el reembolso del impuesto central sobre las ventas pagado por las mercancías adquiridas a nivel local. No utilizó la exención de derechos de importación sobre las materias primas, ya que la instalación de la unidad orientada a la exportación utiliza escamas de PET como materia prima para producir película de PET. Estas escamas de PET se producen en otra unidad de la empresa a partir de materias primas adquiridas al amparo del sistema de licencias previas.
d) Conclusiones sobre la EOU
(49)
La exención de una EOU de dos tipos de derechos de importación («derecho básico de aduana» y «derecho especial adicional de aduana») y el reembolso del impuesto central sobre las ventas son contribuciones financieras del Gobierno de la India a tenor del artículo 2, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. El Gobierno condona los ingresos que podría obtener de no aplicarse este sistema, otorgando así un beneficio a la EOU a efectos de lo dispuesto en el artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base, ya que mejora su liquidez.
(50)
Así, la exención del derecho básico de aduana y del derecho especial adicional de aduana y el reembolso del impuesto sobre las ventas constituyen subvenciones a efectos del artículo 2 del Reglamento de base. Además, están supeditados por ley a la cuantía de las exportaciones y, por tanto, son específicos y están sujetos a medidas compensatorias de conformidad con el artículo 3, apartado 4, letra a), del Reglamento de base. El objetivo de exportación de una EOU, tal como se establece en el punto 6.1 de la FTP 2004-2009, es una condición necesaria para obtener los incentivos.
(51)
Además, se confirmó que el Gobierno de la India no contaba con un sistema o procedimiento eficaz para verificar si para producir el producto exportado se habían consumido insumos adquiridos exentos de derechos o del impuesto sobre las ventas y en qué cuantía (anexo II, punto II.4, del Reglamento de base y, en el caso de los sistemas de devolución en caso de sustitución, anexo III, punto II.2, del Reglamento de base). En cualquier caso, la exención de los derechos de importación sobre los bienes de capital no es un sistema admisible de devolución de derechos, dado que en el proceso de producción no se consumen dichos bienes.
(52)
El Gobierno de la India no efectuó un nuevo examen basado en los insumos reales, cuando debería haberlo hecho al no haber aplicado un sistema de verificación eficaz (anexo II, punto II, apartado 5, y anexo III, punto II, apartado 3, del Reglamento de base), ni demostró que no se hubiera producido una remisión excesiva.
e) Cálculo del importe de la subvención
(53)
En consecuencia, las medidas compensatorias corresponden a la exención del total de los derechos (derecho básico de aduana y derecho adicional especial de aduana) adeudados en el momento de la importación, así como al reembolso del impuesto sobre las ventas, ambos durante el PI de la reconsideración.
i) Reembolso del impuesto central sobre las ventas pagado por mercancías obtenidas en el mercado interior
(54)
El numerador se estableció de la forma que se describe a continuación: el importe de la subvención se calculó sobre la base del impuesto sobre las ventas reembolsable por las compras efectuadas para el sector de la producción, a saber, piezas y materiales de envasado, durante el PI de la reconsideración. Los gastos que se tuvieron que afrontar necesariamente para tener derecho a la subvención se dedujeron con arreglo a lo dispuesto en el artículo 7, apartado 1, letra a), del Reglamento de base.
(55)
De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el importe de la subvención se asignó al volumen de negocios de las exportaciones generado por todas las ventas de exportación del producto afectado durante el PI de la reconsideración (denominador), ya que la subvención depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas. El margen de subvención así obtenido fue del 0,04 %.
ii) Exención de los derechos de importación (derecho básico de aduana y derecho adicional especial de aduana) y reembolso del impuesto central sobre las ventas de bienes de capital
(56)
De conformidad con el artículo 7, apartado 3, del Reglamento de base, el beneficio se calculó a partir del importe de los derechos de aduana no pagados sobre los bienes de capital importados y del importe del impuesto sobre las ventas reembolsado por las adquisiciones de bienes de capital, repartiendo ambas cantidades a lo largo de un período correspondiente al de la amortización normal de dichos bienes de capital en la industria del producto afectado. La empresa alegó que debería tratarse de la tasa de amortización que había utilizado ella misma en sus estados financieros; sin embargo, se interpretó que el requisito que recoge el artículo 7, apartado 3, se refiere a la tasa de amortización especificada en la legislación aplicable a la empresa, en este caso, la tasa especificada en la Ley de Empresa de 1956. El importe de este modo calculado, que es así atribuible al PI de la reconsideración, se adaptó añadiendo los intereses devengados durante dicho período, a fin de reflejar el valor del beneficio a lo largo del tiempo, calculando así el beneficio total de este sistema para el beneficiario. Los gastos necesariamente afrontados para tener derecho a la subvención se dedujeron de esta cantidad de conformidad con el artículo 7, apartado 1, letra a), del Reglamento de base, para obtener el importe de la subvención como numerador. De conformidad con el artículo 7, apartados 2 y 3, del Reglamento de base, el importe de la subvención se asignó al volumen de negocios de exportación de las ventas del producto afectado durante el PI de la reconsideración como denominador, ya que la subvención depende de la cuantía de las exportaciones y no fue concedida en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas. La empresa alegó que las transacciones asimiladas a exportaciones debían incluirse en el volumen total de exportación, pero esta alegación se rechazó por los motivos que se exponen en el considerando 36. El margen de subvención así obtenido fue del 1,26 %.
(57)
Así, el margen total de subvención con arreglo al sistema EOU para Jindal asciende a 1,3 %.
4. Sistema de exenciones de derechos de importación sobre los bienes de capital para industrias exportadoras (EPCGS)
a) Base jurídica
(58)
En el capítulo 5 de la FTP 2004-2009 y en el capítulo 5 del HOP I 2004-2009 figura una descripción detallada de este sistema.
b) Condiciones de participación
(59)
Pueden acogerse al sistema los productores exportadores y los comerciantes exportadores «vinculados» a fabricantes y proveedores de servicios auxiliares. Se tiene constancia de que Jindal se benefició del sistema durante el PI de la reconsideración.
c) Puesta en práctica
(60)
A reserva de una obligación de exportación, se permite a una empresa importar bienes de capital (bienes de capital nuevos y, desde abril de 2003, de segunda mano de hasta un máximo de diez años) a un tipo de derecho reducido. A tal fin, el Gobierno de la India, previa solicitud y pago de una tasa, expide una licencia con arreglo al EPCGS. Desde abril de 2000, el sistema establece la aplicación de un tipo reducido de derecho de importación del 5 % a todos los bienes de capital importados al amparo del sistema. Para cumplir la obligación de exportación, los bienes de capital importados deben utilizarse en la producción de una determinada cantidad de mercancías destinadas a la exportación durante un período establecido.
d) Conclusión sobre el EPCGS
(61)
El EPCGS ofrece subvenciones a efectos del artículo 2, apartado 1, letra a), inciso ii), y del artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base, en la medida en que el Gobierno de la India condona ingresos adeudados. Por otra parte, la reducción de derechos otorga un beneficio al exportador, ya que el hecho de no tener que pagar derechos en el momento de la importación mejora su liquidez.
(62)
Además, el EPCGS está supeditado por ley a la cuantía de las exportaciones, ya que dichas licencias no pueden obtenerse sin un compromiso de exportación. Por consiguiente, es específico y está sujeto a medidas compensatorias de conformidad con el artículo 3, apartado 4, letra a), del Reglamento de base.
(63)
El sistema no puede considerarse un sistema admisible de devolución de derechos o de devolución en casos de sustitución a efectos del artículo 2, apartado 1, letra a), inciso ii), del Reglamento de base. Los bienes de capital no entran dentro del ámbito de aplicación de los sistemas admisibles, tal como se indica en el anexo I, letra i), del Reglamento de base, pues no se consumen para producir los productos exportados.
e) Cálculo del importe de la subvención
(64)
El numerador se estableció de la forma que se describe a continuación: el importe de la subvención se calculó, de conformidad con el artículo 7, apartado 3, del Reglamento de base, a partir del derecho de aduana no pagado por los bienes de capital importados repartido a lo largo de un período correspondiente al período normal de amortización de dichos bienes de capital en la industria de película de PET, lo que, por los motivos que se exponen en el considerando 56, se consideró correspondía a la tasa especificada en la Ley de Empresa de 1956 y no la utilizada por la propia empresa. A este importe se añadió el interés con el fin de reflejar el valor total del beneficio a lo largo del tiempo. Se dedujeron los gastos que fue necesario afrontar para recibir la subvención, de conformidad con el artículo 7, apartado 1, letra a), del Reglamento de base.
(65)
La empresa alegó que los bienes de capital importados libres de derechos al amparo del ECPGS para su utilización en la unidad Khanvel ya no estaban en uso y que el beneficio relativo a estos bienes no debería incluirse en el numerador. Sin embargo, como no consta que la empresa haya dejado de poseer esos bienes ni que no volverá a utilizarlos, la Comisión debe rechazar esta alegación.
(66)
De conformidad con el artículo 7, apartados 2 y 3, del Reglamento de base, el importe de esta subvención se asignó repartiéndolo entre el volumen de negocios de exportación del producto afectado generado durante el PI de la reconsideración (denominador), ya que la subvención está supeditada a la cuantía de las exportaciones. La empresa alegó que las transacciones asimiladas a exportaciones debían incluirse en el volumen total de exportación, pero esta alegación se rechazó por los motivos que se exponen en el considerando 36. La subvención recibida por Jindal asciende a un 1,11 %.
5. Sistema de exención del impuesto sobre los beneficios de las ventas de exportación (EITES)
a) Base jurídica
(67)
La base jurídica de este sistema se recoge en la Ley del Impuesto sobre los Beneficios de 1961, que se modifica anualmente mediante la Ley de Finanzas. Esta última fija cada año la base para la recaudación de impuestos, así como varias exenciones y deducciones que pueden solicitarse. Así, por ejemplo, las unidades orientadas a la exportación pueden reclamar exenciones fiscales al amparo de la sección 10B de la Ley del Impuesto sobre los Beneficios de 1961.
b) Puesta en práctica
(68)
No es necesario analizar la sujeción a medidas compensatorias de este sistema, dado que Jindal no obtuvo ningún beneficio a su amparo.
6. Sistema de crédito a la exportación (ECS)
a) Base jurídica
(69)
Los pormenores de este sistema figuran en la Circular general IECD no 5/04.02.01/2002-03 (Crédito a la exportación en divisas) y en la Circular general IECD no 10/04.02.01/2003-04 (Crédito a la exportación en rupias) del Banco de Reserva de la India, dirigidas a todos los bancos comerciales de la India.
b) Condiciones de participación
(70)
Pueden acogerse a este sistema los exportadores fabricantes y los exportadores comerciantes. Se tiene constancia de que Jindal se benefició del sistema durante el PI de la reconsideración.
c) Puesta en práctica
(71)
Con arreglo a este sistema, el Banco de Reserva de la India establece límites máximos obligatorios para los tipos de interés aplicables a los créditos a la exportación, tanto en rupias indias como en divisas, que los bancos comerciales pueden aplicar a un exportador «con vistas a poner a disposición de los exportadores créditos a tipos internacionalmente competitivos». El ECS se compone de dos subsistemas, el sistema de crédito a la exportación anterior al envío (Pre-Shipment Export Credit Scheme-packing credit), que cubre los créditos concedidos a un exportador para financiar la compra, la transformación, la fabricación, el envasado o el envío de las mercancías antes de la exportación, y el sistema de crédito de exportación posterior al envío (Post-Shipment Export Credit Scheme), que concede créditos de explotación con el objetivo de financiar los créditos destinados a la exportación. El Banco de Reserva de la India también insta a los bancos a dedicar parte de su crédito bancario neto a financiar la exportación.
(72)
Como resultado de estas circulares generales del Banco de Reserva de la India, los exportadores pueden obtener créditos a la exportación a tipos de interés preferenciales comparados con los tipos de interés para los créditos comerciales ordinarios («créditos de caja»), que vienen determinados por las condiciones del mercado.
d) Conclusión sobre el ECS
(73)
En primer lugar, al reducir los costes financieros en comparación con los tipos de interés del mercado, los tipos de interés preferenciales a los que se ha hecho referencia otorgan a estos exportadores un beneficio en el sentido del artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base. Pese al hecho de que los créditos preferenciales al amparo del ECS son concedidos por bancos comerciales, este beneficio es una contribución financiera de un poder público en el sentido del artículo 2, punto 1, inciso iv), del Reglamento de base. El Banco de Reserva de la India es un organismo público, por lo que encaja en la definición de «poderes públicos» establecida en el artículo 1, apartado 3, del Reglamento de base, e insta a los bancos comerciales a conceder una financiación preferencial a las empresas exportadoras. Esta financiación preferencial equivale a una subvención que es específica y está sujeta a medidas compensatorias, dado que los tipos de interés preferenciales están supeditados a la cuantía de las exportaciones, a tenor de lo dispuesto en el artículo 3, apartado 4, letra a), del Reglamento de base.
e) Cálculo del importe de la subvención
(74)
El importe de la subvención se calculó sobre la base de la diferencia entre el interés pagado por los créditos a la exportación utilizados durante el PI de la reconsideración y el importe pagadero si se hubieran aplicado tipos de interés de mercado, como ocurre con los créditos comerciales ordinarios utilizados por la empresa. De conformidad con el artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, el importe de la subvención (numerador) se asignó repartiéndolo entre el total del volumen de negocios de exportación durante el PI de la reconsideración (denominador), ya que la subvención está supeditada a la cuantía de las exportaciones y no se concede en función de las cantidades fabricadas, producidas, exportadas o transportadas. Jindal obtuvo beneficios al amparo del ECS y percibió una subvención del 0,1 %.
7. Certificado de reposición con franquicia de derechos (DFRC)
a) Base jurídica
(75)
La base jurídica de este sistema se recoge en el punto 4.2 de la FTP 2004-2009.
b) Puesta en práctica
(76)
Puesto que no consta que Jindal obtuviera beneficios al amparo del DFRC, no resulta necesario analizar la sujeción a medidas compensatorias de este sistema.
III. Sistema regional
a) Base jurídica
(77)
Para fomentar el establecimiento de industrias en zonas menos desarrolladas del Estado, el Gobierno de Maharashtra concede desde 1964 incentivos a nuevas unidades de expansión creadas en las regiones en desarrollo de este Estado mediante un sistema conocido como Package Scheme of Incentives (sistema integrado de incentivos). Desde su introducción, este sistema ha sido objeto de varias modificaciones; el «PSI 1993» fue de aplicación desde el 1 de octubre de 1993 al 31 de marzo de 2001, mientras que la última modificación, el «PSI 2006», se introdujo en el marco de la Industrial, Investment & Infrastructure Policy of Maharashtra 2006 en la primavera de 2006 y se prevé que sea de aplicación hasta el 31 de marzo de 2011. El PSI del Gobierno de Maharashtra se compone de varios subsistemas, entre los que cabe destacar las ayudas directas a través de la denominada subvención para la promoción de la industria, la exención del impuesto local sobre las ventas y el derecho sobre la electricidad y el reembolso del impuesto sobre el consumo.
(78)
Jindal seguirá recibiendo incentivos al amparo del PSI 1993 hasta mayo de 2011, pero no con las versiones posteriores del sistema. Por consiguiente, para el caso que nos ocupa solo se evaluó el PSI 1993.
b) Condiciones de participación
(79)
Para poder acogerse al sistema, las empresas deben invertir en zonas menos desarrolladas, creando un nuevo establecimiento industrial o efectuando una inversión de capital de gran envergadura para la expansión o la diversificación de un establecimiento industrial existente. Estas zonas se clasifican en diferentes categorías en función de su desarrollo económico (por ejemplo, zonas poco desarrolladas, zonas muy poco desarrolladas y zonas sin desarrollar). El principal criterio para determinar la cuantía de los incentivos es la zona en que está establecida o va a establecerse la empresa y la magnitud de la inversión.
c) Puesta en práctica
(80)
Remisión del impuesto local sobre las ventas en la venta de productos acabados. Las mercancías están normalmente sujetas al impuesto central sobre las ventas (para ventas de un Estado a otro) o al impuesto estatal sobre las ventas (para las ventas dentro de un Estado) a distintos niveles, que varían en función del Estado o los Estados en los que se llevan a cabo las transacciones. En abril de 2005, la imposición sobre las ventas dentro del Estado de Maharashtra fue sustituida por un sistema de IVA. Al amparo del sistema de exención, las unidades designadas no están obligadas a recaudar ningún impuesto sobre las ventas por sus transacciones comerciales. Igualmente, las unidades designadas están exentas del pago del impuesto local sobre las ventas por la adquisición de mercancías a un proveedor que, por su parte, tenga acceso a este sistema. Se constató que Jindal se había beneficiado de esta exención en relación con las ventas durante el PI de la reconsideración.
(81)
Devolución de los derechos sobre la electricidad. Las unidades elegibles pueden acogerse a la devolución de los derechos sobre la electricidad consumida con fines de producción durante un período de siete años a partir de la fecha de producción comercial. En el caso de Jindal, el período de siete años expiró el 31 de marzo de 2003. Por consiguiente, Jindal no era ya elegible para el reembolso de los derechos sobre la electricidad.
(82)
Reembolso del impuesto sobre el consumo. El derecho sobre el consumo es un impuesto recaudado por las autoridades locales de la India, entre los que se encuentra el Gobierno de Maharashtra, sobre las mercancías que cruzan los límites territoriales de una ciudad. Las empresas industriales tienen derecho a que el Gobierno de Maharashtra les reembolse el impuesto sobre el consumo si sus instalaciones están situadas en determinadas ciudades específicas del territorio de ese Estado. El importe total que puede devolverse está restringido al 100 % de la inversión de capital fijo. La planta de Jindal está situada fuera de los límites de la ciudad y por lo tanto está exenta del impuesto sobre el consumo, lo que conlleva que este subsistema no es aplicable, pues, en el caso que nos ocupa.
d) Conclusión sobre el PSI 1993 del Gobierno de Maharashtra
(83)
Jindal solo acumuló derechos de remisión del impuesto sobre las ventas en las ventas de productos acabados efectuadas durante el PI de la reconsideración, lo que en el pasado se ha considerado que no otorga un beneficio al beneficiario [considerando 114 del Reglamento (CE) no 367/2006]. Por consiguiente, en el caso que nos ocupa, el PSI no está sujeto a derechos compensatorios.
IV. Importe de las subvenciones sujetas a derechos compensatorios
(84)
El importe de las subvenciones sujetas a derechos compensatorios determinado de conformidad con las disposiciones del Reglamento de base, expresadas ad valorem, para el productor exportador investigado, asciende al 17,1 %. Este importe de subvención supera el umbral mínimo mencionado en el artículo 14, apartado 5, del Reglamento de base.
SISTEMA
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
Total
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Carácter duradero del cambio de circunstancias en relación con las subvenciones
(85)
De conformidad con el artículo 19, apartado 2, del Reglamento de base, se examinó si la continuación de la medida en vigor era insuficiente para contrarrestar la subvención sujeta a medidas compensatorias que está causando el perjuicio.
(86)
Se estableció que, durante el PI de la reconsideración, Jindal continuó beneficiándose de las subvenciones sujetas a medidas compensatorias concedidas por las autoridades indias. Además, el tipo de subvención comprobado durante la presente reconsideración es considerablemente superior al establecido durante la investigación original. No se tiene constancia de que los sistemas vayan a interrumpirse o a suprimirse en un futuro próximo.
(87)
Puesto que se ha demostrado que la empresa recibe subvenciones por un importe mucho más elevado que antes y que es probable que siga recibiendo subvenciones por un importe más elevado que el establecido en la investigación original, se concluye que la continuación de la medida existente no es suficiente para contrarrestar la subvención sujeta a derechos compensatorios que está causando el perjuicio y que, por tanto, debería modificarse el nivel de las medidas a fin de reflejar la nueva situación.
VI. Conclusión
(88)
A la vista de las conclusiones alcanzadas respecto del nivel de subvención de Jindal y de la insuficiencia de las medidas existentes para contrarrestar las subvenciones sujetas a derechos compensatorios determinadas, debe modificarse el derecho compensatorio sobre las importaciones percibidas por Jindal al objeto de reflejar el nuevo nivel de subvenciones establecido.
(89)
El derecho compensatorio modificado debe establecerse con arreglo al nuevo índice de subvención establecido durante la presente reconsideración, puesto que el margen de perjuicio calculado en la investigación original sigue siendo más elevado.
(90)
De conformidad con artículo 24, apartado 1, del Reglamento de base y el artículo 14, apartado 1, del Reglamento (CE) no 384/96, ningún producto podrá estar sometido a la vez a derechos antidumping y a derechos compensatorios a efectos de regular una misma situación derivada de la existencia de dumping o de la concesión de subvenciones a la exportación. Sin embargo, dado que Jindal está sometida a un derecho antidumping del 0 % con respecto al producto afectado, esas disposiciones no son de aplicación en el caso que nos ocupa.
(91)
Los hechos y las consideraciones esenciales en los que se iba a basar la propuesta de recomendación de modificación de las medidas vigentes se comunicaron a Jindal, al Gobierno de la India y a la industria de la Comunidad, que tuvieron la posibilidad de presentar sus observaciones. El Gobierno de la India no presentó ninguna observación y las observaciones de Jindal se han abordado en los considerandos pertinentes a cada observación específica.
(92)
La empresa, en sus comentarios posteriores a la comunicación de la información, pidió a la Comisión que aceptara un compromiso de precios al objeto de compensar las subvenciones sujetas a derechos compensatorios determinadas. La Comisión ha examinado la propuesta de la empresa y considera que no es posible aceptar un compromiso de precios. Los compromisos de precios basados en grupos de productos, como propone la empresa, permiten un amplio grado de flexibilidad para modificar las características técnicas de los productos incluidos en el grupo. La película de PET abarca una larga serie de aspectos diferenciadores en evolución, que determinan en gran medida el precio de venta. Por consiguiente, los cambios de estas características tienen una gran incidencia en los precios. Un intento de subdividir los grupos para hacerlos más homogéneos por lo que respecta a sus características físicas se traduciría en una proliferación de grupos que haría inviable su supervisión, sobre todo porque dificultaría la tarea que incumbe a las autoridades aduaneras de discernir la diferencia entre tipos de productos y la clasificación de productos por grupo en el momento de la importación. Por estos motivos, se ha considerado que la aceptación del compromiso en cuestión no es «factible» a tenor de lo dispuesto en el artículo 13, apartado 3, del Reglamento de base. Se informó de ello a Jindal, que tuvo la oportunidad de presentar sus observaciones. Estas, sin embargo, no han alterado la referida conclusión.
(93)
Habida cuenta de que India Polyfilms Limited, una empresa anteriormente relacionada con Jindal, se fusionó con esta el 1 de abril de 1999 y dejó de ser una entidad separada, fue suprimida de la lista que se establece en el artículo 1, apartado 2.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El artículo 1, apartado 2, del Reglamento (CE) no 367/2006 se sustituye por el texto siguiente:
«2. El tipo del derecho aplicable al precio neto, franco frontera de la Comunidad, antes del despacho de aduana, para los productos fabricados en la India por las empresas que figuran a continuación, será el siguiente:
Empresa
Derecho definitivo (%)
Código TARIC adicional
Ester Industries Limited 75-76 Amrit Nagar Behind South Extension Part-1
Nueva Delhi 110 003 India
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60 Noida 201 301 (U.P.) India
12,5
A027
Garware Polyester Limited Garware House 50-A, Swami Nityanand MargVile Parle (East)
Mumbai 400 057 India
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited 56 Hanuman Road Nueva Delhi 110 001 India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited New India Centre, 5th Floor 17 Co-operage Road
Mumbai 400 039 India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited B-37, Sector-1 Noida 201 301 Dist. Gautam Budh Nagar
Uttar Pradesh India
19,1
A032
Todas las demás empresas
19,1
A999»
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 28 de septiembre de 2007.