32000L0069
L 313/12
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2000/69/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2000 година
относно пределно допустимите стойности за бензен и въглероден оксид в атмосферния въздух
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
след консултации с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Въз основа на принципите, предвидени в член 174 от Договора, програмата на Европейската общност за политика и действия в областта на околната среда и устойчивото развитие (Пета програма за действие в областта на околната среда) (4), допълнена с Решение № 2179/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) за нейния преглед, предвижда по-специално изменения в законодателството относно замърсителите на въздуха. Тази програма препоръчва определянето на дългосрочни цели за качеството на въздуха. Член 174 от Договора изисква да се прилага принципът на предохранителните мерки по отношение на опазването на човешкото здраве и околната среда.
(2)
Член 152 от Договора предвижда изискванията за опазване на здравето да съставляват част от другите политики на Общността. Член 3, параграф 1, буква п) от Договора предвижда дейностите на Общността да включват принос към постигането на висока степен на опазване на здравето.
(3)
Съгласно член 4, параграф 5 от Директива 96/62/ЕО на Съвета от 27 септември 1996 г. относно оценка и управление на качеството на атмосферния въздух (6), Съветът следва да приеме предвиденото в параграф 1 законодателство, както и разпоредбите, предвидени в параграфи 3 и 4 на същия член.
(4)
Директива 96/62/ЕО изисква да се разработят планове за действие за зони, в които концентрациите на замърсители в атмосферния въздух надхвърлят пределно допустимите стойности, плюс временни приложими граници на допустимост, за да се гарантира съобразяване с пределно допустимите стойности до определените дати.
(5)
Директива 96/62/ЕО предвижда числените изражения за пределно допустимите стойности да се основават на заключенията от извършената работа от работещи в областта международни научни групи. При преразглеждане на елементите, на които се основават пределно допустимите стойности, Комисията следва да отчита най-съвременните научноизследователски данни в съответните области на епидемиологията и околната среда и най-съвременните постижения в метрологията.
(6)
Необходимите мерки за изпълнение на настоящата директива следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., с което се определят процедурите за упражняване на предоставените на Комисията изпълнителни правомощия (7).
(7)
Необходимите изменения за привеждане в съответствие с научно-технически прогрес могат да се отнасят единствено за критериите и техниките за оценка на концентрациите на бензен и въглероден оксид или за подробните разпоредби за изпращане на информация до Комисията, но не могат пряко или косвено да водят до изменение на пределно допустимите стойности.
(8)
Предвидените в настоящата директива пределно допустимите стойности представляват минимални изисквания; в съответствие с член 176 от Договора, държавите-членки могат да запазват или да въвеждат по-строги защитни мерки; по-специално, могат да се въвеждат по-строги пределно допустими стойности за закрила на здравето на особено уязвими категории от населението, като деца и болнични пациенти. Държава-членка може да изисква пределно допустими стойности да бъдат постигнати преди датите, предвидени в настоящата директива.
(9)
Бензенът е човешки генотоксичен карциноген и не може да се определи праг, под който не съществува риск за човешкото здраве.
(10)
Въпреки това, когато определените с настоящата директива пределно допустими стойности за бензен е трудно да бъдат постигнати, поради специфични за дадено място характеристики на разпространение или поради съответни климатични условия, и ако прилагането на мерките ще доведе до тежки социално-икономически проблеми, държавите-членки могат да поискат от Комисията еднократно и ограничено по време удължаване на срока при специфични условия.
(11)
С оглед улесняване прегледа на настоящата директива през 2004 г., Комисията и държавите-членки следва да обмислят възможности за насърчаване на изследванията на последиците от бензен и въглероден оксид, като се отчита замърсяването на въздуха в затворени пространства, както и на открито.
(12)
Стандартизирани точни измервателни техники и общи критерии за разполагането на измервателни станции са важен елемент при оценката на качеството на атмосферния въздух с оглед получаването на съпоставима информация в цялата Общност.
(13)
Информацията за концентрациите на бензен и въглероден оксид следва да се изпраща на Комисията като основа за редовни доклади.
(14)
На обществеността следва да се предоставя лесен достъп до актуална информация за концентрациите на бензен и въглероден оксид в атмосферния въздух,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цели
Целите на настоящата директива са:
а)
установяване на пределно допустими стойности за концентрациите на бензен и въглероден оксид в атмосферния въздух, предназначени да се избягват, предотвратяват или намаляват вредните последици за човешкото здраве и околната среда като цяло;
б)
оценка на концентрациите на бензен и въглероден оксид в атмосферния въздух на основата на общи методи и критерии;
в)
получаване на подходяща информация за концентрациите на бензен и въглероден оксид в атмосферния въздух и гарантиране, че същата се предоставя на обществеността;
г)
поддържане на качеството на атмосферния въздух, когато то е добро и подобряването му в други случаи по отношение на бензен и въглероден оксид.
Член 2
Определения
Прилагат се определенията в член 2 от Директива 96/62/ЕО.
По смисъла на настоящата директива:
а)
„горен оценъчен праг“ означава равнище, определено в приложение III, под което може да се използва комбинация от измервания и моделиращи техники за оценка на качеството на атмосферния въздух, в съответствие с член 6, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО;
б)
„долен оценъчен праг“ означава равнище, определено в приложение III, под което могат да се използвани моделиращи или обективни техники за оценка на качеството на атмосферния въздух, в съответствие с член 6, параграф 4 от Директива 96/62/ЕО;
в)
„непрекъснати измервания“ означава измервания, извършвани в съответствие с член 6, параграф 5 от Директива 96/62/ЕО.
Член 3
Бензен
1. Държавите-членки приемат необходимите мерки, с които да се гарантира, че оценените в съответствие с член 5 концентрации на бензен в атмосферния въздух не надвишават пределнодопустимите стойности, определени в приложение I в съответствие с посочените в него дати.
Определената в приложение I допустима граница се прилага в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Когато определената в приложение I пределнодопустима стойност е трудна за постигане, поради специфични за дадено място характеристики на разпространение или поради съответни климатични условия, като ниска скорост на вятъра и/или условия, способстващи за изпарения, и ако прилагането на мерките би довело до тежки социално-икономически проблеми, държава-членка може да поиска от Комисията ограничено по време удължаване на срока. Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 12, параграф 2 от Директива 96/62/ЕО, може, по искане на държава-членка и без да се нарушават разпоредбите на член 8, параграф 3 от настоящата директива, да разреши еднократно удължаване за срок до пет години, ако съответната държава-членка:
-
определи съответните зони и/или агломерации,
-
представи необходимото основание за такова удължаване на срока,
-
докаже, че са предприети всички разумни мерки за намаляване на концентрациите на съответните замърсители и за свеждане до минимум на района, в който е превишена пределнодопустима стойност, и
-
очертае бъдещите действия по отношение на мерките, които ще предприеме в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО.
Въпреки това, пределнодопустимата стойност за бензен, която ще се разрешава по време на това ограничено по време удължаване на срока, не надвишава 10 μg/m3.
Член 4
Въглероден оксид
Държавите-членки приемат необходимите мерки, с които да се гарантира, че оценените в съответствие с член 5 концентрации на въглероден оксид в атмосферния въздух не надвишават пределнодопустимата стойност, определена в приложение II в съответствие с посочените в него дати.
Определената в приложение II допустима граница се прилага в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
Член 5
Оценка на концентрациите
1. Горният и долният оценъчни прагове за бензен и въглероден оксид са посочените в раздел I на приложение III.
Класифицирането на всяка зона или агломерация за целите на член 6 от Директива 96/62/ЕИО се преразглежда най-малко на всеки пет години в съответствие с процедурата, предвидена в раздел II на приложение III към настоящата директива. Класификацията се преразглежда по-рано в случай на съществена промяна на дейностите, които имат отношение към концентрациите на бензен или въглероден оксид в атмосферния въздух.
2. Критериите за определяне на пунктовете за вземане на проби за измерване на бензен и въглероден оксид в атмосферния въздух са изброените в приложение IV. Минималният брой пунктове за вземане на проби за непрекъснати измервания на концентрациите на всеки съответен замърсител е посочен в приложение V, и те се инсталират във всяка зона или агломерация, в които се изисква измерване, ако фиксираното измерване е единственият източник на данни за концентрациите в нея.
3. За зони и агломерации, в които информацията от непрекъснатите измервателни станции се допълва от информация от други източници, като списъци на емисиите, ориентировъчни измервателни методи и моделиране на качеството на въздуха, броят на непрекъснатите измервателни станции, които ще се инсталират и пространственото разположение на други техники трябва да са достатъчни за установяване на концентрациите на замърсители на въздуха, в съответствие с раздел I на приложение IV и раздел I на приложение VI.
4. За зони и агломерации, в които не се изискват измервания, може да се използва моделиране или техники за обективно оценяване.
5. Еталонните методи за анализ и вземане на проби за бензен и въглероден оксид се определят в раздел I и II на приложение VII. В раздел III на приложение VII ще бъдат определени еталонните техники за моделиране на качеството на въздуха, когато са налице такива техники.
6. Датата, до която държавите-членки информират Комисията за използваните методи за предварителна оценка на качеството на въздуха съгласно член 11, параграф 1, буква г) от Директива 96/62/ЕО, е датата, посочена в член 10 от настоящата директива.
7. Всички необходими изменения за привеждане на разпоредбите на настоящия член и на приложения III до VII в съответствие с научно-техническия прогрес се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 6, параграф 2, но не могат да водят до преки или косвени промени на пределно допустимите стойности.
Член 6
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, посочен в член 12, параграф 2 от Директива 96/62/ЕО, оттук нататък наричан „комитета“.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат разпоредбите на член 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от същото решение.
Предвиденият в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО срок се определя на три месеца.
3. Комитетът приема свой правилник за работа.
Член 7
Публична информация
1. Държавите-членки гарантират, че на обществеността, както и на подходящи организации, като екологични организации, потребителски организации, организации, представляващи интересите на чувствителни части от населението и други съответни органи в областта на здравеопазването, редовно се предоставя актуална информация за атмосферните концентрации на бензен и въглероден оксид, например чрез радиотелевизионни средства, печат, информационни табла или компютърни мрежи, телетекст, телефон или факс.
Информацията за концентрациите на бензен в атмосферата, като средна стойност през последните 12 месеца, се актуализира най-малко веднъж на три месеца, и по възможност, информацията се актуализира веднъж месечно. Информацията за концентрациите на въглероден оксид в атмосферата, като постоянна максимална средна стойност за осем часа, се актуализира най-малко веднъж дневно, и по възможност, информацията се актуализира ежечасно.
В информацията по параграф втори, се посочва най-малко всяко превишение на посочените концентрации в пределно допустимите стойности в продължение на определените в приложение I и II периоди за осредняване. В нея се представя и кратка оценка по отношение на пределно допустимите стойности и подходяща информация относно въздействията върху здравето.
2. Когато на обществеността се предоставят планове или програми съгласно член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, държавите-членки ги предоставят на разположение и на организациите, посочени в параграф 1 на настоящия член. Това включва и документацията, която се изисква съгласно приложение VI (II) към настоящата директива.
3. Информацията, която се предоставя на разположение на обществеността и на организациите съгласно параграф 1 и 2, трябва да е ясна, разбираема и достъпна.
Член 8
Доклад и преглед
1. Не по-късно от 31 декември 2004 г.а Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад въз основа на придобития опит по прилагането на настоящата директива, и по-специално за резултатите от последните научни изследвания относно въздействията върху човешкото здраве, като се обръща особено внимание на чувствителните части от населението, и върху екосистемите от излагането на бензен и въглероден оксид, и за технологичното развитие, включително за постигнатия напредък в методите за измерване и оценка чрез други средства на концентрациите на бензен и въглероден оксид в атмосферния въздух.
2. В посочения в параграф 1 доклад се отчитат, по-специално по отношение на бензен и въглероден оксид:
а)
текущото качество на въздуха и тенденциите до и след 2010 г.;
б)
обхвата за по-нататъшно намаляване на замърсяващите емисии от всички съответни източници, като се отчита тяхната техническа осъществи мост и разходна ефективност;
в)
връзките между замърсителите и възможностите за комбинирани стратегии за постигане на качество на въздуха в Общността и свързаните с това цели;
г)
текущите и бъдещите изисквания за информиране на обществеността и за обмен на информация между държавите-членки и Комисията;
д)
придобития опит по прилагането на настоящата директива в държавите-членки, включително по-специално условията, предвидени в приложение IV, съгласно които е извършено измерването.
3. С оглед поддържането на високо равнище на опазване на човешкото здраве и околната среда, посоченият в параграф 1 доклад по целесъобразност се придружава от предложения за изменение на настоящата директива, които биха могли да включват допълнително удължаване на срока за спазване на пределнодопустимата стойност за бензен в приложение I, което може да се разрешава съгласно член 3, параграф 2.
Член 9
Санкции
Държавите-членки определят приложимите санкции за нарушения на приетите съгласно настоящата директива национални разпоредби. Наказанията трябва да са ефективни, съответни и с възпиращ ефект.
Член 10
Изпълнение
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, преди 13 декември 2002 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 11
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2000 година.
Directiva 2000/69/CE del Parlamento Europeo y del Consejo
de 16 de noviembre de 2000
sobre los valores límite para el benceno y el monóxido de carbono en el aire ambiente
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular el apartado 1 de su artículo 175,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social(2),
Previa consulta al Comité de las Regiones,
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado(3),
Considerando lo siguiente:
(1) Con arreglo a los principios consagrados en el artículo 174 del Tratado, el Programa de la Comunidad Europea de política y actuación en materia de medio ambiente y desarrollo sostenible (V Programa de Medio Ambiente)(4), complementado por la Decisión n° 2179/98/CE del Parlamento Europeo y del Consejo(5) sobre la revisión del mismo, prevé, en particular, la modificación de la legislación vigente sobre contaminantes atmosféricos. El mencionado Programa recomienda fijar objetivos a largo plazo de calidad del aire. El artículo 174 del Tratado impone la aplicación del principio de cautela en relación con la protección de la salud de las personas y del medio ambiente.
(2) En virtud del artículo 152 del Tratado, las exigencias en materia de protección de la salud deben constituir un componente de las demás políticas de la Comunidad. La letra p) del apartado 1 del artículo 3 del Tratado establece, además, que la acción de la Comunidad debe implicar una contribución al logro de un alto nivel de protección de la salud.
(3) Con arreglo al apartado 5 del artículo 4 de la Directiva 96/62/CE del Consejo, de 27 de septiembre de 1996, sobre evaluación y gestión de la calidad del aire ambiente(6), el Consejo debe adoptar la legislación prevista en el apartado 1, así como las disposiciones establecidas en los apartados 3 y 4 del mismo artículo.
(4) La Directiva 96/62/CE establece la elaboración de planes de acción para las zonas en las que las concentraciones de los contaminantes en el aire ambiente superan los valores límite, incrementados por los márgenes temporales de exceso tolerado, para que se cumplan los valores límite en la fecha o las fechas establecidas.
(5) La Directiva 96/62/CE establece que los valores numéricos de los valores límite deben basarse en los resultados de la labor realizada por grupos científicos internacionales que se ocupan de esta material. La Comisión debe tener en cuenta los datos obtenidos en los trabajos de investigación científica más recientes sobre epidemiología y medio ambiente, así como los últimos avances en metrología, a la hora de volver a estudiar los elementos en que se basan los valores límite.
(6) Las medidas necesarias para la ejecución de la presente Directiva deben aprobarse con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión(7).
(7) Las modificaciones necesarias para la adaptación al progreso científico y técnico únicamente pueden referirse a los criterios y técnicas para evaluar las concentraciones de benceno y monóxido de carbono, o a las modalidades de transmisión de información a la Comisión, y no deberán suponer una modificación directa o indirecta de los valores límite.
(8) Los valores límite establecidos en la presente Directiva constituyen requisitos mínimos; de conformidad con el artículo 176 del Tratado, los Estados miembros podrán mantener y adoptar medidas de mayor protección; en particular, se podrán establecer valores límite más exigentes para proteger la salud de categorías de la población especialmente vulnerables, como los niños y los pacientes hospitalizados. Los Estados miembros podrán establecer valores límite que deban alcanzarse en una fecha anterior a la establecida en la presente Directiva.
(9) El benceno es un agente genotóxico carcinógeno y no existe ningún umbral especificable por debajo del cual la salud humana no esté en peligro.
(10) No obstante, cuando los valores límite para el benceno establecidos en la presente Directiva sean difíciles de lograr a causa de las características de dispersión propias de ese lugar o de sus condiciones climáticas y cuando la aplicación de las medidas pueda causar graves problemas socioeconómicos, los Estados miembros podrán solicitar a la Comisión una sola prórroga temporal con arreglo a condiciones concretas.
(11) Para facilitar la revisión de la presente Directiva en el año 2004, la Comisión y los Estados miembros deberán considerar la posibilidad de fomentar la investigación sobre los efectos de los contaminantes a que se refiere la presente Directiva, a saber, el benceno y el monóxido de carbono. Además del aire exterior debería tomarse también en consideración a ese respecto la contaminación del aire en los recintos cerrados.
(12) Las técnicas normalizadas de medición precisa y los criterios comunes para decidir la ubicación de las estaciones de medición constituyen un elemento importante para la evaluación de la calidad del aire ambiente con vistas a obtener información comparable en toda la Comunidad.
(13) Deberá informarse a la Comisión, mediante informes periódicos, de las concentraciones de benceno y de monóxido de carbono.
(14) La población debe poder acceder con facilidad a información actualizada sobre las concentraciones de benceno y de monóxido de carbono en el aire ambiente.
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
Objetivos
La presente Directiva tiene por objeto:
a) establecer valores límite con respecto a las concentraciones de benceno y monóxido de carbono en el aire ambiente para evitar, prevenir o reducir los efectos nocivos para la salud humana y para el medio ambiente en su conjunto;
b) evaluar, a partir de métodos y criterios comunes, las concentraciones de benceno y monóxido de carbono en el aire ambiente;
c) obtener información adecuada sobre las concentraciones de benceno y monóxido de carbono en el aire ambiente y asegurar que dicha información se ponga a disposición del público;
d) mantener la calidad del aire ambiente cuando ésta sea buena y mejorarla en los demás casos con respecto al benceno y al monóxido de carbono.
Artículo 2
Definiciones
Se aplicarán las definiciones del artículo 2 de la Directiva 96/62/CE.
A efectos de la presente Directiva, se entenderá por:
a) umbral de evaluación superior: el nivel especificado en el anexo III, por debajo del cual podrá utilizarse una combinación de mediciones y técnicas de modelización para evaluar la calidad del aire ambiente, con arreglo al apartado 3 del artículo 6 de la Directiva 96/62/CE;
b) umbral de evaluación inferior: el nivel especificado en el anexo III, por debajo del cual sólo pueden utilizarse técnicas de modelización o de estimación objetiva para evaluar la calidad del aire ambiente de conformidad con el apartado 4 del artículo 6 de la Directiva 96/62/CE;
c) mediciones en lugares fijos: las mediciones realizadas con arreglo a lo dispuesto en el apartado 5 del artículo 6 de la Directiva 96/62/CE.
Artículo 3
Benceno
1. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para garantizar que las concentraciones de benceno en el aire ambiente, evaluadas de conformidad con lo dispuesto en el artículo 5, no superen el valor límite establecido en el anexo I con respecto a las fechas que en él se mencionan.
El margen de tolerancia establecido en el anexo I se aplicará de conformidad con lo dispuesto en el artículo 8 de la Directiva 96/62/CE.
2. Cuando el valor límite establecido en el anexo I sean difíciles de lograr a causa de las características de dispersión propias de ese lugar o de sus condiciones climáticas, como velocidad del viento baja y/o condiciones propicias a la evaporación, y en caso de que la aplicación de las medidas pueda causar graves problemas socioeconómicos, un Estado miembro podrá solicitar a la Comisión una prórroga sujeta a un plazo. La Comisión, con arreglo al procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 12 de la Directiva 96/62/CE, podrá, a petición de un Estado miembro y sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 3 del artículo 8 de la presente Directiva, conceder una prórroga por un plazo máximo de 5 años, si el Estado miembro interesado:
- designa las zonas y/o aglomeraciones afectadas,
- facilita las pruebas justificativas necesarias para dicha prórroga,
- demuestra que se han tomado todas las medidas razonables para disminuir las concentraciones de los contaminantes de que se trate y para reducir al mínimo la zona en que se supera el valor límite, y
- expone la evolución futura respecto de las medidas que adoptará con arreglo al apartado 3 del artículo 8 de la Directiva 96/62/CE.
El valor límite para el benceno que se autorizará durante dicha prórroga de duración limitada no podrá ser superior a 10 µg/m3.
Artículo 4
Monóxido de carbono
Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para garantizar que las concentraciones de monóxido de carbono en el aire ambiente, evaluadas de conformidad con lo dispuesto en el artículo 5, no superen el valor límite establecido en el anexo II con respecto a las fechas que en él se mencionan.
El margen de tolerancia establecido en el anexo II se aplicará de conformidad con lo dispuesto en el artículo 8 de la Directiva 96/62/CE.
Artículo 5
Evaluación de las concentraciones
1. Los umbrales superior e inferior de evaluación para el benceno y para el monóxido de carbono serán los establecidos en la sección I del anexo III.
La clasificación de cada zona o aglomeración a efectos del artículo 6 de la Directiva 96/62/CE se revisará como mínimo cada cinco años de conformidad con el procedimiento establecido en la sección II del anexo III de la presente Directiva. Si hubiere un cambio significativo en las actividades relacionadas con las concentraciones ambientales de benceno o monóxido de carbono, la clasificación deberá revisarse antes.
2. Los criterios para determinar la ubicación de los puntos de muestreo para la medición del benceno y el monóxido de carbono en el aire ambiente serán los enumerados en el anexo IV. El número mínimo de puntos de muestreo para las mediciones en lugares fijos de las concentraciones del contaminante de que se trate será el establecido en el anexo V y estarán instalados en cada zona o aglomeración en la que sea obligatorio efectuar la medición, si la medición en lugares fijos es la única fuente de datos sobre las concentraciones en dicha zona o aglomeración.
3. En las zonas o aglomeraciones en las que la información obtenida en las estaciones de medición en lugares fijos se complemente con información de otras fuentes, tales como inventarios de emisiones, métodos indicativos de medición y modelización de la calidad del aire, el número de estaciones de medición en lugares fijos que deban instalarse y la resolución espacial de otras técnicas serán suficientes para determinar las concentraciones de los contaminantes atmosféricos que se establezcan con arreglo a la sección I del anexo IV y a la sección I del anexo VI.
4. En las zonas y aglomeraciones en las que no sea obligatorio efectuar mediciones, podrán utilizarse técnicas de modelización o de estimación objetiva.
5. Los métodos de referencia para el análisis y el muestreo de benceno y monóxido de carbono serán los establecidos en las secciones I y II del anexo VII. En la sección III del anexo VII figurarán las técnicas de referencia para la modelización de la calidad del aire cuando dichas técnicas estén disponibles.
6. El plazo para que los Estados miembros informen a la Comisión sobre los métodos utilizados para la evaluación preliminar de la calidad del aire establecida en la letra d) del apartado 1 del artículo 11 de la Directiva 96/62/CE concluirá en la fecha fijada en el artículo 10 de la presente Directiva.
7. Las modificaciones necesarias para adaptar las disposiciones del presente artículo y de los anexos III a VII al progreso científico y técnico se adoptarán según el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 6, pero no darán lugar a ninguna modificación directa o indirecta de los valores límite.
Artículo 6
Comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité contemplado en el apartado 2 del artículo 12 de la Directiva 96/62/CE, denominado en lo sucesivo Comité.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
El plazo contemplado en el apartado 3 del artículo 4 de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en tres meses.
3. El Comité aprobará su reglamento interno.
Artículo 7
Información al público
1. Los Estados miembros garantizarán que la información actualizada sobre las concentraciones en el aire ambiente de benceno y monóxido de carbono se ponga periódicamente a disposición de la población así como a disposición de las organizaciones interesadas, tales como organizaciones medioambientales, organizaciones de consumidores, las organizaciones que representan grupos de población sensibles y otros organismos sanitarios pertinentes, a través, por ejemplo, de la radio y la televisión, la prensa, pantallas de información o servicios de las redes informáticas, teletexto, teléfono o fax.
La información sobre las concentraciones en el aire ambiente de benceno, expresadas como promedio de los últimos doce meses, se actualizará al menos una vez al trimestre y, siempre que sea posible, una vez al mes. La información sobre las concentraciones en el aire ambiente de monóxido de carbono, expresadas como el promedio móvil de ocho horas máximo, se actualizará al menos diariamente y, siempre que sea posible, la información se actualizará cada hora.
La información contemplada en el párrafo segundo indicará como mínimo los casos de superación de los valores límite de las concentraciones establecidos en los anexos I y II a lo largo de los períodos de referencia. La información también proporcionará una breve evaluación en relación con los valores límite e información apropiada acerca de los efectos sobre la salud.
2. Cuando los Estados miembros pongan a disposición de la población los planes o programas elaborados con arreglo al apartado 3 del artículo 8 de la Directiva 96/62/CE, también los pondrán a disposición de las organizaciones mencionadas en el apartado 1 del presente artículo. Se incluirá la documentación exigida en el punto II del anexo VI de la presente Directiva.
3. La información facilitada a la población y a las organizaciones contempladas en los apartados 1 y 2 será clara, comprensible y accesible.
Artículo 8
Informes y revisión
1. La Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo, a más tardar el 31 de diciembre del año 2004, un informe sobre la experiencia adquirida en la aplicación de la presente Directiva, y, en particular, sobre los resultados de los estudios de investigación científica más recientes en relación con los efectos de la exposición al benceno y al monóxido de carbono en la salud humana, prestando especial atención a las poblaciones vulnerables, y en los ecosistemas, y sobre el desarrollo tecnológico, incluyendo los avances realizados en relación con los métodos de medición y otras técnicas de evaluación de las concentraciones de benceno y monóxido de carbono en el aire ambiente.
2. El informe contemplado en el apartado 1 tendrá en cuenta en particular por lo que respecta al benceno y al monóxido de carbono:
a) la calidad actual del aire y las tendencias de aquí al año 2010 y después;
b) el margen para lograr nuevas reducciones de las emisiones contaminantes de todas las fuentes pertinentes, habida cuenta de su viabilidad técnica y su relación coste eficacia;
c) las relaciones entre los contaminantes y las posibilidades de adoptar estrategias combinadas para lograr los objetivos de la Comunidad en materia de calidad del aire y objetivos conexos;
d) los requisitos actuales y futuros en relación con la información de la población y el intercambio de información entre los Estados miembros y la Comisión;
e) la experiencia adquirida en la aplicación de la presente Directiva en los Estados miembros, así como, en particular, las condiciones establecidas en el anexo IV para la realización de las mediciones.
3. Con vistas a mantener un nivel elevado de protección de la salud humana y del medio ambiente, el informe contemplado en el apartado 1 irá acompañado, si procede, de propuestas de modificación de la presente Directiva que podrán incluir prórrogas adicionales, en virtud del apartado 2 del artículo 3, con respecto al calendario de cumplimiento del valor límite para el benceno que figura en el anexo I.
Artículo 9
Sanciones
Los Estados miembros determinarán el régimen de sanciones aplicable a las infracciones de las disposiciones nacionales adoptadas en aplicación de la presente Directiva. Estas sanciones deberán ser efectivas, proporcionadas y disuasorias.
Artículo 10
Aplicación
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva a más tardar el 13 de diciembre de 2002. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las principales disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 11
Entrada en vigor
La presente Directiva entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 12
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 16 de noviembre de 2000.