РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 587/2007 НА КОМИСИЯТА
от 30 май 2007 година
относно определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета по отношение на отпускането на помощи за частно складиране на определени сирена за период на складиране 2007/2008 г.
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (1), и по-специално член 10 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 1255/1999 помощта за частно складиране може да се отпуска за дълготрайни сирена и за сирена, които се произвеждат от овче и/или козе мляко и изискват поне шест месеца период на зреене, ако за тези сирена тенденциите в развитието на цените и запасите показват сериозна нестабилност на пазара, която може да бъде преодоляна или ограничена чрез сезонно складиране.
(2)
Сезонният характер на производството на някои дълготрайни сирена и сирената Pecorino Romano, Kefalotyri и Kasseri се усложнява от факта, че сезонността на потреблението е обратна на сезонността на производството. Разпокъсаността на производството на подобни сирена допълнително утежнява последиците от тази сезонност. Следователно трябва да се предвиди ползването на сезонно складиране по отношение на количеството, съответстващо на разликата между зимното и лятното производство.
(3)
Следва да се определят видовете сирена, за които може да се отпусне помощ и максималните допустими количества, както и продължителността на договорите в зависимост от действителните изисквания на пазара и годността за съхранение на съответните сирена.
(4)
Необходимо е да се уточнят условията на договора за складиране и основните мерки, позволяващи идентификация и контрол на посочените в договора сирена. Размерът на помощта следва да бъде определен в съответствие с разходите за складиране и запазването на равновесието между сирената, за които се отпуска помощ и останалите предлагани на пазара сирена. С оглед на тези елементи и на наличните ресурси, общият размер на помощта не следва да бъде изменен.
(5)
Следва да се определят също и подробни правила по отношение на документацията, счетоводството, както и честотата и естеството на проверките. Във връзка с това следва да се постанови, че държавата-членка може да изиска разходите за извършване на проверките да бъдат заплатени изцяло или частично от лицето, сключило договора.
(6)
Следва да се уточни, че помощ за частно складиране може да се получи само за цели сирена.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по мляко и млечни продукти,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробните правила за отпускане на помощ от Общността за частно складиране на определени сирена (наричана по-долу „помощ“), съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 1255/1999, за период на складиране 2007/2008 г.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„складова партида“ означава количество сирене, с тегло най-малко два тона, от един и същи вид, внесено на съхранение в един и същи склад и в един и същи ден;
б)
„ден на започване на складирането по договора“ означава денят, следващ този на внасяне на склад;
в)
„последен ден на складирането по договора“ означава денят, предхождащ този на извеждане от склад;
г)
„период на складиране“ означава периодът, през който сиренето може да влезе в обхвата на схемата за частно складиране, както е определен за всеки вид сирене в приложението.
Член 3
Сирена, отговарящи на изискванията за предоставяне на помощ
1. Помощ се предоставя по отношение на определени дълготрайни сирена и сирена Pecorino Romano, Kefalotyri и Kasseri, съгласно посочените в приложението условия. Единствено целите сирена отговарят на изискванията за отпускане на помощ.
2. Сирената трябва да са произведени в Общността и да отговарят на следните условия:
а)
да бъдат маркирани с незаличимо обозначение на предприятието, където са били произведени, и на деня и месеца на производство; тези данни могат да бъдат под формата на код;
б)
да са преминали през проверки на качеството, които да определят тяхната класификация след узряване в посочените в приложението категории.
Член 4
Договор за складиране
1. Договорите, отнасящи се до частното складиране на сирене, се сключват между интервенционната агенция на държавата-членка, на чиято територия сиренето е на склад, и физическите и юридически лица, наричани по-долу „страни по договора“.
2. Договорите за складиране се сключват в писмен вид въз основа на заявление за сключване на договор.
Заявленията трябва да бъдат получени от интервенционните агенции в рамките на не повече от 30 дни от датата на внасяне на склад и могат да се отнасят само за партиди сирене, за които операциите по внасяне на склад вече са завършили. Интервенционните агенции регистрират датата на получаване на всяко заявление.
Ако заявлението бъде получено от интервенционната агенция в рамките на 10 работни дни след крайния срок, договорът за складиране все още може да бъде сключен, но помощта се намалява с 30 %.
3. Договорите за складиране се сключват за една или повече складови партиди и включват по-специално клаузи, отнасящи се до:
а)
количеството сирене, за което се прилага договорът;
б)
датите, отнасящи се до изпълнението на договора;
в)
размера на помощта;
г)
идентификацията на склада.
4. Договорите за складиране се сключват в рамките на не повече от 30 дни от датата на регистриране на заявлението за сключване на договор.
5. Мерките за инспекция, и по-специално посочените в член 7, са предмет на спецификации, съставени от интервенционната агенция. Договорът за складиране се позовава на тези спецификации.
Член 5
Внасяне на склад и извеждане от склад
1. Периодите на внасяне на склад и на извеждане от склад са определени в приложението.
2. Извеждането от склад се осъществява на цели складови партиди.
3. В случаите когато в края на първите 60 дни на складиране по договора влошаването на качеството на сиренето е по-голямо от нормалното при складиране, на страните по договора може да се разреши, веднъж за партида на складиране, да заменят дефектното количество за тяхна сметка.
Ако при проверки по време на складирането или при извеждане от склад се открият дефектни количества, помощ за тези количества не може да бъде платена. Освен това частта от партидата, която все още отговаря на условията за помощ, не може да бъде по-малка от два тона.
Втората алинея се прилага, когато част от една партида е изведена преди началото на периода на извеждане от склад, посочен в параграф 1, или преди изтичане на минималния период на складиране, посочен в член 8, параграф 2.
4. За целите на изчисляването на помощта в случая, посочен в първа алинея от параграф 3, първият ден на складирането по договора е денят на започване на складирането по договора.
Член 6
Условия на складиране
1. Държавата-членка гарантира, че всички условия, предоставящи право на плащане на помощ, са изпълнени.
2. Страната по договора или - по искане на държавата-членка или с нейно разрешение - отговорникът на склада предоставя на разположение на отговорния за инспекцията компетентен орган цялата документация, позволяваща да бъдат проверени следните конкретни данни за продуктите, внесени на частно складиране:
а)
собственост по времето на внасяне в склада;
б)
произходът и датата на производство на сирената;
в)
датата на внасяне на склад;
г)
наличността в склада и адреса на склада;
д)
датата на извеждане от склада.
3. Страната по договора или, когато е приложимо, отговорникът на склада води за всеки договор материална отчетност, която е на разположение в склада и обхваща:
а)
идентификацията по номер на складовата партида на продуктите, внесени на частно складиране;
б)
датите на внасяне на склад и извеждане от склад;
в)
броя на сирената и тяхното тегло, посочени по складова партида;
г)
разположението на продуктите в склада.
4. Складираните продукти трябва да бъдат лесно разпознаваеми, лесно достъпни и идентифицирани индивидуално по договор. Върху складираните сирена се поставя специален знак.
Член 7
Проверки
1. При внасяне на склад компетентната агенция извършва проверки, най-вече с цел да гарантира, че складираните продукти отговарят на условията за помощ и да предотврати всякаква възможност за подмяна на продукти по време на складирането по договор.
2. Компетентната агенция извършва внезапна проверка, чрез вземане на проби, за да гарантира, че продуктите са налице в склада. Съответната проба трябва да бъде представителна и трябва да отговаря най-малко на 10 % от цялото количество по договор за мярка за помощ за частно складиране.
Такива проверки трябва да включват, в допълнение към проверка на сметките, посочени в член 6, параграф 3, физическа проверка на теглото и вида продукти и тяхната идентификация. Тези физически проверки трябва да се отнасят най-малко до 5 % от количеството, предмет на внезапната проверка.
3. В края на периода на складиране по договор компетентната агенция проверява дали продуктите са налице. Въпреки това, когато продуктите са все още на склад след изтичане на максималния договорен период на складиране, тази проверка може да бъде извършена, когато продуктите са изведени от склад.
За целите на споменатата в първа алинея проверка страната по договора уведомява компетентния орган, посочвайки съответната складова партида, най-малко пет работни дни преди изтичането на договорния период на складиране или на началото на дейностите по извеждане, в случаите когато тези дейности се извършват по време или след договорния период на складиране.
Държавата-членка може да приеме по-кратък срок от петте работни дни, посочени във втора алинея.
4. За извършените проверки съгласно параграфи 1, 2 и 3 се съставя доклад, който съдържа:
а)
датата на проверката;
б)
нейната продължителност;
в)
извършените дейности.
Докладът трябва да бъде подписан от отговорния инспектор и приподписан от страната по договора или, в дадени случаи, от отговорника на склада и трябва да бъде включен в документацията за плащането.
5. В случай на нередности, засягащи най-малко 5 % от количеството на проверените продукти, проверката се разширява до по-голяма проба, която се определя от компетентния орган.
Държавите-членки уведомяват за такива случаи Комисията в рамките на четири седмици.
6. Държавите-членки могат да разпоредят разходите за проверките да бъдат заплатени изцяло или частично от страната по договора.
Член 8
Помощ за складиране
1. Помощта е, както следва:
i)
0,38 EUR на тон на ден складиране по договор за дълготрайни сирена;
ii)
0,45 EUR на тон на ден складиране по договор за Pecorino Romano;
iii)
0,59 EUR на тон на ден складиране по договор за Kefalotyri и Kasseri.
2. Не се предоставя помощ за складиране по договор за по-малко от 60 дни. Максималният размер на помощта не надхвърля сумата, съответстваща на 180 дни складиране по договор.
Когато страната по договора не успее да спази срока, посочен във втората алинея и, в някои случаи, третата алинея от член 7, параграф 3, помощта се намалява с 15 % и се изплаща само по отношение на периода, за който страната по договора представи на компетентния орган задоволително доказателство, че сирената са останали в склада по договора.
3. Помощта се изплаща по заявление на страната по договора в края на договорния период на складиране, в рамките на 120 дни от получаване на заявлението, при условие че посочените в член 7, параграф 3 проверки са били извършени и че условията за предоставяне на помощта са били спазени.
Въпреки това, ако по необходимост е започната административна проверка относно правото на помощ, не се извършва плащане докато правото не бъде признато.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 май 2007 година.
REGLAMENTO (CE) N o 587/2007 DE LA COMISIÓN
de 30 de mayo de 2007
por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1255/1999 del Consejo en lo que respecta a la concesión de la ayuda comunitaria al almacenamiento privado de determinados quesos durante la campaña de almacenamiento 2007/08
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1255/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de la leche y de los productos lácteos (1), y, en particular, su artículo 10,
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el artículo 9 del Reglamento (CE) no 1255/1999, pueden concederse ayudas para el almacenamiento privado de quesos conservables y de quesos que se produzcan a partir de leche de oveja o de cabra y necesiten al menos seis meses para madurar, si la evolución de los precios y la situación de las existencias de tales quesos indican un grave desequilibrio del mercado que pueda eliminarse o reducirse mediante un almacenamiento estacional.
(2)
El carácter estacional de la producción de algunos quesos conservables y de los quesos «pecorino romano», «kefalotyri» y «kasseri» se ve agravado por un carácter estacional inverso del consumo. Además, la fragmentación de la producción de esos quesos agrava las consecuencias de dicho carácter. Por consiguiente, resulta conveniente poder recurrir al almacenamiento estacional, dentro del límite de las cantidades resultantes de la diferencia entre la producción de los meses de verano y la de los meses de invierno.
(3)
Procede determinar los tipos de queso que dan derecho a la ayuda y fijar las cantidades máximas que pueden acogerse a ella, así como la duración de los contratos en función de las necesidades reales del mercado y de las posibilidades de conservación de tales quesos.
(4)
Es necesario precisar el contenido del contrato de almacenamiento y las medidas fundamentales que garantizan la identificación y el control de los quesos objeto de contrato. Los importes de la ayuda deben fijarse teniendo en cuenta los gastos de almacenamiento y del equilibrio que debe respetarse entre los quesos acogidos a esta ayuda y los demás quesos comercializados. En vista de todo ello y de los recursos disponibles, no procede modificar el importe total de la ayuda.
(5)
Es conveniente establecer también disposiciones de aplicación referentes a la documentación, la contabilidad y la frecuencia y las características de los controles. Para ello, es oportuno establecer que los Estados miembros puedan disponer que los gastos del control corran, total o parcialmente, a cargo del contratista.
(6)
Es preciso especificar que únicamente los quesos enteros dan derecho a la ayuda al almacenamiento privado.
(7)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de la leche y de los productos lácteos.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto
El presente Reglamento establece las disposiciones de aplicación para la concesión de la ayuda comunitaria al almacenamiento privado de determinados quesos (en adelante denominada «la ayuda»), prevista en el artículo 9 del Reglamento (CE) no 1255/1999, durante la campaña de almacenamiento 2007/08.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
«lote de almacenamiento»: una cantidad de dos toneladas como mínimo de queso del mismo tipo, que haya entrado en un mismo almacén el mismo día;
b)
«día de comienzo del almacenamiento contractual»: el día siguiente al de entrada en almacén;
c)
«último día de almacenamiento contractual»: el día anterior al de la salida de almacén;
d)
«campaña de almacenamiento»: el período durante el cual el queso puede acogerse al régimen de almacenamiento privado, tal como se define en el anexo para cada tipo de queso.
Artículo 3
Quesos que dan derecho a la ayuda
1. La ayuda se concederá a algunos quesos conservables y a los quesos «pecorino romano», «kefalotyri» y «kasseri» en las condiciones que se definen en el anexo. Solo los quesos enteros dan derecho a la ayuda.
2. Los quesos deberán haberse elaborado en la Comunidad y cumplir los requisitos siguientes:
a)
llevar, en caracteres indelebles, la indicación de la empresa en que hayan sido fabricados y el día y el mes de fabricación; estos datos podrán indicarse en forma de código;
b)
haber superado un examen de calidad en el que se haya determinado que ofrecen garantías suficientes para poder ser clasificados, al término de su maduración, en las categorías definidas en el anexo.
Artículo 4
Contrato de almacenamiento
1. Los contratos de almacenamiento privado de quesos se celebrarán entre el organismo de intervención del Estado miembro en cuyo territorio se almacenen los quesos y personas físicas o jurídicas, en lo sucesivo, denominadas «los contratistas».
2. Los contratos de almacenamiento se celebrarán por escrito previa solicitud de celebración de contrato.
Dicha solicitud deberá obrar en poder del organismo de intervención en el plazo máximo de 30 días a partir de la fecha de entrada en almacén y solo podrá referirse a lotes de queso cuyas operaciones de entrada en almacén hayan finalizado. El organismo de intervención registrará el día de recepción de la solicitud.
Si la solicitud llega al organismo de intervención dentro de un plazo que no exceda de los diez días hábiles siguientes al plazo máximo, podrá celebrarse el contrato de almacenamiento pero el importe de la ayuda se reducirá un 30 %.
3. Los contratos de almacenamiento se celebrarán respecto a uno o varios lotes de almacenamiento e incluirán disposiciones referentes a:
a)
la cantidad de queso a la que se aplique el contrato;
b)
las fechas correspondientes a la ejecución del contrato;
c)
la cuantía de la ayuda;
d)
la identificación de los almacenes.
4. Los contratos de almacenamiento se celebrarán en el plazo máximo de 30 días a partir de la fecha de registro de la solicitud de celebración de contrato.
5. Las medidas de control, especialmente las contempladas en el artículo 7, se regirán por un pliego de condiciones que elaborará el organismo de intervención. El contrato de almacenamiento remitirá a ese pliego de condiciones.
Artículo 5
Entrada en almacén y salida de él
1. Los períodos de las operaciones de entrada en almacén y de salida de él serán los que se indican en el anexo.
2. La salida de almacén deberá realizarse por lotes de almacenamiento completos.
3. En caso de que, al haber transcurrido los 60 primeros días de almacenamiento contractual, la disminución de la calidad del queso sea superior a la que resulta de una conservación normal, se podrá autorizar a los contratistas a sustituir las cantidades defectuosas, una vez por cada lote de almacenamiento, corriendo con los gastos.
Cuando se detecten cantidades defectuosas durante los controles de almacenamiento o de salida de almacén, no se podrá percibir la ayuda por dichas cantidades. Además, la cantidad restante del lote que pueda optar a la ayuda no podrá ser inferior a dos toneladas.
El párrafo segundo se aplicará también en caso de salida de una parte de un lote antes de que comience el período de salida de almacén a que se refiere el apartado 1 o antes de que expire el período mínimo de almacenamiento a que se refiere el artículo 8, apartado 2.
4. En el caso a que se refiere el apartado 3, párrafo primero, para calcular la ayuda correspondiente se considerará primer día del almacenamiento contractual el día de comienzo del almacenamiento contractual.
Artículo 6
Condiciones de almacenamiento
1. El Estado miembro se cerciorará de que se cumplan todas las condiciones que dan derecho al pago de la ayuda.
2. El contratista o, a petición o previa autorización del Estado miembro, el gerente del almacén, conservarán a disposición del organismo competente encargado del control toda la documentación que permita comprobar, en lo que respecta a los productos objeto de almacenamiento privado, los siguientes datos:
a)
propiedad en el momento de la entrada en almacén;
b)
origen y fecha de fabricación del queso;
c)
fecha de entrada en almacén;
d)
presencia de los productos en el almacén y dirección del mismo;
e)
fecha de salida del almacén.
3. El contratista o, en su caso, el gerente del almacén llevarán, por cada contrato, una contabilidad de existencias, que se conservará en el almacén e incluirá los siguientes datos:
a)
identificación, por número de lote de almacenamiento, de los productos objeto de almacenamiento privado;
b)
fechas de entrada y salida de almacén;
c)
número de quesos y peso de los mismos, indicados por lotes de almacenamiento;
d)
localización de los productos en el almacén.
4. Los productos almacenados deberán ser fácilmente identificables, se garantizará un fácil acceso a los mismos y estarán individualizados por contrato. Se fijará una marca específica en los quesos almacenados.
Artículo 7
Controles
1. En el momento del almacenamiento, el organismo competente efectuará controles destinados, en particular, a garantizar que los productos almacenados tienen derecho a la ayuda y a prevenir cualquier posibilidad de sustitución de productos durante el almacenamiento contractual.
2. El organismo competente efectuará un control sin previo aviso, por muestreo, de la presencia de los productos en el almacén. La muestra tomada deberá ser representativa y corresponder a un mínimo del 10 % de la cantidad contractual global por la que se haya solicitado la ayuda al almacenamiento privado.
Además del examen de la contabilidad a que se refiere el artículo 6, apartado 3, este control incluirá la comprobación física del peso y el tipo de los productos y su identificación. Estas comprobaciones físicas se efectuarán como mínimo en un 5 % de la cantidad objeto del control sin previo aviso.
3. Al término del período de almacenamiento contractual, el organismo competente efectuará un control de la presencia de los productos. No obstante, en caso de que los productos permanezcan en el almacén tras la expiración del plazo máximo de almacenamiento contractual, este control podrá efectuarse en el momento de la salida de almacén.
Con miras al control mencionado en el párrafo primero, el contratista comunicará al organismo competente, indicando los lotes de almacenamiento correspondientes, como mínimo cinco días hábiles antes del vencimiento del plazo del almacenamiento contractual o del comienzo de las operaciones de salida de almacén, si estas tienen lugar durante el período de almacenamiento contractual o después del mismo.
El Estado miembro podrá aceptar un plazo más breve que los cinco días hábiles establecidos en el párrafo segundo.
4. Los controles efectuados en virtud de los apartados 1, 2 y 3 deberán ser objeto de un informe en el que se detalle lo siguiente:
a)
fecha del control;
b)
duración de este;
c)
operaciones efectuadas.
El informe de control deberá estar firmado por el inspector responsable y refrendado por el contratista o, en su caso, el gerente del almacén, y deberá figurar en el expediente de pago.
5. En caso de irregularidades que afecten a un 5 % o más de las cantidades de los productos sometidos al control, este se ampliará a una muestra mayor determinada por el organismo competente.
Los Estados miembros comunicarán esos casos a la Comisión en el plazo de cuatro semanas.
6. Los Estados miembros podrán establecer que los gastos de control corran total o parcialmente a cargo del contratista.
Artículo 8
Ayuda al almacenamiento
1. La ayuda ascenderá a:
i)
0,38 EUR por tonelada y día de almacenamiento contractual en el caso de los quesos conservables;
ii)
0,45 EUR por tonelada y día de almacenamiento contractual en el caso del queso «pecorino romano»;
iii)
0,59 EUR por tonelada y día de almacenamiento contractual en el caso de los quesos «kefalotyri» y «kasseri».
2. No se concederá ayuda alguna cuando la duración del almacenamiento contractual sea inferior a sesenta días. El importe máximo de la ayuda no podrá ser superior al importe correspondiente a una duración del almacenamiento contractual de 180 días.
En caso de que el contratista no respete el plazo a que se refieren el artículo 7, apartado 3, párrafo segundo, o, en su caso, párrafo tercero, la ayuda se reducirá un 15 % y sólo se abonará por el período por el cual el contratista presente una prueba, considerada fehaciente por el organismo competente, de que el queso ha permanecido en almacenamiento contractual.
3. La ayuda se pagará, a petición del contratista, al término del período de almacenamiento contractual, en el plazo de 120 días a partir del día de recepción de la solicitud, siempre que se hayan efectuado los controles a que se refiere el artículo 7, apartado 3, y se hayan cumplido las condiciones que dan derecho al pago de la ayuda.
No obstante, en caso de estar realizándose una investigación administrativa sobre el derecho a la ayuda, el pago no se realizará hasta que no se haya reconocido dicho derecho.
Artículo 9
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 30 de mayo de 2007.