ДИРЕКТИВА 2007/46/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 5 септември 2007 година
за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства
(Рамкова директива)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономическ и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (3) бе променяна значително няколко пъти. Тъй като предстоят по-нататъшни промени, директивата следва да бъде преформулирана за постигане на по-голяма яснота.
(2)
За целите на създаването и функционирането на вътрешния пазар на Общността уместно е системите за одобряване на страните-членки да бъдат заменени от процедура за одобрение на Общността, основаваща се на принципа на пълна хармонизация.
(3)
Техническите изисквания, приложими към системите, компонентите, отделните технически възли и превозните средства, следва да бъдат хармонизирани и уточнени чрез регулаторни актове. Тези регулаторни актове следва да целят предимно обезпечаването на висока степен на безопасност по пътищата, опазване на здравето, опазване на околната среда, енергийна ефективност и защита срещу неразрешена употреба.
(4)
Директива 92/53/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. за изменение на Директива 70/156/ЕИО за сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (4) ограничи прилагането на цялостната общностна процедура на типово одобрение на превозни средства за превозни средства от категория М1. С оглед завършване изграждането на вътрешния пазар обаче и осигуряване на правилното му функциониране приложното поле на настоящата директива следва да покрие всички категории превозни средства, като по този начин позволи на производителите да се възползват от предимствата на вътрешния пазар посредством типовото одобрение на Общността.
(5)
За да се даде възможност на производителите да се приспособят към новите хармонизирани процедури, следва да бъде осигурен достатъчен преходен период, преди да стане задължително типовото одобрение на Общността на превозните средства, принадлежащи към категории, различни от категорията M1, които се изработват едноетапно. По-дълъг преходен период е необходим за превозни средства от категории, различни от M1, които изискват многоетапно одобрение, тъй като за такава процедура са необходими специалисти по изграждане на каросерии с достатъчен опит, за да бъдат изпълнени правилно необходимите процедури. Въпреки това, поради важността на безопасността на превозните средства от категория M2 и M3, по време на преходния период, когато националното типово одобрение е все още валидно, за да се позволи на производителите да придобият опит във връзка с типовото одобрение на ЕО на превозните средства, е необходимо тези превозни средства да са съобразени с техническите изисквания по хармонизираните директиви.
(6)
Досега производителите на малки серии от превозни средства бяха отчасти изключени от преимуществата на вътрешния пазар. Опитът показва, че безопасността по пътищата и опазването на околната среда биха се подобрили значително, ако малките серии от превозни средства бъдат напълно интегрирани в системата за типово одобрение на Общността, като се започне от категорията M1.
(7)
За да се избегнат евентуални злоупотреби, опростените процедури за малки серии от превозни средства следва да се сведат до случаи на много ограничено производство; необходимо е следователно да се дефинира по-точно понятието „малки серии от превозни средства“ по отношение на броя на произведените превозни средства.
(8)
Важно е да се предвидят мерки, позволяващи превозните средства да бъдат одобрявани на индивидуална основа, за да се придаде достатъчна гъвкавост на многоетапната система за одобрение; до създаването на хармонизирани, специфични разпоредби на Общността обаче на държавите-членки следва да се разрешава и занапред издаването на индивидуални одобрения съгласно националните им разпоредби.
(9)
Докато започне прилагането на процедурите за типово одобрение на Общността на превозните средства, различни от категория M1, на държавите-членки следва и занапред да се разрешава издаването на национални типови одобрения на превозните средства, като се дефинират съответните преходни разпоредби.
(10)
Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(11)
С Решение 97/836/ЕО на Съвета (6) Общността се присъедини към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на еднакви технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания („Ревизирано споразумение от 1958 г.“).
Следователно правилникът на Икономическата комисия за Европа на Обединените нации (ИКЕ - ООН), към който се присъединява Общността в изпълнение на настоящото решение, както и измененията на правилника на ИКЕ - ООН, към който Общността вече се е присъединила, следва да бъдат включени в процедурата за типово одобрение на Общността било като изисквания за типово одобрение на ЕО на превозни средства, било като алтернативи на съществуващото законодателство на Общността. По-специално, когато Общността реши, посредством решение на Съвета, че дадено правило на ИКЕ - ОН става част от процедурата на типово одобрение на ЕО на превозните средства и заменя съществуващото законодателство на Общността, Комисията следва да бъде оправомощена да извърши необходимите адаптации на настоящата директива. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи от настоящата директива или да я допълнят, посредством добавянето на нови несъществени елементи, те следва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.
(12)
За целите на по-доброто регулиране и опростяване, и с цел да се избегне постоянното актуализиране на съществуващото общностно законодателство по въпроси, касаещи техническите характеристики, следва да е възможно настоящата директива или отделни директиви и регламенти да препращат към съществуващи международни стандарти и разпоредби, без да ги възпроизвеждат в общностната правна рамка.
(13)
С оглед осигуряване на правилното прилагане и функциониране на процедурата за контрол на съответствие на производството, която е един от крайъгълните камъни на системата за типово одобрение на Общността, производителите следва редовно да бъдат проверявани от компетентната власт или от определена за целта квалифицирана техническа служба.
(14)
Главната цел на законодателството относно одобряване на превозните средства е да обезпечи предоставянето на висока степен на безопасност и опазване на околната среда от страна на появяващите се на пазара нови превозни средства, компоненти и отделни технически възли. Монтажът на дадени части или оборудване в превозните средства след тяхната поява на пазара или след пускането им в действие не бива да пречи на постигането на тази цел. Затова следва да се вземат необходимите мерки, така че преди пускане в продажба на части и оборудване, които могат да се монтират в превозни средства и значително да нарушат функционирането на основните системи за обезпечаване на безопасност и опазване на околната среда, такива части и оборудване да бъдат подложени на предварителен контрол от орган по одобряването. Тези мерки следва да включват технически разпоредби относно изискванията, на които трябва да отговарят такива части или оборудване.
(15)
Настоящите мерки следва да се прилагат единствено спрямо ограничен брой части или оборудване. Списъкът на тези части или оборудване и последващите изисквания следва да бъде изготвен след консултации със заинтересованите лица. При изготвянето на списъка Комисията следва да се консултира със заинтересованите лица въз основа доклад и се стреми към справедлив баланс между изискванията за засилване на пътната безопасност и опазването на околната среда и интересите на потребителите, производителите и дистрибуторите, като се запазва конкуренцията на пазара на резервни части.
(16)
Списъкът на частите, оборудването, съответните основни системи, както и на мерките по изпитването и изпълнението следва да бъде определен в съответствие с Решение 1999/468/ЕО. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива или да допълнят настоящата директива чрез добавянето на нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от посоченото решение.
(17)
Настоящата директива съставлява набор от специфични изисквания за безопасност по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 г. относно общата безопасност на продуктите (7), предвиждаща специфични изисквания за опазване здравето и безопасността на потребителите. Затова е важно да бъдат приети разпоредби, които да гарантират, че ако дадено превозно средство представлява значителен риск за потребителите в резултат на прилагането на настоящата директива или на регулаторните актове, изброени в приложение IV, производителят е взел ефикасни защитни мерки, включително изтегляне на превозни средства от пазара. По тази причина органите по одобряването следва да имат възможност да преценят дали предлаганите мерки са достатъчни или не.
(18)
Важно е производителите да предоставят съответната информация на собствениците на превозни средства с оглед избягване на неправилната употреба на предпазните устройства. Уместно е в настоящата директива да бъдат включени разпоредби по този въпрос.
(19)
Важно е също така производителите на оборудване да имат достъп до определена информация, която може да бъде предоставена само от производителя на превозното средство, а именно техническата информация, включително чертежите, необходими за изработване на части за пазара на резервни части.
(20)
Също толкова важно е производителите да направят информацията лесно достъпна за независимите оператори, с цел да гарантират ремонта и поддръжката на превозните средства при условията на напълно конкурентен пазар. Тези изисквания за предоставяне на информация до този момент се включваха в общностното законодателство, и по-специално в Регламент (ЕО) № 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година относно типовото одобрение на моторни превозни средства по отношение на изпусканите емисии от лекотоварни превозни средства за превоз на пътници и за търговски цели (Евро 5 и 6) и относно достъпа до информация за ремонта и поддръжката на превозни средства (8), като е предвидено, че Комисията, в срок от четири години след влизането в сила на същия регламент, ще представи доклад относно функционирането на системата на достъп до информация за ремонта и поддръжката на превозни средства и ще направи преценка дали би било подходящо да се консолидират всички разпоредби, уреждащи достъпа до тази информация в рамките на ревизирана рамкова директива относно типовото одобрение.
(21)
С цел опростяване и ускоряване на процедурата мерките по прилагането на отделните директиви или регламенти, както и мерките за адаптиране на приложенията към настоящата директива и отделните директиви и регламенти, по-специално към развитието на научните и технически познания, следва да бъдат взети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива или на отделните директиви или регламенти, или да ги допълнят, посредством добавянето на нови несъществени елементи, те следва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от посоченото решение. Същата процедура следва да бъде приложена за необходимите адаптации във връзка с типовото одобрение на превозните средства, предназначени за хора с увреждания.
(22)
Опитът показва, че може да се наложи неотложно вземане на съответните мерки с оглед осигуряване на по-добра защита на ползвателите на пътищата там, където са открити недостатъци в действащото законодателство. В такива спешни случаи необходимите изменения към отделните директиви или регламенти следва да се приемат съгласно Решение 1999/468/ЕО. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на отделните директиви или регламенти, или да ги допълват посредством добавянето на нови несъществени елементи, те следва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от посоченото решение.
(23)
Тъй като целта на настоящата директива, а именно изграждането на вътрешния пазар чрез въвеждането на задължителна система за типово одобрение на Общността за всички категории превозни средства, не може да бъде осъществена в достатъчна степен от отделните държави-членки, и следователно поради мащаба на предприеманото действие, може да бъде по-добре осъществена на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е установен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото, за постигането на тази цел.
(24)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да се ограничи до разпоредбите, които представляват значителна промяна в сравнение с предшестващите директиви. Задължението за транспониране на непроменените разпоредби произтича от предшестващите директиви.
(25)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (9) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Общността таблици, които показват доколкото е възможно съответствието между настоящата директива и приетите за нейното транспониране мерки, както и да оповестят тези таблици.
(26)
Настоящата директива следва да не засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство и прилагане на на директивите, посочени в приложение XX, част Б.
(27)
Изискванията на настоящата директива са в съответствие с принципите, заложени в плана за действие „Опростяване и усъвършенстване на регулаторната среда“.
(28)
Особено важно е бъдещите мерки, предложени въз основа на настоящата директива, или процедури, които трябва да се приложат в изпълнение на същата, да зачитат тези принципи, които бяха отново подчертани от Комисията в нейното съобщение относно Конкурентната нормативна рамка за автомобилостроенето през ХХI век,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящата директива създава хармонизирана рамка, съдържаща административните разпоредби и общите технически изисквания за одобрение на всички нови превозни средства в рамките на приложното ѝ поле, както и на системите, компонентите и отделните технически възли, предназначени за тези превозни средства, с оглед улесняване на тяхната регистрация, продажба и пускане в действие в Общността.
Настоящата директива установява също така разпоредбите за продажба и пускане в действие на части и оборудване, предназначени за превозни средства, одобрени съгласно настоящата директива.
В изпълнение на настоящата директива специфичните технически изисквания относно производството и функционирането на превозните средства се регламентират от регулаторни актове, изчерпателният списък на които се съдържа в приложение IV.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за типово одобрение на превозни средства, проектирани и произведени на един или няколко етапа за употреба по пътищата, както и за системи, компоненти и отделни технически възли, проектирани и произведени за такива превозни средства.
Тя се прилага също така за индивидуално одобрение на такива превозни средства.
Настоящата директива се прилага също така за части и оборудване, предназначени за превозни средства, попадащи в обхвата на настоящата директива.
2. Настоящата директива не се прилага за типовото одобрение или индивидуалното одобрение на следните превозни средства:
а)
селскостопански или горски трактори, както е посочено в Директива 2003/37/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно типовото одобрение на селскостопански или горски трактори, техните ремаркета и на теглително-прикачно оборудване, заедно с техните системи, компоненти и обособени технически възли (10), както и ремаркета, проектирани и произведени специално, за да бъдат теглени от тях;
б)
четириколките, както е посочено в Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 март 2002 г. относно типовото одобрение на дву- или триколесните моторни превозни средства (11);
в)
превозни средства с гъсенични вериги.
3. Типовото одобрение или индивидуалното одобрение по настоящата директива не са задължителни за следните превозни средства:
а)
превозни средства, проектирани и произведени за употреба предимно на строителни обекти или в кариери, пристанищни или летищни комплекси;
б)
превозни средства, проектирани и произведени за употреба от армията, гражданската отбрана, противопожарните служби и силите, отговорни за поддържане на обществения ред;
в)
подвижни съоръжения,
доколкото тези превозни средства отговарят на изискванията по настоящата директива. Тези незадължителни одобрения не засягат прилагането на Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините (12).
4. Индивидуалното одобрение по настоящата директива не е задължително за следните превозни средства:
а)
превозни средства, предназначени изключително за ралита;
б)
прототипи на превозни средства, използвани на отговорността на производителя за извършване на специфични тестови програми по пътищата, при условие че са специално проектирани и произведени за тази цел.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива и на регулаторните актове, изброени в приложение IV, освен ако в тях не е предвидено друго:
1.
„регулаторен акт“ означава отделна директива или регламент, или правило на ИКЕ - ООН, приложени към Ревизираното споразумение от 1958 г.;
2.
„специална директива или регламент“ означава директива или регламент, изброени в приложение IV, част I. Този термин включва също и техните актовете по тяхното прилагане;
3.
„типово одобрение“ означава процедурата, с която държава-членка удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
4.
„национално типово одобрение“ означава процедура за типово одобрение, установена от националното законодателство на държава-членка, чиято валидност се ограничава до територията на тази държава-членка;
5.
„типово одобрение на ЕО“ означава процедура, чрез която държава-членка удостоверява, че даден тип превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящата директива и на регулаторните актове, изброени в приложение IV или ХI;
6.
„индивидуално одобрение“ означава процедура, с която държава-членка удостоверява, че дадено превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания;
7.
„многоетапно типово одобрение“ означава процедура, чрез която една или повече държави-членки удостоверяват, че, в зависимост от степента на завършеност, даден тип незавършено или завършено превозно средство отговаря на съответните административни разпоредби и технически изисквания на настоящата директива;
8.
„поетапно типово одобрение“ означава процедура за одобрение, състояща се от поетапно издаване на цялата поредица от сертификати за типово одобрение на ЕО на системи, компоненти и отделни технически възли, свързани с превозното средство, водещо на последния етап до одобрение на превозното средство като цяло;
9.
„едноетапно типово одобрение“ означава процедура за одобрение, състояща се от одобрение на превозното средство като цяло в рамките на един процес;
10.
„смесено типово одобрение“ означава поетапна процедура за типово одобрение, при която се извършват едно или няколко одобрения на системи по време на последния етап на одобрение на превозното средство като цяло, без да е необходимо да се издават сертификати за типово одобрение на ЕО за тези системи;
11.
„моторно превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се задвижва с двигател и се придвижва на собствен ход, има поне четири колела и е напълно комплектовано, напълно комплектовано или некомплектовано, с максимална проектна скорост, надвишаваща 25 км/ч;
12.
„ремарке“ означава превозно средство на колела, което не се движи на собствен ход и което е проектирано и произведено с цел да бъде теглено от моторно превозно средство;
13.
„превозно средство“ означава всяко моторно превозно средство или неговото ремарке според дефинициите в точки 11 и 12;
14.
„хибридно моторно превозно средство“ означава превозно средство с най-малко два различни преобразувателя на енергия и две различни системи за съхраняване на енергия (в превозното средство) за придвижването на превозното средство;
15.
„хибридно електрическо превозно средство“ означава хибридно превозно средство, което за целите на механичното придвижване ползва енергия и от двата източника на акумулирана енергия/мощност в превозното средство:
-
невъзстановимо гориво,
-
съоръжение за съхраняване на електрическа енергия/мощност (напр. акумулатор, кондензатор, маховик/генератор и т.н.);
16.
„подвижно съоръжение“ означава превозно средство, движещо се на собствен ход и специално проектирано и произведено за извършване на работа, което поради производствените си характеристики е неподходящо за превоз на пътници или транспорт на товари. Съоръжение, монтирано на шаси на моторно превозно средство, не се счита за подвижно съоръжение;
17.
„тип превозно средство“ означава превозни средства от определена категория, които не се различават поне по отношение на основните показатели, указани в приложение II, раздел Б. Даден тип превозно средство може да включва варианти и версии, съобразно дефинициите в приложение II, раздел Б;
18.
„базово превозно средство“ означава всяко превозно средство, което се използва в началния стадий на многоетапния процес на типово одобрение;
19.
„некомплектовано превозно средство“ означава всяко превозно средство, което подлежи на завършване на поне един по-нататъшен етап, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящата директива;
20.
„напълно комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което е преминало през процеса на многоетапно типово одобрение и отговаря на съответните технически изисквания на настоящата директива;
21.
„комплектовано превозно средство“ означава превозно средство, което не се нуждае от довършване, за да отговаря на съответните технически изисквания на настоящата директива;
22.
„излизащо от производство превозно средство“ означава всяко превозно средство, част от произведени превозни средства, които не могат да бъдат регистрирани, продадени или пуснати в действие поради влизането в сила на нови технически изисквания, спрямо които то не е одобрено;
23.
„система“ означава комбинация от приспособления, която има за цел изпълнението на една или няколко специфични функции в превозното средство и която трябва да отговаря на изискванията на всеки от регулаторните актове;
24.
„компонент“ означава приспособление, което трябва да отговаря на изискванията на специален регулаторен акт и което е предназначено да бъде част от превозно средство; може да бъде типово одобрено отделно от превозното средство, ако регулаторният акт съдържа изрични разпоредби за това;
25.
„отделен технически възел“ означава приспособление, което трябва да отговаря на изискванията на специален регулаторен акт и е предназначено да бъде част от превозно средство, и което може да бъде типово одобрено самостоятелно, но само по отношение на един или няколко определени типа превозни средства, ако регулаторният акт съдържа изрични разпоредби за това;
26.
„оригинални части или оборудване“ означава части или устройства, произведени съобразно спецификациите и производствените норми, предоставени от производителя за производството на части или оборудване на превозното средство и за неговия монтаж. Това включва и части или оборудване, произведени на същия конвейер като посочените части или оборудване. Приема се, до доказване на обратното, че частите представляват оригинални части, ако производителят удостовери, че те отговарят на качеството на компонентите, използвани при монтажа на превозното средство, и са били произведени съобразно спецификациите и производствените норми на производителя на въпросното превозно средство;
27.
„производител“ означава лицето или организацията, носещи отговорност пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса на типово одобрение и за обезпечаване на съответствието на продукцията. Не е задължително лицето или организацията да участва пряко във всички етапи от конструирането на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел, които подлежат на процеса на одобрение;
28.
„представител на производителя“ означава физическо или юридическо лице, установено в Общността, надлежно назначено от производителя да го представлява пред орган по одобряването и да действа от негово име по въпроси от приложното поле на настоящата директива, където терминът „производител“ трябва да се разбира като отнасящ се или до производителя, или до негов представител;
29.
„орган по одобряването“ означава орган на държава-членка, имащ компетенции за всички аспекти на одобрението на тип превозно средство, компонент или отделен технически възел или за индивидуално одобрение на превозно средство; за процеса на одобряване, издаване и, при необходимост, отнемане на сертификати за одобрение; за изпълняване ролята на точка за контакт с органите по одобряването на други държави-членки; за назначаване на техническите служби и гарантиране изпълнението от страна на производителя на задълженията относно съответствието на продукцията;
30.
„компетентна власт“ в член 42 означава или органа по одобряването, или определеният орган, или акредитиращ орган, действащ от тяхно име;
31.
„техническа служба“ означава организация или орган, определен/посочен от органа по одобряването на дадена държава-членка като изпитна лаборатория, която да извършва тестове, или като орган за оценка на съответствието, който да извършва първоначална оценка и други тестове или проверки, от името на органа по одобряването, като е възможно самият орган по одобряването да изпълнява тези функции;
32.
„метод за виртуално изпитване“ означава компютърни симулации, включително изчисления, демонстриращи, че превозно средство, система, компонент или отделен технически възел отговаря на техническите изисквания на даден регулаторен акт. За целите на изпитванията един виртуален метод не изисква употребата на физическо превозно средство, система, компонент или отделен технически възел;
33.
„сертификат за типово одобрение“ означава документ, чрез който органът по одобряването официално удостоверява, че вид превозно средство, система, компонент или отделен технически възел е одобрен;
34.
„сертификат за типово одобрение на ЕО“ е сертификатът, предвиден в приложение VI или в съответното приложение към отделна директива или регламент, на който се счита за равностойно съобщението за одобряване, посочено в съответното приложение на правило на ИКЕ - ОН, изброени в приложение IV, част I или част II от настоящата директива;
35.
„индивидуален сертификат за одобрение“ означава документ, чрез който органът по одобряването официално удостоверява, че дадено превозно средство е одобрено;
36.
„сертификат за съответствие“ е документът, изложен в приложение IX, който се издава от производителя и удостоверява, че дадено превозно средство, принадлежащо към серията на тип, одобрен в съответствие с настоящата директива, отговаря на изискванията на всички регулаторни актове по времето на неговото производство;
37.
„информационен документ“ е документът, предвиден в приложение I или приложение III към настоящата директива, или в съответното приложение на отделна директива или регламент, предписващо каква информация трябва да бъде предоставена от кандидата, като е допустимо информационният документ да се представи във вид на електронен файл;
38.
„информационно досие“ е цялостното досие, включващо информационния документ, файла, данните, чертежите, снимките и т.н., предоставени от кандидата, като е допустимо информационното досие да се представи във вид на електронен файл;
39.
„информационен пакет“ е информационното досие, придружено от протоколите от тестовете и всички други документи, добавени към информационното досие от техническата служба или от органа по одобряването по време на изпълнението на техните функции, като е допустимо информационното досие да се представи във вид на електронен файл;
40.
„индекс на информационния пакет“ е документът, предаващ съдържанието на информационния пакет в надлежно номериран или означен по друг начин вид, така че всички страници да са ясно посочени, като структурата на документа отразява последователните стъпки в провеждането на типовото одобрение на ЕО, и по-специално датите на преразглеждане и осъвременяване.
ГЛАВА II
ОБЩИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 4
Задължения на държавите-членки
1. Държавите-членки осигуряват изпълнението от страна на производителите, кандидатстващи за одобрение, на задълженията по настоящата директива.
2. Държавите-членки одобряват само такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящата директива.
3. Държавите-членки регистрират или позволяват продажбата или пускането в действие само на такива превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които отговарят на изискванията на настоящата директива.
Те не забраняват, ограничават или препятстват регистрацията, продажбата или пускането в действие или в движение на пътни превозни средства, компоненти или отделни технически възли по причини, свързани с аспекти на конструкцията или функционирането им, предвидени в настоящата директива, ако те отговарят на нейните изисквания.
4. Държавите-членки създават или назначават органите, компетентни по въпросите на одобряването, и нотифицират Комисията за такова създаване или назначаване съгласно член 43.
Нотификационният документ на органите по одобряването включва името, пощенския и електронния адрес и областта, за която носят отговорност.
Член 5
Задължения на производителите
1. Производителят отговаря пред органа по одобряването за всички аспекти на процеса на одобрение и за осигуряване на съответствието на производството, независимо от това дали производителят участва пряко във всички етапи на производството на превозното средство, системата, компонента или отделния технически възел.
2. При многоетапното типово одобрение всеки производител носи отговорност за одобрението и съответствието на производството на системи, компоненти или отделни технически възли, добавени от него на етапа на комплектоване на превозното средство.
Производителят, който променя вече одобрените на по-ранен етап компоненти или системи, носи отговорност за одобрението и съответствието на производството на тези компоненти и системи.
3. За целите на настоящата директива производител, който е установен извън Общността, назначава свой представител, установен в Общността, да го представлява пред органа по одобряването.
ГЛАВА III
ПРОЦЕДУРИ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
Член 6
Процедури, приложими при типово одобрение на ЕО на превозни средства
1. Производителят може да избере една от следните процедури:
а)
поетапно типово одобрение;
б)
едноетапно типово одобрение;
в)
смесено типово одобрение.
2. Заявлението за поетапно типово одобрение се състои от информационно досие, съдържащо необходимата информация съгласно приложение III и се придружава от пълния набор от сертификати за типово одобрение, предвидени по всеки от приложимите регулаторни актове, изброени в приложение IV или приложение XI. При типово одобрение на система или отделен технически възел съгласно приложимите регулаторни актове, органът по одобряването има достъп до съответния информационен пакет до момента на уведомяване за одобрение или отказ.
3. Заявлението за едноетапно типово одобрение се състои от информационно досие, съдържащо необходимата информация съгласно приложение I, отнасяща се до регулаторните актове, изброени в приложение IV или приложение XI, и евентуално в част II от приложение III.
4. При смесената процедура за типово одобрение органът по одобряването може да освободи производителя от задължението да представи един или няколко сертификата за типово одобрение на ЕО, ако информационното досие включва и данните, посочени в приложение I, необходими за одобряването на тези системи на етапа на одобрение на превозното средство, в който случай всеки от сертификатите за типово одобрение на ЕО, от който производителят е освободен, се заменя с протокол от проведено изпитване.
5. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 2, 3 и 4, за целите на многоетапното типово одобрение се предоставя следната информация:
а)
през първия етап - онези части от информационното досие и сертификатите на ЕО, необходими за типово одобрение на цялото превозно средство, които се отнасят до степента на завършеност на базовото превозно средство,
б)
през втория и следващите етапи - онези части от информационното досие и сертификатите за типово одобрение на ЕО, които се отнасят до текущата фаза на производство, придружени от копие на сертификата за типово одобрение на ЕО на превозното средство, издаден на предходния производствен етап; освен това производителят предоставя пълни данни относно всички промени и добавки, които е направил в превозното средство.
Информацията, посочена в букви а) и б), може да бъде предоставена съобразно смесената процедура на типово одобрение, описана в параграф 4.
6. Производителят подава заявлението до органа по одобряването. За определен тип превозно средство може да бъде подадено само едно заявление и само в една държава-членка.
Отделно заявление се подава за всеки тип, който трябва да бъде одобрен.
7. Органът по одобряването може с мотивирано искане да прикани производителя да предостави допълнителна информация, която да му помогне да реши какви изпитвания са нужни или да улесни провеждането на такива изпитвания.
8. Производителят предоставя на органа по одобряването толкова превозни средства, колкото са необходими за удовлетворителното провеждане на процедурата за типово одобрение.
Член 7
Процедура, приложима при типовото одобрение на ЕО на системи, компоненти или отделни технически възли
1. Производителят подава заявлението до органа по одобряването. За определен тип превозно средство може да бъде подадено само едно заявление и само в една държава-членка. Отделно заявление се подава за всеки тип, който трябва да бъде одобрен.
2. Заявлението се придружава от информационно досие, чието съдържание се уточнява в отделните директиви или регламенти.
3. Органът по одобряването може с мотивирано искане да прикани производителя да предостави допълнителна информация, която да му помогне да реши какви изпитвания са нужни или да улесни провеждането на такива изпитвания.
4. Производителят предоставя на органа по одобряването толкова превозни средства, компоненти или отделни технически възли, колкото са необходими съгласно съответните отделни директиви или регламенти за провеждането на необходимите изпитвания.
ГЛАВА IV
ПРОВЕЖДАНЕ НА ПРОЦЕДУРИ ЗА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО
Член 8
Общи разпоредби
1. Държавите-членки нямат право да издават типови одобрения на ЕО, без най-напред да осигурят надлежното и удовлетворително изпълнение на процедурите, посочени в член 12.
2. Държавите-членки издават типовите одобрения на ЕО в съответствие с член 9 и член 10.
3. Ако държава-членка констатира, че дадено превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, въпреки съответствието си с изискванията на разпоредбите, представлява сериозен риск за безопасността по пътищата или нанася сериозни поражения на околната среда или на общественото здраве, тя може да откаже да издаде типовото одобрение на ЕО. В такъв случай тя изпраща незабавно на другите държави-членки и на Комисията подробно досие, съдържащо обяснение на причините на решението, както и доказателствата, на които се основават направените от нея констатации.
4. Сертификатите за типово одобрение на ЕО се номерират по начина, установен в приложение VII.
5. В рамките на 20 работни дни органът по одобряването разпраща до органите по одобряването на другите държави-членки копие от сертификата за типово одобрение на ЕО, заедно с приложенията, за всеки тип превозно средство, което е одобрил. Копието може да бъде заменено с електронен файл.
6. Органът по одобряването информира незабавно органите по одобряването на другите държави-членки за всеки свой отказ да издаде одобрение и всяко свое решение да отнеме одобрението на всякакъв вид превозни средства, като излага причините за своето решение.
7. На тримесечни интервали органът по одобряването изпраща на органите по одобряването на другите държави-членки списък на типовите одобрения на ЕО на системи, компоненти или отделни технически възли, които е издал, изменил, отказал да издаде или отнел по време на предхождащия период. Този списък съдържа данните, посочени в приложение XIV.
8. Ако бъде помолена за това от друга държава-членка, държавата-членка, издала типово одобрение на ЕО, ѝ изпраща в рамките на 20 дни от получаването на молбата копие от въпросния сертификат за одобрение, заедно с приложенията. Копието може да бъде заменено с електронен файл.
Член 9
Специални разпоредби относно превозните средства
1. Държавите-членки издават одобрение на ЕО по отношение на:
а)
тип превозно средство, съответстващо на подробните изисквания на информационното досие и отговарящо на техническите изисквания, посочени в съответните регулаторни актове, изброени в приложение IV;
б)
тип превозно средство за специални цели, съответстващо на подробните изисквания от информационното досие и отговарящо на техническите изисквания, посочени в съответните регулаторни актове, изброени в приложение XI.
Прилагат се процедурите, описани в приложение V.
2. Държавите-членки издават многоетапно типово одобрение, отнасящо се до даден тип некомплектовано или комплектовано превозно средство, съответстващо на данните от информационното досие и отговарящо на техническите изисквания, посочени в съответните регулаторни актове, изброени в приложение IV или приложение XI, като вземат предвид степента на комплектованост на превозното средство.
Многоетапното типово одобрение се прилага и за цели превозни средства, приспособени или модифицирани от друг производител.
Прилагат се процедурите, описани в приложение XVII.
3. По отношение на всеки тип превозно средство органът по одобряването:
а)
попълва всички съответни дялове на сертификата за типово одобрение на ЕО, включително приложения към него протокол за резултатите от изпитванията съгласно образеца, установен в приложение VIII;
б)
създава или проверява индекса към информационния пакет;
в)
издава на кандидата попълнения сертификат, заедно с допълненията, без необосновано отлагане.
4. В случай че на типовото одобрение на ЕО са били наложени, съгласно член 20, член 22 или приложение XI, ограничения по отношение на валидността, или в случай на освобождаване от определени разпоредби на регулаторните актове, сертификатът за типово одобрение на ЕО посочва тези ограничения или освобождаването.
5. Когато данните от информационното досие почиват на разпоредби относно превозни средства със специално предназначение, както предвижда приложение XI, в сертификата за типово одобрение на ЕО се посочват тези разпоредби.
6. Когато производителят избере процедурата на смесено одобрение, органът по одобряването попълва в част III от информационния документ, образецът на който е даден в приложение III, препратките към разпоредбите относно протоколите от изпитванията, установени от регулаторните актове, за които няма сертификат за типово одобрение на ЕО.
7. Когато производителят избере процедурата на едноетепно типово одобрение, органът по одобряването изготвя списък на приложимите регулаторни актове, образец на които е показан в допълнението към приложение VI, и прилага този списък към сертификата за типово одобрение на ЕО.
Член 10
Специални разпоредби, отнасящи се до системи, компоненти или отделни технически възли
1. Държавите-членки издават типово одобрение на ЕО на система, съответстваща на данните от информационното досие и отговаряща на техническите изисквания, посочени в съответната специална директива или регламент, съгласно предписанията на приложение IV или приложение XI.
2. Държавите-членки издават типово одобрение на ЕО за компонент или отделен технически възел, на компонент или отделен технически възел, съответстващ на данните от информационното досие и отговарящ на техническите изисквания, посочени в съответната отделна директива или регламент, съгласно предписанията на приложение IV.
3. Когато компонент или отделен технически възел, независимо от това дали е предназначен или не за ремонт, текущо обслужване или поддръжка, е част от типово одобрена система, не се изисква допълнително типово одобрение за компонент или отделен технически възел, освен ако това не се предвижда от съответния регулаторен акт.
4. Когато компонент или отделен технически възел изпълнява функцията си или изпълнява допълнителна функция само съвместно с други части на превозното средство, като по този начин има възможност да се провери съответствието му с изискванията само когато компонентът или отделният технически възел функционира съвместно с другите части на превозното средство, обхватът на типовото одобрение на компонента или отделния технически възел следва да бъде съответно ограничен. В такива случаи сертификатът за типово одобрение на ЕО посочва всички ограничения по неговата употреба, както и специалните условия за монтирането му. Когато такъв компонент или отделен технически възел се монтира от производителя на превозното средство, проверката на съответствието с всички приложими ограничения за употребата му или с условията за монтиране се извършва по време на одобряването на превозното средство.
Член 11
Изпитвания с оглед типово одобрение на ЕО
1. Съответствието с техническите предписания, изложени в настоящата директива, и регулаторните актове, изброени в приложение IV, се доказва посредством подходящи изпитвания, извършвани от определени за целта технически служби.
Процедурите за изпитванията, специалното оборудване и инструментите, необходими за извършване на изпитванията, се описват във всеки от регулаторните актове.
2. На необходимите изпитвания се подлагат превозни средства, компоненти и отделни технически възли, които са представителни за типа, подлежащ на одобрение.
Производителят обаче има право да избере - със съгласието на органа по одобряването - превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, който въпреки че не е представителен за типа, подлежащ на одобрение, съвместява редица от най-неблагоприятните характеристики, що се отнася до изискваното ниво на функциониране. По време на процеса на подбор могат да се използват методи на виртуално изпитване, за да се улесни вземането на решения.
3. Като алтернатива на процедурата на изпитванията, посочена в параграф 1, и със съгласието на органа по одобряването могат да се прилагат методи на виртуално изпитване по молба на производителя, като се спазват регулаторните актове, изброени в приложение XVI.
4. Общите условия, на които трябва да отговарят методите на виртуално изпитване, са изложени в допълнение 1 към приложение XVI.
Специфичните условия на изпитване и свързаните с тях административни разпоредби се излагат в допълнение 2 към настоящото приложение за всеки от регулаторните актове, изброени в приложение XVI.
5. Комисията изготвя списък на регулаторните актове, за които са допустими методи на виртуално изпитване, както и специфичните за тях условия и административни разпоредби. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, включително като я допълват, се изготвят и осъвременяват в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2.
Член 12
Разпоредби за съответствие на продуктите
1. Държавата-членка, коята издава типово одобрение на ЕО, взема необходимите мерки съгласно приложение X, за да удостовери, ако е необходимо в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави-членки, че са били създадени адекватни условия, гарантиращи съответствието на произведените превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли (в зависимост от случая) на одобрения тип.
2. Държавата-членка, която е издала типово одобрение на ЕО, взема необходимите мерки съгласно приложение X, за да удостовери, ако е необходимо в сътрудничество с органите по одобряването на другите държави-членки, че посочените в параграф 1 условия продължават да бъдат адекватни и че произведените превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, в зависимост от случая, продължават да отговарят на одобрения тип.
Проверката на съответствието на продуктите с одобрения тип се ограничава до процедурите, посочени в приложение X и в регулаторните актове, съдържащи специфични изисквания. За тази цел органът по одобряването на държавата-членка, издала типовото одобрение, може да извърши всяка от проверките или тестовете, предвидени в който и да е от регулаторните актове, изброени в приложение IV или приложение XI, върху образци, взети от помещенията на производителя, включително от производствените съоръжения.
3. Когато държава-членка, която е издала типовото одобрение на ЕО, констатира, че мерките, залегнали в параграф 1, не се прилагат, значително се отклоняват от договорените мерки и контролни планове, или са престанали да се прилагат, въпреки че производството не е прекъснато, тази държава-членка взема необходимите мерки, включително отнемане на типовото одобрение, за да осигури правилното протичане на производствената процедура.
ГЛАВА V
ИЗМЕНЕНИЯ НА ТИПОВИТЕ ОДОБРЕНИЯ НА ЕО
Член 13
Общи разпоредби
1. Производителят незабавно информира държава-членка, издала типовото одобрение на ЕО, за всяка промяна в детайлните изисквания, отбелязани в информационния пакет. Държавата-членка решава съгласно правилата, установени в настоящата глава, каква процедура да следва. В случай на нужда държавата-членка може да реши след консултации с производителя, че трябва да се издаде ново типово одобрение на ЕО.
2. Заявление за изменение на типово одобрение на ЕО се подава само пред държавата-членка, издала първоначалното типово одобрение на ЕО.
3. Ако държава-членка констатира, че за целите на изготвяне на едно изменение са необходими нови проверки или нови изпитвания, тя съответно информира производителя за това. Процедурите, посочени в член 14 и член 15, се прилагат едва след като необходимите нови проверки или нови изпитвания са били успешно проведени.
Член 14
Специални разпоредби относно превозните средства
1. Ако данните, отбелязани в информационния пакет, са променени, изменението следва да се отбележи като „поправка“.
В такива случаи органът по одобряването публикува поправените страници от информационния пакет съгласно изискването, като отбелязва ясно всяка поправена страница, за да се покаже същността на промяната и датата на преиздаване. Счита се, че един консолидиран, осъвременен вариант на информационния пакет, придружен от детайлно описание на измененията, отговаря на това изискване.
2. Поправката се обозначава като „разширение“, ако в допълнение на разпоредбите на параграф 1:
а)
са необходими по-нататъшни проверки или нови изпитвания;
б)
ако има промяна в информацията относно сертификата за типово одобрение на ЕО, без това да се отнася до приложенията към него;
в)
влязат в сила нови изисквания в съответствие с някой от регулаторните актове, приложими към одобрения тип превозно средство.
В такива случаи органът по одобряването издава поправен сертификат за типово одобрение на ЕО, обозначен с разширен номер, нарастващ в съответствие с номера на поредното вече издадено разширение.
Сертификатът за одобрение ясно показва причината за разширението и датата на преиздаването.
3. При издаване на изменени страници или на консолидиран актуализиран вариант, индексът на информационния пакет, прикрепен към сертификата за одобрение, се променя така, че да показва датите на най-новото разширение или поправка, или датата на най-новия консолидиран и актуализиран вариант.
4. Не се изисква изменение на типовото одобрение на дадено превозно средство, ако новите изисквания, посочени в параграф 2, буква в), не са свързани, от техническа гледна точка, с този тип превозно средство или засягат категории превозни средства, различни от категорията, към която то принадлежи.
Член 15
Специални разпоредби, отнасящи се до системи, компоненти или отделни технически възли
1. Ако данните, отбелязани в информационния пакет, са променени, изменението следва да се отбележи като „поправка“.
В такива случаи органът по одобряването издава поправените страници от информационния пакет съгласно изискванията, като ясно отбелязва всяка поправена страница, за да се покаже същността на промяната и датата на преиздаване. Счита се, че един консолидиран актуализиран вариант на информационния пакет, придружен от детайлно описание на промените, отговаря на това изискване.
2. Поправката се обозначава като „разширение“, ако в допълнение на разпоредбите на параграф 1:
а)
са необходими по-нататъшни проверки или нови изпитвания;
б)
ако има промяна в информацията относно сертификата за типово одобрение на ЕО, без това да се отнася до приложенията към него;
в)
влязат в сила нови изисквания в съответствие с някой от регулаторните актове, приложими към одобрената система, компонент или отделен технически възел.
В такива случаи органът по одобряването издава поправен сертификат за типово одобрение на ЕО, обозначен с разширен номер, нарастващ в съответствие с номера на поредното вече издадено разширение. В случаите, когато изменението се налага поради прилагането на параграф 2, буква в), се актуализира третата част от номера на одобрението.
Сертификатът за одобрение ясно показва причината за разширението и датата на преиздаването.
3. При издаване на изменени страници или на консолидиран актуализиран вариант, индексът на информационния пакет, прикрепен към сертификата за одобрение, се променя така, че да показва датите на най-новото разширение или поправка, или датата на най-новия консолидиран и актуализиран вариант.
Член 16
Издаване и нотифициране на изменения
1. В случай на разширение органът по одобряването актуализира всички свързани с него части на сертификата за типово одобрение на ЕО, приложенията към него и индекса към информационния пакет. Актуализираният сертификат и неговите приложения се издават на кандидата без неоправдано забавяне.
2. В случай на поправка поправените документи или съответно консолидираният актуализиран вариант, включително индексът към информационния пакет, се издават на кандидата без неоправдано забавяне.
3. Органът по одобряването нотифицира органите по одобряването на другите държави-членки относно всяко изменение, направено в типовите одобрения на ЕО, съгласно процедурите, посочени в член 8.
ГЛАВА VI
ВАЛИДНОСТ НА ТИПОВО ОДОБРЕНИЕ НА ЕО НА ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА
Член 17
Изтичане на валидността
1. Типовото одобрение на ЕО за превозно средство престава да бъде валидно във всеки от следните случаи:
а)
при влизане в сила на нови изисквания за регистрация, продажба или пускане в действие на нови превозни средства в който и да е регулаторен акт, приложим към одобреното превозно средство, когато става невъзможно съответното одобрение да бъде подновено;
б)
при доброволно окончателно прекратяване на производството на одобрено превозно средство;
в)
при изтичане на срока на валидност на одобрението по силата на специално ограничение.
2. Когато само един вариант на даден тип превозно средство или само една разновидност на даден вариант загуби валидност, типовото одобрение за превозно средство на ЕО губи валидност само по отношение на конкретния вариант или разновидност.
3. Когато производството на конкретен вид превозно средство бъде окончателно прекратено, производителят нотифицира органа по одобряването, издал типовото одобрение на ЕО за превозното средство. При получаване на такава нотификация този орган съответно информира органите по одобряването на другите държави-членки в рамките на 20 работни дни.
Член 27 се прилага само при изтичане на срока на валидност при обстоятелствата, посочени в буква а) от параграф 1 от настоящия член.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, в случаите, когато едно типово одобрение на ЕО за превозно средство предстои да стане невалидно, производителят уведомява органа по одобряването, издал типовото одобрение на ЕО.
Органът по одобряването, без неоправдано забавяне, съобщава цялата необходима информация на органите по одобряването на другите държави-членки, така че да направи възможно прилагането, при необходимост, на член 27. При съобщаването се уточнява, по-специално, датата на производство и идентификационния номер на последното произведено превозно средство.
ГЛАВА VII
СЕРТИФИКАТ ЗА СЪОТВЕТСТВИЕ И МАРКИРОВКИ
Член 18
Сертификат за съответствие
1. Производителят, в качеството си на притежател на типово одобрение на ЕО за превозно средство, издава сертификат за съответствие на всяко превозно средство, независимо дали то е комплектовано, некомплектовано или напълно комплектовано, ако то е произведено в съответствие с одобрения тип превозно средство.
В случай на некомплектовано или комплектовано превозно средство производителят попълва само тези точки на страница 2 от сертификата за съответствие, които са добавени или променени на текущия етап на одобрение и, ако е необходимо, прикрепя към този сертификат всички сертификати за съответствие, издадени на предходния етап.
2. Сертификатът за съответствие се изготвя на един от официалните езици на Общността. Всяка държава-членка може да поиска сертификатът за съответствие да бъде преведен на собствения ѝ език или езици.
3. Сертификатът за съответствие се изготвя по такъв начин, че да не позволява фалшифициране. За тази цел използваната хартия се предпазва посредством цветно изображение или посредством воден знак с формата на идентификационния знак на производителя.
4. Сертификатът за съответствие се попълва изцяло и не съдържа ограничения относно употребата на превозно средство, които да се различават от ограниченията, предвидени в регулаторния акт.
5. Сертификатът за съответствие, описан в приложение IX, част I, на превозни средства, одобрени в съответствие с разпоредбите на член 20, параграф 2, включва в названието си фразата „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, типово одобрени съгласно член 20 (временно одобрение)“.
6. Сертификатът за съответствие, описан в приложение IX, част I, за превозни средства, типово одобрени в съответствие с разпоредбите на член 22, включва в названието си фразата „За комплектовани/напълно комплектовани превозни средства, типово одобрени в малки серии“, като в близост на това се посочва годината на производство, последвана от пореден номер, между 1 и границата, посочена в таблицата в приложение XII, обозначаваща по отношение на всяка година на производство положението на това превозно средство в определеното за годината производство.
7. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, производителят може да предаде данни или информация, съдържащи се в сертификата за съответствие в електронен вид на регистриращия орган на държавата-членка.
8. Дубликат на сертификата за съответствие може да бъде издаден само от производителя. Думата „дубликат“ трябва да се вижда ясно на лицевата страна на всеки дубликат на даден сертификат.
Член 19
Маркировка за типово одобрение на ЕО
1. Производителят на компоненти или отделни технически възли, независимо от това дали те представляват част от система или не, обозначава всеки компонент или възел, произведени в съответствие с одобрения тип, с маркировка за типово одобрение на ЕО, изискван от съответната отделна директива или регламент.
2. Когато не се изисква маркировка за типово одобрение на ЕО, производителят поставя собственото си търговско наименование или марка, типов и/или идентификационен номер.
3. Маркировката за типово одобрение на ЕО се съставя съгласно допълнението към приложение VII.
ГЛАВА VIII
НОВИ ТЕХНОЛОГИИ ИЛИ КОНЦЕПЦИИ, НЕСЪВМЕСТИМИ С ОТДЕЛНИ ДИРЕКТИВИ
Член 20
Освобождавания на основание нови технологии или нови концепции
1. По искане на производителя държавите-членки могат да издадат типово одобрение на ЕО за тип система, компонент или отделен технически възел, включващи технологии или концепции, несъвместими с един или няколко от регулаторните актове, изброени в приложение IV, част I, ако получат разрешение от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 40, параграф 3.
2. До вземане на решението относно исканото разрешение държавата-членка може да дава временно одобрение, валидно само на нейната територия, за тип превозно средство, обхванато от исканото освобождаване, ако без отлагане информира Комисията и другите държави-членки за него посредством досие, съдържащо следните елементи:
а)
причините, поради които въпросните технологии или концепции правят системата, компонента или отделния технически възел несъвместими с изискванията;
б)
описание на съображенията за безопасност и опазване на околната среда, както и взетите мерки;
в)
описание на изпитванията, включително и на резултатите им, доказващи, че в сравнение с изискванията, от които се иска освобождаване, се постига поне равностойно ниво на безопасност и опазване на околната среда.
3. Други държави-членки могат да решат да приемат временното одобрение, посочено в параграф 2, на собствената си територия.
4. Комисията решава съгласно процедурата, посочена в член 40, параграф 3, дали да разреши на държавата-членка да издаде типово одобрение на ЕО за съответния тип превозно средство.
При необходимост в решението се посочва също така дали валидността му подлежи на ограничения, като например срокове. Във всеки случай срокът на валидност на одобрението не може да бъде по-кратък от 36 месеца.
Ако Комисията откаже да даде разрешение, държавата-членка незабавно предизвестява притежателя на временното типово одобрение, посочено в параграф 2 от настоящия член, че временното одобрение се отменя 6 месеца след датата на решението на Комисията. Разрешава се, обаче, превозните средства, произведени съгласно временното одобрение, преди то да бъде отменено, да се регистрират, продават или пускат в действие във всяка държава-членка, която е приела временното одобрение.
5. Настоящият член не се прилага в случаите, когато дадена система, компонент или отделен технически възел съответства на правило на ООН - ИКЕ, към което Общността се е присъединила.
Член 21
Необходими действия
1. Когато Комисията констатира наличието на солидни основания за освобождаване от изискването по член 20, тя незабавно предприема необходимите действия за адаптиране на съответните специални директиви или регламенти към технологическото развитие. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на специалните директиви или регламенти, изброени в част I на приложение IV, следва да се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2.
Когато освобождаването от изискването по член 20 се отнася до правило на ИКЕ - ООН, Комисията предлага изменение на съответното правило на ИКЕ - ООН съгласно процедурата, приложима по силата на Ревизираното споразумение от 1958 г.
2. Всички ограничения, свързани с освобождаването, се премахват веднага след изменението на съответните регулаторни актове.
Ако не се вземат необходимите мерки за адаптиране на регулаторните актове, срокът на валидност на освобождаването може да бъде продължен по искане на държавата-членка, издала одобрението, посредством друго решение, прието в съответствие с процедурата, посочена в член 40, параграф 3.
ГЛАВА IХ
ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА, ПРОИЗВЕДЕНИ В МАЛКИ СЕРИИ
Член 22
Типово одобрение на ЕО за малки серии
1. По молба на производителя и в рамките на количествените ограничения, изложени в приложение XII, част А, раздел 1, държавите-членки издават, съгласно процедурата, посочена в член 6, параграф 4, типово одобрение на ЕО за тип превозно средство, отговарящо на изискванията, изброени в допълнението към приложение IV, част I.
2. Параграф 1 не се отнася до превозни средства със специално предназначение.
3. Сертификатите за типово одобрение на ЕО се номерират съгласно приложение VII.
Член 23
Национално типово одобрение за малки серии
1. Що се отнася до превозни средства, произведени в рамките на количествените ограничения, посочени в приложение XII, част А, раздел 2, държавите-членки могат да позволят изключение от изискването за прилагане на една или няколко от разпоредбите на един или няколко от регулаторните актове, изброени в приложение IV или приложение XI, при условие че предвидят съответни алтернативни изисквания.
„Алтернативни изисквания“ означава административни разпоредби и технически изисквания, които целят да осигурят ниво на безопасност по пътищата и на опазване на околната среда, равностойно в най-високата възможна степен на нивото, предвидено от разпоредбите на приложение IV или приложение XI, ако е целесъобразно.
2. По отношение на превозните средства, посочени в параграф 1, държавите-членки могат да изключат прилагането на една или няколко от разпоредбите на настоящата директива.
3. Изключение от изискването за прилагане на разпоредбите, посочени в параграф 1 и параграф 2, се допуска само когато дадена държава-членка има основателни причини да направи това.
4. За целите на типовото одобрение на превозни средства по настоящия член държавите-членки приемат системи, компоненти или отделни технически възли, които са типово одобрени в съответствие с регулаторните актове, изброени в приложение IV.
5. Сертификатът за типово одобрение посочва какво е естеството на изключенията по параграф 1 и параграф 2.
Сертификатът за типово одобрение, образецът на който се съдържа в приложение VI, не носи заглавие „сертификат за типово одобрение на ЕО на превозно средство“. Въпреки това сертификатите за типово одобрение се номерират съгласно приложение VII.
6. Валидността на типовото одобрение се ограничава до територията на държавата-членка, издала одобрението. По молба на производителя обаче органът по одобряването изпраща с препоръчано писмо или по електронна поща копие от сертификата за типово одобрение и неговите приложения на органите по одобряването на държавите-членки, посочени от производителя.
В рамките на 60 дена от датата на получаването такава държава-членка решава дали да приеме или не типовото одобрение. Тя съобщава официално решението си на органа по одобряването, посочен в първа алинея.
Държава-членка не отказва типовото одобрение, освен ако има основателни причини да смята, че техническите разпоредби, съгласно които е било одобрено превозно средство, не са равностойни на нейните собствени.
7. По молба на кандидат за продажба регистрация или пускане в действие на превозно средство в друга държава-членка, държавата-членка, издала одобрението, му предоставя копие от сертификата за типово одобрение, както и информационния пакет.
Държава-членка разрешава продажба, регистрация или пускане в действие на това превозно средство, освен ако има основателни причини да смята, че техническите разпоредби, съгласно които е било одобрено превозно средство, не са равностойни на нейните собствени.
ГЛАВА Х
ИНДИВИДУАЛНИ ОДОБРЕНИЯ
Член 24
Индивидуални одобрения
1. Държавите-членки могат да освободят дадено превозно средство, независимо от това дали е единствено по рода си или не, от спазване на изискванията на една или няколко разпоредби на настоящата директива или на един или няколко от регулаторните актове, посочени в приложение IV или приложение XI, при условие че наложат алтернативни изисквания.
Изключение от изискването за прилагане на разпоредбите на алинея 1 се допуска само когато дадена държава-членка има основателни причини да направи това.
„Алтернативни изисквания“ означава административни разпоредби и технически изисквания, които целят да осигурят ниво на безопасност по пътищата и на опазване на околната среда, равностойно в най-високата възможна степен на нивото, предвидено от разпоредбите на приложение IV или приложение XI, ако е целесъобразно.
2. Държавите-членки нямат право да извършват разрушителни изпитвания. Те използват всички свързани с въпроса данни, предоставени от кандидата, за установяване на спазването на алтернативните изисквания.
3. Държавите-членки приемат типовото одобрение на ЕО, за която и да е система, компонент или отделен технически възел, на мястото на алтернативните изисквания.
4. Заявление за индивидуално одобрение се подава от производителя, собственика на превозното средство или от друго лице, действащо от тяхно име, при положение че то се е установило в Общността.
5. Държава-членка издава индивидуално одобрение, ако превозното средство съответства на описанието, придружаващо заявлението, и удовлетворява съответните технически изисквания, като издава без неоправдано отлагане сертификат за индивидуално одобрение.
Форматът на сертификата за индивидуално одобрение се базира на образеца за сертификат за типово одобрение на ЕО, съдържащ се в приложение VI, и включва поне информацията, необходима за попълване на заявлението за регистрация, предвидено в Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 г. относно документи за регистрацията на превозни средства (13). Сертификатите за индивидуално одобрение не носят заглавие „одобрение на ЕО за превозно средство“.
Сертификатът за индивидуално одобрение носи идентификационния номер на съответното превозно средство.
6. Валидността на индивидуалното одобрение се ограничава до територията на държавата-членка, издала одобрението.
По молба на кандидат за продажба, регистрация или пускане в действие на превозно средство в друга държава-членка, държавата-членка, издала одобрението, му предоставя справка за техническите разпоредби, спрямо които е било одобрено превозно средство.
По отношение на превозно средство, получило индивидуално одобрение от държава-членка съгласно разпоредбите на настоящия член, друга държава-членка дава разрешение това превозно средство да бъде продадено, регистрирано или пуснато в действие, освен ако има основателни причини да смята, че техническите разпоредби, в съответствие с които е било одобрено превозното средство, не са равностойни на нейните собствени.
7. По молба на производителя или собственика на превозното средство държавите-членки предоставят индивидуално одобрение на превозно средство, отговарящо на разпоредбите на настоящата директива и на регулаторните актове, изброени в приложение IV или приложение XI, ако е целесъобразно.
В такъв случай държавите-членки признават индивидуалното одобрение и разрешават продажбата, регистрацията и пускането в действие на превозното средство.
8. Разпоредбите на настоящия член могат да бъдат прилагани към превозни средства, типово одобрени съгласно настоящата директива и модифицирани преди първоначалната им регистрация или пускане в действие.
Член 25
Специални разпоредби
1. Процедурата по член 24 може да бъде приложена към определено превозно средство по време на последователните етапи на неговото окомплектоване в съответствие с една процедура за многоетапно типово одобрение.
2. Процедурата по член 24 не може да замести един междинен етап в рамките на нормалната последователност на една процедура за многоетапно типово одобрение и може да се окаже неподходяща за целите на постигане на първоетапно одобрение на дадено превозно средство.
ГРАВА ХI
РЕГИСТРИРАНЕ, ПРОДАЖБА И ПУСКАНЕ В ДЕЙСТВИЕ
Член 26
Регистриране, продажба и пускане в действие на превозни средства
1. Без да се засягат разпоредбите на член 29 и 30, държавите-членки регистрират и разрешават продажбата и пускането в действие на превозни средства само ако те са придружени от валиден сертификат за съответствие, издаден съгласно член 18.
Що се отнася до незавършените превозни средства, държавите-членки разрешават продажбата на такива превозни средства, но могат да откажат постоянната им регистрация и пускане в действие за периода, в който те остават незавършени.
2. Превозните средства, освободени от изискването за сертификат за съответствие, могат да бъдат регистрирани, продавани или пускани в действие, само ако отговарят на съответните технически изисквания на настоящата директива.
3. Що се отнася до превозни средства, произвеждани в малки серии, броят на регистрираните, продадени или пуснати в действие превозни средства в течение на една година не трябва да надвишава броя на възлите, посочен в приложение XII, част А.
Член 27
Регистриране, продажба и пускане в действие на превозни средства, излизащи от серийно производство
1. В рамките на ограниченията, посочени в приложение XII, раздел Б, и само за ограничен период от време, държавите-членки могат да регистрират и разрешават продажбата или пускането в действие на превозни средства от тип, чието типовото одобрение на ЕО е вече невалидно.
Първа алинея се отнася само до превозни средства на територията на Общността, които са имали валидно типово одобрение на ЕО по времето на производството си, но които не са били регистрирани или пуснати в действие преди типовото одобрение на ЕО да загуби своята валидност.
2. Възможността, предвидена в параграф 1, се дава по отношение на окомплектовани превозни средства за период от дванадесет месеца, считано от датата на изтичане на срока на валидност на типовото одобрение на ЕО, а по отношение на завършените превозни средства - за период от осемнадесет месеца, считано от тази дата.
3. Производител, които иска да се възползва от разпоредбите на параграф 1, подава молба до компетентната власт на всяка държава-членка, свързана с пускането в действие на въпросното превозно средство. В молбата се уточняват всички технически или икономически причини, поради които тези превозни средства могат да не отговарят на новите технически изисквания.
Заинтересованите държави-членки решават в рамките на три месеца от получаването на такава молба дали и в какви количества да допуснат регистрация на тези превозни средства на своята територия.
4. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis спрямо превозни средства, ползващи се от национално типово одобрение, които не са били регистрирани или пуснати в действие преди одобрението да загуби валидност в съответствие с член 45 поради задължително прилагане на процедурата за типово одобрение на ЕО.
5. Държавите-членки вземат необходимите мерки да осигурят ефикасно контролиране на броя на превозните средства, които се регистрират или пускат в действие в рамките на процедурата по настоящия член.
Член 28
Продажба и пускане в действие на компоненти и отделни технически възли
1. Държавите-членки разрешават продажбата или пускането в действие на компоненти или отделни технически възли, ако и само ако те отговарят на изискванията на съответните регулаторни актове и са надлежно маркирани в съответствие с член 19.
2. Параграф 1 не се прилага към компоненти или отделни технически възли, специално произведени или проектирани за нови превозни средства, които не влизат в обхвата на настоящата директива.
3. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да разрешат продажбата или пускането в действие на компоненти или отделни технически възли, освободени от изискванията на една или няколко от разпоредбите на даден регулаторен акт в приложение на член 20, или са предназначени за монтиране в превозни средства, които се ползват от одобренията, издадени съгласно членове 22, 23 или 24, отнасящи се до въпросния компонент или отделен технически възел.
4. Чрез дерогация от параграф 1 и ако не се предвижда друго в даден регулаторен акт, държавите-членки могат да допуснат продажбата и пускането в действие на компоненти или отделни технически възли, предназначени за монтиране в превозни средства, от които по време на пускането им в действие не се е изисквало да бъдат типово одобрени от ЕО съгласно настоящата директива или Директива 70/156/ЕИО.
ГЛАВА ХII
ПРЕДПАЗНИ КЛАУЗИ
Член 29
Превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, отговарящи на настоящата директива
1. Ако една държава-членка констатира, че нови превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, макар и отговарящи на съответните изисквания и надлежно маркирани, представляват сериозен риск за безопасността по пътищата или вредят сериозно на околната среда или на общественото здраве, тази държава-членка може за максимален период от шест месеца да откаже да регистрира такива превозни средства или да допуска продажбата или пускането в действие на своята територия на такива превозни средства, компоненти или отделни технически възли.
В такива случаи тази държава-членка незабавно уведомява за това съответно производителя, другите държави-членки и Комисията, като посочва причините, на които се основава нейното решение, и по-специално дали то е резултат от:
-
недостатъци в съответните регулаторни актове, или
-
неправилно приложение на съответните изисквания.
2. Комисията се консултира със заинтересованите страни колкото се може по-скоро, и по-специално с органа по одобряването, издал типовото одобрение, за да изготви решението.
3. Където мерките, посочени в параграф 1, се обясняват с недостатъци в съответните регулаторни актове, подходящите мерки се вземат, както следва:
-
когато става дума за отделни директиви или регламенти, изброени в част I от приложение IV, Комисията ги изменя в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2,
-
когато става дума за правила на ИКЕ - ООН, Комисията предлага необходимите предложения за изменения към съответните правила на ИКЕ - ООН съгласно процедурата по Ревизираното споразумение от 1958 г.
4. Когато мерките, посочени в параграф 1, се обясняват с неправилно прилагане на съответните изисквания, Комисията взима необходимите мерки да осигури съответствие с тези изисквания.
Член 30
Превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, които не съответстват на одобрения тип
1. Ако държава-членка, издала типово одобрение, установи, че нови превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, придружени от сертификат за съответствие или носещи маркировка за одобрение, не съответстват на типа, който е одобрила, тя взема необходимите мерки, включително, ако е необходимо, отнемане на типовото одобрение, за да гарантира, че произведените превозни средства, системи, компоненти или отделни технически възли, ако случаят е такъв, са приведени в съответствие с одобрения тип. Органът по одобряването на тази държава-членка уведомява за взетите мерки органите по одобряването на другите държави-членки.
2. За целите на параграф 1 се счита, че отклоненията от подробните изисквания на сертификата за типово одобрение на ЕС или на информационния пакет представляват несъответствие с одобрения тип.
Счита се, че дадено превозно средство не се отклонява от одобрения тип, ако съответните регулаторни актове допускат отклонения и тези допустими отклонения се съблюдават.
3. Ако държава-членка докаже, че нови превозни средства, компоненти или отделни технически възли, придружени от сертификат за съответствие или носещи маркировка за одобрение, не съответстват на одобрения тип, тя може да поиска държавата-членка, издала типовото одобрение, да удостовери, че произвежданите превозни средства, компоненти или отделни технически възли продължават да отговарят на одобрения тип. При получаване на такова искане засегнатата държава-членка предприема необходимите действия възможно най-бързо и, във всеки случай, в рамките на шест месеца от датата на молбата.
4. Органът по одобряването отправя искане към държавата-членка, издала типовото одобрение на системата, компонента, отделния технически възел или незавършеното превозно средство, да вземе необходимите мерки да осигури отново съответствието на произвежданите превозни средства на одобрения тип в следните случаи:
а)
във връзка с типово одобрение на ЕО за превозно средство, когато несъответствието на превозното средство се обяснява изключително с несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел;
б)
във връзка с многоетапно типово одобрение, когато несъответствието на напълно комплектовано превозно средство се обяснява изключително с несъответствието на дадена система, компонент или отделен технически възел, съставляващи част от некомплектованото превозно средство, или с несъответствието на самото некомплектовано превозно средство.
При получаване на такова искане съответната държава-членка взема необходимите мерки, ако е необходимо съвместно с държавата-членка, отправила искането, възможно най-бързо, и във всеки случай в рамките на шест месеца от датата на искането. Когато се установи несъответствие, органът по одобряването на държавата-членка, издала типовото одобрение на ЕО на системата, компонента или отделния технически възел или одобрението на некомплектованото превозно средство, взема мерките, посочени в параграф 1.
5. Органите по одобряването се информират взаимно в рамките на 20 работни дни за всяко отнемане на типово одобрение на ЕО и за причините за това.
6. Ако държавата-членка, издала типово одобрение, оспорва несъответствието, за което е уведомена, заинтересованите държави-членки полагат усилия за уреждане на спора. Комисията бива държана в течение и, при необходимост, провежда необходимите консултации с цел да се постигне решение.
Член 31
Продажба и пускане в употреба на части или оборудване, способни да създадат значителен риск за правилното функциониране на основни системи
1. Държавите-членки разрешават продажба, предлагане за продажба или пускане в употреба на части или оборудване, които могат да носят риск за правилното функциониране на системи от основно значение за безопасността на превозното средство или неговото въздействие върху околната среда, единствено ако тези части или оборудване са разрешени от орган по одобряването съгласно параграфи от 5 до 10.
2. Частите или оборудването, подлежащи на разрешение съгласно параграф 1, се добавят в списъка в приложение XIII. Това решение се предшества от оценка, водеща до доклад и стремеж за постигане на справедлив баланс между следните елементи:
а)
съществуването на сериозна заплаха за безопасността или въздействието върху околната среда на превозни средства, снабдени с частите или оборудването, предмет на оценката; както и
б)
въздействието върху потребители и производители от вторичния пазар на евентуалното налагане по настоящия член на изискване за разрешително за частите или оборудването, предмет на оценката.
3. Параграф 1 не се отнася до оригинални части или оборудване, които са обхванати от системно типово одобрение съобразно превозното средство и части или оборудване, типово одобрени в съответствие с разпоредбите на някой от регулаторните актове, изброени в приложение IV, освен когато тези одобрения се отнасят до аспекти, различни от посочените в параграф 1. Параграф 1 не се прилага за части или оборудване, произведени изключително за състезателни превозни средства, които не са предназначени за използване по обществените пътища. Ако части или оборудване, включени в приложение XIII, имат двойна употреба за състезателни цели и за използване на пътя, тези части или оборудване не могат да се продават или да се предлагат за продажба на широката общественост за използване в пътни превозни средства, освен ако не отговарят на изискванията на настоящия член.
При необходимост Комисията приема разпоредби относно идентифицирането на части или оборудване по настоящия параграф.
4. Комисията, след консултация със засегнатите страни, установява процедурата и изискванията за процеса по даване на разрешение, посочен в параграф 1, и приема разпоредбите за последващото осъвременяване на списъка в приложение XIII. Тези изисквания включват предписания за сигурност, защита на околната среда и, при необходимост, стандарти за изпробване. Те могат да се основават върху регулаторните актове, изброени в приложение IV, могат да бъдат разработени в съответствие с напредъка в технологиите за безопасност, опазване на околната среда и изпробване, или, ако това е подходящ начин за постигане на нужната сигурност или екологични цели, може да се изразяват в сравняване на функционирането на частта или оборудването с екологичните характеристики или характеристиките за безопасност на оригиналното превозно средство или съответно на някоя от частите му, ако е необходимо.
5. За целите на параграф 1 производителят на части и оборудване представя на органа по одобряването протокол за изпитванията, изготвен от посочената техническа служба, който да удостоверява, че частите или оборудването, за които се иска разрешение, съответстват на изискванията, посочени в параграф 4. Производителят може да подаде само едно искане за тип и за част пред само един орган по одобряването.
Искането трябва да съдържа данни относно производителя на частите или оборудването, типа, идентификационните номера и номерата на частите или оборудването, за които се иска разрешение, както и името на производителя на превозното средство, типа превозно средство и, ако е целесъобразно, годините на производство или други данни, позволяващи идентифицирането на превозното средство, за което е предназначен монтажът на такива части или оборудване.
Когато органът по одобряването прецени въз основа на протокола от изпитванията и на други данни, че въпросните части или оборудване съответстват на изискванията, посочени в параграф 4, той издава сертификат на производителя без неоправдано отлагане. Този протокол дава право частите или оборудването да се продават, предлагат за продажба или монтират към превозни средства в Общността при условията на втората алинея от параграф 9.
6. Всяка част или оборудване, разрешени в съответствие с настоящия член, се маркира надлежно.
Комисията изготвя изисквания за маркиране и опаковане, както и модела и системата за номериране на сертификата по параграф 5.
7. Мерките по параграфи от 2 до 6 следва да се приемат съгласно процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2, тъй като са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, включително като я допълват.
8. Производителят информира без отлагане органа по одобряването, издал сертификата, за всяка промяна, свързана с условията на издаването. Органът по одобряването взема решение дали сертификатът трябва да се преразгледа или да се преиздаде и дали са необходими нови изпитвания.
Производителят носи отговорност за осигуряване, че частите и оборудването се произвеждат и продължават да се произвеждат при условията, при които е издаден сертификатът.
9. Преди да издаде одобрение, органът по одобряването проверява дали съществуват удовлетворителни условия и процедури, които да осигуряват ефикасен контрол върху съответствието на производството.
Когато органът по одобряването констатира, че условията за издаване на разрешение вече не се изпълняват, той призовава производителя да вземе необходимите мерки за възстановяване на съответствието с изискванията на частите и оборудването. При нужда той отнема разрешението.
10. Всяко разногласие между държавите-членки относно сертификатите, посочени в параграф 5, се предлага на вниманието на Комисията. Тя взима необходимите мерки, като, при необходимост, може да изиска отнемане на разрешението, след допитване до държавите-членки.
11. Настоящият член не се прилага за част или оборудване, преди да бъдат включени в приложение XIII. За всеки елемент или група елементи в приложение XIII се определя разумен преходен период, за да се даде възможност на производителя на частта или оборудването да кандидатства и получи разрешение. Същевременно при необходимост може да се определи и дата за изключване на части и оборудване, предназначени за превозни средства, типово одобрени преди тази дата от приложението на настоящия член.
12. До вземане на решение дали част или оборудване трябва да бъде включена в списъка в параграф 1 държавите-членки могат да запазят националните си разпоредби относно части или оборудване, които могат да създадат съществен риск за правилното функциониране на системи, възлови за безопасността на превозно средство или за въздействието му върху околната среда.
След като се вземе такова решение, националните разпоредби относно въпросните части или оборудване престават да бъдат валидни.
13. Считано от 29 октомври 2007 г. държавите-членки не могат да приемат нови разпоредби по отношение на частите и оборудването, които да засягат правилното функциониране на системите, които са съществени за безопасността на превозното средство или неговото въздействие върху околната среда.
Член 32
Изтегляне на превозни средства от пазара
1. Когато производител, получил типовото одобрение на ЕО, е задължен, в съответствие с разпоредбите на регулаторен акт или на Директива 2001/95/ЕО, да проведе кампания по изтегляне от пазара на вече продадени, регистрирани или влезли в употреба превозни средства поради това, че една или няколко системи, компоненти или отделни технически възли, монтирани в превозното средство, независимо от това дали са надлежно одобрени в съответствие с настоящата директива или не, представляват сериозен риск за безопасността по пътищата, общественото здраве или опазването на околната среда, той незабавно информира органа по одобряването, издал одобрението за превозното средство.
2. Производителят предлага на органа по одобряването поредица от подходящи мерки за неутрализиране на риска, посочен в параграф 1. Органът по одобряването без отлагане съобщава за предложените мерки на органите на другите държави-членки.
Компетентните власти осигуряват ефикасното изпълнение на мерките на собствените си територии.
3. Ако мерките бъдат счетени за недостатъчни от отговорните власти или не бъдат приложени достатъчно бързо, тези власти информират без отлагане органа по одобряването, издал типовото одобрение на ЕО за превозно средство.
Тогава органът по одобряването информира производителя. Ако самият орган по одобряването, издал типовото одобрение на ЕО за превозното средство, не е удовлетворен от мерките на производителя, той взема всички необходими мерки, включително отнемане на типовото одобрение на ЕО за превозното средство, в случаите, когато производителят не предлага и не прилага ефикасни коригиращи мерки. В случай на отнемане на типовото одобрение на ЕО за превозно средство, отговорният орган по одобряването уведомява производителя, органите по одобряването на другите държавите-членки и Комисията с препоръчано писмо или посредством равностойни електронни средства в рамките на 20 работни дни.
4. Настоящият член се отнася също така до части, неподлежащи на никакви изисквания според регулаторните актове.
Член 33
Нотифициране на решения и средства за правна защита
Всички решения, взети съгласно разпоредбите, приети в изпълнение на настоящата директива, с които се отказва или отнема типово одобрение на ЕО, или се отказва регистрация или забранява продажба, подробно излагат причините, на които се основават.
За всяко такова решение се уведомява заинтересованата страна, която същевременно се информира и за средствата за правна защита, с които тя разполага съгласно действащите в съответните държавите-членки закони и за сроковете, в рамките на които тя може да упражни тези средства за правна защита.
ГЛАВА ХIII
МЕЖДУНАРОДНА РЕГЛАМЕНТАЦИЯ
Член 34
Правила на ИКЕ - ООН, които е необходимо да бъдат взети предвид при типово одобрение на ЕО
1. Правилата на ИКЕ - ООН, към които се е присъединила Общността и които са изброени в част от приложение IV и приложение XI, са част от типовото одобрение на ЕО за превозни средства при същите условия като отделните директиви или регламенти. Те се прилагат към категориите превозни средства, изброени в съответните колони на таблицата от приложение IV, част I, и приложение XI, част I.
2. Когато Комисията реши да приложи на задължителна основа правило на ИКЕ - ООН за целите на типовото одобрение на ЕО за превозни средства в съответствие с член 4, параграф 4 от Решение 97/836/ЕО, приложенията към настоящата директива се изменят както следва в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2 на настоящата директива. Актът за изменение на приложенията на настоящата директива също така уточнява датите на задължително прилагане на правилата на ИКЕ - ООН или на неговите изменения. Държавите-членки отменят или адаптират националното законодателство, което е несъвместимо с въпросното правило на ИКЕ - ООН.
Когато такова правило на ИКЕ - ООН замени съществуваща отделна директива или регламент, съответният елемент в приложение IV, част I и приложение XI се заменя от номера на правилото на ИКЕ - ООН, а съответният елемент в приложение IV, част II се заличава в съответствие със същата процедура.
3. В случаите, посочени в параграф 2, втора алинея, отделната директива или регламент, заменен от правилото на ИКЕ - ООН, се отменя в съответствие с процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2.
Когато бъде отменена отделна директива, държавите-членки отменят националното законодателство, прието за транспониране на тази директива.
4. В настоящата директива или в отделни директиви или регламенти могат да бъдат правени преки препращания към на международни страндарти и разпоредби, без да бъдат пресъздавани в общностната законодателна рамка.
Член 35
Еквивалетност на правилата на ИКЕ - ООН с директиви или регламенти
1. Правилата на ИКЕ - ООН, изброени в част II от приложение IV, се признават за еквивалентни на съответните отделни директиви или регламенти, доколкото те имат същото приложно поле и предмет.
Органите по одобряването на държавите-членки приемат одобрения, издадени в съответствие с тези правила на ИКЕ - ООН, и, където е приложимо, съответните знаци за одобрение на мястото на съответните одобрения и знаци за одобрение, издадени съгласно еквивалентна отделна директива или регламент.
2. Когато Общността реши да приложи, за целите на параграф 1, ново правило на ИКЕ - ООН или изменен вариант на правило на ИКЕ - ООН, част II от приложение IV на настоящата директива се изменя съответно. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, следва да се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 40, параграф 2.
Член 36
Еквивалентност с други регламенти
Съветът може, действайки с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, да признае еквивалетността на условията или разпоредбите за типово одобрение на ЕО на системи, компоненти и отделни технически възли, установени от настоящата директива, и процедурите, установени от международни норми или норми на трети държави в рамките на многостранни или двустранни споразумения между Общността и трети страни.
ГЛАВА ХIV
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ТЕХНИЧЕСКА ИНФОРМАЦИЯ
Член 37
Информация, предназначена за потребители
1. Производителят не може да предоставя каквато и да било техническа информация, свързана с елементите, предвидени от настоящата директива или от регулаторните актове, посочени в приложение IV, която да се отклонява от детайлите, одобрени от органа по одобряването.
2. Когато в даден регулаторен акт се съдържат специални разпоредби за това, производителят предоставя на потребителите цялата необходима информация, както и съответните инструкции, описващи всички специални условия или ограничения, свързани с употребата на превозно средство, компонент или отделен технически възел.
Тази информация се предоставя на официалните езици на Общността. Тя се предоставя със съгласието на органа по одобряването във вид на подходящ придружаващ документ, като например ръководство за употреба или за поддръжка.
Член 38
Информация, предназначена за производителите на компоненти или отделни технически възли
1. Производителят на превозното средство предоставя на производителите на компоненти или отделни технически възли всички тези данни, включително според случая чертежите, конкретно посочени в приложението или допълнението към даден регулаторен акт, необходими за типовото одобрение на ЕО на компоненти или отделни технически възли, или нужни за получаване на разрешение съгласно член 31.
Производителят на превозното средство може да наложи на производителите на компоненти или отделни технически възли обвързващо споразумение с оглед да съхрани поверителния характер на всяка информация, която не е за обществено ползване, включително свързаната с правата на интелектуална собственост.
2. Производителят на компоненти или отделни технически възли, в качеството си на притежател на сертификат за типово одобрение на ЕО, който в съответствие с член 10, параграф 4, съдържа ограничения по отношение на употребата или специални условия за монтаж или и двете, предоставя подробна информация за това на производителя на превозното средство.
Когато в регулаторен акт се съдържа специална разпоредба за това, производителят на компоненти или отделни технически възли предоставя, заедно с произведените компоненти или отделни технически възли, инструкции за употребата или специалните условия за монтиране или и за двете.
ГЛАВА ХV
МЕРКИ ПО ПРИЛАГАНЕТО И ИЗМЕНЕНИЯ
Член 39
Мерки по прилагането и изменения на настоящата директива и специалните директиви и регламенти
1. Комисията приема мерките, необходими за прилагането на всяка специална директива или регламент, съобразно правилата, изложени съответно във всяка съответна директива или регламент.
2. Комисията приема измененията на приложенията към настоящата директива или към разпоредбите на специалните директиви или регламенти, изброени в част I от приложение IV, необходими за приспособяването им към напредъка в областта на науката и техниката или към специфичните нужди на хората с увреждания.
3. Комисията приема измененията на настоящата директива, необходими за установяване на техническите изисквания за превозни средства, произвеждани в малки серии, превозни средства, одобрени съгласно процедура за индивидуално одобрение, и превозни средства, предназначени за специални цели.
4. Когато Комисията констатира наличието на сериозен риск за участниците в движението по пътищата или за околната среда, налагащ вземането на спешни мерки, тя може да измени разпоредбите на специалните директиви или регламенти, изброени в приложение IV, част I.
5. Комисията приема измененията, необходими за добро администриране, и по-специално измененията, необходими за осигуряване на съответствието на специалните директиви или регламенти, посочени в приложение IV, част I, както помежду им, така и с други актове от общностното право.
6. Когато, в изпълнение на Решение 97/836/ЕО, се приемат нови правила на ИКЕ - ООН или изменения на съществуващите правила на ИКЕ - ОН, Комисията внася съответните изменения в приложенията към настоящата директива.
7. Всяка нова специална директива или регламент внасят необходимите изменения в приложенията към настоящата директива.
8. Приложенията към настоящата директива могат да бъдат изменени посредством регламенти.
9. Мерките, посочени в настоящия член, се изменят съгласно процедурата по регулиране с контрол по член 40, параграф 2, тъй като са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива или на специалните директиви и регламенти, включително като ги допълват.
Член 40
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, наричан „Технически комитет по моторните превозни средства“ (ТКМПС/TCMV).
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи от 1 до 4, и член 7 от Решение 1999/468/ЕО при спазване на разпоредбите на член 8 от него.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Срокът, установен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
ГЛАВА ХVI
ОПРЕДЕЛЯНЕ И НОТИФИКАЦИЯ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 41
Определяне на техническите служби
1. Определената от държава-членка техническа служба трябва да отговаря на разпоредбите на настоящата директива.
2. Техническите служби сами провеждат или контролират необходимите за одобрението изпитвания или проверки, посочени в настоящата директива или в регулаторен акт, съдържащ се в приложение IV, освен в случаите, в които изрично се допускат алтернативни процедури. Те не могат да провеждат изпитвания или проверки, за които не са надлежно определени.
3. Техническите служби принадлежат към една или няколко от следните категории дейности, в зависимост от областта на техните компетенции:
а)
категория А - технически служби, извършващи със собствени съоръжения изпитванията, предвидени в настоящата директива и регулаторните актове, изброени в приложение IV;
б)
категория Б - технически служби, наблюдаващи провеждането на изпитванията, посочени в настоящата директива и в регулаторните актове, изброени в приложение IV, които се извършват в съоръженията на производителя или в съоръженията на трета страна;
в)
категория В - технически служби, осъществяващи редовна оценка и мониторинг на използваните от производителя процедури за контрол на съответствието на производството;
г)
категория Г - технически служби, осъществяващи наблюдение и извършващи изпитвания или проверки в рамките на контрола на съответствие на производството.
4. Техническите служби притежават необходимите умения, специализирани технически познания и доказан опит в специфичните области на приложение на настоящата директива и на регулаторните актове, изброени в приложение IV.
В допълнение, техническите служби отговарят на стандартите, посочени в допълнение 1 към приложение V, които са приложими към провежданите от тях дейности. Това изискване не се прилага на последния етап на многоетапната процедура за типовото одобрение, посочена в член 25, параграф 1.
5. Органът по одобряването може да изпълнява ролята на техническа служба по отношение на една или няколко от дейностите, посочени в параграф 3.
6. Производител или подизпълнители, действащи от негово име, могат да бъдат определени за техническа служба за дейности от категория А по отношение на регулаторните актове, изброени в приложение XV.
Комисията изменя списъка на тези регулаторни актове, когато това е необходимо, в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 40, параграф 2.
7. Образуванията, посочени в параграфи 5 и 6, действат съобразно разпоредбите на настоящия член.
8. Технически служби, различни от определените по параграф 6, принадлежащи на трета страна, могат да бъдат нотифицирани за целите на член 43 само в рамките на двустранно споразумение между Общността и въпросната трета страна.
Член 42
Оценка на уменията на техническите служби
1. Уменията, посочени в член 41, се доказват в оценъчен доклад, изготвен от компетентната власт. Това може да включва и сертификат за акредитация, издаден от акредитиращия орган.
2. Оценката в доклада, посочен в параграф 1, се извършва съгласно разпоредбите на допълнение 2 към приложение V.
Оценъчният доклад се преразглежда най-късно след период от три години.
3. Оценъчният доклад се изпраща на Комисията по нейно искане.
4. Органът по одобряването, изпълняващ ролята на техническа служба, доказва съответствието посредством приложените документи.
Това включва и оценка, направена от одитори, независими по отношение на извършваната дейност. Тези инспектори могат да принадлежат към същата организация, ако са независими от ръководството на персонала, занимаващ се с оценяваната дейност.
5. Производителят или действащият от негово име подизпълнител, определен за техническа служба, се съобразяват със съответните разпоредби на настоящия член.
Член 43
Процедури за нотификация
1. За всяка определена техническа служба държавите-членки нотифицират Комисията относно името, адреса (включително електронния адрес), отговарящите лица и категорията дейности. Те нотифицират Комисията и за всички следващи промени.
Актът за нотификация посочва според кои регулаторни актове са били определени техническите служби.
2. Техническите служби могат да извършват дейностите, описани в член 41, за целите на типовото одобрение, само ако вече са били нотифицирани на Комисията.
3. Една и съща техническа служба може да бъде определена и нотифицирана от няколко държави-членки, независимо от категорията дейности, които тя извършва.
4. Ако при прилагане на даден регулаторен акт определена организация или компетентна власт, чиято дейност не е измежду съдържащите се в член 41 дейности, трябва да бъде определена за прилагането на този регулаторен акт, нотификацията се извършва в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
5. Комисията публикува списъка и конкретните данни, отнасящи се до органите по одобряването и техническите служби, на своята интернет страница.
ГЛАВА ХVII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 44
Преходни разпоредби
1. До влизането в сила на необходимите изменения на настоящата директива, целящи включването на превозни средства, останали извън приложното ѝ поле, или допълването на административните или технически разпоредби относно типовото одобрение на превозни средства, различни от М1, които се произвеждат в малки серии, и установяването на хармонизирани административни и технически разпоредби относно процедурата за индивидуално одобрение, и до изтичането на преходните периоди, предвидени по член 45, държавите-членки продължават да издават национални одобрения за такива превозни средства, при условие че тези одобрения се основават на хармонизираните технически изисквания, изложени в настоящата директива.
2. По искане на производителя или, в случай на индивидуално одобрение, по искане на притежателя на превозното средство и при представяне на исканата информация, съответните държави-членки оформят и издават, в зависимост от случая, сертификати за типово одобрение или сертификати за индивидуално одобрение. Сертификатът се издава на заявителя.
По отношение на превозни средства от един и същ тип другите държави-членки приемат заверено копие като доказателство за провеждането на необходимите изпитвания.
3. Когато дадено индивидуално одобрено превозно средство трябва да бъде регистрирано в друга държава-членка, тази държава-членка може да поиска от органа по одобряването, издал индивидуалното одобрение, всякаква допълнителна информация, описваща подробно характера на техническите изисквания, на които отговаря конкретното превозно средство.
4. До хармонизацията на регистрационните и данъчни системи на държавите-членки във връзка с превозните средства, обхванати от настоящата директива, държавите-членки могат да използват национални кодови системи с цел да улеснят регистрацията и облагането с данъци на тяхна територия. За тази цел държавите-членки могат да направят нови подразделения на разновидностите, указани в част II от приложение III, предвиждащо изрично посочване в информационния пакет на критериите за подразделяне или възможността те да бъдат изведени от него чрез просто изчисление.
Член 45
Дати за прилагане на типовото одобрение на ЕО
1. Що се отнася до типовото одобрение на ЕО, държавите-членки издават одобрение на нови типове превозни средства, считано от датите, посочени в приложение ХIX.
2. По искане на производителя, държавите-членки могат да издадат одобрение на ЕО на нови типове превозни средства, считано от 29 април 2009 г.
3. До посочените дати в четвъртата колона на таблицата в приложение ХIX, разпоредбата на член 26, параграф 1 не се прилага за нови превозни средства, за които е било издадено национално одобрение преди датите, указани в третата колона на приложението или за които няма одобрение.
4. По искане на производителя и до датите, посочени в колона 3 на редове 6 и 9 в таблицата, установена в приложение XIX, държавите-членки продължат да издават национални типови одобрения като алтернатива на типовото одобрение на ЕО на превозни средства от категории M2 или M3, при условие че тези превозни средства и техните системи, части и отделни технически възли са били типово одобрени в съответствие с регулаторните актове, изброени в част I от приложение IV към настоящата директива.
5. Настоящата директива не обезсилва никое от типовите одобрения на ЕО, издадени на превозни средства от категория М1 преди 29 април 2009 г., нито препятства удължаването на такива одобрения.
6. Що се отнася до одобрението на ЕО на нови типове системи, компоненти или отделни технически възли, държавите-членки прилагат настоящата директива от 29 април 2009 г.
Настоящата директива не обезсилва никое от типовите одобрения на ЕО, издадени за системи, компоненти или отделни технически възли преди 29 април 2009 г., нито пък препятства удължаването на такива одобрения.
Член 46
Санкции
Държавите-членки определят санкциите за нарушаване на разпоредбите на настоящата директива и в частност на забраните, съдържащи се или произлизащи от член 31, и на регулаторните актове, посочени в приложение IV, част I, и взимат необходимите мерки за тяхното прилагане. Определените санкции трябва да бъдат ефикасни, пропорционални и с възпиращ ефект. Държавите-членки уведомяват Комисията за съответните разпоредби, не по-късно от 29 април 2009 г. и възможно най-бързо съобщават за всички евентуални последващи промени.
Член 47
Оценяване
1. Не по-късно от 29 април 2011 г. държавите-членки информират Комисията за прилагането на процедурите за типово одобрение, изложени в настоящата директива, и по-специално на прилагането на многоетапния процес. При нужда Комисията предлага измененията, считани за необходими за усъвършенстване на процеса за типово одобрение.
2. Въз основа на предоставената по параграф 1 информация Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящата директива, не по-късно от 29 октомври 2011 г. При нужда Комисията може да предложи датите на прилагане, посочени в член 45, да бъдат отложени.
Член 48
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват преди 29 април 2009 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят със съществените изменения на настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Държавите-членки прилагат тези разпоредби, считано от 29 април 2009 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те трябва също така да съдържат изявление, че позовавания в съществуващите закони, регламенти и административни разпоредби на директивата, отменена от настоящата директива, се тълкуват като позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и начинът на формулиране на това заявление се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 49
Отмяна
Директива 70/156/ЕО се отменя, считано от 29 април 2009 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство и прилагане на директивите, посочени в приложение XX, част Б.
Позоваванията към отменената директива се тълкуват като позовавания към настоящата директива и следва да се четат съгласно таблицата за съответствие, посочена в приложение XXI.
Член 50
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 51
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбчрг на 5 септември 2007 година.
DIRECTIVA 2007/46/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 5 de septiembre de 2007
por la que se crea un marco para la homologación de los vehículos de motor y de los remolques, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes destinados a dichos vehículos
(Directiva marco)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 95,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 70/156/CEE del Consejo, de 6 de febrero de 1970, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre la homologación de los vehículos a motor y de sus remolques (3), ha sido modificada en varias ocasiones y de forma sustancial. Debiendo llevar a cabo nuevas modificaciones, conviene, en aras de una mayor claridad, proceder a la refundición de dicha Directiva.
(2)
Para el establecimiento y funcionamiento del mercado interior de la Comunidad, es conveniente sustituir los sistemas de homologación de los Estados miembros por un procedimiento de homologación comunitario basado en el principio de una armonización total.
(3)
Los requisitos técnicos aplicables a sistemas, componentes, unidades técnicas independientes y vehículos deben armonizarse y especificarse en actos reglamentarios, cuyo objetivo primario debe ser garantizar un elevado nivel de seguridad vial, protección de la salud, protección del medio ambiente, eficiencia energética y protección contra usos no autorizados.
(4)
La Directiva 92/53/CEE del Consejo, de 18 de junio de 1992, por la que se modifica la Directiva 70/156/CEE relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre la homologación de los vehículos a motor y de sus remolques (4), limitaba la aplicación del procedimiento comunitario de homologación para vehículos completos a la categoría de vehículos M1 pero, para completar el mercado interior y garantizar que funcione correctamente, deben entrar en el ámbito de aplicación de la presente Directiva todas las categorías de vehículos, lo que permitiría a los fabricantes aprovechar las ventajas del mercado interior mediante la homologación comunitaria.
(5)
Para permitir que los fabricantes se adapten a los nuevos procedimientos armonizados, es necesario prever un período de preparación suficiente antes de que la homologación comunitaria de vehículos sea obligatoria para los vehículos de categorías distintas de la M1 fabricados en una fase. Es necesario un período de preparación más largo para vehículos de categorías distintas de la M1 que requieran la homologación multifásica, ya que este procedimiento implicará a los carroceros, que tendrán que adquirir en este campo una experiencia suficiente para que los procedimientos necesarios se puedan aplicar correctamente. No obstante, debido a la importancia de la seguridad para los vehículos de las categorías M2 y M3, es necesario, en el curso del período de transición durante el que la homologación de tipo nacional sigue siendo válida para permitir a los fabricantes familiarizarse con la homologación de tipo CE, que estos vehículos satisfagan las exigencias técnicas de las directivas armonizadas.
(6)
Hasta la fecha, los fabricantes que producían vehículos en series cortas se habían visto parcialmente privados de los beneficios del mercado interior. La experiencia muestra que la seguridad vial y la protección del medio ambiente se verían mejoradas de forma significativa si los vehículos fabricados en series cortas quedasen totalmente integrados en el sistema de homologación comunitaria de vehículos completos, empezando con la categoría M1.
(7)
Para evitar abusos, cualquier tipo de procedimiento simplificado para vehículos fabricados en series cortas debe limitarse a los casos de producción muy reducida; por eso, hay que definir con mayor precisión el concepto de «series cortas» en cuanto al número de vehículos fabricados.
(8)
Es importante establecer medidas que permitan homologar vehículos de manera individual, para aportar una flexibilidad suficiente al sistema de homologación multifásica; no obstante, en espera del establecimiento de disposiciones comunitarias específicas y armonizadas, los Estados miembros deben seguir teniendo la posibilidad de conceder homologaciones individuales de conformidad con sus normas nacionales.
(9)
En espera de la aplicación de los procedimientos de homologación comunitaria de vehículos a vehículos de categorías distintas de la M1, los Estados miembros deberían seguir teniendo la posibilidad de conceder homologaciones de vehículos a escala nacional, para lo que es necesario prever las correspondientes medidas transitorias.
(10)
Procede adoptar las medidas necesarias para la aplicación de la presente Directiva con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (5).
(11)
Mediante la Decisión 97/836/CE del Consejo (6), la Comunidad se adhirió al Acuerdo de la Comisión Económica para Europa (CEPE) de las Naciones Unidas sobre la adopción de prescripciones técnicas uniformes aplicables a los vehículos de ruedas y los equipos y piezas que puedan montarse o utilizarse en estos, y sobre las condiciones de reconocimiento recíproco de las homologaciones concedidas conforme a dichas prescripciones («el Acuerdo de 1958 revisado»).
Por lo tanto, habría que integrar en el procedimiento de homologación de tipo CE los Reglamentos CEPE a los que la Comunidad se ha adherido en aplicación de dicha Decisión y las enmiendas de los Reglamentos CEPE a los que la Comunidad ya se había adherido, ya sea como obligaciones para la homologación de tipo CE o como alternativas a la legislación comunitaria vigente. En particular, en el caso de que la Comunidad decida, mediante una Decisión del Consejo, que un Reglamento CEPE debe incorporarse en el procedimiento de homologación de tipo CE de vehículos y sustituir la legislación comunitaria vigente, conviene conferir competencias a la Comisión para que realice las adaptaciones necesarias de la presente Directiva. Dado que estas medidas son de alcance general y están destinadas a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva y a completarla añadiendo nuevos elementos no esenciales, deben adoptarse con arreglo al procedimiento de reglamentación con control previsto en el artículo 5 bis de la Decisión 1999/468/CE.
(12)
En aras de una mejor reglamentación y una mayor simplificación, y para evitar la constante actualización de la legislación comunitaria vigente en materia de especificaciones técnicas, debe ser posible que la presente Directiva, o las directivas particulares y reglamentos, hagan referencia a normas y reglamentos internacionales existentes sin reproducirlos en el marco legal comunitario.
(13)
Con el fin de garantizar que el procedimiento para controlar la conformidad de la producción, que es una de las piedras angulares del sistema de homologación comunitaria, se aplica correctamente y funciona como es debido, las autoridades competentes o un servicio técnico debidamente cualificado y designado a este fin deben realizar inspecciones periódicas de los fabricantes.
(14)
El objetivo principal de la normativa sobre homologación de vehículos es garantizar que los vehículos nuevos, los componentes y unidades técnicas independientes que se comercialicen proporcionen un alto nivel de seguridad y protección del medio ambiente. Este objetivo no debe verse afectado por las piezas o equipos que se monten en los vehículos después de su comercialización o de su entrada en servicio. Por lo tanto, deben adoptarse medidas adecuadas para garantizar que las piezas y equipos que puedan montarse en los vehículos y que puedan dificultar significativamente el funcionamiento de sistemas que son esenciales para la seguridad o la protección del medio ambiente se sometan a control previo de la autoridad de homologación antes de su comercialización. Esas medidas deben consistir en disposiciones técnicas sobre los requisitos que las piezas y equipos han de cumplir.
(15)
Dichas medidas deben aplicarse únicamente a un número limitado de piezas o equipos. La lista de estas piezas o equipos y los consiguientes requisitos deben establecerse previa consulta a las partes interesadas. Para establecer la lista, la Comisión debe consultar a las partes interesadas sobre la base de un informe, y velará por conseguir un equilibrio adecuado entre las necesidades de la mejora de la seguridad vial y la protección del medio ambiente, así como los intereses de los consumidores, fabricantes y distribuidores, preservando la competitividad en el mercado secundario.
(16)
La lista de piezas y equipos, de sistemas esenciales afectados, así como de pruebas y medidas de aplicación deben fijarse con arreglo a la Decisión 1999/468/CE. Dado que estas medidas son de alcance general y están destinadas a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva y a completarla añadiendo nuevos elementos no esenciales, deben adoptarse con arreglo al procedimiento de reglamentación con control previsto en el artículo 5 bis de dicha Decisión.
(17)
La presente Directiva establece un conjunto de disposiciones específicas de seguridad con arreglo al artículo 1, apartado 2, de la Directiva 2001/95/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 3 de diciembre de 2001, sobre seguridad general de los productos (7), que establece disposiciones específicas para la protección de la salud y de la seguridad de los consumidores. Por eso, es importante establecer disposiciones que garanticen que, cuando un vehículo presente un riesgo grave para los consumidores a resultas de la aplicación de la presente Directiva o de los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV, el fabricante ha adoptado medidas de protección efectivas, entre ellas la llamada a la revisión de los vehículos. La autoridad de homologación debe poder valorar si las medidas propuestas son suficientes o no.
(18)
Es importante que los fabricantes proporcionen la información pertinente a los propietarios de los vehículos con el fin de evitar el uso incorrecto de los dispositivos de seguridad. La Directiva debe contemplar las correspondientes disposiciones a este respecto.
(19)
Asimismo, es importante que los fabricantes de equipos tengan acceso a determinada información que solamente puede proporcionar el fabricante del vehículo, es decir, la información técnica necesaria, incluidos los esquemas, para desarrollar piezas destinadas al mercado posventa.
(20)
Es igualmente importante que los fabricantes proporcionen a los operadores independientes un acceso fácil a la información, con el fin de garantizar la reparación y el mantenimiento de los vehículos en un mercado plenamente competitivo. Esta obligación de informar ya se ha incorporado a la legislación comunitaria, en particular en el Reglamento (CE) no 715/2007 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 20 de junio de 2007, sobre la homologación de tipo de los vehículos de motor por lo que se refiere a las emisiones procedentes de turismos y vehículos comerciales ligeros (Euro 5 y Euro 6) y sobre el acceso a la información relativa a la reparación y el mantenimiento de los vehículos (8), sobre la base de que la Comisión presente un informe, en un plazo de cuatro años a partir de la entrada en vigor de dicho Reglamento, sobre el funcionamiento del sistema de acceso a la información relativa a la reparación y mantenimiento de los vehículos y considere la conveniencia de consolidar todas las disposiciones que regulan el acceso a esta información en una Directiva marco revisada sobre la homologación de tipo.
(21)
Con el fin de simplificar y acelerar el procedimiento, las medidas de aplicación de las directivas particulares o reglamentos así como las medidas para adaptar los anexos de la presente Directiva y los de las directivas particulares o reglamentos, concretamente, al desarrollo de los conocimientos científicos y técnicos, deben adoptarse con arreglo a la Decisión 1999/468/CE. Dado que estas medidas son de alcance general y están destinadas a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva y a completarla añadiendo nuevos elementos no esenciales, deben adoptarse con arreglo al procedimiento de reglamentación con control previsto en el artículo 5 bis de dicha Decisión. El mismo procedimiento debe aplicarse a las modificaciones necesarias para la homologación de tipo de vehículos destinados a las personas con discapacidad.
(22)
La experiencia demuestra que, en el caso de que se hayan detectado lagunas en la normativa vigente, puede ser preciso adoptar sin demora medidas pertinentes con vistas a garantizar una mejor protección de los usuarios de las vías públicas. En esos casos urgentes, deben adoptarse las modificaciones necesarias de las directivas particulares o reglamentos con arreglo a la Decisión 1999/468/CE. Dado que estas medidas son de alcance general y están destinadas a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva y a completarla añadiendo nuevos elementos no esenciales, deben adoptarse con arreglo al procedimiento de reglamentación con control previsto en el artículo 5 bis de dicha Decisión.
(23)
Dado que el objetivo de la presente Directiva, a saber, la consecución del mercado interior mediante la introducción de un sistema obligatorio de homologación comunitaria para todas las categorías de vehículos, no puede ser alcanzado de manera suficiente por los Estados miembros y, por consiguiente, debido a la dimensión de la acción, puede lograrse mejor a nivel comunitario, la Comunidad puede adoptar medidas de acuerdo con el principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado. De conformidad con el principio de proporcionalidad, enunciado en el mismo artículo, la presente Directiva no excede de lo necesario para alcanzar dicho objetivo.
(24)
La obligación de incorporar la presente Directiva al Derecho nacional debe limitarse a las disposiciones que constituyen una modificación de fondo respecto de las Directivas anteriores. La obligación de incorporar las disposiciones inalteradas se deriva de las Directivas anteriores.
(25)
De conformidad con el punto 34 del Acuerdo interinstitucional «Legislar mejor» (9), se alienta a los Estados miembros a establecer, en su propio interés y en el de la Comunidad, sus propios cuadros que muestren, en la medida de lo posible, la concordancia entre la presente Directiva y las medidas de transposición, y a hacerlos públicos.
(26)
La presente Directiva no debe afectar a las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de incorporación al Derecho nacional y de aplicación de las directivas, que figuran en la parte B del anexo XX.
(27)
Los requisitos de la presente Directiva son conformes con los principios consagrados en el Plan de acción «Simplificar y mejorar el marco regulador».
(28)
Es de especial importancia que las futuras medidas que se propongan sobre la base de la presente Directiva o los procedimientos que se desarrollen en aplicación de la misma sean conformes con estos principios, que se recuerdan en la Comunicación de la Comisión «Marco reglamentario para un sector del automóvil competitivo en el siglo XXI».
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objeto
La presente Directiva establece un marco armonizado que contiene los requisitos técnicos generales y disposiciones administrativas para la homologación de todos los vehículos nuevos incluidos en su ámbito de aplicación, así como la homologación de los sistemas, componentes y unidades técnicas independientes destinados a dichos vehículos, con el fin de facilitar su matriculación, venta y puesta en servicio dentro de la Comunidad.
La presente Directiva establece asimismo las disposiciones para la venta y la puesta en servicio de piezas y equipos destinados a vehículos homologados con arreglo a la misma.
Los requisitos técnicos particulares relativos a la fabricación y funcionamiento de los vehículos se establecerán en aplicación de la presente Directiva en actos reglamentarios, que aparecen enumerados en una lista exhaustiva en el anexo IV.
Artículo 2
Ámbito de aplicación
1. La presente Directiva se aplicará a la homologación de tipo de los vehículos diseñados y fabricados en una o varias fases para circular por carretera y a los sistemas, componentes y unidades técnicas independientes diseñados y fabricados para dichos vehículos.
También se aplicará a la homologación individual de dichos vehículos.
La presente Directiva también se aplicará a las piezas y equipos destinados a vehículos incluidos en su ámbito de aplicación.
2. La presente Directiva no se aplicará a la homologación de tipo u homologación individual de los siguientes vehículos:
a)
tractores agrícolas o forestales, definidos en la Directiva 2003/37/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 26 de mayo de 2003, relativa a la homologación de los tractores agrícolas o forestales, de sus remolques y de su maquinaria intercambiable remolcada, así como de los sistemas, componentes y unidades técnicas de dichos vehículos (10), y remolques diseñados y fabricados específicamente para dichos vehículos;
b)
cuatriciclos, tal como han sido definidos en la Directiva 2002/24/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de marzo de 2002, relativa a la homologación de los vehículos de motor de dos o tres ruedas (11);
c)
vehículos oruga.
3. La homologación de tipo u homologación individual establecida en la presente Directiva será optativa para los siguientes vehículos:
a)
vehículos diseñados y fabricados para su uso principalmente en obras, canteras, instalaciones portuarias o aeroportuarias;
b)
vehículos diseñados y fabricados para su uso por el ejército, protección civil, servicios de bomberos y fuerzas responsables del mantenimiento del orden público, y
c)
máquinas móviles,
en la medida en que cumplan los requisitos de la presente Directiva. Estas homologaciones optativas se entenderán sin perjuicio de la aplicación de la Directiva 2006/42/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de mayo de 2006, relativa a las máquinas (12).
4. La homologación individual establecida en la presente Directiva será optativa para los siguientes vehículos:
a)
vehículos destinados exclusivamente a la competición en carretera;
b)
prototipos de vehículos utilizados en carretera bajo la responsabilidad de un fabricante para llevar a cabo un programa de ensayo específico, siempre que hayan sido diseñados y fabricados específicamente para ese fin.
Artículo 3
Definiciones
A efectos de la presente Directiva y de los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV, salvo que en los mismos se indique lo contrario, se entenderá por:
1)
«acto reglamentario»: una directiva particular o un reglamento o un Reglamento CEPE anexo al Acuerdo de 1958 revisado;
2)
«directiva particular o reglamento»: una directiva o un reglamento enumerados en la parte I del anexo IV. Dicho término también incluye sus actos de ejecución;
3)
«homologación de tipo»: el procedimiento mediante el cual un Estado miembro certifica que un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente cumple las correspondientes disposiciones administrativas y requisitos técnicos pertinentes;
4)
«homologación de tipo nacional»: procedimiento de homologación de tipo establecido por la legislación nacional de un Estado miembro; la validez de dicha homologación queda limitada al territorio de ese Estado miembro;
5)
«homologación de tipo CE»: el procedimiento mediante el cual un Estado miembro certifica que un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente cumple las correspondientes disposiciones administrativas y requisitos técnicos de la presente Directiva y de los actos reglamentarios enumerados en los anexos IV u XI;
6)
«homologación individual»: el procedimiento por el cual un Estado miembro certifica que un vehículo en particular, ya sea singular o no, cumple las disposiciones administrativas y requisitos técnicos pertinentes;
7)
«homologación de tipo multifásica»: el procedimiento mediante el cual uno o varios Estados miembros certifican que, dependiendo del grado de acabado, un tipo de vehículo incompleto o completado cumple las correspondientes disposiciones administrativas y requisitos técnicos de la presente Directiva;
8)
«homologación de tipo por etapas»: el procedimiento de homologación de vehículos consistente en obtener por etapas el conjunto completo de certificados de homologación de tipo CE para los sistemas, componentes y unidades técnicas independientes de un vehículo y que, en la fase final, tiene como resultado la homologación del vehículo completo;
9)
«homologación de tipo de una sola vez»: el procedimiento consistente en homologar un vehículo completo en una única operación;
10)
«homologación de tipo mixta»: el procedimiento de homologación por etapas en el que la homologación de uno o más sistemas se realiza en la fase final de homologación del vehículo completo, sin que sea necesario expedir certificados de homologación de tipo CE para dichos sistemas;
11)
«vehículo de motor»: todo vehículo autopropulsado que se mueva por sus propios medios, que tenga por lo menos cuatro ruedas, ya sea completo, completado o incompleto, y con una velocidad máxima de diseño superior a 25 km/h;
12)
«remolque»: todo vehículo con ruedas no autopropulsado diseñado y fabricado para ser remolcado por un vehículo de motor;
13)
«vehículo»: todo vehículo de motor o sus remolques, tal como se definen en los puntos 11 y 12;
14)
«vehículo de motor híbrido»: todo vehículo dotado, como mínimo, de dos convertidores de energía distintos y dos sistemas distintos de almacenamiento de energía en el vehículo para su propulsión;
15)
«vehículo eléctrico híbrido»: vehículo híbrido que utiliza, para su propulsión mecánica, energía procedente de dos sistemas instalados en el propio vehículo, a saber:
-
un carburante,
-
un dispositivo de almacenamiento de energía eléctrica (por ejemplo, una batería eléctrica, un condensador, volantes de inercia/generadores, etc.);
16)
«máquina móvil»: todo vehículo autopropulsado diseñado y fabricado específicamente para realizar tareas que, de conformidad con su diseño, no sea adecuado para el transporte de pasajeros ni de mercancías; las máquinas montadas en el bastidor de un vehículo de motor no se considerarán máquinas móviles;
17)
«tipo de vehículo»: conjunto de vehículos de una categoría determinada idénticos al menos en los aspectos básicos precisados en la sección B del anexo II. Un tipo de vehículo puede contener variantes y versiones, tal como se definen en la sección B del anexo II;
18)
«vehículo de base»: todo vehículo que se utiliza en la fase inicial de un proceso de homologación de tipo multifásico;
19)
«vehículo incompleto»: todo vehículo que deba pasar por lo menos por una fase más para ser completado y cumplir los requisitos técnicos pertinentes de la presente Directiva;
20)
«vehículo completado»: el vehículo, producto del procedimiento de homologación de tipo multifásico, que cumpla los requisitos técnicos pertinentes de la presente Directiva;
21)
«vehículo completo»: todo vehículo que no necesita ser completado para satisfacer los requisitos técnicos pertinentes de la presente Directiva;
22)
«vehículo de fin de serie»: todo vehículo que forme parte de unas existencias que no se pueden matricular, vender o poner en servicio debido a la entrada en vigor de nuevos requisitos técnicos con los que no ha sido homologado;
23)
«sistema»: conjunto de dispositivos combinados para llevar a cabo una o varias funciones específicas en un vehículo y que está sujeto a los requisitos de cualquier acto reglamentario;
24)
«componente»: el dispositivo, sujeto a los requisitos de un acto reglamentario, destinado a formar parte de un vehículo, que podrá homologarse independientemente de dicho vehículo cuando el acto reglamentario así lo disponga explícitamente;
25)
«unidad técnica independiente»: el dispositivo, sujeto a los requisitos de un acto reglamentario, destinado a formar parte de un vehículo y que podrá homologarse independientemente, pero solo en relación con uno o varios tipos específicos de vehículos cuando el acto reglamentario así lo disponga explícitamente;
26)
«piezas o equipos originales»: las piezas o equipos fabricadas con arreglo a las especificaciones y normas de producción que el fabricante del vehículo ha establecido para producir las piezas y equipos para el montaje del vehículo de que se trate. Incluye las piezas y equipos fabricados en la misma cadena de producción que esas piezas y equipos. Salvo prueba en contrario, se presumirá que los recambios son recambios originales si el fabricante de los recambios certifica que los recambios cumplen los requisitos de calidad de los componentes utilizados para el montaje del vehículo en cuestión y se han fabricado con arreglo a las especificaciones y normas de producción del fabricante del vehículo;
27)
«fabricante»: la persona u organismo responsable ante la autoridad de homologación de todos los aspectos del proceso de homologación o de autorización, y de garantizar la conformidad de la producción. No es esencial que la persona u organismo participen directamente en todas las fases de la fabricación de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente sujeta al proceso de homologación;
28)
«representante del fabricante»: toda persona física o jurídica establecida en la Comunidad, debidamente designada por el fabricante para que le represente ante las autoridades competentes y para que actúe en su nombre en el ámbito cubierto por la presente Directiva; cuando se hace referencia al término «fabricante» ha de entenderse que se indica tanto el fabricante como su representante;
29)
«autoridad de homologación»: la autoridad de un Estado miembro con competencias en todos los aspectos de la homologación de un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente o de la homologación individual de un vehículo, del proceso de autorización, de la emisión y, en su caso, retirada de certificados de homologación, así como para actuar como punto de contacto con las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, para designar los servicios técnicos y garantizar que el fabricante cumple sus obligaciones sobre conformidad de la producción;
30)
«autoridad competente», en el artículo 42: la autoridad de homologación o una autoridad designada, o el organismo de acreditación que actúe en nombre de las mismas;
31)
«servicio técnico»: la organización o entidad designada por la autoridad de homologación de un Estado miembro como laboratorio para llevar a cabo ensayos de homologación o como entidad de evaluación de la conformidad para llevar a cabo la inspección inicial y otros ensayos o inspecciones en nombre de la autoridad de homologación, siendo posible que la propia autoridad de homologación lleve a cabo esas funciones;
32)
«método virtual de ensayo»: simulaciones por ordenador, cálculos incluidos, que demuestren que un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente satisfacen los requisitos técnicos de un acto reglamentario. A efectos de ensayo, el método virtual no requiere el uso físico de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente;
33)
«certificado de homologación de tipo»: el documento por el cual la autoridad de homologación certifica oficialmente que un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente está homologado;
34)
«certificado de homologación de tipo CE»: el certificado establecido en el anexo VI o el anexo correspondiente de una directiva particular o reglamento. El formulario de comunicación establecido en el anexo pertinente de uno de los Reglamentos CEPE enumerados en la parte I o en la parte II del anexo IV de la presente Directiva se considerará equivalente a un certificado de homologación de tipo CE;
35)
«certificado de homologación individual»: el documento por el cual la autoridad de homologación certifica oficialmente que un vehículo concreto está homologado;
36)
«certificado de conformidad»: el documento establecido en el anexo IX, expedido por el fabricante y por el que se certifica que un vehículo perteneciente a la serie del tipo homologado con arreglo a lo dispuesto en la presente Directiva cumple todos los actos reglamentarios en el momento de su fabricación;
37)
«ficha de características»: el documento contemplado en los anexos I o III, o en el correspondiente anexo de una directiva particular o reglamento, que establezca qué información debe aportar el solicitante; está permitido presentar la ficha de características en forma de fichero electrónico;
38)
«expediente del fabricante»: la documentación completa, con la ficha de características, archivo, datos, dibujos, fotografías, etc., proporcionados por el solicitante; está permitido presentar el expediente del fabricante en forma de fichero electrónico;
39)
«expediente de homologación»: el expediente del fabricante, junto con los informes sobre los ensayos y todos los demás documentos añadidos por el servicio técnico o por la autoridad de homologación en el ejercicio de sus funciones; está permitido presentar el expediente de homologación en forma de fichero electrónico;
40)
«índice del expediente de homologación»: el documento en el que se enumera el contenido del expediente de homologación cuyas páginas deberán estar convenientemente numeradas o marcadas para una fácil identificación; este documento estará dispuesto de manera que indique las sucesivas etapas del proceso de homologación de tipo CE, en especial las fechas de las revisiones y actualizaciones.
CAPÍTULO II
OBLIGACIONES GENERALES
Artículo 4
Obligaciones de los Estados miembros
1. Los Estados miembros garantizarán que los fabricantes que soliciten una homologación cumplen las obligaciones que les incumben con arreglo a lo dispuesto en la presente Directiva.
2. Los Estados miembros homologarán únicamente aquellos vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que satisfagan los requisitos de la presente Directiva.
3. Los Estados miembros únicamente matricularán o permitirán la venta o puesta en servicio de aquellos vehículos, componentes o unidades técnicas independientes que satisfagan los requisitos de la presente Directiva.
No prohibirán, restringirán ni impedirán la matriculación, la venta, la puesta en servicio o la circulación viaria de vehículos, componentes o unidades técnicas independientes por razones relacionadas con aspectos de su fabricación o funcionamiento regulados por la presente Directiva, si satisfacen los requisitos establecidos en ella.
4. Los Estados miembros crearán o designarán a las autoridades de homologación e informarán a la Comisión de dicha creación o designación con arreglo al artículo 43.
La notificación de la autoridad de homologación incluirá el nombre, dirección, correo electrónico y su ámbito de responsabilidades.
Artículo 5
Obligaciones de los fabricantes
1. El fabricante será responsable, ante la autoridad de homologación, de todos los aspectos relacionados con el procedimiento de homologación y de garantizar la conformidad de la producción, independientemente de que participe o no directamente en todas las fases de fabricación de un vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente.
2. En caso de homologación de tipo multifásica, cada fabricante será responsable de la homologación y conformidad de la producción de los sistemas, componentes o unidades técnicas independientes añadidos al vehículo en la fase de acabado realizada por él.
El fabricante que modifique componentes o sistemas ya homologados en fases anteriores será responsable de la homologación y conformidad de la producción de dichos componentes y sistemas.
3. A los efectos de la presente Directiva, si un fabricante está instalado fuera de la Comunidad deberá designar a un representante instalado en la Comunidad que lo represente ante la autoridad de homologación.
CAPÍTULO III
PROCEDIMIENTOS DE HOMOLOGACIÓN DE TIPO CE
Artículo 6
Procedimientos para la homologación de tipo CE de vehículos
1. El fabricante podrá elegir uno de los siguientes procedimientos:
a)
homologación de tipo por etapas;
b)
homologación de tipo de una sola vez;
c)
homologación de tipo mixta.
2. La solicitud de homologación de tipo por etapas constará del expediente del fabricante, que deberá contener la información exigida en el anexo III, y deberá ir acompañada del conjunto completo de certificados de homologación de tipo exigidos con arreglo a cada uno de los actos reglamentarios aplicables enumerados en los anexos IV u XI. En el caso de la homologación de tipo de sistemas o unidades técnicas independientes con arreglo a los actos reglamentarios aplicables, la autoridad de homologación deberá tener acceso al correspondiente expediente de homologación hasta el momento en que se conceda o deniegue la homologación.
3. La solicitud de homologación de tipo de una sola vez constará del expediente del fabricante, que deberá contener la información pertinente exigida en el anexo I, en relación con los actos reglamentarios especificados en los anexos IV u XI y, cuando proceda, en la parte II del anexo III.
4. En el caso del procedimiento de homologación de tipo mixta, la autoridad de homologación podrá eximir al fabricante de la obligación de presentar uno o más certificados de homologación de tipo CE para un sistema, siempre que se complete el expediente del fabricante con los datos, especificados en el anexo I, exigidos para la homologación de dichos sistemas durante la fase de homologación del vehículo; en ese caso, cada uno de los certificados de homologaciones de tipo CE de las que se haya prescindido de esta manera será sustituido por actas de ensayo.
5. Sin perjuicio de lo dispuesto en los apartados 2, 3 y 4, en el caso de la homologación de tipo multifásica, deberá proporcionarse la siguiente información:
a)
en la primera fase, las secciones del expediente del fabricante y de los certificados de homologación de tipo CE exigidos para un vehículo completo correspondientes al grado de acabado del vehículo de base;
b)
en la segunda fase y en fases ulteriores, las secciones del expediente del fabricante y de los certificados de homologación de tipo CE correspondientes a la fase de fabricación, junto con una copia del certificado de homologación de tipo CE del vehículo expedido en la fase anterior de fabricación; además, el fabricante proporcionará información completa y detallada de todos los cambios o adiciones que haya realizado en el vehículo.
La información a la que se refieren las letras a) y b) podrá ser proporcionada según el procedimiento de homologación de tipo mixta descrito en el apartado 4 del presente artículo.
6. El fabricante presentará la solicitud a la autoridad de homologación. Solo se podrá presentar una única solicitud para un tipo concreto de vehículo y solo se podrá presentar en un único Estado miembro.
Se presentará una solicitud por cada tipo que se quiera homologar.
7. Mediante una solicitud debidamente justificada, la autoridad de homologación podrá pedir al fabricante que proporcione toda información adicional que necesite para poder decidir qué ensayos son necesarios o para facilitar la ejecución de los mismos.
8. El fabricante pondrá a disposición de la autoridad de homologación tantos vehículos como sean necesarios para poder llevar a cabo el procedimiento de homologación de tipo de forma satisfactoria.
Artículo 7
Procedimientos para la homologación de tipo CE de sistemas, componentes o unidades técnicas independientes
1. El fabricante enviará la solicitud a la autoridad de homologación. Solamente se presentará una solicitud relacionada con un tipo de sistema, componente o unidad técnica independiente y solo se podrá presentar en un único Estado miembro. Se presentará una solicitud por cada tipo que se quiera homologar.
2. La solicitud irá acompañada del expediente del fabricante, cuyo contenido se especifica en las directivas particulares o reglamentos.
3. Mediante una solicitud debidamente justificada, la autoridad de homologación podrá pedir al fabricante que proporcione toda información adicional que necesite para poder decidir qué ensayos son necesarios o para facilitar la ejecución de los mismos.
4. El fabricante pondrá a disposición de la autoridad de homologación tantos vehículos, componentes o unidades técnicas independientes como exijan las directivas particulares o reglamentos pertinentes para la realización de los ensayos.
CAPÍTULO IV
REALIZACIÓN DE LOS PROCEDIMIENTOS DE HOMOLOGACIÓN DE TIPO CE
Artículo 8
Disposiciones generales
1. Los Estados miembros no podrán conceder una homologación de tipo CE sin haberse asegurado antes de que se han aplicado de forma satisfactoria los procedimientos contemplados en el artículo 12.
2. Los Estados miembros concederán las homologaciones de tipo CE con arreglo a los artículos 9 y 10.
3. Si un Estado miembro considera que un tipo de vehículo, sistema, componente o unidad técnica independiente, pese a cumplir las disposiciones exigidas, constituye un riesgo grave para la seguridad vial o supone un perjuicio grave para el medio ambiente o para la salud pública, podrá denegar la concesión de la homologación de tipo CE. En ese caso, enviará inmediatamente a los Estados miembros y a la Comisión un expediente detallado en el que explique los motivos de su decisión e incluya pruebas de sus comprobaciones.
4. Los certificados de homologación de tipo CE se numerarán con arreglo al método descrito en el anexo VII.
5. La autoridad de homologación enviará a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, en el plazo de 20 días laborables, una copia del certificado de homologación de tipo CE del vehículo con sus anexos para cada tipo de vehículo cuya homologación hayan concedido. Se puede sustituir la copia impresa por un fichero electrónico.
6. La autoridad de homologación informará inmediatamente a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros de su denegación o retirada de toda homologación de vehículos, junto con los motivos de tal decisión.
7. La autoridad de homologación de cada Estado miembro enviará trimestralmente a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros un listado de las homologaciones de tipo CE de sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que haya concedido, modificado, denegado o retirado durante el trimestre precedente. Dicho listado deberá incluir los datos especificados en el anexo XIV.
8. Cuando otro Estado miembro así lo solicite, el Estado miembro que haya concedido una homologación de tipo CE enviará una copia de dicho certificado de homologación de tipo CE, junto con sus anexos, en el plazo de 20 días laborables a partir de la recepción de la solicitud. Se puede sustituir la copia impresa por un fichero electrónico.
Artículo 9
Disposiciones específicas sobre vehículos
1. Los Estados miembros concederán homologación CE con respecto a:
a)
el tipo de vehículo que se ajuste a la información recogida en el expediente del fabricante y cumpla los requisitos técnicos especificados en los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV;
b)
el tipo de vehículos especiales que se ajuste a la información recogida en el expediente del fabricante y cumpla los requisitos técnicos especificados en los actos reglamentarios enumerados en el anexo XI.
Se aplicarán los procedimientos descritos en el anexo V.
2. Los Estados miembros concederán la homologación de tipo multifásica con respecto a todo tipo de vehículo incompleto o completado que se ajuste a la información detallada en el expediente del fabricante y cumpla los requisitos técnicos especificados en los actos reglamentarios enumerados en los anexos IV u XI, en relación con el grado de acabado del vehículo.
La homologación de tipo multifásica también se aplicará a los vehículos nuevos reconvertidos o modificados por otro fabricante.
Se aplicarán los procedimientos descritos en el anexo XVII.
3. Con respecto a cada tipo de vehículo, la autoridad de homologación deberá:
a)
cumplimentar las secciones pertinentes del certificado de homologación de tipo CE, incluyendo la hoja de resultados de los ensayos adjunta, con arreglo al modelo establecido en el anexo VIII;
b)
elaborar o comprobar el índice del expediente de homologación;
c)
entregar sin demora injustificada al solicitante el certificado cumplimentado, junto con sus anexos.
4. En el caso de una homologación de tipo CE en relación con la cual, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 20, el artículo 22 o el anexo XI, se han impuesto restricciones respecto a su validez o se ha dispensado de determinadas disposiciones de los actos reglamentarios, se deberá especificar dichas restricciones o dispensas en el certificado de homologación de tipo CE.
5. Si los datos del expediente del fabricante especifican disposiciones para vehículos especiales, tal como se indica en el anexo XI, se deberá especificar dichas disposiciones en el certificado de homologación de tipo CE.
6. Si el fabricante elige el procedimiento de homologación de tipo mixta, la autoridad de homologación cumplimentará, en la parte III de la ficha de características establecida en el anexo III, aquellas referencias de las actas de ensayo establecidas por los actos reglamentarios para las que no haya certificado de homologación de tipo CE.
7. Si el fabricante elige el procedimiento de homologación de tipo de una sola vez, la autoridad de homologación establecerá la lista de los actos reglamentarios aplicables, que figuran en el apéndice del anexo VI, y adjuntará dicha lista al certificado de homologación de tipo CE.
Artículo 10
Disposiciones específicas sobre sistemas, componentes o unidades técnicas independientes
1. Los Estados miembros concederán la homologación de tipo CE con respecto a todo sistema que se ajuste a la información detallada en el expediente del fabricante y cumpla los requisitos técnicos establecidos en la correspondiente directiva particular o reglamento, como se exige en el anexo IV o en el XI.
2. Los Estados miembros concederán la homologación de tipo CE con respecto a todo componente o una unidad técnica independiente que se ajuste a la información detallada en el expediente del fabricante y cumpla los requisitos técnicos establecidos en la correspondiente directiva particular o reglamento, como se exige en el anexo IV.
3. En el caso de que un componente o unidad técnica independiente -independientemente de que estén o no destinados a trabajos de reparación, servicio o mantenimiento- estén también cubiertos por una homologación de tipo de un sistema con respecto a un vehículo, no se exigirá la homologación adicional del componente o la unidad técnica independiente a menos que lo exija el correspondiente acto reglamentario.
4. Cuando un componente o unidad técnica independiente cumplan su función o presenten una característica específica únicamente en conjunción con otros elementos del vehículo, de forma que solo sea posible comprobar el cumplimiento de los requisitos cuando el componente o la unidad técnica independiente estén funcionando en conjunción con esas otras partes del vehículo, el alcance de la homologación de tipo CE del componente o de la unidad técnica independiente se limitará en consecuencia. En tal caso, en el certificado de homologación de tipo CE se especificará toda restricción de utilización y se indicarán las condiciones específicas para su montaje. Cuando este tipo de componente o unidad técnica independiente sean instalados por el fabricante del vehículo, el cumplimiento de estas restricciones de uso o las condiciones de montaje aplicables se comprobarán cuando se homologue el vehículo.
Artículo 11
Ensayos requeridos para la homologación de tipo CE
1. El cumplimiento de los requisitos técnicos establecidos en la presente Directiva y en los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV deberá probarse mediante los ensayos adecuados llevados a cabo por los servicios técnicos designados a tal efecto.
En cada acto reglamentario se indicarán los procedimientos de ensayo, los equipos y las herramientas específicas y necesarias para llevar a cabo esos ensayos.
2. Los ensayos requeridos se llevarán a cabo en vehículos, componentes y unidades técnicas independientes que sean representativos del tipo que ha de homologarse.
No obstante, el fabricante podrá seleccionar, de acuerdo con la autoridad de homologación, un vehículo, un sistema, un componente o una unidad técnica independiente que, aunque no sean representativos del tipo que ha de ser homologado, reúnan una serie de las características más desfavorables con respecto al nivel requerido de prestación. Podrán utilizarse métodos virtuales de ensayo para facilitar la toma de decisiones durante el proceso de selección.
3. Como alternativa a los procedimientos de ensayo contemplados en el apartado 1 y siempre con el acuerdo de la autoridad de homologación, podrán utilizarse, a petición del fabricante, métodos virtuales de ensayo para los actos reglamentarios enumerados en el anexo XVI.
4. En el apéndice 1 del anexo XVI se establecen las condiciones generales que han de cumplir los métodos virtuales de ensayo.
Por lo que respecta a los actos reglamentarios enumerados en el anexo XVI, las condiciones de ensayo específicas y las disposiciones administrativas relacionadas con ellas están establecidas en el apéndice 2 de dicho anexo.
5. La Comisión establecerá la lista de actos reglamentarios para los que se permiten los métodos virtuales de ensayo, las condiciones específicas y sus disposiciones administrativas. Estas medidas, destinadas a modificar los elementos no esenciales de la presente Directiva y a completarla, se establecerán y actualizarán de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2.
Artículo 12
Disposiciones relativas a la conformidad de la producción
1. El Estado miembro que conceda una homologación de tipo CE, en colaboración, si procede, con las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, tomará las medidas necesarias, con arreglo a lo dispuesto en el anexo X, para comprobar que se han tomado las disposiciones adecuadas para garantizar que los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes, según proceda, que se estén produciendo se ajustan al tipo homologado.
2. El Estado miembro que haya concedido una homologación de tipo CE, en colaboración, si procede, con las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, tomará las medidas necesarias, con arreglo a lo dispuesto en el anexo X sobre ese tipo de homologación, para comprobar que las disposiciones contempladas en el apartado 1 siguen siendo adecuadas y que los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes, según proceda, que se estén produciendo se siguen ajustando al tipo homologado.
Las comprobaciones para garantizar que los productos se ajustan al tipo homologado se limitarán a los procedimientos establecidos en el anexo X y en aquellos actos reglamentarios que incluyan requisitos específicos. Con este fin, la autoridad de homologación del Estado miembro que haya concedido la homologación de tipo CE podrá llevar a cabo cualquier verificación o ensayo prescrito en cualquiera de los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV o en el anexo XI sobre muestras tomadas en las instalaciones del fabricante, incluidos los lugares de producción.
3. Cuando un Estado miembro que haya concedido la homologación de tipo CE compruebe que las disposiciones a las que se refiere el apartado 1 no se aplican, se apartan significativamente de las disposiciones y planes de control acordados o han dejado de aplicarse, aunque la producción no se haya interrumpido, adoptará las medidas necesarias, incluida la retirada de la homologación de tipo, para garantizar que la conformidad del procedimiento de producción se cumple correctamente.
CAPÍTULO V
MODIFICACIÓN DE LAS HOMOLOGACIONES DE TIPO CE
Artículo 13
Disposiciones generales
1. El fabricante deberá informar inmediatamente al Estado miembro que haya concedido la homologación de tipo CE sobre cualquier cambio de datos registrados en el expediente de homologación. El Estado miembro decidirá, con arreglo a las disposiciones establecidas en este capítulo, el procedimiento que se debe seguir. Si es necesario, el Estado miembro podrá decidir, en consulta con el fabricante, que es preciso conceder una nueva homologación de tipo CE.
2. La solicitud de modificación de una homologación de tipo CE solo podrá presentarse en el Estado miembro que concedió la homologación de tipo CE original.
3. Cuando el Estado miembro considere que para llevar a cabo una modificación son necesarias nuevas inspecciones o nuevos ensayos, lo comunicará al fabricante. Los procedimientos contemplados en los artículos 14 y 15 se aplicarán únicamente después de realizadas las nuevas inspecciones o los nuevos ensayos con resultados satisfactorios.
Artículo 14
Disposiciones específicas sobre vehículos
1. Si ha habido cambios en la información registrada en el expediente de homologación, la modificación será considerada «revisión».
En dichos casos, la autoridad de homologación deberá emitir las páginas revisadas del expediente de homologación, según proceda, señalando claramente en cada página revisada qué tipo de cambio se ha producido y en qué fecha se produjo la nueva emisión. Se considerará cumplido este requisito mediante una copia consolidada y actualizada del expediente de homologación, que lleve adjunta una descripción detallada de los cambios.
2. La revisión será considerada una «extensión» si, además de lo dispuesto en el apartado 1:
a)
son necesarios nuevas inspecciones o nuevos ensayos;
b)
ha cambiado cualquiera de los datos que figuran en el certificado de homologación de tipo CE, con excepción de los anexos;
c)
han entrado en vigor nuevos requisitos con arreglo a lo dispuesto en cualquiera de los actos reglamentarios aplicables al tipo de vehículo homologado.
En dichos casos, la autoridad de homologación expedirá un certificado de homologación de tipo CE revisado e identificado por un número de extensión, que irá aumentando con el número de extensiones sucesivas que ya se hayan concedido.
En el certificado de homologación se indicará claramente el motivo de la extensión y la fecha de reexpedición.
3. Siempre que se emitan páginas modificadas o una versión consolidada y actualizada, se modificará en consonancia el índice del expediente de homologación adjunto al certificado de homologación, de forma que conste la fecha de la más reciente extensión o revisión o la fecha de la más reciente consolidación de la versión actualizada.
4. No se exigirá modificar la homologación de un tipo de vehículo cuando los nuevos requisitos contemplados en el apartado 2, letra c), no sean pertinentes, desde un punto de vista técnico, para ese tipo de vehículo o afecten a categorías de vehículos distintas a la categoría a la que pertenece el vehículo.
Artículo 15
Disposiciones específicas sobre sistemas, componentes o unidades técnicas independientes
1. Si ha habido cambios en la información especificada en el expediente de homologación, la modificación será considerada «revisión».
En dichos casos, la autoridad de homologación deberá emitir las páginas revisadas del expediente de homologación, según proceda, señalando claramente en cada página revisada qué tipo de cambio se ha producido y en qué fecha se produjo la nueva emisión. Se considerará cumplido este requisito mediante una copia consolidada y actualizada del expediente de homologación, que lleve adjunta una descripción detallada de los cambios.
2. La revisión será considerada una «extensión» si, además de lo dispuesto en el apartado 1:
a)
son necesarios nuevas inspecciones o nuevos ensayos;
b)
ha cambiado cualquiera de los datos que figuran en el certificado de homologación de tipo CE, con excepción de los anexos;
c)
han entrado en vigor nuevos requisitos con arreglo a lo dispuesto en cualquiera de los actos reglamentarios aplicables al sistema, componente o unidad técnica independiente homologados.
La autoridad de homologación expedirá un certificado de homologación de tipo CE revisado e identificado por un número de extensión, que irá aumentando con el número de extensiones sucesivas que ya se hayan concedido. En los casos en que la modificación sea necesaria en aplicación del apartado 2, letra c), se actualizará la tercera sección del número de homologación.
En el certificado de homologación se indicará claramente el motivo de la extensión y la fecha de reexpedición.
3. Siempre que se emitan páginas modificadas o una versión consolidada y actualizada, se modificará en consonancia el índice del expediente de homologación adjunto al certificado de homologación, de forma que conste la fecha de la más reciente extensión o revisión o la fecha de la más reciente consolidación de la versión actualizada.
Artículo 16
Emisión y notificación de modificaciones
1. Cuando se trate de una extensión, la autoridad de homologación actualizará todas las secciones pertinentes del certificado de homologación de tipo CE, sus anexos y el índice del expediente de homologación. Se entregará sin demora injustificada al solicitante el certificado actualizado y sus anexos.
2. Cuando se trate de una revisión, la autoridad de homologación emitirá y entregará sin demora injustificada al solicitante los documentos revisados o la versión consolidada y actualizada, según corresponda, incluido el índice revisado del expediente de homologación.
3. La autoridad de homologación notificará toda modificación hecha a homologaciones de tipo CE a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros con arreglo a los procedimientos contemplados en el artículo 8.
CAPÍTULO VI
VALIDEZ DE UNA HOMOLOGACIÓN DE TIPO CE DE VEHÍCULOS
Artículo 17
Expiración de la validez
1. Una homologación de tipo CE para un vehículo dejará de ser válida en cualquiera de los siguientes casos:
a)
cuando nuevos requisitos que figuren en cualquier acto reglamentario aplicable al vehículo homologado sean obligatorios para la matriculación, venta o puesta en servicio de los nuevos vehículos y no sea posible actualizar la homologación en consecuencia;
b)
cuando la fabricación del vehículo homologado cese definitivamente de manera voluntaria;
c)
cuando la validez de la homologación expire en virtud de una restricción específica.
2. Cuando dejen de ser válidas solo una variante de un tipo o una versión de una variante, la homologación de tipo CE para un vehículo perderá su validez únicamente en la medida en que afecte a esa variante o versión concretas.
3. Cuando cese definitivamente la fabricación de un tipo concreto de vehículo, el fabricante lo notificará a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo CE a dicho vehículo. Al recibir dicha notificación, la autoridad informará a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros en un plazo de 20 días laborables.
El artículo 27 se aplicará solamente cuando el cese de fabricación se deba a las circunstancias contempladas en el apartado 1, letra a), del presente artículo.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 3, en aquellos casos en que una homologación de tipo CE de un vehículo vaya a dejar de ser válida, el fabricante se lo notificará a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo CE.
La autoridad de homologación comunicará sin demora injustificada toda la información pertinente a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros, de forma que se pueda aplicar, cuando proceda, el artículo 27. En dicha comunicación se especificará, en concreto, la fecha de fabricación y el número de identificación del último vehículo fabricado.
CAPÍTULO VII
CERTIFICADO DE CONFORMIDAD Y MARCADO
Artículo 18
Certificado de conformidad
1. El fabricante, en su calidad de titular de la homologación CE de tipo de vehículo, entregará un certificado de conformidad que acompañará a cada vehículo, ya sea completo, incompleto o completado, que haya sido fabricado de acuerdo con el tipo de vehículo homologado.
Cuando se trate de un vehículo incompleto o completado, el fabricante deberá cumplimentar únicamente los puntos de la página 2 del certificado de conformidad que hayan sido añadidos o cambiados durante la fase de homologación en curso y, cuando proceda, adjuntará al certificado todos los certificados de conformidad extendidos en las fases previas.
2. El certificado de conformidad estará redactado en una de las lenguas oficiales de la Comunidad. Todo Estado miembro podrá solicitar que el certificado de conformidad se traduzca a su propia lengua o lenguas.
3. El certificado de conformidad estará diseñado para impedir las falsificaciones. A tal fin, el papel utilizado dispondrá de una protección consistente en gráficos coloreados o en una marca de agua que identifique al fabricante.
4. El certificado de conformidad estará cumplimentado en su totalidad y no contendrá limitaciones relativas al uso del vehículo distintas de las contempladas en un acto reglamentario.
5. El certificado de conformidad descrito en la parte I del anexo IX para vehículos homologados con arreglo al artículo 20, apartado 2, incluirá en su título el texto: «Para vehículos completos/completados, homologados en aplicación del artículo 20 (homologación provisional)».
6. El certificado de conformidad descrito en la parte I del anexo IX, para vehículos homologados con arreglo al artículo 22, incluirá en su título el texto «Para vehículos completos/completados, homologados en series cortas» y en su proximidad inmediata el año de producción, seguido de un número secuencial entre 1 y el límite asignado en el cuadro del anexo XII que indique, respecto de cada año de producción, la posición de dicho vehículo en la producción asignada para ese año.
7. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, el fabricante podrá transmitir por medios electrónicos datos o información recogidos en el certificado de conformidad al organismo competente en materia de matriculación del Estado miembro.
8. El fabricante será el único autorizado a expedir duplicados del certificado de conformidad. Todo certificado duplicado llevará de manera visible en el título la indicación «Duplicado».
Artículo 19
Marca de homologación de tipo CE
1. El fabricante de un componente o de una unidad técnica independiente, forme o no parte de un sistema, colocará en cada componente y unidad fabricados de conformidad con el tipo homologado la marca de homologación de tipo CE, exigida por la directiva particular o el reglamento pertinente.
2. Cuando no se exija la marca de homologación de tipo, el fabricante colocará, como mínimo: la denominación comercial o marca comercial, y el tipo y/o un número de identificación.
3. El marcado de homologación de tipo CE se compondrá con arreglo al apéndice del anexo VII.
CAPÍTULO VIII
NUEVAS TECNOLOGÍAS O CONCEPTOS INCOMPATIBLES CON DIRECTIVAS PARTICULARES
Artículo 20
Exenciones para nuevas tecnologías o nuevos conceptos
1. Si el fabricante lo solicita, los Estados miembros podrán conceder una homologación de tipo CE para un tipo de sistema, componente o unidad técnica independiente que incorpore tecnologías o conceptos incompatibles con alguno de los actos reglamentarios enumerados en la parte I del anexo IV, siempre que la Comisión haya concedido su autorización de conformidad con el procedimiento contemplado en el artículo 40, apartado 3.
2. A la espera de que se decida si se concede o no la autorización, el Estado miembro podrá conceder una homologación provisional, válida únicamente en su territorio, a un tipo de vehículo cubierto por la exención solicitada, siempre que informe de ello a la Comisión y a los demás Estados miembros sin demora mediante un expediente que incluya los siguientes datos:
a)
motivos por los cuales las tecnologías o conceptos en cuestión hacen que el sistema, componente o unidad técnica independiente sean incompatibles con los requisitos;
b)
una descripción de los aspectos de seguridad y de protección ambiental afectados y las medidas adoptadas;
c)
una descripción de los ensayos y sus resultados que demuestre que queda garantizado, como mínimo, un nivel de seguridad y protección medioambiental equivalente al garantizado por los requisitos cuya exención se solicita.
3. Los demás Estados miembros podrán decidir si aceptan en su territorio la homologación provisional prevista en el apartado 2.
4. La Comisión decidirá, de conformidad con el procedimiento contemplado en el artículo 40, apartado 3, si permite o no al Estado miembro conceder una homologación de tipo a ese tipo de vehículo.
Cuando proceda, se especificará también en la Decisión si su validez está supeditada a plazos temporales u otro tipo de restricciones. En cualquier caso, la validez de la homologación no podrá ser inferior a 36 meses.
Si la Comisión decide denegar su autorización, el Estado miembro informará inmediatamente al titular de la homologación de tipo provisional mencionada en el apartado 2 del presente artículo de que la homologación provisional quedará derogada seis meses después de la fecha de la decisión de la Comisión. No obstante, se permitirá la matriculación, venta y entrada en servicio, en todo Estado miembro que haya aceptado la homologación provisional, de los vehículos fabricados de conformidad con la homologación provisional antes de su derogación.
5. No se aplicará el presente artículo cuando un sistema, componente o unidad técnica independiente cumpla lo dispuesto en un Reglamento CEPE al que se haya adherido la Comunidad.
Artículo 21
Actuaciones necesarias
1. Si la Comisión considera que hay motivos razonables para conceder una exención con arreglo a lo dispuesto en el artículo 20, emprenderá inmediatamente las medidas necesarias para adaptar al desarrollo tecnológico las directivas particulares o los reglamentos afectados. Estas medidas, destinadas a modificar los elementos no esenciales de las directivas particulares o los reglamentos enumerados en la parte I del anexo IV, se adoptarán de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2.
En el caso de que la exención concedida con arreglo a lo dispuesto en el artículo 20 esté relacionada con un Reglamento CEPE, la Comisión propondrá la modificación del Reglamento CEPE pertinente de conformidad con el procedimiento aplicable en virtud del Acuerdo de 1958 revisado.
2. En cuanto estén modificados los actos reglamentarios pertinentes, se levantará inmediatamente toda restricción impuesta a la exención.
Si no se han tomado las medidas necesarias para adaptar los actos reglamentarios, se podrá prorrogar la validez de la exención, a petición del Estado miembro que haya concedido la homologación, mediante otra decisión adoptada de conformidad con el procedimiento contemplado en el artículo 40, apartado 3.
CAPÍTULO IX
VEHÍCULOS FABRICADOS EN SERIES CORTAS
Artículo 22
Homologación de tipo CE de series cortas
1. A petición del fabricante y dentro de los límites cuantitativos establecidos en la parte A, sección 1, del anexo XII, los Estados miembros concederán, con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 6, apartado 4, la homologación de tipo CE a los tipos de vehículo que cumplan como mínimo los requisitos enumerados en la parte I, apéndice 1, del anexo IV.
2. El apartado 1 no se aplicará a vehículos especiales.
3. Los certificados de homologación de tipo CE se numerarán con arreglo al anexo VII.
Artículo 23
Homologación de tipo nacional de series cortas
1. En el caso de los vehículos producidos dentro de los límites de cantidad especificados en la parte A, sección 2, del anexo XII, los Estados miembros podrán eximir de una o varias disposiciones de uno o varios actos reglamentarios enumerados en el anexo IV o en el anexo XI, siempre que establezcan requisitos alternativos pertinentes.
Por «requisitos alternativos» se entenderá las disposiciones administrativas o requisitos técnicos cuya finalidad sea garantizar un nivel de protección medioambiental y de seguridad vial equivalente en lo máximo posible al nivel previsto en las disposiciones del anexo IV o, si procede, del anexo XI.
2. En el caso de los vehículos contemplados en el apartado 1, los Estados miembros podrán eximir de una o varias disposiciones de la presente Directiva.
3. Los Estados miembros solo podrán eximir de las disposiciones que se mencionan en los apartados 1 y 2 cuando tengan motivos razonables.
4. A efectos de la homologación de tipo de vehículos con arreglo al presente artículo, los Estados miembros aceptarán los sistemas, componentes y unidades técnicas independientes homologados de conformidad con los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV.
5. En el certificado de homologación de tipo se especificará la naturaleza de las exenciones concedidas con arreglo a los apartados 1 y 2.
En los certificados de homologación de tipo, cuyo modelo figura en el anexo VI, no figurará el encabezamiento «Certificado de homologación de tipo CE». No obstante, los certificados de homologación de tipo se numerarán con arreglo al anexo VII.
6. La validez de la homologación de tipo se limita al territorio del Estado miembro que la concede. No obstante, a petición del fabricante, la autoridad de homologación enviará por correo certificado o por correo electrónico una copia del certificado de homologación de tipo y sus anexos a las autoridades de homologación de los Estados miembros designados por el fabricante.
En el plazo de 60 días a partir de la fecha de recepción, el Estado miembro decidirá si acepta o no la homologación de tipo. Comunicará formalmente su decisión a la autoridad de homologación mencionada en el párrafo primero.
Los Estados miembros solo podrán denegar la homologación de tipo cuando tengan motivos razonables para creer que las disposiciones técnicas en que se basó la homologación del vehículo no son equivalentes a las suyas.
7. Si así lo solicita quien desee vender, matricular o poner en servicio un vehículo en otro Estado miembro, el Estado miembro que haya concedido la homologación proporcionará al solicitante una copia del certificado de homologación de tipo, incluido el expediente de homologación.
Los Estados miembros permitirán la venta, matriculación y entrada en servicio de dicho vehículo, salvo que tengan motivos razonables para creer que las disposiciones técnicas en que se basó la homologación del vehículo no son equivalentes a las suyas.
CAPÍTULO X
HOMOLOGACIONES INDIVIDUALES
Artículo 24
Homologaciones individuales
1. Los Estados miembros podrán eximir a un vehículo concreto, ya sea singular o no, del cumplimiento de una o varias disposiciones de la presente Directiva o de uno o varios actos reglamentarios enumerados en los anexos IV u XI, siempre que impongan requisitos alternativos.
Los Estados miembros solo podrán eximir de las disposiciones que se mencionan en el párrafo primero cuando tengan motivos razonables que lo justifiquen.
Por «requisitos alternativos» se entenderá las disposiciones administrativas o requisitos técnicos cuya finalidad sea garantizar un nivel de protección medioambiental y de seguridad vial equivalente en lo máximo posible al nivel previsto en las disposiciones del anexo IV o, si procede, del anexo XI.
2. Los Estados miembros no efectuarán pruebas destructivas. Utilizarán toda la información pertinente proporcionada por el solicitante por la que se establezca que se respetan los requisitos alternativos.
3. Los Estados miembros aceptarán la homologación de tipo CE de cualquier sistema, componente o unidad técnica independiente, en lugar de los requisitos alternativos.
4. Presentarán la solicitud de homologación individual el fabricante o el propietario del vehículo o la persona que les represente, siempre que estén establecidos en la Comunidad.
5. Los Estados miembros concederán la homologación individual si el vehículo se ajusta a la descripción adjunta a la solicitud y responde a los requisitos técnicos aplicables, y expedirán sin demora injustificada el certificado de homologación individual.
El formato del certificado de homologación individual se basará en el modelo de certificado de homologación de tipo CE que figura en el anexo VI y contendrá como mínimo la información necesaria para cumplimentar la solicitud de matrícula de conformidad con la Directiva 1999/37/CE del Consejo, de 29 de abril de 1999, relativa a los documentos de matriculación de los vehículos (13). Los certificados de homologación individual no llevarán el encabezamiento «Homologación de vehículo CE».
El certificado de homologación individual llevará el número de identificación de vehículo del vehículo en cuestión.
6. La validez de la homologación individual se limita al territorio del Estado miembro que la concede.
Cuando un solicitante desee vender, matricular o poner en servicio en otro Estado miembro un vehículo al que se le haya concedido una homologación individual, el Estado miembro que concedió la homologación proporcionará al solicitante, previa petición, una declaración sobre las disposiciones técnicas en que se basó la homologación del vehículo.
Por lo que respecta a los vehículos para los que un Estado miembro haya concedido la homologación individual de conformidad con las disposiciones del presente artículo, los demás Estados miembros permitirán la venta, matriculación y puesta en servicio del vehículo, a no ser que tengan motivos razonables para creer que las disposiciones técnicas en que se basó la homologación del vehículo no son equivalentes a las suyas.
7. Los Estados miembros deberán conceder la homologación individual a un vehículo que cumpla las disposiciones de la presente Directiva y de los actos reglamentarios enumerados en los anexos IV o, si procede, XI, si lo solicitan el fabricante o el propietario del vehículo.
En esos casos, los Estados miembros aceptarán la homologación individual y permitirán la venta, matriculación y puesta en servicio del vehículo.
8. Las disposiciones del presente artículo podrán aplicarse a los vehículos que hayan sido homologados de conformidad con la presente Directiva y hayan sido modificados antes de su primera matriculación o entrada en servicio.
Artículo 25
Disposiciones particulares
1. El procedimiento previsto en el artículo 24 se podrá aplicar a un vehículo concreto durante las sucesivas fases de acabado con arreglo al procedimiento de homologación de tipo multifásico.
2. El procedimiento previsto en el artículo 24 no podrá sustituir una fase intermedia dentro de la serie normal de un procedimiento de homologación de tipo multifásico y no se podrá aplicar para obtener la homologación de la primera fase de un vehículo.
CAPÍTULO XI
MATRICULACIÓN, VENTA Y PUESTA EN SERVICIO
Artículo 26
Matriculación, venta y puesta en servicio de vehículos
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 29 y 30, los Estados miembros matricularán y autorizarán la venta o puesta en servicio de vehículos solo si van acompañados de un certificado de conformidad válido y expedido con arreglo al artículo 18.
Cuando se trate de vehículos incompletos, los Estados miembros autorizarán la venta de estos, pero podrán denegar su matriculación permanente y su puesta en servicio mientras sigan estando incompletos.
2. Los vehículos exentos de la obligación relativa al certificado de conformidad se podrán matricular, vender o poner en servicio únicamente si cumplen los requisitos técnicos pertinentes de la presente Directiva.
3. Por lo que se refiere a los vehículos de series cortas, el número de vehículos matriculados, vendidos o puestos en servicio en el transcurso de un año no será superior al número de unidades que figura en la parte A del anexo XII.
Artículo 27
Matriculación, venta y puesta en servicio de vehículos de fin de serie
1. Con las limitaciones especificadas en la sección B del anexo XII y únicamente por un período de tiempo limitado, los Estados miembros podrán matricular y autorizar la venta o puesta en servicio de vehículos que se ajusten a un tipo de vehículo cuya homologación de tipo CE ya no sea válida.
El primer párrafo se aplicará únicamente dentro del territorio de la Comunidad a aquellos vehículos que, en el momento de su fabricación, estuviesen cubiertos por una homologación de tipo CE válida, pero que no se hayan matriculado o puesto en servicio antes de que dicha homologación de tipo CE haya perdido su validez.
2. Se podrá optar por la posibilidad contemplada en el apartado 1 durante un período de 12 meses a partir de la fecha en que expire la validez de la homologación de tipo CE, en el caso de los vehículos completos, y durante un período de 18 meses a partir de dicha fecha, en el caso de los vehículos completados.
3. Si un fabricante desea acogerse a lo dispuesto en el apartado 1, deberá presentar una solicitud a la autoridad competente de cada Estado miembro afectado por la puesta en servicio de los vehículos en cuestión. En la solicitud deberá especificar todos los motivos técnicos o económicos que impiden que dichos vehículos cumplan los nuevos requisitos técnicos.
Los Estados miembros en cuestión decidirán en un plazo de tres meses a partir de la recepción de la solicitud si autorizan la matriculación de dichos vehículos dentro de su territorio y en qué cantidad.
4. Los apartados 1, 2 y 3 se aplicarán en consecuencia a aquellos vehículos que estuviesen cubiertos por una homologación de tipo nacional pero que no hayan sido matriculados o puestos en servicio antes de que expire la validez de dicha homologación, con arreglo al artículo 45, debido a la aplicación obligatoria del procedimiento de homologación de tipo CE.
5. Los Estados miembros aplicarán las medidas adecuadas para garantizar el control efectivo del número de vehículos que se matriculen y se pongan en servicio en el marco del procedimiento establecido en el presente artículo.
Artículo 28
Venta y puesta en servicio de componentes y unidades técnicas independientes
1. Los Estados miembros autorizarán la venta o puesta en servicio de los componentes y unidades técnicas independientes solo si cumplen los requisitos de los actos reglamentarios correspondientes y están marcados de forma adecuada con arreglo a lo dispuesto en el artículo 19.
2. El apartado 1 no será de aplicación en el caso de componentes o unidades técnicas independientes que hayan sido específicamente fabricados y diseñados para vehículos nuevos que no entren en el ámbito de aplicación de la presente Directiva.
3. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros podrán autorizar la venta y puesta en servicio de componentes y unidades técnicas independientes que estén exentos de una o varias disposiciones de actos reglamentarios en aplicación del artículo 20 o estén destinados a su montaje en vehículos que se beneficien de las homologaciones concedidas en virtud de los artículos 22, 23 o 24 relativas a dichos componentes o unidades técnicas.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, y salvo disposición en contrario en actos reglamentarios, los Estados miembros podrán autorizar la venta y puesta en servicio de componentes y unidades técnicas independientes que estén destinados a su montaje en vehículos que en el momento de su puesta en servicio no estaban sometidos a la obligación de homologación de tipo CE en virtud de la presente Directiva o de la Directiva 70/156/CEE.
CAPÍTULO XII
CLÁUSULAS DE SALVAGUARDIA
Artículo 29
Vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes conformes a la presente Directiva
1. Cuando un Estado miembro determine que vehículos, componentes o unidades técnicas independientes nuevos, pese a cumplir con los requisitos que les sean de aplicación o pese a portar los marcados pertinentes, presentan riesgos graves para la seguridad vial u originan serios perjuicios para el medio ambiente o la salud pública, dicho Estado miembro podrá, durante un período máximo de seis meses, denegar la matriculación de dichos vehículos o la autorización para la venta y puesta en servicio dentro de su territorio de dichos vehículos, componentes y unidades técnicas independientes.
En tal caso, el Estado miembro en cuestión informará inmediatamente al fabricante, a los demás Estados miembros y a la Comisión, indicando los motivos en los que se basa su decisión y, en particular, si esta se produce como resultado de:
-
lagunas de los actos reglamentarios pertinentes, o
-
una aplicación incorrecta de los requisitos aplicables.
2. La Comisión consultará a las partes interesadas a la mayor brevedad y, en particular, a la autoridad de homologación que haya expedido la homologación de tipo, con el fin de preparar la decisión.
3. En el caso de que las medidas mencionadas en el apartado 1 se atribuyan a lagunas de los actos reglamentarios pertinentes, se adoptarán las medidas pertinentes como figura a continuación:
-
por lo que respecta a las directivas particulares o reglamentos enumerados en la parte I del anexo IV, la Comisión los modificará de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2,
-
por lo que respecta a Reglamentos de la CEPE, la Comisión propondrá los proyectos de modificaciones necesarias de los Reglamentos de la CEPE pertinentes de conformidad con el procedimiento aplicable con arreglo al Acuerdo de 1958 revisado.
4. En el caso de que las medidas mencionadas en el apartado 1 se atribuyan a una aplicación incorrecta de los requisitos aplicables, la Comisión tomará las medidas pertinentes para garantizar la conformidad con dichos requisitos.
Artículo 30
Vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes no conformes con el tipo homologado
1. Cuando el Estado miembro que haya concedido una homologación de tipo CE compruebe que determinados vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes acompañados de un certificado de conformidad o que lleven grabada la marca de homologación no se ajustan al tipo homologado, tomará las medidas necesarias, incluyendo, cuando sea necesario, la retirada de la homologación de tipo, para garantizar que los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes, según sea el caso, que se estén fabricando sean conformes al tipo homologado. La autoridad de homologación de ese Estado miembro advertirá a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros de las medidas tomadas.
2. A los efectos del apartado 1, se considerará que las divergencias respecto a los datos del certificado de homologación de tipo CE o del expediente de homologación constituyen disconformidad con el tipo homologado.
Cuando los actos reglamentarios pertinentes permiten márgenes de tolerancia y dichos márgenes se respetan, no se considerará que un vehículo difiere del tipo homologado.
3. Cuando un Estado miembro demuestre que determinados vehículos, componentes o unidades técnicas independientes nuevos, acompañados de un certificado de conformidad o que llevan grabada la marca de homologación no se ajustan al tipo homologado, podrá solicitar del Estado miembro que concedió la homologación de tipo CE que compruebe si los vehículos, sistemas, componentes o unidades técnicas independientes que estén siendo fabricados siguen ajustándose al tipo homologado. Cuando un Estado miembro reciba una solicitud de este tipo, tomará las medidas necesarias lo antes posible y en cualquier caso dentro de los seis meses siguientes a la fecha de solicitud.
4. La autoridad de homologación solicitará al Estado miembro que haya concedido la homologación de tipo del sistema, componente, unidad técnica independiente o vehículo incompleto que tome las medidas necesarias para garantizar que los vehículos que se están fabricando sean conformes al tipo homologado en los siguientes casos:
a)
en un vehículo con homologación CE, cuando la no conformidad de este sea imputable exclusivamente a la no conformidad de un sistema, componente o unidad técnica independiente;
b)
en un vehículo con homologación multifásica, cuando la no conformidad del vehículo completado sea imputable exclusivamente a la no conformidad de un sistema, componente o unidad técnica independiente que forme parte del vehículo incompleto o de la del propio vehículo incompleto.
Cuando un Estado miembro reciba una solicitud de este tipo tomará las medidas necesarias -en colaboración, si procede, con el Estado miembro que haya presentado la solicitud- lo antes posible y en cualquier caso dentro de los seis meses siguientes a la fecha de solicitud. Cuando se determine que no hay conformidad, la autoridad de homologación del Estado miembro que concedió la homologación de tipo CE del sistema, componente o unidad técnica independiente o la homologación del vehículo incompleto tomará las medidas establecidas en el apartado 1.
5. Las autoridades de homologación se informarán recíprocamente en el plazo de 20 días laborables de cualquier retirada de una homologación de tipo CE, así como de sus motivos.
6. Cuando el Estado miembro que haya concedido una homologación de tipo CE impugne la disconformidad que le haya sido notificada, los Estados miembros interesados procurarán solucionar el conflicto. Se mantendrá informada a la Comisión, la cual, si fuere necesario, llevará a cabo las consultas apropiadas para llegar a un acuerdo.
Artículo 31
Venta y puesta en servicio de piezas y equipos susceptibles de presentar un riesgo importante para el funcionamiento correcto de los sistemas esenciales
1. Los Estados miembros permitirán la venta, oferta de venta o puesta en servicio de piezas o equipos que puedan suponer un riesgo importante para el funcionamiento correcto de sistemas que son esenciales para la seguridad del vehículo o de la eficacia medioambiental del mismo, únicamente cuando estas piezas o equipos hayan sido autorizados por una autoridad de homologación con arreglo a los apartados 5 a 10.
2. Las piezas y equipos sometidos a autorización conforme al apartado 1 se incluirán en la lista que ha de figurar en el anexo XIII. Tal decisión irá precedida de una evaluación resultante en un informe y tratará de conseguir un equilibrio justo entre los siguientes elementos:
a)
la existencia de un riesgo grave para la seguridad o la eficacia medioambiental de los vehículos equipados con las piezas o equipos en cuestión, y
b)
el efecto de la imposición en virtud del presente artículo de un posible requisito de autorización de las piezas o equipos en cuestión para los consumidores y fabricantes en la fase posventa.
3. El apartado 1 no será aplicable a las piezas o equipos que estén cubiertos por una homologación de tipo de sistema con respecto a un vehículo ni a las piezas y equipos con homologación de tipo con arreglo a las disposiciones de los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV, excepto cuando las homologaciones se refieren a aspectos distintos de los contemplados en el apartado 1. El apartado 1 no se aplicará a las piezas o equipos producidos exclusivamente para vehículos de competición no destinados a circular por la vía pública. Las piezas o equipos incluidos en el anexo XIII que tengan doble uso, para la competición y para la circulación, no podrán venderse ni ofrecerse para su venta al público general para ser usados en vehículos utilizados en carretera a menos que satisfagan los requisitos del presente artículo.
Cuando proceda, la Comisión adoptará disposiciones para identificar las piezas o equipos contemplados en el presente apartado.
4. La Comisión establecerá, previa consulta a las partes interesadas, el procedimiento y los requisitos del proceso de autorización previstos en el apartado 1 y adoptará las disposiciones para la actualización subsiguiente de la lista establecida en el anexo XIII. Dichos requisitos incluirán prescripciones sobre la seguridad, la protección del medio ambiente y, en su caso, las normas de ensayo. Podrán basarse en los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV, desarrollarse según los progresos de las tecnologías en materia de seguridad, de protección del medio ambiente y de ensayo o, si constituye una manera adecuada para lograr los objetivos requeridos de seguridad y protección del medio ambiente, podrán consistir en una comparación de la pieza o del equipo con las prestaciones medioambientales o de seguridad del vehículo original, o cualesquiera de sus piezas, según proceda.
5. A efectos del apartado 1, el fabricante de las piezas o equipos presentará a la autoridad de homologación un acta de ensayo elaborada por un servicio técnico designado que certifique que las piezas o equipos para los que se solicita autorización cumplen los requisitos previstos en el apartado 4. El fabricante podrá presentar únicamente una solicitud por tipo y por pieza ante una única autoridad de homologación.
La solicitud incluirá los datos del fabricante de las piezas o equipos, el tipo, la identificación y números de las piezas o los equipos para los que se solicita autorización, así como la denominación del fabricante del vehículo, tipo del vehículo y, si procede, años de fabricación y cualquier otra información que permita la identificación del vehículo al que esté destinado el montaje de dichas piezas o equipos.
Cuando la autoridad de homologación, teniendo en cuenta el acta de ensayo y demás pruebas, considere que las piezas o equipos en cuestión cumplen los requisitos previstos en el apartado 4, expedirá un certificado al fabricante sin demora injustificada. El certificado autorizará la venta, oferta para la venta o montaje en vehículos, en la Comunidad, de las piezas o equipos con sujeción a lo dispuesto en el apartado 9, párrafo segundo.
6. Cada parte o pieza del equipo autorizado en aplicación del presente artículo se marcará de forma adecuada.
La Comisión establecerá los requisitos de marcado y empaquetado, así como el modelo y el sistema de numeración del certificado previsto en el apartado 5.
7. Las medidas a que se refieren los apartados 2 a 6 se adoptarán de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2, puesto que se destinan a modificar elementos no esenciales de la presente Directiva, entre otros medios, añadiendo elementos no esenciales a la misma.
8. El fabricante informará sin demora a la autoridad de homologación que expidió el certificado de cualquier cambio que afecte a las condiciones en las que se produjo la autorización. La autoridad de homologación decidirá si es preciso revisar o expedir de nuevo el certificado y si son necesarios nuevos ensayos.
El fabricante será el responsable de que las piezas y los equipos se produzcan y sigan produciéndose en las condiciones para las que se expidió el certificado.
9. Antes de expedir una autorización, la autoridad de homologación verificará la existencia de disposiciones y procedimientos satisfactorios para asegurar el control efectivo de la conformidad de la producción.
Cuando la autoridad de homologación considere que han dejado de cumplirse las condiciones en las que se expidió la autorización, pedirá al fabricante que tome las medidas necesarias para garantizar que las piezas o equipos vuelvan a ser conformes. En caso necesario revocará la autorización.
10. Los desacuerdos entre Estados miembros sobre los certificados previstos en el apartado 5 se someterán a la Comisión. Esta tomará las medidas adecuadas, incluida, en su caso, la retirada de la autorización, previa consulta a los Estados miembros.
11. El presente artículo no será aplicable a una parte o pieza de equipo hasta que figure en la lista del anexo XIII. Para toda entrada o grupo de entradas en el anexo XIII, se fijará un período transitorio razonable para permitir al fabricante de la pieza o equipo solicitar y obtener una autorización. Al mismo tiempo podrá fijarse, si procede, una fecha para excluir las piezas y equipos destinados a vehículos que hayan sido homologados de tipo antes de la fecha de comienzo de aplicación del presente artículo.
12. Hasta que no se haya tomado una decisión en el sentido de si una pieza o equipo debe ser incluido o no en la lista mencionada en el apartado 1, los Estados miembros podrán mantener sus disposiciones nacionales para las piezas o equipos que pueden suponer un riesgo importante para el funcionamiento correcto de sistemas esenciales de seguridad del vehículo a su eficacia medioambiental.
Una vez que se haya adoptado esta decisión, dejarán de ser válidas las disposiciones nacionales para dichas piezas o equipos.
13. A partir del 29 de octubre de 2007, los Estados miembros no adoptarán nuevas disposiciones sobre piezas o equipos que puedan afectar al funcionamiento correcto de sistemas esenciales de seguridad del vehículo o a su eficacia medioambiental.
Artículo 32
Llamada a revisión de vehículos
1. Cuando el fabricante que haya recibido una homologación de tipo CE deba llevar a cabo, en aplicación de lo dispuesto en un acto reglamentario o en la Directiva 2001/95/CEE, la llamada a revisión de los vehículos ya vendidos, matriculados o puestos en servicio, debido a que algún sistema, componente o unidad técnica independiente instalados en dichos vehículos, tanto si están debidamente homologados como si no, de conformidad con la presente Directiva, presentan un riesgo grave para la seguridad vial, la salud pública o la protección del medio ambiente, informará de ello inmediatamente a la autoridad de homologación que concedió la homologación del vehículo.
2. El fabricante propondrá a la autoridad de homologación un conjunto de soluciones adecuadas para neutralizar los riesgos contemplados en el apartado 1. La autoridad de homologación comunicará sin demora las medidas propuestas a las autoridades de los otros Estados miembros.
Las autoridades competentes asegurarán la aplicación efectiva de las medidas en sus respectivos territorios.
3. Si las autoridades correspondientes consideran que las medidas son insuficientes o que no han sido aplicadas con la suficiente rapidez, informarán a la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo CE sin demora.
La autoridad de homologación informará a continuación al fabricante. Si la autoridad de homologación que concedió la homologación de tipo CE no está satisfecha con las medidas adoptadas por el fabricante, adoptará todas las medidas protectoras necesarias incluida la retirada de la homologación de tipo CE de vehículos cuando el fabricante no proponga ni aplique medidas correctoras efectivas. En caso de retirada de la homologación de tipo CE de vehículos, la autoridad de homologación lo notificará por correo certificado o por medios electrónicos equivalentes en un plazo de 20 días laborables al fabricante, a las autoridades de homologación de los demás Estados miembros y a la Comisión.
4. El presente artículo se aplicará también a las piezas no sometidas a requisitos por actos reglamentarios.
Artículo 33
Notificación de decisiones e interposición de recursos
Toda decisión tomada de acuerdo con las disposiciones adoptadas en aplicación de la presente Directiva y toda decisión por la que se deniegue o retire la homologación de tipo CE, se deniegue la matriculación o se prohíba la comercialización, explicará con detalle los motivos en los que se base.
Deberá ser notificada a la parte afectada, a la que se informará simultáneamente de los recursos que pueda interponer con arreglo a la legislación vigente en el Estado miembro de que se trate, así como del plazo para presentar dichos recursos.
CAPÍTULO XIII
REGLAMENTOS INTERNACIONALES
Artículo 34
Reglamentos CEPE exigidos para la homologación de tipo CE
1. Los Reglamentos CEPE a los que la Comunidad se ha adherido y que se enumeran en la parte I del anexo IV y en el anexo XI forman parte de la homologación de tipo CE de vehículos en las mismas condiciones que las directivas particulares y los reglamentos. Se aplicarán a las categorías de vehículos enumeradas en las columnas correspondientes de los cuadros de la parte I del anexo IV y los del anexo XI.
2. Cuando la Comunidad decida aplicar con carácter obligatorio un Reglamento CEPE a efectos de la homologación de tipo CE de vehículos con arreglo al artículo 4, apartado 4, de la Decisión 97/836/CE, se modificarán los anexos de la presente Directiva como corresponda de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2. El acto por el que se modifiquen los anexos de la presente Directiva especificará, asimismo, las fechas de aplicación obligatoria del Reglamento CEPE o de sus modificaciones. Los Estados miembros derogarán o adaptarán toda disposición de su Derecho interno que sea incompatible con el Reglamento CEPE en cuestión.
En el caso de que un Reglamento CEPE sustituya a una directiva particular o un reglamento vigentes, la inscripción pertinente en la parte I del anexo IV y en el anexo XI se sustituirá por el número del Reglamento CEPE de que se trate y la inscripción correspondiente en la parte II del anexo IV se suprimirá de conformidad con el mismo procedimiento.
3. En el caso al que se hace referencia en el apartado 2, párrafo segundo, la directiva particular o reglamento que se haya sustituido por el Reglamento CEPE quedarán derogados de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2.
En el caso de que quede derogada una directiva particular, los Estados miembros derogarán toda disposición de su Derecho interno que se haya adoptado con el fin de incorporar dicha directiva.
4. Se podrán hacer referencias directas en la presente Directiva o en las directivas particulares o reglamentos a normas y reglamentos internacionales sin reproducirlos en el marco jurídico comunitario.
Artículo 35
Equivalencia de los Reglamentos CEPE con directivas o reglamentos
1. Los Reglamentos CEPE enumerados en la parte II del anexo IV se reconocen como equivalentes a las directivas particulares o reglamentos correspondientes si tienen el mismo ámbito de aplicación y el mismo objeto.
Las autoridades de homologación de los Estados miembros aceptarán las homologaciones concedidas de acuerdo con dichos Reglamentos CEPE y, cuando proceda, las marcas de homologación relacionadas con ellas en lugar de las correspondientes homologaciones y marcas de homologación concedidas de acuerdo con la Directiva particular o Reglamento equivalentes.
2. En el caso de que la Comunidad haya decidido aplicar, a efectos de lo dispuesto en el apartado 1, un nuevo Reglamento CEPE o un Reglamento CEPE modificado, habrá de modificarse, como corresponda, la parte II del anexo IV de la presente Directiva. Estas medidas, destinadas a modificar los elementos no esenciales de la presente Directiva, se adoptarán de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2.
Artículo 36
Equivalencia de otros reglamentos
A propuesta de la Comisión, el Consejo podrá reconocer, por mayoría cualificada, la equivalencia entre las condiciones o disposiciones para la homologación de tipo CE de sistemas, componentes y unidades técnicas independientes establecidas por la presente Directiva y los procedimientos establecidos por reglamentos internacionales o de terceros países, en el marco de acuerdos multilaterales o bilaterales entre la Comunidad y terceros países.
CAPÍTULO XIV
INFORMACIÓN TÉCNICA FACILITADA
Artículo 37
Información destinada a los usuarios
1. El fabricante no estará obligado a facilitar ninguna información técnica relacionada con los datos establecidos en la presente Directiva o en los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV que difiera de los datos homologados por las autoridades de homologación.
2. Cuando un acto reglamentario disponga específicamente que debe hacerlo, el fabricante pondrá a disposición de los usuarios toda la información pertinente y las instrucciones necesarias en las que se describan las condiciones especiales o restricciones de uso relacionadas con un vehículo, un componente o una unidad técnica independiente.
Esta información se facilitará en las lenguas oficiales de la Comunidad. Se entregará, con el acuerdo de la autoridad de homologación, en un documento de apoyo apropiado, tal como el manual de instrucciones o la guía de mantenimiento.
Artículo 38
Información destinada a los fabricantes de componentes o unidades técnicas
1. El fabricante del vehículo pondrá a disposición de los fabricantes de componentes o unidades técnicas independientes todos estos datos, incluyendo, cuando proceda, los esquemas enumerados específicamente en el anexo o apéndice del acto reglamentario y que sean necesarios para la homologación de tipo CE de los componentes o unidades técnicas independientes o para obtener la autorización contemplada en el artículo 31.
El fabricante del vehículo podrá imponer un acuerdo vinculante a los fabricantes de componentes o unidades técnicas independientes para proteger la confidencialidad de cualquier información que no sea de dominio público, incluida la relacionada con los derechos de propiedad industrial.
2. El fabricante de componentes o unidades técnicas independientes, en su calidad de titular de un certificado de homologación de tipo CE que, de conformidad con el artículo 10, apartado 4, incluya restricciones de uso o condiciones especiales de montaje o ambas, facilitará toda la información detallada de las mismas al fabricante del vehículo.
Cuando un acto reglamentario así lo disponga, el fabricante de componentes o unidades técnicas independientes entregará las instrucciones sobre restricciones de uso o condiciones especiales de montaje o ambas junto con los componentes o unidades técnicas independientes que fabrique.
CAPÍTULO XV
MEDIDAS DE APLICACIÓN Y MODIFICACIONES
Artículo 39
Medidas de aplicación y modificaciones de la presente Directiva, las directivas particulares y los reglamentos
1. La Comisión adoptará las medidas necesarias para la aplicación de cada directiva particular o reglamento cumpliendo las normas establecidas en la directiva o reglamento que corresponda.
2. La Comisión adoptará las modificaciones de los anexos de la presente Directiva y de las disposiciones incluidas en las directivas particulares y reglamentos enumerados en la parte I del anexo IV que sean necesarias para adaptarlas al desarrollo de los conocimientos científicos y técnicos o a las necesidades específicas de las personas con discapacidad.
3. La Comisión adoptará las modificaciones de la presente Directiva que sean necesarias para establecer requisitos técnicos para vehículos fabricados en series cortas, para vehículos homologados por el procedimiento de homologación individual y para vehículos especiales.
4. En el caso de que la Comisión tenga conocimiento de riesgos graves para los usuarios de las vías públicas o el medio ambiente que exijan medidas urgentes, podrá modificar las disposiciones de las directivas particulares o reglamentos enumerados en la parte I del anexo IV.
5. La Comisión adoptará las modificaciones que sean necesarias en interés de una buena administración y, en particular, las precisas para garantizar la coherencia de las directivas particulares o reglamentos enumerados en la parte I del anexo IV, ya sea entre dichas directivas o reglamentos o con otros instrumentos del Derecho comunitario.
6. Si, en aplicación de la Decisión 97/836/CE, se adoptaran nuevos Reglamentos CEPE o modificaciones de dichos Reglamentos vigentes a los que se ha adherido la Comunidad, la Comisión modificará, según corresponda, los anexos de la presente Directiva.
7. Cada nueva directiva particular o reglamento deberá contener las modificaciones adecuadas a los anexos de la presente Directiva.
8. Los anexos de la presente Directiva se podrán modificar a través de reglamentos.
9. Las medidas a que se refiere el presente artículo, destinadas a modificar los elementos no esenciales de la presente Directiva o de las directivas particulares y reglamentos, y a completarlos, se adoptarán de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2.
Artículo 40
Comité
1. La Comisión estará asistida por un comité denominado «Comité técnico sobre vehículos de motor» (CTVM).
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación el artículo 5 bis, apartados 1 a 4, y el artículo 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
3. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
El plazo contemplado en el artículo 5, apartado 6, de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en tres meses.
CAPÍTULO XVI
DESIGNACIÓN Y NOTIFICACIÓN DE LOS SERVICIOS TÉCNICOS
Artículo 41
Designación de los servicios técnicos
1. Cuando un Estado miembro designe un servicio técnico, este deberá cumplir lo dispuesto en la presente Directiva.
2. Los servicios técnicos realizarán ellos mismos o supervisarán los ensayos necesarios para la homologación y las inspecciones especificadas en la presente Directiva o en los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV, excepto cuando se permitan específicamente procedimientos alternativos. No realizarán los ensayos o inspecciones para los que no se les haya designado debidamente.
3. En función de su ámbito de competencia, los servicios técnicos se clasificarán al menos en una de las cuatro categorías de actividades siguientes:
a)
categoría A: servicios técnicos que realizan los ensayos previstos en la presente Directiva y en los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV en sus propias instalaciones;
b)
categoría B: servicios técnicos que supervisan los ensayos previstos en la presente Directiva y en los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV que se realizan en las instalaciones del fabricante o en las instalaciones de un tercero;
c)
categoría C: servicios técnicos que evalúan y supervisan periódicamente los procedimientos del fabricante para controlar la conformidad de la producción;
d)
categoría D: servicios técnicos que supervisan o realizan los ensayos o inspecciones como parte de la vigilancia de la conformidad de la producción.
4. Los servicios técnicos demostrarán que cuentan con las competencias adecuadas, los conocimientos técnicos específicos y la experiencia probada en las materias específicas reguladas por la presente Directiva y por los actos reglamentarios enumerados en el anexo IV.
Además, los servicios técnicos cumplirán las normas enumeradas en el apéndice 1 del anexo V que sean pertinentes para las actividades que realicen. No obstante, este requisito no se aplicará a los efectos de la última fase del procedimiento de homologación de tipo multifásico previsto en el artículo 25, apartado 1.
5. Las autoridades de homologación podrán actuar como servicio técnico para las actividades contempladas en el apartado 3.
6. El fabricante o subcontratista que actúe en nombre propio podrá ser designado como servicio técnico para las actividades de categoría A en lo que se refiere a los actos reglamentarios enumerados en el anexo XV.
La Comisión modificará la lista de dichos actos reglamentarios cuando proceda, de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el artículo 40, apartado 2.
7. Las entidades a que se hace referencia en los apartados 5 y 6 cumplirán lo dispuesto en el presente artículo.
8. Los servicios técnicos de terceros países no designados con arreglo al apartado 6 podrán ser notificados a los efectos del artículo 43 solo en virtud de un acuerdo bilateral o multilateral entre la Comunidad y el tercer país de que se trate.
Artículo 42
Evaluación de las competencias de los servicios técnicos
1. Las competencias previstas en el artículo 41 quedarán demostradas en un informe de evaluación elaborado por la autoridad competente, que podrá incluir un certificado de acreditación expedido por un organismo de acreditación.
2. El informe de evaluación previsto en el apartado 1 se elaborará con arreglo a lo dispuesto en el apéndice 2 del anexo V.
El informe de evaluación se revisará transcurrido un máximo de tres años.
3. El informe de evaluación se notificará a la Comisión si lo solicita.
4. La autoridad de homologación en funciones de servicio técnico demostrará el cumplimiento documentalmente.
La documentación incluirá una evaluación de la actividad que se está evaluando realizada por inspectores independientes. Los inspectores podrán proceder de la misma organización siempre que pertenezcan a una dirección independiente de la del personal dedicado a la actividad evaluada.
5. El fabricante o subcontratista designado como servicio técnico que actúe en nombre propio cumplirá todas las disposiciones pertinentes del presente artículo.
Artículo 43
Procedimientos de notificación
1. Los Estados miembros notificarán a la Comisión el nombre, dirección, dirección electrónica, responsables y categoría de actividades de todo servicio técnico designado. Notificarán asimismo toda modificación posterior de estos datos.
El acto de notificación especificará los actos reglamentarios para los que han sido designados los servicios técnicos.
2. Los servicios técnicos podrán realizar las actividades descritas en el artículo 41 a efectos de homologación de tipo únicamente si han sido notificados previamente a la Comisión.
3. El mismo servicio técnico podrá ser designado y notificado por varios Estados miembros independientemente de la categoría de actividades que realice.
4. Cuando en aplicación de un acto reglamentario sea necesario designar una organización específica u órgano competente cuya actividad no esté incluida entre las contempladas en el artículo 41, la notificación se ajustará a lo dispuesto en el presente artículo.
5. La Comisión publicará en su sitio web la lista y los datos de las autoridades de homologación y de los servicios técnicos.
CAPÍTULO XVII
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 44
Disposiciones transitorias
1. A la espera de las necesarias modificaciones de la presente Directiva a fin de incluir vehículos que aún no estén cubiertos, o a fin de completar las disposiciones técnicas y administrativas relativas a la homologación de tipo de vehículos de categorías distintas de M1, fabricados en series cortas, y de establecer disposiciones técnicas y administrativas armonizadas relativas al procedimiento de homologación individual, y a la espera de que terminen los períodos transitorios establecidos en el artículo 45, los Estados miembros continuarán concediendo homologaciones nacionales para dichos vehículos, siempre que se basen en los requisitos técnicos armonizados establecidos en la presente Directiva.
2. Previa solicitud del fabricante o, en el caso de la homologación individual, del propietario del vehículo y previo envío de la información requerida, el Estado miembro en cuestión cumplimentará y expedirá el certificado de homologación de tipo o el certificado de homologación individual, según corresponda. Se entregará dicho certificado al solicitante.
Respecto a vehículos de un mismo tipo, otros Estados miembros aceptarán una copia compulsada como prueba de que se han realizado los ensayos requeridos.
3. Cuando un vehículo concreto cubierto por una homologación individual deba matricularse en otro Estado miembro, este podrá solicitar a la autoridad de homologación que haya expedido la homologación individual información adicional que detalle el tipo de requisitos técnicos que ha cumplido el vehículo en cuestión.
4. A la espera de la armonización de los sistemas de matriculación y de tributación de los Estados miembros relativos a los vehículos a que se refiere la presente Directiva, los Estados miembros podrán utilizar los sistemas de códigos nacionales para facilitar la matriculación y la tributación en su territorio. A tal fin, los Estados miembros podrán subdividir las versiones que figuran en la parte II del anexo III, siempre que los datos utilizados para ello se expongan expresamente en el expediente de homologación o puedan deducirse de él mediante cálculos sencillos.
Artículo 45
Fechas de aplicación para la homologación de tipo CE
1. En lo que se refiere a la homologación de tipo CE, los Estados miembros concederán homologaciones de tipo CE a nuevos tipos de vehículos a partir de las fechas especificadas en el anexo XIX.
2. A solicitud del fabricante, los Estados miembros podrán conceder una homologación CE a nuevos tipos de vehículos a partir del 29 de abril de 2009.
3. Hasta las fechas especificadas en la cuarta columna de la tabla del anexo XIX, el artículo 26, apartado 1, no se aplicará a los vehículos nuevos a los que se haya concedido una homologación nacional antes de las fechas especificadas en la tercera columna del mismo o que no tuviesen homologación alguna.
4. A petición del fabricante, y en los plazos fijados en la tercera columna de las filas 6 y 9 de la tabla del anexo XIX, los Estados miembros continuarán concediendo homologaciones de tipo nacionales como alternativa a la homologación de tipo CE, para los vehículos de categoría M2 o M3, a condición de que dichos vehículos y sus sistemas, componentes o unidades técnicas hayan recibido una homologación de tipo de conformidad con los actos reglamentarios enumerados en la parte I del anexo IV.
5. La presente Directiva no invalidará ninguna homologación de tipo CE concedida a vehículos de la categoría M1 con anterioridad al 29 de abril de 2009 ni impedirá la extensión de dichas homologaciones.
6. En lo que se refiere a la homologación CE de nuevos tipos de sistemas, componentes o unidades técnicas independientes, los Estados miembros aplicarán la presente Directiva a partir del 29 de abril de 2009.
La presente Directiva no invalidará ninguna homologación de tipo CE concedida a sistemas, componentes o unidades técnicas independientes con anterioridad al 29 de abril de 2009 ni impedirá la extensión de dichas homologaciones.
Artículo 46
Sanciones
Los Estados miembros determinarán las sanciones aplicables por el incumplimiento de lo dispuesto en la presente Directiva, en particular por la inobservancia de las prohibiciones contenidas o resultantes del artículo 31, y de lo dispuesto en los actos reglamentarios enumerados en la parte I del anexo IV y tomarán todas las medidas necesarias para su aplicación. Las sanciones deberán ser efectivas, proporcionadas y disuasorias. Los Estados miembros notificarán dichas disposiciones a la Comisión a más tardar el 29 de abril de 2009 y le notificarán lo antes posible toda ulterior modificación de las mismas.
Artículo 47
Evaluación
1. A más tardar el 29 de abril de 2011, los Estados miembros informarán a la Comisión sobre la aplicación de los procedimientos de homologación de tipo establecidos en la presente Directiva, prestando especial atención a la aplicación del procedimiento multifásico. Cuando corresponda, la Comisión propondrá las modificaciones que considere necesarias para mejorar el procedimiento de homologación de tipo.
2. Basándose en la información facilitada en virtud del apartado 1, la Comisión informará al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la aplicación de la presente Directiva a más tardar el 29 de octubre de 2011. Si procede, la Comisión podrá proponer el aplazamiento de las fechas de aplicación contempladas en el artículo 45.
Artículo 48
Incorporación al Derecho interno
1. Los Estados miembros adoptarán y publicarán, antes del 29 de abril de 2009, las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para ajustarse a las modificaciones de fondo de la presente Directiva y comunicarán inmediatamente a la Comisión el texto de dichas disposiciones.
Aplicarán dichas disposiciones a partir del 29 de abril de 2009.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, estas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Incluirán igualmente una mención en la que se precise que las referencias hechas, en las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas vigentes, a la Directiva derogada por la presente Directiva se entenderán hechas a la presente Directiva. Los Estados miembros establecerán las modalidades de dicha referencia y el modo en que se formule la mención.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones básicas de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 49
Derogación
Queda derogada la Directiva 70/156/CEE con efectos a partir del 29 de abril de 2009, sin perjuicio de las obligaciones de los Estados miembros en relación con los plazos de incorporación al Derecho nacional y de aplicación de las Directivas que figuran en la parte B del anexo XX.
Las referencias hechas a la Directiva derogada se entenderán hechas a la presente Directiva y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo XXI.
Artículo 50
Entrada en vigor
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 51
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 5 de septiembre de 2007.