31998L0049
L 209/46
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/49/ЕО НА СЪВЕТА
от 29 юни 1998 година
за запазване на правото на допълнителна пенсия на заети лица и самостоятелно заети лица, движещи се в границите на Общността
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 51 и 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
(1)
като има предвид, че една от основните свободи на Общността е свободното движение на лица; като има предвид, че Договорът предвижда Съветът единодушно да приема мерките в областта на социалното осигуряване, които са необходими за осигуряване на свободно движение на работници;
(2)
като има предвид, че социалната закрила на работниците е осигурена чрез задължителни социалноосигурителни схеми, придружени от допълнителни социалноосигурителни схеми;
(3)
като има предвид, че вече приетото от Съвета законодателство за защита на социалноосигурителните права на работниците, движещи се в Общността и членовете на техните семейства, а именно Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схемите за социално осигуряване на заети лица, на самостоятелно заети лица и на членовете на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (4) и Регламент (ЕИО) № 574/72 от 21 март 1972 г., за установяване на процедурата за прилагането на Регламент (ЕИО) № 1408/71 за прилагането на схемите за социално осигуряване на заети лица, на самостоятелно заети лица и на членовете на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (5), се отнасят само до схемите за задължително пенсионно осигуряване; като има предвид, че системата за координация, предвидена в тези регламенти, не обхваща схеми за допълнително пенсионно осигуряване, с изключение на схемите, обхванати от термина „законодателство“, както е дефиниран в първата алинея на член 1, буква й) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 или по отношение на които дадена държава-членка прави декларация съгласно този член;
(4)
като има предвид, че Съветът има широки правомощия по отношение избора на най-подходящите мерки за постигане на целта на член 51 от Договора; и като има предвид, че системата за координация, предвидена в Регламенти (ЕИО) № 1408/71 и (ЕИО) № 574/72, и по-конкретно правилата на натрупване, не са отнасят за схемите за допълнително пенсионно осигуряване, с изключение на схемите, обхванати от термина „законодателство“, както е дефиниран в първата алинея на член 1, буква й) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 или по отношение на които дадена държава-членка прави декларация съгласно този член и поради това са предмет на специфични мерки, от които тази директива е първата, която цели да се отчете специфичната им природа и особености, и многообразието на такива схеми в държавите-членки и между тях;
(5)
като има предвид, че нито една пенсия или обезщетение не може да бъде предмет едновременно на разпоредбите на настоящата директива и на тези на Регламенти (ЕИО) № 1408/71 и (ЕИО) № 574/72, и поради това всяка схема за допълнително пенсионно осигуряване, която влиза в обхвата на тези регламенти, защото държава-членка е направила декларация в този смисъл съгласно член 1, буква й) от Регламент (ЕИО) № 1408/71, не може да бъде предмет на разпоредбите на настоящата директива;
(6)
като има предвид, че в своята Препоръка 92/442/ЕИО от 27 юли 1992 г. за сближаването на целите и политиките на социална закрила (6) Съветът е препоръчал на държавите-членки да „насърчат, където е необходимо, промени в условията, регламентиращи придобиването на пенсия и особено правото на допълнителна пенсия, с оглед премахването на пречките пред движението на наетите работници“;
(7)
като има предвид, че може да се допринесе за постигането на тази цел, ако на работниците, които се местят или чието работно място се премества от една държава-членка в друга, се гарантира равно третиране по отношение на защитата на правото им на допълнителна пенсия, както на работници, които остават или чиято месторабота се премества, но в същата държава-членка;
(8)
като има предвид, че свободното движение на лица, което е едно от основните права, залегнали в Договора, не се отнася само до заети лица, но също така обхваща и самостоятелно заети лица;
(9)
като има предвид, че Договорът не предвижда други правомощия, освен тези на член 235 за предприемане на подходящи мерки в областта на социалното осигуряване на самостоятелно заети лица;
(10)
като има предвид, че за да се даде възможност правото на свободно движение да бъде ефективно упражнено, работниците и другите ползващи това право, трябва да имат сигурни гаранции за еднакво отношение във връзка със съхранението на законното им право на пенсия, произтичащо от схемите за допълнително пенсионно осигуряване;
(11)
като има предвид, че държавите-членки трябва да предприемат необходимите мерки за осигуряване на изплащането на обезщетения по схеми за допълнително пенсионно осигуряване на членове и бивши членове, както и на други ползващи правата според такива схеми във всички държави-членки, и имайки предвид, че всички ограничения пред свободното движение на плащания и капитали са забранени съгласно член 73б от Договора;
(12)
като има предвид, че за да се облекчи упражняването на правото на свободно движение, националните законодателства трябва, където е необходимо, да бъдат адаптирани, за да осигурят непрекъснатостта на получаване на обезщетения по схема за допълнително пенсионно осигуряване, изградена в една държава-членка за или от името на работници, които са командировани в друга държава-членка в съответствие с дял II от Регламент (ЕИО) № 1408/71;
(13)
като има предвид в това отношение, че Договорът изисква не само премахването на всякаква дискриминация, основана на националност между работниците на държавите-членки, но също така премахването на всяка национална мярка, която може да бъде пречка или да направи по-малко привлекателно за тези работници упражняването на основните свободи, гарантирани от Договора, както е тълкуван от Съда на Европейските общности в последователни негови решения;
(14)
като има предвид, че работниците, упражняващи правото си на свободно движение, трябва да бъдат правилно информирани от работодателите, управителите или други, отговорни за управлението на схеми за допълнително пенсионно осигуряване, и по-специално, по отношение на избора и алтернативните възможности пред тях;
(15)
като има предвид, че настоящата директива не накърнява законите на държавите-членки, отнасящи се до колективни действия за защита на професионалните интереси;
(16)
като има предвид, че поради разнообразието на схемите за допълнително пенсионно осигуряване, Общността трябва да определи само общата рамка от цели и поради това директивата е подходящият правен инструмент;
(17)
като има предвид, че в съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, залегнали в член 3б от Договора, целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и могат, следователно да бъдат постигнати по-добре от Общността; като има предвид, че настоящата директива не излиза извън границите на необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ЦЕЛ И ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
Член 1
Целта на настоящата директива е да защити правата на хората, участващи в схеми за допълнително пенсионно осигуряване, които се движат от една държава-членка в друга, като с това допринася за премахване на пречките пред свободното движение на заети и самостоятелно заети лица в Общността. Тази закрила се отнася до правата на пенсия, придобити, както по доброволни, така и по задължителни допълнителни пенсионни схеми, с изключение на схемите, обхванати от Регламент (ЕИО) № 1408/71.
Член 2
Настоящата директива се прилага към членове, участващи в схеми за допълнително пенсионно осигуряване, както и към други, имащи права според тези схеми, които са придобили или са в процес на придобиване на права в една или повече държави-членки.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 3
За целите на настоящата директива:
а)
„допълнителна пенсия“ означава пенсия за навършена пенсионна възраст и там, където е предвидено от правилата на схемата за допълнително пенсионно осигуряване, изградена в съответствие с националното законодателство и практика, пенсии за инвалидност и за преживели лица, предназначени да допълнят или заменят тези, осигурени при същите обстоятелства от установените от закона схеми за задължително обществено осигуряване;
б)
„схема за допълнително пенсионно осигуряване“ означава всяка професионална пенсионна схема, установена в съответствие с националното законодателство и практика, като договор за групово осигуряване или разходопокривна схема, договорена от един или повече браншове или отрасли, капиталови схеми или пенсионна договореност, основаващо се на резервни фондове, или всяко колективно или друго подобно споразумение, имащо за цел осигуряване на допълнителна пенсия за заети и самостоятелно заети лица;
в)
„право на пенсия“ означава всяко обезщетение, на което участниците в дадена схема и други, придобили такива права, имат право съгласно правилата на дадена схема на допълнително пенсионно осигуряване и където е приложимо, съгласно националното законодателство;
г)
„придобито пенсионно право“ означава всяко право на обезщетения, получено след изпълнение на условията, изисквани от правилата на дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване и, където е приложимо, съгласно националното законодателство;
д)
„командирован работник“ означава лице, което е изпратено на работа в друга държава-членка и което според условията на дял II от Регламент (ЕИО) № 1408/71 продължава да бъде субект на законодателството на държавата-членка по произход, и „командироването“ се разглежда по съответния начин;
е)
„осигурителна вноска“ означава всяко направено или считано за направено плащане, според дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване.
ГЛАВА III
МЕРКИ ЗА ЗАЩИТА НА ДОПЪЛНИТЕЛНИТЕ ПЕНСИОННИ ПРАВА НА РАБОТНИЦИТЕ, ДВИЖЕЩИ СЕ В ОБЩНОСТТА
Член 4
Равно третиране по отношение запазването на правата на пенсия
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за осигуряване запазването на придобитите пенсионни права на лицата, участващи в схема за допълнително пенсионно осигуряване, по отношение на които е прекратено правенето на осигурителни вноски по тази схема в резултат от преместването им от една държава-членка в друга, в същата степен както и за членове, по отношение на които вече не се правят осигурителни вноски, но които остават в същата държава-членка. Този член се прилага също и към лица, имащи права според правилата на въпросната схема за допълнително пенсионно осигуряване.
Член 5
Презгранични плащания
Държавите-членки гарантират, че по отношение на членове, участващи в схеми за допълнително пенсионно осигуряване, както и за други, имащи права според такива схеми, плащанията на всички обезщетения, извършвани по схеми за допълнително пенсионно осигуряване в други държави-членки, са освободени от всякакви такси и разноски по преводите, които биха могли да бъдат начислени.
Член 6
Осигурителни вноски по схеми за допълнително пенсионно осигуряване за и от името на работници, изпратени на работа в друга държава-членка
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят непрекъснатостта на осигурителните вноски, правени по дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване, установена в дадена държава-членка за, или от името на даден работник, изпратен в друга държава-членка, който участва в такава схема по време на неговата/нейната работа в друга държава-членка.
2. Когато, съгласно параграф 1, вноските продължават да се правят според дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване в една държава-членка, изпратеният на работа работник, и където е приложимо, неговият работодател, се освобождават от всякакви задължения да правят осигурителни вноски по схема за допълнително пенсионно осигуряване в друга държава-членка.
Член 7
Информация за членове, участващи в схема
Държавите-членки предприемат мерки, за да гарантират, че работодателите, управителите или други отговорни за управлението на схеми за допълнително пенсионно осигуряване, предоставят адекватна информация на членовете, участващи в такива схеми, когато те се местят в друга държава-членка, относно пенсионните им права и възможностите, които имат съгласно схемата. Такава информация трябва най-малкото да съответства на информацията, давана на членовете, участващи в схема, по отношение на които правенето на осигурителни вноски се прекратява, но които остават в същата държава-членка.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Държавите-членки могат да предвидят прилагане на разпоредбите на член 6 само за командировани работници, които започват работа на или след 25 юли 2001 г.
Член 9
Държавите-членки въвеждат в националното си законодателство необходимите мерки, за да позволят на всички лица, които се считат ощетени от неприлагането на разпоредбите на настоящата директива, да предявят своите права по съдебен ред, след като евентуално са предявили претенциите си пред други компетентни инстанции.
Член 10
1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 36 месеца от датата на влизането ѝ в сила, или гарантират, че най-късно до тази дата, организациите на работодателите и работниците ще въведат изискваните разпоредби по пътя на взаимно договаряне. Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, които им позволяват по всяко време да гарантират постигането на резултатите, наложени от настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Те информират Комисията за националните власти за контакт по отношение прилагането на настоящата директива.
2. Не по-късно от 25 януари 2002 г. държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
3. На основата на информацията, предоставена от държавите-членки, Комисията изпраща доклад до Европейския парламент, Съвета и Икономическия и социален комитет в рамките на шест години след влизането в сила на настоящата директива.
Докладът разглежда прилагането на настоящата директива и, където е подходящо, предлага необходимите изменения.
Член 11
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 29 юни 1998 година.
DIRECTIVA 98/49/CE DEL CONSEJO de 29 de junio de 1998 relativa a la protección de los derechos de pensión complementaria de los trabajadores por cuenta ajena y los trabajadores por cuenta propia que se desplazan dentro de la Comunidad
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, sus artículos 51 y 235,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
(1) Considerando que una de las libertades fundamentales de la Comunidad es la libre circulación de las personas; que el Tratado prevé que el Consejo adopte por unanimidad, en el ámbito de la seguridad social, las medidas necesarias para el establecimiento de la libre circulación de los trabajadores;
(2) Considerando que la protección social de los trabajadores está garantizada por los regímenes obligatorios de seguridad social a los que se añaden los regímenes complementarios de seguridad social;
(3) Considerando que la legislación ya aprobada por el Consejo con vistas a proteger los derechos a la seguridad social de los trabajadores que se desplazan dentro de la Comunidad y de los miembros de su familia, y más concretamente los Reglamentos (CEE) n° 1408/71 del Consejo, de 14 de junio de 1971, relativo a la aplicación de los regímenes de seguridad social a los trabajadores por cuenta ajena, a los trabajadores por cuenta propia y a los miembros de sus familias que se desplazan dentro de la Comunidad (4) y (CEE) n° 574/72 del Consejo, de 21 de marzo de 1972, por el que se establecen las modalidades de aplicación del Reglamento (CEE) n° 1408/71 relativo a la aplicación de los regímenes de seguridad social a los trabajadores por cuenta ajena, a los trabajadores por cuenta propia y a los miembros de sus familias que se desplacen dentro de la Comunidad (5), sólo se refieren a los regímenes obligatorios de pensión; que el sistema de coordinación previsto en los citados Reglamentos no abarca los planes de pensión complementaria, excepto aquellos planes que estén cubiertos por la definición del término «legislación», tal como figura en el párrafo primero de la letra j) del artículo 1 del Reglamento (CEE) n° 1408/71, o aquellos planes para los que el Estado miembro de que se trate haga una declaración al amparo de dicho artículo;
(4) Considerando que el Consejo goza de amplios poderes discrecionales a la hora de elegir las medidas más apropiadas para alcanzar el objetivo del artículo 51 del Tratado; que el sistema de coordinación contemplado en el Reglamento (CEE) n° 1408/71 y (CEE) n° 574/72, en particular las reglas de acumulación, no es adecuado para los planes de pensión complementaria, excepto para aquellos planes que estén cubiertos por la definición del término legislación, tal como figura en el párrafo primero de la letra j) del artículo 1 del Reglamento (CEE) n° 1408/71, o para aquellos planes para los que el Estado miembro de que se trate haga una declaración al amparo de dicho artículo, y que, por consiguiente, requieren medidas específicas, de las que la presente Directiva constituye la primera, para tener en cuenta la naturaleza y características especiales y la diversidad de dichos planes dentro de los Estados miembros y entre unos y otros;
(5) Considerando que las pensiones o prestaciones no deben estar sujetas al mismo tiempo a lo dispuesto en la presente Directiva y en los Reglamentos (CEE) n° 1408/71 y (CEE) n° 574/72, y que por lo tanto los planes de pensión complementaria que, por haber hecho el Estado miembro una declaración al amparo de lo dispuesto en la letra j) del artículo 1 del Reglamento (CEE) n° 1408/71, entren en el ámbito de aplicación de los dos Reglamentos citados no pueden quedar sujetos a lo dispuesto en la presente Directiva;
(6) Considerando que, en su Recomendación 92/442/CEE, de 27 de julio de 1992, relativa a la convergencia de los objetivos y de las políticas de protección social (6), el Consejo recomienda a los Estados miembros «favorecer, cuando sea necesario, la adecuación de las condiciones de adquisición de los derechos a las pensiones de jubilación, en particular a las pensiones complementarias, con objeto de eliminar los obstáculos a la movilidad de los trabajadores por cuenta ajena»;
(7) Considerando que puede contribuirse a este objetivo si, en lo referente a la protección de los derechos de pensión complementaria, se garantiza a los trabajadores que se desplazan y a los trabajadores cuya empresa se desplaza de un Estado miembro a otro, igualdad de trato con los trabajadores que permanecen en el mismo Estado miembro y con los que cambian de empresa pero permanecen en el interior de un mismo Estado miembro;
(8) Considerando que la libertad de circulación de las personas, que es uno de los derechos fundamentales establecidos en el Tratado, no se limita a los trabajadores por cuenta ajena, sino que también se extiende a los trabajadores por cuenta propia;
(9) Considerando que el Tratado no prevé más poderes para adoptar medidas adecuadas en materia de seguridad social con respecto a los trabajadores por cuenta propia, que los del artículo 235;
(10) Considerando que, con vistas hacer efectivo el ejercicio del derecho de libre circulación, los trabajadores y otros beneficiarios deberían tener ciertas garantías de igualdad de trato en cuanto al mantenimiento de los derechos de pensión adquiridos en virtud de regímenes complementarios de pensión;
(11) Considerando que los Estados miembros deberían adoptar las medidas necesarias para garantizar el pago, con arreglo a los regímenes complementarios de pensión, de las prestaciones a los afiliados y antiguos afiliados, así como a otros posibles beneficiarios en virtud de dichos regímenes en todos los Estados miembros, dado que todas las restricciones a la libre circulación de los pagos y de los capitales están prohibidas en virtud del artículo 73 B del Tratado;
(12) Considerando que, al objeto de facilitar el ejercicio del derecho de libre circulación, deberían adaptarse, cuando proceda, las reglamentaciones nacionales para que las cotizaciones puedan seguir siendo pagadas a un régimen complementario de pensión establecido en un Estado miembro por los trabajadores desplazados en otro Estado miembro o en su nombre, conforme a lo dispuesto en el título II del Reglamento (CEE) n° 1408/71;
(13) Considerando que, a este respecto, el Tratado no sólo exige la abolición de toda discriminación por razón de la nacionalidad entre los trabajadores de los Estados miembros, sino también la eliminación de toda medida nacional que pueda obstaculizar o hacer menos ventajosa para los trabajadores el ejercicio de las libertades fundamentales garantizadas por el Tratado según la interpretación dada por el Tribunal de Justicia de las Comunidades Europeas en sucesivas sentencias;
(14) Considerando que los trabajadores que ejercen su derecho de libre circulación deberían ser convenientemente informados por los empresarios o por los administradores de los regímenes complementarios de pensión u otras personas encargadas de su gestión, en particular por lo que se refiere a las opciones y alternativas que se les ofrecen;
(15) Considerando que lo dispuesto en la presente Directiva deberá entenderse sin perjuicio de la legislación de los Estados miembros sobre acciones colectivas en defensa de los intereses de gremios y sectores profesionales;
(16) Considerando que, debido a la diversidad de los regímenes complementarios de seguridad social, la Comunidad debería limitarse a fijar un marco general de objetivos y que, por consiguiente, la Directiva es el instrumento jurídico apropiado;
(17) Considerando que, de acuerdo con los principios de subsidiariedad y proporcionalidad, tal como se enuncian en el artículo 3 B del Tratado, los objetivos de la presente Directiva no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros, y, por consiguiente, pueden lograrse mejor en el nivel comunitario; que la presente Directiva no excede de lo necesario para alcanzar tales objetivos,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO I
OBJETIVO Y ÁMBITO DE APLICACIÓN
Artículo 1
El objetivo de la presente Directiva es proteger los derechos de los afiliados a regímenes complementarios de pensión que se desplacen de un Estado miembro a otro, contribuyendo con ello a eliminar los obstáculos a la libre circulación de los trabajadores por cuenta ajena y por cuenta propia dentro de la Comunidad. Esta protección se refiere a los derechos de pensión en virtud de regímenes complementarios, tanto voluntarios como obligatorios, con excepción de los regímenes cubiertos por el Reglamento (CEE) n° 1408/71.
Artículo 2
La presente Directiva se aplicará a los afiliados a regímenes complementarios de pensión y a otros posibles beneficiarios de estos regímenes que hayan adquirido o estén en vías de adquirir derechos en uno o más Estados miembros.
CAPÍTULO II
DEFINICIONES
Artículo 3
A efectos de la presente Directiva se entenderá por:
a) «pensión complementaria»: las pensiones por jubilación y, cuando así lo establezcan las normas de un régimen complementario de pensión establecido con arreglo a la legislación y a la práctica nacionales, las prestaciones por invalidez y de supervivencia, destinadas a completar o sustituir las prestaciones de los regímenes legales de seguridad social para los mismos riesgos;
b) «régimen complementario de pensión»: todo régimen profesional de pensión establecido de conformidad con la legislación y la práctica nacional, como los contratos de seguros de grupo o los regímenes por reparto acordados por uno o más sectores o ramas, los regímenes por capitalización o los compromisos de pensión garantizados por provisiones en el balance de las empresas o cualquier dispositivo de carácter colectivo o dispositivo comparable destinados a abonar una pensión complementaria a trabajadores por cuenta ajena o por cuenta propia;
c) «derechos de pensión»: toda prestación a la que tengan derecho los afiliados y otros posibles beneficiarios en virtud de las normas de un régimen complementario de pensión y, en su caso, de la legislación nacional;
d) «derechos de pensión adquiridos»: todos los derechos a prestaciones obtenidos después de haber cumplido las condiciones requeridas por las normas de un régimen complementario de pensión y, en su caso, por la legislación nacional;
e) «trabajador desplazado»: trabajador destinado a trabajar en otro Estado miembro y que, a tenor de lo dispuesto en el título II del Reglamento (CEE) n° 1408/71, sigue estando sujeto a la legislación del Estado miembro de origen; el término «desplazamiento» deberá interpretarse en consecuencia;
f) «cotización»: los pagos presunta o efectivamente abonados a un régimen complementario de pensión.
CAPÍTULO III
MEDIDAS DE SALVAGUARDIA DE LOS DERECHOS DE PENSIÓN COMPLEMENTARIA DE LOS TRABAJADORES QUE SE DESPLAZAN DENTRO DE LA COMUNIDAD
Artículo 4
Igualdad de trato en el mantenimiento de los derechos de pensión
Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para garantizar a los afiliados para los que hayan dejado de abonarse cotizaciones a un régimen complementario de pensión como consecuencia de su desplazamiento de un Estado miembro a otro el mantenimiento de los derechos de pensión adquiridos en un nivel comparable al nivel de que se benefician los afiliados respecto de los cuales se deje de cotizar pero que permanecen en el mismo Estado miembro. El presente artículo también será aplicable a otros posibles beneficiarios con arreglo a las normas del régimen complementario de pensión de que se trate.
Artículo 5
Pagos transfronterizos
Los Estados miembros garantizarán que los regímenes complementarios de pensión paguen en otros Estados miembros a los afiliados a estos regímenes y a otros posibles beneficiarios en virtud de dichos regímenes la totalidad de las prestaciones que les sean debidas en virtud de estos regímenes, deducidos los posibles impuestos y gastos por transacciones.
Artículo 6
Cotizaciones a los regímenes complementarios de pensión por parte de los trabajadores desplazados y en su nombre
1. Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para que las cotizaciones a un régimen complementario de pensión establecido en un Estado miembro puedan seguir siendo abonadas por un trabajador desplazado que esté afiliado a un régimen de este tipo, o en su nombre, durante todo el tiempo en que esté destinado en otro Estado miembro.
2. Cuando, en aplicación del apartado 1, continúen pagándose cotizaciones a un régimen complementario de pensión establecido en un Estado miembro, el trabajador desplazado y, en su caso, su empresario quedarán exentos de cualquier obligación de cotizar a un régimen complementario de pensiones en otro Estado miembro.
Artículo 7
Informaciones a los afiliados
Los Estados miembros adoptarán medidas para que los empresarios o los administradores de los regímenes complementarios de pensión u otras personas encargadas de su gestión informen adecuadamente a sus afiliados, cuando éstos se desplacen a otro Estado miembro, sobre sus derechos de pensión y las posibilidades que se les ofrecen en virtud del régimen. Dicha información será equiparable, como mínimo, a la información facilitada a los afiliados que hayan dejado de cotizar pero permanezcan en el mismo Estado miembro.
CAPÍTULO IV
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 8
Los Estados miembros podrán establecer que las disposiciones del artículo 6 se apliquen solamente a los desplazamientos que comiencen a partir del 25 de julio de 2001.
Artículo 9
Los Estados miembros introducirán en su ordenamiento jurídico interno las medidas necesarias para que toda persona que se considere perjudicada por la no aplicación de las disposiciones de la presente Directiva pueda hacer valer sus derechos por vía judicial tras un eventual recurso a otras autoridades competentes.
Artículo 10
1. Los Estados miembros adoptarán las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo establecido en la presente Directiva en un plazo de treinta y seis meses a partir de su entrada en vigor, o garantizarán que, a más tardar en dicha fecha, los interlocutores sociales introduzcan las disposiciones requeridas por vía de acuerdo. Los Estados miembros tomarán todas las medidas necesarias para poder garantizar, en todo momento, los resultados exigidos por la presente Directiva. Informarán inmediatamente de ello a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el nombre de las autoridades nacionales a las que debe contactarse con respecto a la aplicación de la presente Directiva.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión, a más tardar el 25 de enero de 2002, el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
3. Basándose en la información facilitada por los Estados miembros, la Comisión elaborará un informe que será presentado al Parlamento Europeo, al Consejo y al Comité Económico y Social dentro de un plazo de seis años a partir de la entrada en vigor de la presente Directiva.
El informe se referirá a la aplicación de la presente Directiva y propondrá, si procede, cualquier modificación que resulte necesaria.
Artículo 11
La presente Directiva entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 12
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Luxemburgo, el 29 de junio de 1998.