31991L0628
L 340/17
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 19 ноември 1991 година
за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директиви 90/425/ЕИО и 91/496/ЕИО
(91/628/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че в Резолюцията си от 20 февруари 1987 г. относно политиката за хуманно отношение към животните (4), Европейският парламент прикани Комисията да изложи своите предложения относно защитата на животните по време на транспортиране;
като има предвид, че с цел премахване на техническите бариери пред търговията с живи животни и с цел да се осигури гладко функциониране на пазарните организации при гарантиране на задоволително ниво на защита на съответните животни, Общността е приела правила в тази област;
като има предвид, че всички държави-членки са ратифицирали Европейската конвенция за защита на животните по време на международен транспорт и са подписали допълнителния протокол, който позволява на Общността като такава да се присъедини към тази конвенция;
като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 3626/82 на Съвета от 3 декември 1982 г. за прилагане в Общността на Конвенцията по международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (5), наричана по-долу „CITES“, урежда условията за транспортиране на някои видове;
като има предвид, че Директива 77/489/ЕИО (6) определя правилата за защита на животните при международно транспортиране; като има предвид, че Директива 81/389/ЕИО (7) определя мерките за прилагане на Директива 77/489/ЕИО и по-специално въвежда контрол по вътрешните граници в Общността;
като има предвид, че за постигане на същите цели и по-специално за защитата на животните при транспортиране, е необходимо в контекста на създаване на вътрешния пазар да се изменят правилата на Директива 90/425/ЕИО (8) inter alia с оглед хармонизирането на проверките, свързани с хуманното отношение към животните по време на транспортиране;
като има предвид, че в тази рамка трябва да бъде обхванато транспортирането на животни до и от Общността и в нейните предели, и да бъдат премахнати системните проверки по вътрешните границите в Общността;
като има предвид, че от съображения за хуманно отношение към животните транспортирането им на дълги разстояния, в това число и транспортирането на животни за клане, трябва да бъде сведено до минимум;
като има предвид, че предложените правила трябва да гарантират по-ефикасна защита на животните по време на транспортиране;
като има предвид, че следва да се измени Директива 91/496/ЕИО (9), с цел да се адаптира към настоящата директива; като има предвид, че освен това следва да се отменят Директиви 77/489/ЕИО и 81/389/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
1. Настоящата директива се прилага при транспортирането на:
а)
домашни еднокопитни и за домашни животни от видовете говеда, овце, кози и свине;
б)
домашни птици, други домашно отглеждани птици и домашни зайци;
в)
домашни кучета и котки;
г)
други бозайници и птици;
д)
други гръбначни и студенокръвни животни.
2. Настоящата директива не се прилага за:
а)
пътниците, които транспортират домашни любимци с нетърговска цел;
б)
без да се засягат националните разпоредби, транспортирането на животни:
-
на разстояние до 50 километра, считано от началната точка до местоназначението, или
-
от животновъди или лица, които отглеждат животни за угояване, със собствени селскостопански или други транспортни средства, когато географските обстоятелства налагат преместване с оглед сезонно изкарване на паша на определени видове животни с нетърговска цел.
Член 2
1. За целите на настоящата директива се прилагат определенията, съдържащи се в член 2 от Директиви 89/662/ЕИО (10), 90/425/ЕИО, 90/675/ЕИО (11) и 91/496/ЕИО, когато е необходимо.
2. Освен това се прилагат изброените по-долу определения:
а)
„транспортно средство“ - тази част от пътните транспортни средства, релсовите транспортни средства, корабите и самолетите, която се използва за натоварване и пренасяне на животни, както и контейнерите за сухопътен, воден или въздушен транспорт;
б)
„транспортиране“ - всяко придвижване на животни, извършвано с транспортно средство, което включва натоварването и разтоварването на животните;
в)
„пункт за спиране“ е мястото, където пътуването се прекъсва за почивка, хранене или поене на животните;
г)
„пункт за прехвърляне“ е мястото, където пътуването се прекъсва за прехвърляне на животните от едно транспортно средство на друго;
д)
„място за експедиция“ е мястото, на което, без да се засягат разпоредбите на член 1, параграф 2, буква б), животните се натоварват за пръв път на транспортно средство или друго място, на което животните са били разтоварвани и подслонени за най-малко десет часа, напоени са и са нахранени и при необходимост са им оказани необходимите грижи, с изключение на всички пунктове за спиране и прехвърляне;
Като места за експедиция могат също да се разглеждат и пазарите и центровете за събиране на животни в съответствие със законодателството на Общността, при положение че:
-
първото място на натоварване на животните е на разстояние по-малко от 50 км от горепосочените пазари или центрове за събиране на животни,
-
когато, въпреки че посоченото в първо тире разстояние е по-голямо от 50 км., животните са имали почивка с продължителност, определена в съответствие с процедурата, посочена в член 17, и са били напоени и нахранени, преди да бъдат натоварени отново;
е)
„местоназначение“ е мястото, в което животните се разтоварват окончателно от транспортното средство , с изключение на пунктовете за спиране или прехвърляне;
ж)
„пътуване“ - преместването от мястото за експедиция до местоназначението.
ГЛАВА II
Транспортиране и проверки на територията на Общността
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че:
а)
транспортирането на животни във и от всяка държава-членка се извършва в съответствие с настоящата директива, а транспортирането на животните, посочени в:
-
член 1, буква а), съгласно разпоредбите на глава I от приложението;
-
член 1, буква б), съгласно разпоредбите на глава II от приложението;
-
член 1, буква в), съгласно разпоредбите на глава III от приложението;
-
член 1, буква г), съгласно разпоредбите на глава IV от приложението;
-
член 1, буква д), съгласно разпоредбите на глава V от приложението;
б)
животните не се транспортират, ако не са годни за предвиденото пътуване и ако не са взети необходимите мерки за обгрижването им по време на пътуването и при пристигането им на местоназначението. Ранените и болните животни се считат за негодни за транспортиране. Настоящата разпоредба не се прилага за:
i)
животни, които са леко ранени или болни и транспортирането им не би им причинило ненужни страдания;
ii)
животни, които са транспортирани с научна цел с разрешение от съответния орган;
в)
животните, които се разболеят или наранят по време на транспортирането, получават първа помощ и подходящо ветеринарно лечение или се колят по начин, който не им причинява излишни страдания.
2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, буква б), държавите-членки могат да разрешат транспортирането на животни за спешно ветеринарно лечение или клане при условия, които не спазват изискванията на настоящата директива. Държавите-членки гарантират, че такова транспортиране се разрешава само когато не се причинява излишно страдание на животните. Ако е необходимо, се приемат специални правила за прилагането на настоящия параграф в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
3. Без да се засягат изискванията, предвидени в точка 1, букви а) и б) и в приложението към настоящата директива, Съветът, по предложение на Комисията, с квалифицирано мнозинство определя допълнителните условия за транспортиране на някои видове животни, като еднокопитните, дивите птици и морските бозайници, с цел да се осигури хуманно отношение към тях.
До прилагането на тези разпоредби държавите-членки могат, при спазване на общите разпоредби на Договора, да прилагат съответните допълнителни национални правила.
Член 4
Държавите-членки гарантират, че животните се идентифицират и регистрират по време на пътуването в съответствие с член 3, параграф 1, буква в) от Директива 90/425/ЕИО и се придружават от документацията, изисквана от Общността или от националното законодателство, която позволява на компетентния орган да провери:
-
произхода и собствеността им;
-
мястото за експедиция и местоназначението им;
-
датата и часа за експедиция.
Член 5
Държавите-членки гарантират, че:
1.
всяко физическо или юридическо лице, извършващо транспортиране на животни с търговска цел:
а)
е регистрирано по начин, позволяващ на компетентния орган да контролира спазването на изискванията на настоящата директива;
б)
използва за транспортирането на животните, посочени в настоящата директива, транспортни средства, позволяващи спазването на изискванията на приложението;
в)
не транспортира или не оставя да бъдат транспортирани животни при условия, при които могат да бъдат наранени или да им бъдат причинени ненужни страдания;
2.
Лицето, отговорно за предприятието, което осъществява транспортирането на животни:
а)
поверява транспортирането на животни на персонал, притежаващ необходимите знания, които му позволяват да положи необходимите грижи за транспортираните животни;
б)
за пътуванията с продължителност над двадесет и четири часа, считано от мястото за експедиция до местоназначението, съставя маршрута, включително и пунктовете за спиране и за прехвърляне, който позволява осигуряването на почивка, нахранване и напояване, а също така и при необходимост, разтоварване и подслоняване на животните, с оглед изискванията на настоящата директива за съответния вид животни;
в)
е в състояние, в съответствие с вида на транспортнираните животни и когато пътуването е с продължителност повече от двадесет и четири часа, да представи доказателства, че са взети съответните мерки за задоволяване на нуждите на животните от храна и вода по време на пътуването, дори в случаите на изменение на маршрута или на прекъсване на пътуването по независещи от него причини;
г)
осигурява незабавното транспортиране на животните до местоназначението им, независимо от обичайните периоди за почивки на шофьорите;
д)
гарантира, че по време на пътуването пратката се придружава от оригинала на плана на маршрута, посочен в буква б), допълнен с датата, мястото и часа на експедиция;
е)
за период от време, определен от съответния орган, съхранява дубликат от горепосочения маршрут, който при поискване да може да бъде предоставен на съответния орган за проверка;
ж)
в случаите, когато животните са превозвани без придружител, гарантира, че изпращачът е спазил изискванията на настоящата директива относно предаването на животните и че получателят е взел необходимите мерки за посрещането на животните;
3.
пунктовете за спиране, предварително определени от лицето, посочено в точка 2, са обект на редовни проверки от компетентния орган.
Член 6
1. Директива 90/425/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в член 1 третият параграф се заменя със следния текст:
„Настоящата директива не засяга проверките, извършвани като част от задачите, изпълнявани по недискриминационен начин от органите, отговорни за общото прилагане на законите в държава-членка.“;
б)
в приложение А, раздел I се добавя следната препратка:
„Директива 91/628/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 г. за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директиви 90/425/ЕИО и 91/496/ЕИО (ОВ L 340, 11.12.1991 г., стр. 17).“
2. Сертификатите или документите, посочени в член 3 от Директива 90/425/ЕИО, се допълват в съответствие с процедурата, определена в член 17, с цел да се отчетат изискванията на настоящата директива.
3. Обмяната на информация между органите в съответствие с изискванията на настоящата директива трябва да бъде интегрирана в компютъризираната система, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО („Анимо“), а относно вноса от трети страни - в проекта Shift в съответствие с член 12, параграф 4 от Директива 91/496/ЕИО.
Подробните правила за прилагането на настоящия параграф се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
Член 7
1. Държавите-членки гарантират, че са взети необходимите мерки, за да се избегне или да се сведе до минимум всяко забавяне по време на транспортиране или всяко страдание на животните, в случай че стачка или друго обстоятелство възпрепятства прилагането на настоящата директива. В частност на пристанищата, аерогарите, жп гарите, гарите за подбор и на граничните инспекционни пунктове се вземат съответните мерки, посочени в член 6 от Директива 91/496/ЕИО с цел ускоряване на транспортирането на животни при условия, които отговарят на изискванията на настоящата директива.
2. Без да се засягат ветеринарно-санитарните изисквания на Общността, определени в други актове, пратката с животни не може да бъде задържана по време на транспортиране, освен ако това е строго необходимо за доброто състояние на животните. Когато пратката с животни е задържана за повече от два часа по време на транспортиране, се вземат съответните мерки, за да могат животните да получат грижи и ако е необходимо, да бъдат разтоварени и подслонени.
Член 8
Държавите-членки гарантират, че в съответствие с принципите и правилата за контрол, предвидени в Директива 90/425/ЕИО, компетентните органи проверяват спазването на изискванията на настоящата директива, като извършват на недискриминационна основа проверки на:
а)
транспортните средства и животните при пристигането им на местоназначението;
б)
транспортните средства и животните на пазарите, на местата за експедиция, както и на пунктовете за спиране и за прехвърляне;
в)
данните върху придружаващите документи.
Освен това могат да се извършват проверки и по време на транспортирането на животните на територията на държава-членка, когато компетентният ѝ орган разполага с информация, която дава основание да се подозира нарушение.
Разпоредбите на настоящия член не засягат проверките, извършвани като част от задачите, изпълнявани по недискриминационен начин от органите на държава-членка, отговорни за прилагането на разпоредбите на вътрешното ѝ законодателство.
Член 9
1. Ако по време на транспортирането се установи, че разпоредбите на настоящата директива не се спазват или не са спазени, компетентният орган на мястото, където е констатирано това, изисква от отговорните за конкретното транспортно средство лица да вземат всяка мярка, която компетентният орган счита за необходима, за да се гарантира хуманно отношение към животните.
В зависимост от обстоятелствата по всеки случай тази мярка може да включва:
а)
приключване на пътуването и връщане на животните на мястото на експедиция по най-краткия маршрут, при условие че тази мярка не предизвиква ненужно страдание за животните;
б)
съответно подслоняване на животните и полагане на грижи за тях до разрешаване на проблема;
в)
клане на животните по хуманен начин. Местоназначението и използването на труповете на тези животни се уреждат съгласно разпоредбите на Директива 64/433/ЕИО (12).
2. Ако отговорното за транспортирането лице не спазва нарежданията на компетентния орган, последният предприема незабавно мерките, които следва да бъдат извършени и възстановява по съответния начин разходите, свързани с тези мерки.
3. Настоящата директива не засяга правото на обжалване на решенията на компетентните органи, съществуващо съгласно действащото законодателство на държавите-членки.
Решенията на компетентните органи на държавите-членки и мотивите за вземането на тези решения се съобщават на изпращача или на негов пълномощник, както и на компетентния орган на държавата-членка изпращач.
По искане на изпращача или на негов пълномощник мотивираните решения му се изпращат в писмен вид с указания за правото на обжалване, предоставяно съгласно действащото законодателство на държавата-членка по местоназначението, както и за приложимата процедура и срокове.
Въпреки това в случай на спор двете засегнати страни могат да се договорят да отнесат в едномесечен срок спора за преценка от експерт, чието име е включено в списъка на експертите на Общността, съставен от Комисията.
Експертите изготвят становищата си не по-късно от 72 часа. Страните са обвързани от становището на експерта при спазване на ветеринарното законодателство на Общността.
Член 10
1. С оглед еднакво прилагане на настоящата директива, експерти на Комисията, в сътрудничество с компетентните органи на държавите-членки, могат да извършват проверки на място. Държавата-членка, на чиято територия се извършва такава проверка, предоставя на експертите пълно съдействие за изпълнението на задачата им. Комисията информира държавите-членки за резултатите от извършените проверки.
2. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
ГЛАВА III
Внос от трети страни
Член 11
1. По отношение на организацията и проследяването на резултатите от проверките се прилагат правилата, предвидени в Директива 91/496/ЕИО.
2. Разрешава се вносът, транзитът и транспортирането във и през територията на Общността на живи животни, обхванати от настоящата директива, идващи от трети страни, само когато износителят и/или вносителят се ангажира писмено да спазва изискванията на настоящата директива и е/са предприел/и мерки за спазването ѝ.
3. От 1 януари 1993 г. член 4, параграф 2, буква г), първа алинея от Директива 91/496/ЕИО се заменя със следния текст:
„г)
проверката за спазването на изискванията на Директива 91/628/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 г. за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директиви 90/425/ЕИО и 91/496/ЕИО (13).
4. Сертификатът или документите, предвидени в член 4, параграф 1, трето тире от Директива 91/496/ЕИО, се допълват съгласно процедурата, предвидена в член 17, с цел да се отчетат изискванията на настоящата директива.
До приемането на тези разпоредби се прилагат националните правила при спазване на общите правила, определени в Договора.
ГЛАВА IV
Заключителни разпоредби
Член 12
Правилата и процедурата за информация, предвидени в Директива 89/608/ЕИО (14), се прилагат mutatis mutandis за целите на настоящата директива.
Член 13
1. В срок до 1 юли 1992 г. Комисията представя доклад, съставен на основата на становище на Научния ветеринарен комитет, съдържащ евентуални предложения за:
-
въпроса за определянето на максимален срок за продължителността на транспортиране на някои видове животни;
-
интервалите, предвидени в глава I, част А, параграф 2, буква г) от приложението;
-
продължителността на почивката, предвидена в член 5, параграф 2, буква б);
-
стандартите за плътност на натоварването, приложими при транспортирането на някои видове животни;
-
стандартите, на които следва да отговарят самите транспортнисредства, за да транспортират някои видове животни.
Съветът се произнася по горните предложения с квалифицирано мнозинство.
2. Съгласно процедурата, предвидена в член 17 и след консултации с Научния ветеринарен комитет, Комисията определя критериите на Общността, на които трябва да отговарят пунктовете за спиране по отношение на храненето, поенето, натоварването, разтоварването и евентуалното подслоняване на някои видове животни.
3. Три години след прилагането на разпоредбите на настоящата директива Комисията представя на Съвета доклад за придобития от държавите-членки опит по-специално по отношение на разпоредбите, посочени в параграфи 1 и 2, придружен от евентуални предложения за изменението на тези правила, по които Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
4. До прилагането на разпоредбите, посочени в параграфи 1 и 2, се прилагат националните правила при спазване на общите правила, определени в Договора.
Член 14
Приложенията към настоящата директива се изменят от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията с оглед привеждането им в съответствие с научния и техническия прогрес.
Член 15
В съответствие с процедурата, предвидена в член 17, сертификатите или придружаващите документи, предвидени от законодателството на Общността относно транспортирането на животни, посочени в член 1, могат да бъдат допълнени от атестация от компетентния орган по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО, удостоверяващ спазването на изискванията на настоящата директива.
Член 16
В съответствие с процедурата, предвидена в член 17, въз основа на информацията, предвидена във втория параграф, се определят правила за хуманното отношение към животните по време на транспортиране, приложими към придвижването на животни в някои части от териториите, посочени в приложение I към Директива 90/675/ЕИО, включително и в Кралство Испания, Канарските острови, за да се отчетат природните ограничения, характерни за тези територии и по-специално отдалечеността им от континенталната част на територията на Общността.
За тази цел в срок до 1 юли 1992 г. съответните държави-членки представят на Комисията специални правила, които ще бъдат спазвани по отношение на хуманното отношение към животните по време на транспортиране, когато се придвижват животни в съответните региони, като се държи сметка за характерните ограничения на тези територии.
Член 17
1. В случаите, когато трябва да се използва процедурата, определена в настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет, създаден с Решение 68/361/ЕИО (15), наричан по-долу „Комитетът“, се сезира незабавно от председателя му по негова инициатива или по искане на представител на държава-членка.
2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които следва да бъдат взети. В срок, определен от председателя в зависимост от спешността на въпроса, Комитетът представя становище. Това становище се приема с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора в случая на решения, които Съветът взема по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, определен в предходния член. Председателят не гласува.
3. Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета.
4. Ако предвидените мерки не отговарят на становището на Комитета, Комисията незабавно представя на Съвета предложение относно мерките, които следва да бъдат взети. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако при изтичането на три месеца от датата на сезирането Съветът не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията с изключение на случаите, когато Съветът се е произнесъл с обикновено мнозинство срещу въпросните мерки.
Член 18
1. Държавите-членки вземат съответните специални мерки за санкционирането на всяко нарушение на настоящата директива, извършено от физическо или юридическо лице.
2. В случаите на повторно нарушение на настоящата директива или в случаите на нарушение, причинило тежко страдание на животните, държавата-членка може, без да се засягат другите наложени санкции, да вземе необходимите мерки за коригиране на констатираните недостатъци.
Член 19
Настоящата директива се прилага, без да се засягат задълженията, произтичащи от митническото законодателство.
Член 20
Най-късно до датата, посочена в член 21, се отменят Директиви 77/489/ЕИО и 81/389/ЕИО.
Член 21
1. Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 януари 1993 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 22
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 1991 година.
DIRECTIVA DEL CONSEJO
de 19 de noviembre de 1991
sobre la protección de los animales durante el transporte y que modifica las Directivas 90/425/CEE y 91/496/CEE
(91/628/CEE)
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, su artículo 43,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que el Parlamento Europeo, en su Resolución de 20 de febrero de 1987 sobre la política relativa al bienestar de los animales de cría (4), pidió a la Comisión que presentara propuestas sobre la protección de los animales durante su transporte;
Considerando que, con el fin de eliminar los obstáculos de carácter técnico en el comercio de animales vivos y permitir el buen funcionamiento de las organizaciones de mercado correspondientes, al tiempo que se garantiza un nivel satisfactorio de protección de los animales transportados, la Comunidad ha adoptado normas en este campo;
Considerando que todos los Estados miembros han ratificado el Convenio europeo sobre la protección de los animales durante su transporte internacional y han firmado el Protocolo adicional por el que se permite a la Comunidad como tal adherirse a dicho Convenio;
Considerando que el Reglamento (CEE) n° 3626/82 del Consejo, de 3 de diciembre de 1982, relativo a la aplicación en la Comunidad del Convenio sobre el comercio internacional de especies amenazadas de la fauna y flora silvestres (5) (en lo sucesivo denominado CITES), regula las condiciones de transporte de determinadas especies;
Considerando que la Directiva 77/489/CEE (6) establece normas sobre la protección de los animales durante su transporte internacional; que la Directiva 81/389/CEE (7) determina las medidas necesarias para la aplicación de la Directiva 77/489/CEE, entre las cuales figura la creación de controles en las fronteras interiores de la Comunidad;
Considerando que, para alcanzar idénticos objetivos y, en particular, el de la protección de los animales durante su transporte, es necesario, en el marco del establecimiento del mercado interior modificar las normas de la Directiva 90/425/CEE (8), con vistas a armonizar, especialmente, los controles anteriores relativos al bienestar de los animales durante el transporte;
Considerando que, en dicho contexto, debe regularse el transporte de animales dentro, hacia y desde la Comunidad, y suprimir los controles sistemáticos en las fronteras interiores de la Comunidad;
Considerando que, por motivos de bienestar de los animales, debería reducirse lo más posible el transporte a larga distancia de animales, incluidos los animales destinados al sacrificio;
Considerando que las normas propuestas deben garantizar una protección más eficaz de los animales durante su transporte;
Considerando que además conviene modificar la Directiva 91/496/CEE (9) para adaptarla a la presente Directiva; que además conviene derogar las Directivas 77/489/CEE y 81/389/CEE,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO I Disposiciones generales
Artículo 1
1. La presente Directiva se aplicará al transporte de:
a) solípedos domésticos y animales domésticos de las especies bovina, ovina, caprina y porcina;
b)
aves de corral, pájaros domésticos y conejos domésticos;
c)
perros domésticos y gatos domésticos;
d)
otros mamíferos y pájaros;
e)
otros animales vertebrados y animales de sangre fría.
( 7) DO n° L 224 de 18. 8. 1990, p. 29. Directiva modificada en último lugar por la Directiva 91/496/CEE (DO n° L 268 de 24. 9. 1991, p. 56).
(§) DO n° L 268 de 24. 9. 1991, p. 56.
2. La presente Directiva no se aplicará:
a)
a los viajeros que transporten, sin fines lucrativos, animales familiares de compañía;
b)
sin perjuicio de las disposiciones nacionales aplicables en la materia, a los transportes de animales efectuados:
- a lo largo de una distancia de 50 km como máximo a partir del principio del transporte de los animales hasta el lugar de destino, o
- por los criadores o cebadores con ayuda de vehículos agrícolas o de medios de transporte que les pertenezcan, en el supuesto en que las circunstancias geográficas obliguen a una trashumancia estacional sin fines lucrativos para ciertos tipos de animales.
Artículo 2
1. A efectos de aplicación de la presente Directiva, se aplicarán, si fueran necesarias, las definiciones que figuran en el artículo 2 de las Directivas 89/662/CEE (1), 90/425/CEE, 90/675/CEE (2) y de la Directiva 91/496/CEE.
2. Además, se entenderá por:
a) «medio de transporte»: las partes reservadas a la carga y transporte de animales en los vehículos de carretera, los vehículos que circulen por raíles, los barcos y las aeronaves, o los contenedores para el transporte por tierra, mar o aire;
b)
«transporte»: todo desplazamiento de animales que se efectúe con un medio de transporte y que implique carga y descarga de los animales;
c)
«punto de parada»: el lugar en que se interrumpe el trayecto para hacer que descansen, alimentar o a abrevar los animales;
d)
«punto de transbordo»: el lugar en que se interrumpe el transporte para trasladar a los animales de un medio de transporte a otro;
e)
«lugar de salida»: el lugar en el que, sin perjuicio de lo dispuesto en la letra b) del apartado 2 del artículo 1, un animal se carga por primera vez en un medio de transporte, así como todos los lugares en los que los animales hayan sido descargados e instalados durante un mínimo de diez horas, hayan sido abrevados, alimentados y, llegado el caso, cuidados, sin incluir los puntos de parada ni de transbordo.
También podrán ser considerados lugares de salida los mercados y lugares de concentración autorizados, con arreglo a la legislación comunitaria,
- cuando el primer lugar de carga de los animales se encuentre a menos de 50 km de dichos mercados o centros de concentración;
- cuando, en el supuesto de que la distancia mencionada en el primer guión sea superior a 50 km, los animales hayan disfrutado de un período de descanso cuya duración deberá determinarse con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 17 y hayan sido abrevados y alimentados antes de ser cargados de nuevo;
f)
«lugar de destino»: el lugar en el que un animal se descarga definitivamente de un medio de transporte, sin incluir los puntos de parada ni de transbordo;
g)
«trayecto»: el transporte desde el lugar de salida hasta el lugar de destino.
CAPÍTULO II Transporte y control dentro del territorio de la Comunidad
Artículo 3
1. Los Estados miembros velarán por que:
a) el transporte de animales dentro, con destino a y desde un Estado miembro se lleve a cabo de conformidad con la presente Directiva y, en lo que respecta a los animales mencionados en:
- la letra a) del apartado 1 del artículo 1, de conformidad con las disposiciones del capítulo I del Anexo;
- la letra b) del apartado 1 del artículo 1, de conformidad con las disposiciones del capítulo II del Anexo;
- la letra c) del apartado 1 del artículo 1, de conformidad con las disposiciones del capítulo III del Anexo;
- la letra d) del apartado 1 del artículo 1, de conformidad con las disposiciones del capítulo IV del Anexo;
- la letra e) del apartado 1 del artículo 1, de conformidad con las disposiciones del capítulo V del Anexo;
b)
no podrá realizarse el transporte de animales si éstos no se hallan en condiciones de realizar el trayecto previsto y si no se han adoptado las disposiciones oportunas para su cuidado durante el mismo y a la llegada al lugar de destino. Los animales enfermos o heridos no se considerarán aptos para el transporte. Esta disposición no se aplicará, sin embargo:
ii) a los animales levemente heridos o enfermos cuyo transporte no fuera causa de sufrimientos innecesarios;
ii) a los animales transportados para ser sometidos a pruebas científicas aprobadas por la autoridad competente;
c)
cualquier animal que enferme o se hiera durante el transporte recibirá los primeros auxilios lo antes posible. Si procede, será sometido al tratamiento veterinario adecuado, y en caso necesario sacrificado urgentemente de forma que se le eviten sufrimientos innecesarios.
2. N° obstante lo dispuesto en la letra b) del apartado 1, los Estados miembros podrán autorizar el transporte de animales para un tratamiento veterinario o un sacrificio de urgencia en condiciones que no respondan a las exigencias de la presente Directiva. Los Estados miembros velarán por que sólo se autorice este tipo de transporte si no se ocasiona sufrimiento innecesario o malos tratos a los animales. Cuando sea necesario, se adoptarán normas concretas para la aplicación del presente apartado, con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 17.
3. Sin perjuicio de los requisitos previstos en las letras a) y b) del apartado 1 y en el Anexo, el Consejo, por mayoría cualificada y a propuesta de la Comisión, establecerá las condiciones adicionales oportunas para el transporte de cierto tipo de animales como los solípedos, aves silvestres y mamíferos marinos, con el fin de garantizar su bienestar.
A la espera de la aplicación de estas disposiciones, los Estados miembros, dentro del respeto de las disposiciones generales del Tratado, podrán aplicar normas nacionales pertinentes adicionales al respecto.
Artículo 4
Los Estados miembros velarán por que los animales, durante todo el trayecto, sean identificados y registrados de conformidad con la letra c) del apartado 1 del artículo 3 de la Directiva 90/425/CEE, y vayan acompañados de la documentación prevista por la normativa comunitaria o nacional que permita a la autoridad competente determinar:
- el origen y el propietario,
- el lugar de salida y de destino,
- la fecha y la hora de salida.
Artículo 5
Los Estados miembros velarán por que:
1) toda persona física o jurídica que proceda al transporte de animales con fines lucrativos:
a) figure inscrita en un registro de manera que la autoridad competente pueda controlar el cumplimiento de las exigencias de la presente Directiva;
b)
utilice, para el transporte de los animales a que se refiere la presente Directiva, medios de transporte que se ajusten a las normas contempladas en el Anexo;
c)
no transporte ni haga transportar animales en condiciones que puedan causarles daños o sufrimientos innecesarios.
2)
el responsable de la empresa de transporte de animales:
a)
confíe el transporte a personal con los conocimientos necesarios para ofrecer los posibles cuidados pertinentes a los animales transportados;
b)
establezca, para los transportes que duren más de 24 horas a partir del lugar de partida y en función del lugar de destino, el itinerario, incluidos los posibles puntos de parada o de transbordo, que permita garantizar el descanso, la alimentación y el suministro de agua, y el posible desembarque y alojamiento de los animales cumpliendo los requisitos de la presente Directiva para el tipo de animal de que se trate;
c)
pueda, en función de las especies transportadas y cuando las distancias que hayan de recorrerse requieran más de 24 horas, aportar la prueba de que se han tomado las disposiciones necesarias para cubrir durante el trayecto las necesidades de agua y alimento de los animales transportados, incluso en caso de que se modifique el plan de viaje o se interrumpa éste por causas externas;
d)
se asegure de que los animales sean conducidos sin demora a su lugar de destino, a pesar de los descansos normales a que tienen derecho los conductores;
e)
haga lo necesario para que durante el viaje de transporte se lleve el original del plan de viaje a que se refiere la letra b) completado con la fecha, el lugar y la hora de partida;
f)
guarde, durante un período determinado por la autoridad competente, una copia del citado plan de viaje, que pueda presentar, previa solicitud de la autoridad competente, para su posible comprobación;
g)
se asegure, cuando los animales sean transportados sin acompañante, de que el responsable del envío haya cumplido con la entrega de los animales las disposiciones de la presente Directiva y de que el destinatario haya tomado las disposiciones necesarias para la recepción de los animales.
3)
los puntos de parada, fijados previamente por el responsable a que se refiere el punto 2), estén sujetos a un control regular efectuado por la autoridad competente.
Artículo 6
1. La Directiva 90/425/CEE quedará modificada del siguiente modo:
a) El párrafo tercero del artículo 1 se sustituye por el texto siguiente:
«La presente Directiva no afectará a los controles que se efectúen en el marco de las misiones ejecutadas de forma no discriminatoria por las autoridades responsables de la aplicación general de las leyes en un Estado miembro»;
b)
La rúbrica I del Anexo A quedará completada por la siguiente referencia:
«Directiva 91/628/CEE del Consejo de 19 de noviembre de 1991 sobre la protección de los animales durante el transporte y que modifica las Directivas 90/425/CEE y 91/496/CEE (DO n° L 340 de 11. 12. 1991, p. 17.)».
2. Los certificados o documentos a que se hace referencia en el artículo 3 de la Directiva 90/425/CEE se completarán con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 17 con objeto de tener en cuenta los requisitos de la presente Directiva.
3. El intercambio de información entre autoridades con miras al cumplimiento de los requisitos de la presente Directiva deberá integrarse en el sistema informatizado previsto en el artículo 20 de la Directiva 90/425/CEE (ANIMO) y, por lo que se refiere a las importaciones procedentes de los países terceros, en el proyecto SHIFT, de conformidad con lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 12 de la Directiva 91/496/CEE.
Las normas de desarrollo del presente apartado se aprobarán con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 17.
Artículo 7
1. Los Estados miembros velarán por que se adopten las medidas necesarias para evitar o reducir al mínimo los retrasos del transporte o el sufrimiento de los animales, en caso de que huelgas u otras circunstancias imprevistas impidan la aplicación de la presente Directiva. En particular, para acelerar el transporte de los animales en condiciones que se ajusten a los requisitos de la presente Directiva, se adoptarán disposiciones especiales, en particular, en los puertos, aeropuertos, estaciones de ferrocarril, estaciones de clasificación y puestos de inspección fronterizos contemplados en el artículo 6 de la Directiva 91/496/CEE.
2. Sin perjuicio de otras exigencias comunitarias en materia de policía sanitaria, no se interrumpirá el transporte de ningun envío de animales a menos que sea estrictamente necesario para el bienestar de éstos. Cuando deba interrumpirse el transporte de animales durante más de dos horas, deberán adoptarse las disposiciones necesarias para el cuidado de los animales y, en caso necesario, para su descarga y alojamiento.
Artículo 8
Los Estados miembros velarán por que las autoridades competentes, sin dejar de cumplir los principios y normas de control establecidos por la Directiva 90/425/CEE, controlen el cumplimiento de los requisitos de la presente Directiva mediante la inspección, de forma no discriminatoria:
a) de los medios de transporte y de los animales en cuanto lleguen al lugar de destino;
b)
de los medios de transporte y de los animales en los mercados, en los lugares de salida y en los puntos de parada y transbordo;
c)
de las indicaciones que figuran en los documentos de acompañamiento.
Además, durante el transporte por su territorio, la autoridad competente del Estado miembro podrá efectuar controles de los animales cuando disponga de datos que hagan presumir una infracción.
Las disposiciones del presente artículo no afectarán a los controles que se efectúen en el marco de las misiones ejecutadas de forma no discriminatoria por las autoridades responsables de la aplicación general de las leyes en un Estado miembro.
Artículo 9
1. Si, durante el transporte, se comprobare que las disposiciones de la presente Directiva no se cumplen o no se han cumplido, la autoridad competente del lugar donde se haya efectuado la comprobación solicitará a las personas responsables del medio de transporte que adopten las medidas que la autoridad competente considere necesarias para garantizar el bienestar de los animales de que se trate.
Según las circunstancias de cada caso, dichas medidas podrán comprender:
a) la finalización del trayecto o la devolución de los animales a su lugar de salida, por el itinerario más directo, siempre que esta medida no ocasione a los animales un sufrimiento innecesario;
b)
el alojamiento de los animales en un lugar adecuado, dispensándoles los cuidados necesarios hasta la resolución del problema;
c)
el sacrificio sin crueldad de los animales. El destino y uso de las canales de dichos animales se regularán con arreglo a lo dispuesto en la Directiva 64/433/CEE (1).
2. Si la persona responsable del medio de transporte no respetare las instrucciones de la autoridad competente, ésta ordenará inmediatamente la ejecución de dichas medidas, reembolsándose por el procedimiento apropiado los gastos ocasionados por la aplicación de las mismas.
3. La presente Directiva no afectará a las vías de recurso previstas por la legislación vigente en los Estados miembros contra las decisiones de las autoridades competentes.
Las decisiones adoptadas por las autoridades competentes de los Estados miembros deberán comunicarse al expedidor o a su representante junto con la indicación de los motivos, así como a la autoridad competente del Estado miembro de expedición.
Siempre que así lo soliciten el expedidor o su representante, estas decisiones motivadas deberán serles notificadas por escrito mencionando los recursos previstos por la legislación vigente en el Estado miembro de destino, así como sus formas y plazos de presentación.
N° obstante, en caso de litigio y siempre que las dos partes estuvieren de acuerdo, podrán someter dicho litigio, dentro de un plazo máximo de un mes, a la apreciación de un experto que figure en una lista de expertos de la Comunidad que deberá establecer la Comisión.
El experto deberá emitir su dictamen dentro de un plazo máximo de setenta y dos horas. Las partes se someterán al dictamen del experto que se ajustará al cumplimiento de la legislación veterinaria comunitaria.
Artículo 10
1. Los expertos de la Comisión, en colaboración con las autoridades competentes de los Estados miembros, podrán efectuar inspecciones in situ en la medida en que sean necesarias para la aplicación uniforme de la presente Directiva. El Estado miembro en cuyo territorio se efectúe un control aportará a los expertos toda la ayuda necesaria para el cumplimiento de su misión. La Comisión informará a los Estados miembros de los resultados de los controles efectuados.
2. Las normas de desarrollo del presente artículo se adoptarán de acuerdo con el procedimiento establecido en el artículo 17.
CAPÍTULO III Importación procedente de países terceros
Artículo 11
1. Las normas establecidas por la Directiva 91/496/CEE serán aplicables, en particular en lo que se refiere a la organización y al curso que debe darse a los controles.
2. Sólo se autorizarán la importación, el tránsito y el transporte en y a través del territorio de la Comunidad de los animales vivos a los que se refiere la presente Directiva procedentes de países terceros en caso de que el exportador y/o el importador se comprometan por escrito a cumplir los requisitos contemplados en la presente Directiva y hayan adoptado las disposiciones pertinentes para ajustarse a la misma.
3. A partir del 1 de enero de 1993, el párrafo primero de la letra d) del apartado 2 del artículo 4 de la Directiva 91/496/CEE se sustituirá por el texto siguiente:
d) «La verificación del cumplimiento de los requisitos de la Directiva 91/628/CEE del Consejo de 19 de noviembre de 1991 sobre la protección de los animales durante el transporte y que modifica las Directivas 90/425/CEE y 91/496/CEE (*);
(*) DO n° L 340 de 11. 12. 1991, p. 17».
4. El certificado o los documentos contemplados en el tercer guión del apartado 1 del artículo 4 de la Directiva 91/496/CEE se completarán según el procedimiento previsto en el artículo 17 para cumplir los requisitos de la presente Directiva.
En espera de la adopción de dichas disposiciones, seguirán vigentes las normas nacionales en la materia de acuerdo con las disposiciones generales del Tratado.
CAPÍTULO IV Disposiciones finales
Artículo 12
Las normas y procedimientos de información previstos en la Directiva 89/608/CEE (;) serán de aplicación mutatis mutandis si fuesen necesarios para la presente Directiva.
(;) DO n° L 351 de 2. 12. 1989, p. 34.
Artículo 13
1. La Comisión presentará, antes del 1 de julio de 1992, un informe basado en el dictamen del Comité científico veterinario, eventualmente acompañado de propuestas, sobre:
- la fijación de un período máximo de transporte para determinados tipos de animales,
- los intervalos contemplados en la letra d) del apartado 2 de la rúbrica A del capítulo I del Anexo,
- la duración del descanso contemplado en la letra b) del punto 2 del artículo 5,
- las normas de densidades de carga aplicables al transporte de determinados tipos de animales,
- las normas que deberán cumplir los medios de transporte para el transporte de determinados tipos de animales.
El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada sobre dichas propuestas.
2. Según el procedimiento contemplado en el artículo 17 y previa consulta al Comité científico veterinario, la Comisión fijará los criterios comunitarios a los que deberán responder los puntos de parada en lo relativo a la alimentación, las necesidades de agua, la carga, descarga y el posible alojamiento de determinados tipos de animales.
3. A los tres años de aplicarse la presente Directiva, la Comisión presentará al Consejo un informe sobre la experiencia adquirida por los Estados miembros en lo relativo, en particular, a las disposiciones de los apartados 1 y 2, junto con eventuales propuestas de modificación de dichas disposiciones. El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada.
4. Mientras no se apliquen las normas de desarrollo previstas en los apartados 1 y 2, seguirán vigentes las normas nacionales en la materia de acuerdo con las normas generales del Tratado.
Artículo 14
A propuesta de la Comisión y pronunciándose por mayoría cualificada, el Consejo modificará el Anexo de la presente Directiva para adaptarlo en particular a la evolución tecnológica y científica.
Artículo 15
Según el procedimiento contemplado en el artículo 17, los certificados o documentos de acompañamiento previstos por la legislación comunitaria para el transporte de los animales a los que se refiere el artículo 1, podrán completarse con una declaración de la autoridad competente en virtud del punto 6 del artículo 2 de la Directiva 90/425/CEE que certifique que se cumplen los requisitos de la presente Directiva.
Artículo 16
Según el procedimiento contemplado en el artículo 17 y basándose en las indicaciones del párrafo segundo, se adoptarán, en materia de bienestar de los animales durante su transporte, las normas aplicables al traslado de animales en determinados lugares de los territorios contemplados en el Anexo I de la Directiva 90/675/CEE, incluso, en cuanto se refiere al Reino de España, a las Islas Canarias, para tomar en consideración las limitaciones naturales propias de dichos lugares y, en particular, su alejamiento de la zona continental del territorio de la Comunidad.
Para ello, los Estados miembros interesados presentarán a la Comisión, a más tardar el 1 de julio de 1992, las normas particulares que se respetarán en materia de bienestar de los animales durante su transporte al trasladar a dichos animales en las regiones de que se trate, habida cuenta de las limitaciones propias de tales territorios.
Artículo 17
1. El presidente del Comité veterinario permanente, creado por la Decisión 68/361/CEE (1), y designado en adelante con el nombre de «Comité», someterá al mismo el caso en que se haga referencia al procedimiento definido en el presente artículo, bien a iniciativa propia, bien a petición del representante de un Estado miembro.
2. El representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto con las medidas que deban adoptarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá fijar en función de la urgencia. El dictamen se emitirá por la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para la adopción de las decisiones que el Consejo debe adoptar a propuesta de la Comisión. En las votaciones del Comité los votos de los representantes de los Estados miembros se ponderarán con arreglo a lo dispuesto en el citado artículo. El presidente no participará en la votación.
3. La Comisión adoptará las medidas propuestas cuando concuerden con el dictamen del Comité.
4. Cuando las medidas propuestas no concuerden con el dictamen del Comité, o en ausencia de dicho dictamen, la Comisión presentará inmediatamente al Consejo una propuesta sobre las medidas que deban adoptarse. El Consejo se pronunciará por mayoría cualificada.
Si, transcurrido un plazo de tres meses a partir de la fecha en que se le presentó la propuesta, el Consejo no se hubiere pronunciado, la Comisión adoptará las medidas propuestas, excepto en el caso de que el Consejo se pronuncie por mayoría simple en contra de dichas medidas.
Artículo 18
1. Los Estados miembros adoptarán las medidas específicas pertinentes para sancionar cualquier infracción a la presente Directiva, cometida por personas físicas o jurídicas.
2. Si se infringiere reiteradamente la presente Directiva o si una infracción ocasionare graves sufrimientos a los animales, un Estado miembro podrá, sin perjuicio de otras sanciones previstas, adoptar las medidas necesarias para solucionar la transgresión comprobada.
Artículo 19
La presente Directiva se aplicará sin perjuicio de las obligaciones derivadas de la legislación aduanera.
Artículo 20
Las Directivas 77/489/CEE y 81/389/CEE quedarán derogadas a más tardar en la fecha contemplada en el artículo 21.
Artículo 21
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a la presente Directiva antes del 1 de enero de 1993. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
2. Cuando los Estados miembros adopten las disposiciones a las que se refiere el apartado 1, éstas incluirán una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 22
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 19 de noviembre de 1991.