РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 10 юли 2007 година
в съответствие с член 122, параграф 2 от Договора, относно приемането на единната валута от Кипър на 1 януари 2008 г.
(2007/503/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 122, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид доклада на Комисията (1),
като взе предвид доклада на Европейската централна банка (2),
като взе предвид становището на Европейския парламент (3),
като взе предвид разискването на Съвета на заседанието му на ниво държавни и правителствени ръководители,
като има предвид, че:
(1)
Третият етап на Икономическия и паричен съюз (ИПС) започна на 1 януари 1999 г. На своята среща в Брюксел на 3 май 1998 г. Съветът в състав държавни и правителствени ръководители реши, че Белгия, Германия, Испания, Франция, Ирландия, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия и Финландия са изпълнили необходимите условия за приемане на единната валута на 1 януари 1999 г. (4).
(2)
На 19 юни 2000 г. Съветът реши, че Гърция е изпълнила необходимите условия за приемане на единната валута на 1 януари 2001 г. (5). На 11 юли 2006 г. Съветът реши, че Словения е изпълнила необходимите условия за приемане на единната валута на 1 януари 2007 г. (6).
(3)
В съответствие с параграф 1 от Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към Договора, Обединеното кралство уведоми Съвета, че не възнамерява да премине към третия етап на ИПС на 1 януари 1999 г. Тази нотификация остава без промяна. В съответствие с параграф 1 от Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до Дания, приложен към Договора, и решението, взето от държавните и правителствените ръководители в Единбург през декември 1992 г., Дания е уведомила Съвета, че няма да участва в третия етап на ИПС. Дания не е заявила желание да бъде започната процедурата по член 122, параграф 2 от Договора.
(4)
В съответствие с Решение 98/317/ЕО Швеция e предмет на дерогацията, определена в член 122 от Договора. В съответствие с член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г. (7) Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша и Словакия са предмет на дерогацията, определена в член 122 от Договора. В съответствие с член 5 от Акта за присъединяване от 2005 г. (8) България и Румъния са предмет на дерогацията, определена в член 122 от Договора.
(5)
Европейската централна банка (ЕЦБ) беше основана на 1 юли 1998 г. Европейската парична система беше заменена с механизъм на обменните курсове, чието създаване е договорено с резолюция на Европейския съвет от 16 юни 1997 г. за установяване на механизъм на обменните курсове през третия етап на Икономическия и паричен съюз (9). Процедурите за механизма на обменните курсове на третия етап на Икономическия и паричен съюз (МОК II) бяха определени в Споразумението от 1 септември 1998 г. между ЕЦБ и националните централни банки на държавите-членки извън Еурозоната, което предвижда работните процедури за механизма на обменните курсове на третия етап на Икономическия и паричен съюз (10).
(6)
Член 122, параграф 2 от Договора предвижда процедурите за отмяна на дерогацията за съответните държави-членки. Съгласно посочения член най-малко веднъж на две години или по искане на държава-членка, предмет на дерогация, Комисията и ЕЦБ следва да докладват на Съвета в съответствие с процедурата, предвидена в член 121, параграф 1 от Договора. На 13 февруари 2007 г. Кипър представи официално искане за оценка на конвергенцията.
(7)
Националното законодателство на държавите-членки, включително уставите на националните централни банки, при необходимост се адаптират, с цел да се осигури съвместимост с членове 108 и 109 от Договора и с Устава на Европейската система на централните банки и Европейската централна банка (наричан по-долу „Устав на ЕСЦБ“). Докладите на Комисията и ЕЦБ дават подробна оценка на съвместимостта на законодателството на Кипър с членове 108 и 109 от Договора и с Устава на ЕСЦБ.
(8)
Съгласно член 1 от Протокола относно критериите за конвергенция в съответствие с член 121 от Договора, критерият за ценова стабилност по член 121, параграф 1, първо тире от Договора означава, че в съответната държава-членка е налице устойчивост на цените и средният размер на инфлацията за период от една година преди осъществяването на прегледа на резултатите не превишава с повече от 1,5 процентни пункта този, който съществува в трите държави-членки, имащи най-добри резултати в областта на ценовата стабилност. За целите на критерия за ценова стабилност инфлацията се измерва с помощта на хармонизираните индекси на потребителските цени (ХИПЦ), определени в Регламент (ЕО) № 2494/95 на Съвета (11). За да се оцени критерият за ценова стабилност, инфлацията в определена държава-членка се измерва чрез процентното изменение в средноаритметичната стойност на дванадесет месечни индекса спрямо средноаритметичната стойност на дванадесет месечни индекса от предходния период. През едногодишния период до март 2007 г., трите най-добре представили се държави-членки по отношение на ценовата стабилност бяха Финландия, Полша и Швеция при процент на инфлация съответно 1,3 %, 1,5 % и 1,6 %. В докладите на Комисията и ЕЦБ референтната стойност бе изчислена като просто средноаритметично от процента на инфлация на трите най-добре представили се държави-членки по отношение на ценовата стабилност плюс 1,5 процентни пункта. На тази основа референтната стойност през едногодишния период до март 2007 г. е била 3,0 %.
(9)
Съгласно член 2 от Протокола относно критериите за конвергенция критерият за държавната финансова позиция, посочен в член 121, параграф 1, второ тире от Договора, означава, че при проверката държавата-членка не е предмет на решение на Съвета в съответствие с член 104, параграф 6 от Договора относно наличие на прекомерен дефицит.
(10)
Съгласно член 3 от Протокола относно критериите за конвергенция критерият за участие в механизма на обменните курсове на Европейската парична система, посочен в член 121, параграф 1, трето тире от Договора, означава, че държавата-членка е спазвала нормалните граници на отклонение, предвидени от механизма на обменните курсове (МОК) на Европейската парична система, без големи сътресения най-малко през последните две години преди прегледа на резултатите. В частност, държавата-членка не трябва да е девалвирала по своя инициатива двустранния централен курс на своята валута към валутата на друга държава-членка за същия период. От 1 януари 1999 г. МОК II предвижда рамка за оценка на изпълнението на критерия за обменния курс. При оценката на изпълнението на този критерий в своите доклади Комисията и ЕЦБ са проучили двегодишния период до 26 април 2007 г.
(11)
Съгласно член 4 от Протокола относно критериите за конвергенция критерият за конвергенция на лихвените проценти, посочен в член 121, параграф 1, четвърто тире от Договора, означава, че за период от една година преди оценката на резултатите, дадена държава-членка е имала среден номинален лихвен процент по дългосрочните кредити, който не превишава с повече от два процентни пункта този на трите държави-членки, имащи най-добри резултати в областта на ценовата стабилност. По смисъла на критерия за конвергенция на лихвените проценти са използвани сравними лихвени проценти за 10-годишни държавни облигации, служещи за референция. За да се оцени изпълнението на критерия за лихвените проценти, в докладите на Комисията и ЕЦБ е използвана референтна стойност, изчислена като просто средноаритметично от номиналните дългосрочни лихвени проценти на трите най-добре представили се държави-членки по отношение на ценовата стабилност, плюс два процентни пункта. На тази база референтната стойност в едногодишния период до март 2007 г. е била 6,4 %.
(12)
В съответствие с член 5 от Протокола относно критериите за конвергенция данните, използвани при настоящия преглед на резултатите за изпълнението на критериите за конвергенция, се осигуряват от Комисията. Комисията предостави данните, необходими за изготвянето на настоящото решение. Те бяха предоставени от Комисията въз основа на докладите на държавите-членки, предоставени до 1 април 2007 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 3605/93 на Съвета от 22 ноември 1993 година за прилагане на Протокола относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (12).
(13)
На основата на докладите, представени от Комисията и ЕЦБ относно напредъка при изпълнението от страна на Кипър на неговите задължения по отношение на постигането на икономически и паричен съюз, Комисията направи следните заключения:
Законодателството на Кипър, включително Уставът на Националната централна банка, е съвместимо с членове 108 и 109 от Договора и с Устава на ЕСЦБ.
По отношение на изпълнението от страна на Кипър на критериите за конвергенция, посочени в четирите тирета на член 121, параграф 1 от Договора:
-
средният процент на инфлация в Кипър през годината до март 2007 г. е бил 2,0 %, което е под референтната стойност и е вероятно да остане под тази стойност през следващите месеци;
-
Кипър не е бил предмет на решение на Съвета относно наличието на прекомерен държавен дефицит;
-
Кипър е член на МОК II от 2 май 2005 г.; през двегодишния период до 26 април 2007 г. кипърската лира (CYP) не е била подлагана на големи сътресения и Кипър не е девалвирал по своя собствена инициатива двустранния централен обменен курс на CYP към еурото;
-
в годината до март 2007 г. дългосрочният лихвен процент в Кипър е бил средно 4,2 процента, което е под референтната стойност.
Кипър е постигнал висока степен на устойчиво сближаване по отношение на тези критерии.
Следователно Кипър изпълнява необходимите условия за въвеждане на единната валута.
(14)
В съответствие с член 122, параграф 2 от Договора Съветът, с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, следва да вземе решение кои държави-членки, предмет на дерогация, изпълняват необходимите условия за приемане на единната валута и да отмени дерогациите за съответните държави-членки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Кипър изпълнява необходимите условия за приемане на единната валута. Дерогацията в полза на Кипър, предвидена в член 4 от Акта за присъединяване от 2003 г., се отменя, считано от 1 януари 2008 г.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Член 3
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 10 юли 2007 година.
DECISIÓN DEL CONSEJO
de 10 de julio de 2007
de conformidad con el artículo 122, apartado 2, del Tratado, relativa a la adopción por Chipre de la moneda única el 1 de enero de 2008
(2007/503/CE)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 122, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el informe de la Comisión (1),
Visto el informe del Banco Central Europeo (2),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (3),
Vistos los debates del Consejo, reunido en su formación de Jefes de Estado o de Gobierno,
Considerando lo siguiente:
(1)
La tercera fase de la unión económica y monetaria (UEM) empezó el 1 de enero de 1999. El Consejo, reunido en Bruselas el 3 de mayo de 1998 en su formación de Jefes de Estado o de Gobierno, decidió que Bélgica, Alemania, España, Francia, Irlanda, Italia, Luxemburgo, los Países Bajos, Austria, Portugal y Finlandia cumplían las condiciones necesarias para adoptar la moneda única el 1 de enero de 1999 (4).
(2)
El 19 de junio de 2000, el Consejo decidió que Grecia cumplía las condiciones necesarias para adoptar la moneda única el 1 de enero de 2001 (5). El 11 de julio de 2006, el Consejo decidió que Eslovenia cumplía las condiciones necesarias para adoptar la moneda única el 1 de enero de 2007 (6).
(3)
De conformidad con el apartado 1 del Protocolo sobre determinadas disposiciones relativas al Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte, anejo al Tratado, el Reino Unido notificó al Consejo que no se proponía pasar a la tercera fase de la UEM el 1 de enero de 1999. Esta notificación no se ha modificado. De conformidad con el apartado 1 del Protocolo sobre determinadas disposiciones relativas a Dinamarca, anejo al Tratado, y con la Decisión tomada por los Jefes de Estado o de Gobierno en Edimburgo en diciembre de 1992, Dinamarca notificó al Consejo que no participaría en la tercera fase de la UEM. Dinamarca no ha pedido que se inicie el procedimiento mencionado en el artículo 122, apartado 2, del Tratado.
(4)
En virtud de la Decisión 98/317/CE, Suecia disfruta de una excepción con arreglo al artículo 122 del Tratado. De conformidad con el artículo 4 del Acta de adhesión de 2003 (7), la República Checa, Estonia, Letonia, Lituania, Hungría, Malta, Polonia, Chipre y Eslovaquia son Estados miembros acogidos a una excepción según la definición del artículo 122 del Tratado. Con arreglo al artículo 5 del Acta de adhesión de 2005 (8), Bulgaria y Rumanía son Estados miembros acogidos a una excepción según se define en el artículo 122 del Tratado.
(5)
El Banco Central Europeo (BCE) se constituyó el 1 de julio de 1998. El sistema monetario europeo ha sido sustituido por un mecanismo de tipos de cambio, cuya creación se acordó mediante la Resolución del Consejo Europeo de 16 de junio de 1997 sobre el establecimiento de un mecanismo de tipos de cambio en la tercera fase de la unión económica y monetaria (9). Los procedimientos para un mecanismo de tipos de cambio en la tercera fase de la unión económica y monetaria (MTC II) se determinaron en el acuerdo de 1 de septiembre de 1998 entre el BCE y los bancos centrales de los Estados miembros no pertenecientes a la zona del euro por el que se establecen los procedimientos operativos para un mecanismo de tipos de cambio en la tercera fase de la unión económica y monetaria (10).
(6)
En el artículo 122, apartado 2, del Tratado se establecen los procedimientos para la supresión de la excepción de los Estados miembros de que se trate. Según el citado artículo, por lo menos una vez cada dos años, o a petición de un Estado miembro acogido a una excepción, la Comisión y el BCE deben informar al Consejo de conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 121, apartado 1, del Tratado. El 13 de febrero de 2007, Chipre presentó una solicitud formal de examen de convergencia.
(7)
La legislación nacional de los Estados miembros, incluidos los estatutos de sus bancos centrales, se debe adaptar en la medida necesaria a fin de asegurar su compatibilidad con los artículos 108 y 109 del Tratado y con los Estatutos del Sistema Europeo de Bancos Centrales y del Banco Central Europeo (en lo sucesivo, «los Estatutos del SEBC»). Los informes de la Comisión y del BCE proporcionan una evaluación detallada de la compatibilidad de la legislación de Chipre con los artículos 108 y 109 del Tratado y con los Estatutos del SEBC.
(8)
De acuerdo con el artículo 1 del Protocolo sobre los criterios de convergencia previstos en el artículo 121 del Tratado, el criterio de estabilidad de precios mencionado en el artículo 121, apartado 1, primer guión, del Tratado significa que los Estados miembros deberán tener un comportamiento de los precios sostenible y una tasa media de inflación, observada durante un período de un año antes del examen, que no exceda en más de 1,5 puntos porcentuales la de los tres Estados miembros con mejor comportamiento en materia de estabilidad de precios. A efectos del criterio de estabilidad de precios, la inflación se mide mediante los índices armonizados de precios al consumo definidos en el Reglamento (CE) no 2494/95 del Consejo (11). Para evaluar el cumplimiento del criterio de estabilidad de precios, la inflación de los Estados miembros se mide mediante el porcentaje de variación de la media aritmética de los doce índices mensuales con respecto a la media aritmética de los doce índices mensuales del período anterior. En el período de un año que terminó en marzo de 2007, los tres Estados miembros con mejor comportamiento de los precios fueron Finlandia, Polonia y Suecia, con tasas de inflación del 1,3 %, el 1,5 % y el 1,6 %, respectivamente. En los informes de la Comisión y del BCE se consideró un valor de referencia, calculado como media aritmética simple de las tasas de inflación de los tres Estados miembros con mejor comportamiento de los precios, más 1,5 puntos porcentuales. Sobre esta base, el valor de referencia en el período de un año que terminó en marzo de 2007 fue del 3,0 %.
(9)
De acuerdo con el artículo 2 del Protocolo sobre los criterios de convergencia, el criterio relativo a la situación del presupuesto público, mencionado en el artículo 121, apartado 1, guión segundo, del Tratado, significa que, en el momento del examen, el Estado miembro de que se trate no debe ser objeto de una decisión del Consejo de conformidad con el artículo 104, apartado 6, del Tratado, por la que se haya declarado la existencia de un déficit excesivo en dicho Estado miembro.
(10)
De acuerdo con el artículo 3 del Protocolo sobre los criterios de convergencia, el criterio relativo a la participación en el mecanismo de tipos de cambio del sistema monetario europeo, contemplado en el artículo 121, apartado 1, guión tercero, del Tratado, significa que los Estados miembros deberán haber respetado los márgenes normales de fluctuación dispuestos por el mecanismo de tipos de cambio del sistema monetario europeo sin tensiones graves, por lo menos, durante los dos últimos años anteriores al examen. En especial, no deberán haber devaluado durante el mismo período, a iniciativa propia, el tipo central bilateral de su moneda frente a la de ningún otro Estado miembro. Desde el 1 de enero de 1999, el MTC II ha proporcionado el marco para evaluar el cumplimiento del criterio del tipo de cambio. Al evaluar el cumplimiento de este criterio en sus informes, la Comisión y el BCE han examinado el período de dos años que finalizó el 26 de abril de 2007.
(11)
De acuerdo con el artículo 4 del Protocolo sobre los criterios de convergencia, el criterio relativo a la convergencia de los tipos de interés a que se hace referencia en el artículo 121, apartado 1, guión cuarto, del Tratado significa que, durante un período de un año antes del examen, los Estados miembros deberán haber tenido un tipo de interés medio nominal a largo plazo que no exceda en más de dos puntos porcentuales el de los tres Estados miembros con mejor comportamiento de los precios. A efectos del criterio de convergencia de los tipos de interés se han empleado los tipos de interés comparables de las obligaciones del Estado a diez años. Para evaluar el cumplimiento del criterio de los tipos de interés, en los informes de la Comisión y del BCE se consideró un valor de referencia, calculado como media aritmética simple de los tipos de interés nominales a largo plazo de los tres Estados miembros con mejor comportamiento de los precios, más dos puntos porcentuales. Sobre esta base, el valor de referencia en el período de un año que terminó en marzo de 2007 fue del 6,4 %.
(12)
De acuerdo con el artículo 5 del Protocolo sobre los criterios de convergencia, los datos estadísticos utilizados para la actual evaluación del cumplimiento de los criterios de convergencia debe proporcionarlos la Comisión. La Comisión ha proporcionado los datos necesarios para la preparación de la presente Decisión. La Comisión ha proporcionado los datos presupuestarios sobre la base de los informes presentados por los Estados miembros antes del 1 de abril de 2007, de conformidad con el Reglamento (CE) no 3605/93 del Consejo, de 22 de noviembre de 1993, relativo a la aplicación del Protocolo sobre el procedimiento aplicable en caso de déficit excesivo, anejo al Tratado constitutivo de la Comunidad Europea (12).
(13)
De conformidad con los informes presentados por la Comisión y el BCE sobre los progresos realizados por Chipre en el cumplimiento de sus obligaciones en relación con la realización de la unión económica y monetaria, la Comisión concluye lo siguiente:
La legislación nacional de Chipre, incluidos los Estatutos de su banco central, es compatible con los artículos 108 y 109 del Tratado y con los Estatutos del SEBC.
En lo que respecta al cumplimiento por parte de Chipre de los criterios de convergencia mencionados en los cuatro guiones del artículo 121, apartado 1, del Tratado:
-
la tasa media de inflación de Chipre durante el año finalizado en marzo de 2007 fue del 2,0 %, esto es, inferior al valor de referencia, y es probable que se mantenga por debajo de este valor en los meses siguientes,
-
Chipre no es objeto actualmente de una decisión del Consejo sobre la existencia de un déficit público excesivo,
-
Chipre forma parte del MTC II desde el 2 de mayo de 2005; en el período de dos años finalizado el 26 de abril de 2007, la libra chipriota (CYP) no ha estado sometida a tensiones graves y Chipre no ha devaluado, por propia iniciativa, el tipo central bilateral de su moneda frente al euro,
-
en el año finalizado en marzo de 2007, el tipo de interés medio a largo plazo registrado en Chipre fue del 4,2 %, esto es, inferior al valor de referencia.
Chipre ha logrado un alto grado de convergencia sostenible en relación con estos criterios.
Por consiguiente, Chipre cumple las condiciones necesarias para la adopción de la moneda única.
(14)
De acuerdo con el artículo 122, apartado 2, del Tratado, el Consejo, pronunciándose por mayoría cualificada y a propuesta de la Comisión, debe decidir qué Estados miembros acogidos a una excepción cumplen las condiciones necesarias para la adopción de la moneda única y suprimir las excepciones de los Estados miembros de que se trate.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Chipre cumple las condiciones necesarias para la adopción de la moneda única. La excepción en favor de Chipre a la que se hace referencia en el artículo 4 del Acta de adhesión de 2003 queda derogada con efectos a partir del 1 de enero de 2008.
Artículo 2
Los destinatarios de la presente Decisión son los Estados miembros.
Artículo 3
La presente Decisión se publicará en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 10 de julio de 2007.