31976L0895
L 340/26
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 23 ноември 1976 година
относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху плодове и зеленчуци
(76/895/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Асамблеята (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че растителната продукция играе важна роля в Европейската икономическа общност;
като има предвид, че добивът от това производство непрекъснато е засегнат от вредни организми от животински или растителен произход, а така също и от вируси;
като има предвид, че е изключително важно да се защитят растенията срещу тези организми, не само за да се предотврати намаляването на добива, но и също така да се увеличи земеделската производителност;
като има предвид, че един от най-важните методи на защита на растенията и растителните продукти от действието на тези вредни организми е чрез употребата на химически пестициди;
като има предвид, въпреки това, че тези пестициди не оказват само благоприятен ефект върху растителната продукция, тъй като те са, по принцип, токсични вещества и препарати с вредни странични ефекти;
като има предвид, че голям брой от тези пестициди и техните метаболизирани или разпадни продукти могат да имат вредно действие върху потребители на растителни продукти;
като има предвид, че тези пестициди не би следвало да бъдат използувани при обстоятелства, които биха представлявали риск за живота на човек или на животно;
като има предвид, че съществуват различни методи в определени държави-членки за избягване на този риск; като има предвид, че някои от тези държави са определили различни количества за максимално съдържание на остатъци от определени пестициди, които трябва да се съблюдават, когато тези продукти се пускат в обращение;
като има предвид, че различията, които съществуват между държави-членки по отношение на максимално допустимите количества на остатъци от пестициди, могат да спомогнат за създаване на бариери в търговията и така да затруднят свободното движение на стоки в рамките на Общността; като има предвид, че поради тази причина би следвало да се определят определени максимални количества, които могат да се прилагат от държавите-членки;
като има предвид, че при определянето на тези максимални количества изискванията за растителна продукция и необходимостта от опазване здравето на човека и на животните трябва да бъдат съгласувани;
като има предвид, че първоначално би следвало да бъдат фиксирани максимални количества за остатъци от определени пестициди във и върху плодове и зеленчуци, като се отчита факта, че тези плодове и зеленчуци са по принцип предназначени за консумация от човека и, в определени случаи, за храна за животни; като има предвид, че тези максимални количества трябва да представляват възможно най-ниските нива;
като има предвид, че би следвало да бъде осигурено свободното движение на продукти, които са с по-малко или равно на максимално определеното в приложение II количество на определени пестициди, на цялата територията на Общността; като има предвид, че в същото време на държавите-членки би следвало да бъде разрешено да позволяват без дискриминация движението на тяхна територия, и в случаите, когато те считат това за обосновано, на продукти, които имат по-високо съдържание от посочените максимални количества, като определят или като не определят максимални количества за тях;
като има предвид, че не е необходимо да се прилагат разпоредбите на настоящата директива за плодове и зеленчуци, предназначени за износ в трети страни;
като има предвид, че независимо от това максималните количества, определени в приложение II, биха могли да се окажат неочаквано опасни за здравето на човека или на животните; като има предвид, че поради това на държавите-членки би следвало в такъв случай да им бъде разрешено да намалят временно тези количества;
като има предвид, че в такъв случай е целесъобразно да се установи тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че когато държави-членки определят максималното съдържание за продаваните на тяхна територия продукти, те трябва да проверяват спазването на тези количества чрез официални проверки, състоящи се най-малко във вземането на проби;
като има предвид, че в този случай официалните проверки би следвало да се извършват чрез използуване на методи на Общността за вземане на проби и методи на Общността за анализ;
като има предвид, че определянето на методи за вземане на проби и за анализ е техническа и научна мярка за изпълнение; като има предвид, че за да улесни тяхното приемане би следвало правилата, отнасящи до тези проби и анализи да бъдат определени чрез процедура, установяваща тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че всяко изменение на приложенията, с оглед на главно техническия им характер, би следвало да се извършва по-лесно чрез ускорена процедура,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се отнася до продукти, предназначени за консумация от човека или, в изключителни случаи, от животни, изброени съгласно позиците на Общата митническа тарифа, посочени в приложение I, в които или върху които са намерени остатъците от пестициди, изброени в приложение II.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива „остатъци от пестициди“ означават остатъчни следи от пестициди, както и всеки продукт от токсичния разпад или метаболизиране, изброени в приложение II, които присъстват във или върху продуктите, посочени в член 1.
2. По смисъла на настоящата директива „пускане в обращение“ означава всяко предаване срещу заплащане или безплатно на продуктите, посочени в член 1, след като реколтата от тях е била прибрана.
Член 3
1. Държавите-членки не могат да забранят или възпрепятствуват пускането на пазара в рамките на техните територии на продуктите, посочени в член 1, на основание, че те съдържат остатъци от пестициди, ако количеството на тези остатъци не надвишава максималните количества, определени в приложение II.
2. Държави-членки могат в случаи, когато считат това за оправдано, да разрешат обращението на техните територии на продукти, посочени в член 1, които съдържат остатъци от пестициди по-високи от тези, определени в приложение II.
3. Държави-членки информират другите държави-членки и Комисията за всяко прилагане на параграфи 1 и 2.
Член 4
1. Когато държава-членка счита, че максимално количество, определено в приложение II, би могло да застраши здравето на хора или на животни, различни от вредни организми, тази държава-членка може временно да намали това количество за своята собствена територия. В този случай тя незабавно уведомява другите държави-членки и Комисията за взетите мерки, като посочва причинните за това.
2. В съответствие с процедурата, предвидена в член 8, се решава дали максималните количества, определени в приложение II, следва да бъдат променени. До вземане на решение от Съвета или от Комисията, в съответствие с горепосочената процедура, държавата-членка може да запази мерките, които е приложила.
Член 5
Без да се засяга член 4, Съветът, по предложение на Комисията, приема измененията, които следва да се въведат в приложенията. При извършването на тези изменения се отчита техническият и научият прогрес, както и изискванията от здравно и селскостопанско естество.
Член 6
1. Държавите-членки вземат всички необходими мерки за осигуряване съответствие с всички максимални количества, определени в съответствие с настоящата директива чрез извършване на случайни проверки.
2. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че когато продуктите, посочени в член 1, подлежат на контрола, предвиден в параграф 1, взимането на проби и количествените и качествени анализи, извършвани с цел идентифициране и оценяване на количествата остатъци от пестициди, се извършват съгласно процесите и методите, които се установяват в съответствие с процедурата, предвидена в член 7.
Член 7
1. Когато трябва се следва процедурата, установена в настоящия член, въпросите се отнасят незабавно до Постоянния фитосанитарен комитет, създаден с Решение 76/894/ЕИО (3) (наричан по-долч „комитетът“) от неговия председател или по негова собствена инициатива или по искане на държава-членка.
2. В рамките на комитета, гласовете на държавите-членки се претеглят както е предвидено в член 148, параграф 2 на Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които трябва да се вземат. Комитетът представя своето становище за тези мерки в срок, определен от председателя, като взема предвид спешността на въпросите, които трябва да бъдат разгледани. Становищата се приемат с мнозинство от 41 гласа.
4. Когато мерките са в съответствие със становището на комитета, Комисията ги приема и прилага незабавно. Когато мерките не са в съответствие със становището на комитета или ако не е представено становище, Комисията предава незабавно на Съвета предложение за мерките, които да бъдат взети. Съветът приема тези мерки с квалифицирано мнозинство.
Ако в срок от три месеца от датата, на която въпросът е бил отнесен до него, Съветът не е приел мерките, Комисията приема предложените мерки и ги изпълнява незабавно, освен когато Съветът е отхвърлил посочените мерки чрез обикновено мнозинство.
Член 8
1. Когато трябва да се следва процедурата, установена в настоящия член, въпросът се отнася незабавно до комитета от неговия председател или по негова собствена инициатива или по молба на държава-членка.
2. В рамките на комитета, гласовете на държавите-членки се претеглят както е предвидено в член 148, параграф 2 на Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които трябва да се вземат. Комитетът представя своето становище за тези мерки в срок от два дни. Становищата се приемат с мнозинство от 41 гласа.
4. Когато мерките са в съответствие със становището на комитета, Комисията ги приема и прилага незабавно. Когато мерките не са в съответствие със становището на комитета или ако не е представено становище, Комисията предава незабавно на Съвета предложение за мерките, които да бъдат взети. Съветът приема тези мерки с квалифицирано мнозинство.
Ако в срок от 15 дни от датата, на която въпросът е бил отнесен до него, Съветът не е се е произнесъл, Комисията приема предложените мерки и ги прилага незабавно, освен когато Съветът е отхвърлил посочените мерки чрез обикновено мнозинство.
Член 9
Настоящата директива не се прилага за продуктите, посочени в член 1, когато най-малко едно подоходящо доказателство може да бъде представено, че те са предназначени за износ в трети страни.
Член 10
Настоящата директива се прилага без да се засягат разпоредбите на Общността, отнасящи се до общи стандарти за качество на плодове и зеленчуци.
Член 11
Държавите-членки приемат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива в срок от две години от нотифицирането ѝ и незабавно информират Комисията за това.
Член 12
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 ноември 1976 година.
DIRECTIVA DEL CONSEJO de 23 de noviembre de 1976 relativa a la fijación de los contenidos máximos de residuos de plaguicidas en las frutas y hortalizas
(76/895/CEE)
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, sus artículos 43 y 100,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité económico y social (2),
Considerando que la producción vegetal tiene una gran importancia en la Comunidad Económica Europea;
Considerando que tanto los organismos nocivos del reino animal y vegetal como los virus afectan constantemente al rendimiento de dicha producción;
Considerando que es absolutamente necesaria la protección de los vegetales contra dichos organismos, no sólo para evitar una disminución del rendimiento, sino también para aumentar la productividad de la agricultura;
Considerando que la utilización de plaguicidas químicos constituye uno de los medios más importantes para proteger los vegetales y productos vegetales de dichos organismos nocivos;
Considerando, sin embargo, que dichos plaguicidas no tienen únicamente repercusiones favorables en la producción vegetal, debido a que se trata por lo general de sustancias tóxicas o de preparados que pueden tener efectos peligrosos;
Considerando que un gran número de dichos plaguicidas o de sus productos de metabolización o degradación pueden tener efectos nocivos para los consumidores de productos vegetales;
Considerando que dichos plaguicidas no deberían utilizarse en condiciones que puedan poner en peligro la salud humana o animal;
Considerando que en algunos Estados miembros existen métodos diferentes para prevenir dicho peligro, y que varios Estados han establecido niveles distintos en lo que se refiere al contenido máximo de residuos de determinados plaguicidas en los vegetales y productos vegetales tratados, niveles que deben respetarse para la circulación de los productos de que se trate;
Considerando que las disparidades entre los Estados miembros en lo que se refiere a los contenidos máximos permitidos de residuos de plaguicidas pueden contribuir a crear obstáculos en los intercambios y, por consiguiente, entorpecer la libre circulación de mercancías dentro de la Comunidad; que, por tal motivo, es conveniente fijar determinados contenidos máximos que los Estados miembros puedan aplicar;
Considerando que, al fijar dichos contenidos máximos, es necesario compaginar las necesidades de la producción vegetal y los imperativos de la protección de la salud humana y animal;
Considerando que, como primer paso, procede fijar dichos contenidos máximos para los residuos de determinados plaguicidas en las frutas y hortalizas, habida cuenta del hecho de que se destinan por lo general a la alimentación humana u, ocasionalmente, a la animal; que dichos contenidos máximos deben constituir el nivel más bajo posible;
Considerando que es necesario garantizar la libre circulación en toda la Comunidad de los productos con un contenido de residuos de determinados plaguicidas inferior o igual a los máximos fijados en el Anexo II; que, al mismo tiempo, es conveniente que los Estados miembros puedan autorizar, de forma no discriminatoria y en casos en los que no estimen justificado, la circulación en su territorio de productos que tengan un contenido superior a los mencionados máximos, ya fijen o no unos contenidos máximos para dichos productos;
Considerando que no es necesario aplicar las disposiciones previstas en la presente Directiva a las frutas y hortalizas destinadas a la exportación a terceros países;
Considerando, no obstante, que los contenidos establecidos en el Anexo II pueden resultar peligrosos repentinamente para la salud humana o animal; que, por consiguiente, es necesario permitir a los Estados miembros que reduzcan provisionalmente, en tal caso, los mencionados contenidos;
Considerando que se recomienda, en tal caso, establecer una cooperación estrecha entre los Estados miembros y la Comisión en el seno del Comité permanente fitosanitario;
Considerando que, siempre que los Estados miembros fijen unos contenidos máximos para los productos puestos en circulación en su territorio, deberán comprobar la observancia de dichos contenidos mediante controles oficiales realizados al menos por sondeos;
Considerando que, en tal caso, deberán practicarse controles oficiales de acuerdo con modalidades de toma de muestras y métodos de análisis comunitarios;
Considerando que la fijación de modalidades de toma de muestras y de métodos de análisis constituye una medida de ejecución de carácter técnico y científico; que, para facilitar su adopción, es conveniente prever que las normas correspondientes a dichas tomas de muestras y análisis se adopten de acuerdo con un procedimiento que establezca una cooperación estrecha entre los Estados miembros y la Comisión en el seno del Comité fitosanitario permanente;
Considerando que las modificaciones de los Anexos, dado el carácter eminentemente técnico de estos, deben facilitarse mediante un procedimiento rápido,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La presente Directiva se refiere a los productos destinados a la alimentación humana o, aunque ocasionalmente, a la animal, incluidos en las partidas del arancel aduanero común reproducidas en el Anexo I, siempre que se encuentren en los productos residuos plaguicidas enumerados en el Anexo II.
Artículo 2
1. Con arreglo a la presente Directiva, se entenderá por residuos de plaguicidas los restos de plaguicidas y de sus posibles productos tóxicos de metabolización o degradación enumerados en el Anexo II que estén presentes en los productos contemplados en el artículo 1.
2. Con arreglo a la presente Directiva, se entenderá por puesta en circulación cualquier entrega a título oneroso o gratuito de los productos contemplados en el artículo 1 tras su recolección.
Artículo 3
1. Los Estados miembros no podrán prohibir ni obstaculizar la puesta en circulación en su territorio de los productos contemplados en el artículo 1 en razón de la presencia de residuos de plaguicidas, si la cantidad de dichos residuos no excediere de los contenidos máximos establecidos en el Anexo II.
2. Los Estados miembros podrán autorizar en su territorio, en los casos en que lo estimen justificado, la puesta en circulación de productos contemplados en el artículo 1 que contengan residuos de plaguicidas en cantidades superiores a las indicadas en el Anexo II.
3. Los Estados miembros informarán a los demás Estados y a la Comisión de la aplicación dada a los apartados 1 y 2.
Artículo 4
1. Cuando un Estado miembro estime que un contenido máximo fijado en el Anexo II represente un peligro para la salud humana o de las animales, excepto la de organismos nocivos, dicho Estado miembro podrá reducirlo de manera provisional en su territorio. En tal caso, comunicará sin demora a los demás Estados miembros y a la Comisión las medidas adoptadas, acompañadas de un informe de los motivos.
2. Se decidirá de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 8 si debieren modificarse los contenidos máximos fijados en el Anexo II. El Estado miembro podrá mantener las medidas que haya aplicado mientras el Consejo o la Comisión no hayan adoptado una decisión de acuerdo con el mencionado procedimiento.
Artículo 5
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 4, el Consejo aprobará, a propuesta de la Comisión, las modificaciones que deban introducirse en los Anexos. Para dichas modificaciones, se tendrá en cuenta, en particular, la situación de los conocimientos técnicos y científicos, así como las necesidades sanitarias y agrícolas.
Artículo 6
1. Los Estados miembros adoptarán todas las disposiciones necesarias para el control oficial mediante sondeos de la observancia de los contenidos máximos fijados de acuerdo con la presente Directiva.
2. Los Estados miembros adoptarán todas las disposiciones útiles para que, en casos en los que los productos contemplados en el artículo 1 se sometan al control previsto en el apartado 1, la toma de muestras y los análisis cualitativos y cuantitativos de los residuos de plaguicidas se lleven a cabo según las modalidades y métodos establecidos de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 7.
Artículo 7
1. En los casos en que se haga referencia al procedimiento definido en el presente artículo, el Comité permanente fitosanitario creado por la Decisión 76/894/CEE (3), en lo sucesivo denominado «Comité», será convocado sin demora por su Presidente, por iniciativa propia o a instancia de un Estado miembro.
2. En el seno del Comité, los votos de los Estados miembros se ponderarán de la forma prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado. El Presidente no participará en la votación.
3. El representante de la Comisión presentará un proyecto de medidas que deban adoptarse. El Comité emitirá su dictamen sobre las medidas en el plazo que el Presidente fije en función de la urgencia de las cuestiones sometidas a examen. Se pronunciará por mayoría de cuarenta y un votos.
4. La Comisión adoptará las medidas y las pondrá inmediatamente en aplicación cuando se ajusten al dictamen del Comité. Si no se ajustaren al dictamen del Comité o a falta del mismo la Comisión presentará inmediatamente ante el Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban adoptarse. El Consejo adoptará las medidas por mayoría cualificada.
Si el Consejo no hubiere adoptado ninguna medida transcurrido un plazo de tres meses a partir de la fecha en la que se le haya sometido el asunto, la Comisión adoptará las medidas propuestas y las aplicará inmediatamente, excepto en el caso de que el Consejo se hubiere pronunciado por mayoría simple en contra de las mismas.
Artículo 8
1. En los casos en que se haga referencia al procedimiento definido en el presente artículo, el Comité será convocado sin demora por su Presidente, por propia iniciativa o a instancia de un Estado miembro.
2. En el seno del Comité, los votos de los Estados miembros se ponderarán de la forma prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado. El Presidente no participará en la votación.
3. El representante de la Comisión presentará un proyecto de medidas para su adopción. El Comité emitirá el dictamen sobre las medidas en un plazo de dos días. Se pronunciará por mayoría de cuarenta y un votos.
4. La Comisión adoptará las medidas y las pondrá inmediatamente en aplicación cuando se ajusten al dictamen del Comité. Si no se ajustaren al dictamen del Comité, o a falta del mismo, la Comisión presentará inmediatamente ante el Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban adoptarse. El Consejo adoptará las medidas por mayoría cualificada.
Si el Consejo no hubiere adoptado ninguna medida transcurrido un plazo de quince días a partir de la fecha en la que se le haya sometido el asunto, la Comisión adoptará las medidas propuestas y las aplicará inmediatamente, excepto en el caso de que el Consejo se hubiere pronunciado por mayoría simple en contra de las mismas.
Artículo 9
La presente Directiva no se aplicará a los productos contemplados en el artículo 1 cuando se haya probado por lo menos mediante una indicación adecuada que se destinan a la exportación a terceros países.
Artículo 10
La presente Directiva se aplicará sin perjuicio de las disposiciones de la Comunidad referentes a las normas comunes de calidad para las frutas y hortalizas.
Artículo 11
Los Estados miembros aplicarán las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para cumplir la presente Directiva en un plazo de dos años a partir de su notificación e informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Artículo 12
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 23 de noviembre de 1976.