32005L0065
L 310/28
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/65/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 октомври 2005 година
за повишаване на сигурността на пристанищата
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 80, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (3),
като имат предвид, че:
(1)
Инцидентите, свързани със сигурността, които възникват по терористични причини, са сред най-големите заплахи за идеалите на демокрацията, свободата и мира, които представляват същността на Европейския съюз.
(2)
Хората, инфраструктурата и оборудването на пристанищата следва да бъдат защитени от инциденти, свързани със сигурността, и техните унищожителни последици. Такава защита ще бъде от полза за потребителите на транспортни услуги, за икономиката и обществото като цяло.
(3)
На 31 март 2004 г. Европейският парламент и Съветът приеха Регламент (ЕО) № 725/2004 (4) за повишаване на сигурността на корабите и пристанищните съоръжения. Морските мерки за сигурност, наложени с посочения регламент, съставляват само част от мерките, необходими за постигане на адекватно ниво на сигурност в мореплавателните транспортни вериги. Посоченият регламент е ограничен по обхват и включва само мерките по сигурността на борда на плавателните съдове и при непосредственото взаимодействие кораб-пристанище.
(4)
С цел постигане на възможно най-пълната защита за мореплавателната и пристанищната индустрия следва да бъдат въведени мерки за сигурност на пристанищата, които да включват всяко пристанище в границите, определени от съответната държава-членка, и които по този начин да осигурят, че мерките за сигурност, предприети в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004, се подсилват от увеличената сигурност в зоната на пристанищна дейност. Тези мерки следва да се прилагат за всички пристанища, в които са разположени едно или повече от пристанищните съоръжения, посочени в Регламент (ЕО) № 725/2004.
(5)
Целта на настоящата директива, свързана със сигурността, следва да бъде постигната чрез приемане на съответните мерки, без да се накърняват правилата на държавите-членки в областта на националната сигурност и мерките, които може да бъдат предприети на базата на дял VI от Договора за Европейския съюз.
(6)
Държавите-членки следва да разчитат на подробните оценки на сигурността, за да определят точните граници на свързаната със сигурността пристанищна зона, както и на различните мерки, необходими за осигуряване на съответната сигурност на пристанището. Тези мерки следва да се различават в съответствие с установеното ниво на сигурност в зоната и да отразяват различията в рисковия профил на различните подзони в пристанището.
(7)
Държавите-членки следва да одобряват планове за сигурност на пристанищата, в които ще се включват констатациите от оценката на риска на пристанищата. Ефективността на мерките за сигурност изисква също така ясно разделение на задачите между всички участващи страни, както и редовно изпълнение. Счита се, че това ясно разделение на задачите и записите на процедурите по изпълнението под формата на план за сигурност на пристанищата ще допринесат в голяма степен за ефективността както на превантивните, така и на корективните мерки за сигурност на пристанищата.
(8)
Плавателните съдове „ро-ро“ са особено уязвими при инциденти, свързани със сигурността, и по-специално ако те превозват както пътници, така и товари. Адекватни мерки следва да бъдат предприети на базата на оценка на риска, за да се осигури, че леките и товарните автомобили, които са предназначени за превоз чрез плавателни съдове „ро-ро“ по вътрешни и международни маршрути, не предизвикват риск за самия ферибот, за неговите пътници и екипаж или за товарите. Мерките следва да бъдат предприети по начин, който затруднява в най-малката възможна степен плавността на операциите.
(9)
Държавите-членки следва да са в състояние да създадат комитети за сигурност на пристанищата, натоварени с предоставянето на практически съвети в пристанищата, включени в обхвата на настоящата директива.
(10)
Държавите-членки следва да гарантират, че отговорностите за сигурността на пристанищата са признати ясно от всички участници в процеса. Държавите-членки следва да наблюдават съответствието с правилата за сигурност и ясно да определят отговорен орган за всички свои пристанища, да одобрят всички оценки на сигурността и планове за сигурността на своите пристанища, да установят и съобщят, както е уместно, нивата на сигурност и да осигурят съобщаването, изпълнението и координирането на мерките.
(11)
Държавите-членки одобряват оценките и плановете и контролират тяхното изпълнение в своите пристанища. С цел намаляване до минимум на разрушенията в пристанищата, както и намаляване до минимум на административното натоварване на проверяващите органи, наблюдението от страна на Комисията относно изпълнението на настоящата директива ще се извършва съвместно с проверките, предвидени по член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 725/2004.
(12)
Държавите-членки следва да гарантират, че лицето за контакти във връзка със сигурността на пристанищата поема ролята на контактна точка между Комисията и държавите-членки. Те следва да информират Комисията кои пристанища са обхванати от настоящата директива на базата на извършените оценки на сигурността.
(13)
Ефективното и стандартно въвеждане на мерките по настоящата политика на сигурност повдига важни въпроси във връзка с тяхното финансиране. Финансирането на допълнителни мерки за сигурност не трябва да създава деформации на конкуренцията. До 30 юни 2006 г. Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета констатациите от проучване относно финансовите разходи за мерките, предприети съгласно настоящата директива, в което по-специално се обръща внимание на начина на разпределение на финансирането между публичните органи, пристанищните органи и операторите.
(14)
Настоящата директива спазва основните права и следва принципите, признати по-специално в Хартата за основните права на Европейския съюз.
(15)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящата директива, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(16)
Следва да бъде дефинирана процедура за адаптиране на настоящата директива, като се отчита развитието на международните инструменти, и в светлината на практическия опит да се адаптират или допълнят подробните разпоредби от приложенията към настоящата директива, без да се разширява обхватът ѝ.
(17)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно балансираното въвеждане на съответни мерки в областта на морския транспорт и пристанищната политика, не могат да бъдат в достатъчна степен постигнати от държавите-членки и следователно, поради европейския мащаб на настоящата директива, могат да бъдат по-добре постигнати на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, установен в посочения член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(18)
Тъй като настоящата директива се отнася за морски пристанища, задълженията, съдържащи се в нея, не следва да се прилагат от Австрия, Чешката република, Унгария, Люксембург или Словакия,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет
1. Основната цел на настоящата директива е да въведе мерки на Общността, които да повишат сигурността на пристанищата пред лицето на заплахите от инциденти по сигурността. Настоящата директива също така осигурява, че мерките по сигурността, предприети в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004, получават допълнителни предимства от увеличената сигурност на пристанищата.
2. Мерките, посочени в параграф 1, се състоят от:
a)
общи основни правила за мерките за сигурност на пристанищата;
б)
механизъм за изпълнение на тези правила;
в)
съответни механизми за проверка на съответствието.
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива установява мерки за сигурност, които следва да бъдат спазвани в пристанищата. Държавите-членки могат да прилагат разпоредбите на настоящата директива в зоните около пристанищата.
2. Мерките, предвидени в настоящата директива, се прилагат за всяко пристанище, разположено на територията на държавата-членка, в което се намират едно или повече пристанищни съоръжения, включени в съответния план за сигурност на съоръженията в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004. Настоящата директива не се прилага за военните съоръжения на пристанището.
3. Държавите-членки дефинират за всяко пристанище границите на пристанището за целите на настоящата директива, като съответно вземат предвид информацията, получена при оценката на сигурността на пристанището.
4. Когато границите на дадено пристанищно съоръжение по смисъла на Регламент (ЕО) № 725/2004 са определени от държавата-членка като ефективно включващи пристанището, съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 725/2004 имат предимство пред разпоредбите на настоящата директива.
Член 3
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„пристанище“ означава всяка определена зона от земя и вода с граници, определени от държавата-членка, в която е разположено пристанището, включваща инфраструктура и оборудване, проектирани за улесняване на морските транспортни търговски операции;
2.
„взаимодействие кораб-пристанище“ означава взаимодействието, което възниква, когато кораб бъде директно и непосредствено засегнат от действия, включващи движението на хора или товари или предоставянето на пристанищни услуги към и от кораба;
3.
„пристанищно съоръжение“ означава мястото, където се извършва взаимодействието кораб-пристанище; то включва, райони, като котвени стоянки, кейови места и подходи откъм морето, ако е подходящо;
4.
„лице за контакти относно сигурността на пристанището“ означава органът, определен от всяка държава-членка да служи като контактна точка за Комисията и другите държави-членки, както и да улеснява, следи и предоставя информация във връзка с прилагането на мерките за сигурност на пристанищата, предвидени в настоящата директива;
5.
„орган за сигурност на пристанищата“ означава упълномощения орган, отговорен по въпросите на сигурността в дадено пристанище.
Член 4
Координация с мерките, предприети при прилагането на Регламент (ЕО) № 725/2004
Държавите-членки гарантират, че мерките за сигурност на пристанищата, въведени чрез настоящата директива, са строго координирани с мерките, предприети в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004.
Член 5
Орган за сигурност на пристанищата
1. Държавите-членки определят орган за сигурност на пристанищата за всяко пристанище от включените в настоящата директива. Един орган за сигурност на пристанищата може да бъде определен за повече от едно пристанище.
2. Органът за сигурност на пристанището е отговорен за подготовката и изпълнението на плановете за сигурност на пристанището, които се базират на констатациите от оценките на сигурността на пристанището.
3. Държавите-членки могат да определят „компетентния орган за морската сигурност“, предвиден в Регламент (ЕО) № 725/2004, като орган за сигурността на пристанището.
Член 6
Оценка на сигурността на пристанището
1. Държавите-членки осигуряват, че оценките на сигурността на пристанището се извършват за пристанищата, включени в настоящата директива. При тези оценки се отчитат специфичните особености на различните части от дадено пристанище и когато съответният орган на държавата-членка счете това за необходимо, на съседните зони, ако те имат влияние върху сигурността в пристанището; отчитат се също така оценките на пристанищните съоръжения, извършени в техните граници в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004.
2. Всяка оценка на сигурността на пристанището се извършва при отчитане, като минимум, на подробните изисквания, посочени в приложение I.
3. Оценките на сигурността на пристанището могат да бъдат извършвани от призната организация по сигурността, както е посочено в член 11.
4. Оценките на сигурността на пристанището се одобряват от съответната държава-членка.
Член 7
План за сигурност на пристанището
1. При спазване на констатациите от оценките на сигурността на пристанището държавите-членки гарантират разработването, поддържането и обновяването на планове за сигурност на пристанищата. В плановете за сигурност на пристанищата адекватно се разглеждат специфичните особености на различните части от дадено пристанище и се интегрират плановете за сигурност за пристанищните съоръжения в техните граници, установени в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004.
2. Плановете за сигурност на пристанищата установяват за всяко от различните нива на сигурност, посочени в член 8:
a)
процедурите, които трябва да се следват;
б)
мерките, които трябва да се въведат;
в)
действията, които трябва да бъдат предприети.
3. Всеки план за сигурност на пристанище се разработва при отчитане, като минимум, на подробните изисквания, посочени в приложение II. Когато се налага в необходимата степен, планът за сигурност на пристанището включва мерки за сигурност, които трябва да се прилагат спрямо пътниците и превозните средства, определени за качване на морските съдове, превозващи пътници и превозни средства. В случай на извършване на международни морски транспортни услуги съответните държави-членки си сътрудничат при извършване на оценките на сигурността.
4. Плановете за сигурност на пристанищата могат да бъдат разработени от призната организация по сигурността, както е посочено в член 11.
5. Плановете за сигурност на пристанищата се одобряват от съответната държава-членка преди да започне тяхното изпълнение.
6. Държавите-членки гарантират, че изпълнението на плановете за сигурност на пристанищата се наблюдава. Наблюдението се координира с други контролни дейности, извършвани в пристанищата.
7. Държавите-членки осигуряват, че се провеждат адекватни тренировки, като се вземат предвид основните изисквания за тренировъчно обучение, изброени в приложение III.
Член 8
Нива на сигурност
1. Държавите-членки въвеждат система от нива на сигурност за пристанищата или части от пристанищата.
2. Има три нива на сигурност, определени в Регламент (ЕО) № 725/2004:
-
„Първо ниво на сигурност“ означава нивото, при което през цялото време в пристанището се прилагат минималните съответни защитни мерки за сигурност;
-
„Второ ниво на сигурност“ означава нивото, при което в резултат от увеличен риск от възникване на инциденти, свързани със сигурността, за определен период от време в пристанището се прилагат съответните допълнителни защитни мерки за сигурност;
-
„Трето ниво на сигурност“ означава нивото, при което за ограничен период от време в пристанището се прилагат допълнителни специфични защитни мерки за сигурност, когато е вероятно или предстои да възникне инцидент по сигурността, въпреки че може да се окаже невъзможно да се идентифицира точната мишена.
3. Държавите-членки определят използваните нива на сигурност за всяко пристанище или част от пристанище. На всяко ниво на сигурност държавата-членка може да реши, че в различните части от пристанището могат да бъдат въведени различни мерки за сигурност в зависимост от констатациите от оценките на сигурността на пристанищата.
4. Държавите-членки съобщават на съответното лице или лица за нивото на сигурност, което е в сила за всяко пристанище или част от пристанище, както и за всяка промяна в него.
Член 9
Офицер по сигурността на пристанището
1. Всяка държава-членка определя офицер по сигурността на пристанището за всяко пристанище. Когато съществува на практика такава възможност, всяко пристанище има отделен офицер по сигурността на пристанището, като е възможно, при необходимост, да се ползва един общ офицер по сигурността за повече от едно пристанище.
2. Офицерът по сигурността на пристанището изпълнява ролята на контактна точка по въпросите, свързани със сигурността на пристанището.
3. Когато офицерът по сигурността на пристанището не е офицерът по сигурността на пристанищното/ите съоръжение/я в съответствие с Регламент (ЕО) № 725/2004, между двете лица се осигурява тясно сътрудничество.
Член 10
Прегледи
1. Държавите-членки гарантират, че на оценките на сигурността на пристанищата и плановете за сигурност на пристанищата се прави преглед, при необходимост. Прегледът се извършва най-малко веднъж на всеки пет години.
2. Обхватът на прегледа е този, посочен в член 6 или член 7.
Член 11
Признати организации по сигурността
Държавите-членки могат да определят официално признати организации по сигурността за изпълнение на целите, посочени в настоящата директива. Признатите организации по сигурността изпълняват условията, посочени в приложение IV.
Член 12
Лице за контакти във връзка със сигурността на пристанищата
Държавите-членки определят лице за контакти във връзка с въпросите на сигурността на пристанищата. Държавите-членки могат да определят като лице за контакти във връзка с въпросите на сигурността на пристанищата лицето за контакти, определено съгласно Регламент (ЕО) № 725/2004. Лицето за контакти във връзка със сигурността на пристанищата предава на Комисията списъка с пристанищата, обхванати от настоящата директива, и я информира за всяка промяна в този списък.
Член 13
Изпълнение и проверяване на съответствието
1. Държавите-членки създават система, която осигурява адекватен и редовен надзор върху плановете за сигурност на пристанищата и тяхното прилагане.
2. Комисията, в сътрудничество с лицата за контакти, посочени в член 12, следи за изпълнението на настоящата директива от държавите-членки.
3. Този надзор се извършва съвместно с проверките, предвидени в член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 725/2004.
Член 14
Адаптации
Приложения от I до IV могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 2, без да се разширява обхватът на настоящата директива.
Член 15
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно Регламент (ЕО) № 725/2004.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 16
Поверителност и разпространяване на информация
1. При прилагането на настоящата директива Комисията, в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, EОВС, Евратом (6), предприема съответните мерки за защита на информацията, подлежаща на изискване за поверителност, до която тя има достъп или която ѝ се съобщава от държавите-членки.
Държавите-членки предприемат еквивалентни мерки в съответствие с националното си законодателство.
2. Персоналът, който извършва проверките по сигурността или има достъп до поверителна информация, свързана с настоящата директива, подлежи на ограничения до съответно ниво на сигурност, одобрено от държавата-членка, на която е гражданин съответното лице.
Член 17
Санкции
Държавите-членки гарантират, че са въведени ефективни, съразмерни и възпиращи санкции в случай на нарушаване на националните разпоредби, приети в съответствие с настоящата директива.
Член 18
Изпълнение
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 15 юни 2007 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 19
Доклад за оценка
До 15 декември 2008 г. и след това на всеки пет години Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за оценка, който, освен върху всичко останало, се основава и върху информацията, получена в съответствие с член 13. В доклада Комисията анализира съответствието с настоящата директива на държавите-членки, както и ефективността на предприетите мерки. При необходимост Комисията представя предложения за допълнителни мерки.
Член 20
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 21
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки, които имат пристанища, както е посочено в член 2, параграф 2.
Съставено в Страсбург на 26 октомври 2005 година.
DIRECTIVA 2005/65/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 26 de octubre de 2005
sobre mejora de la protección portuaria
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular su artículo 80, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité de las Regiones (2),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado (3),
Considerando lo siguiente:
(1)
Los sucesos que afectan a la protección marítima producidos por actos terroristas figuran entre las amenazas más graves a los ideales de democracia y libertad y los valores de la paz, que constituyen la esencia misma de la Unión Europea.
(2)
Las personas, infraestructuras y equipos en los puertos deben protegerse contra los sucesos que afectan a la protección marítima y sus devastadores efectos. Esta protección redundaría en beneficio de los usuarios del transporte, la economía y la sociedad en su conjunto.
(3)
El 31 de marzo de 2004 el Parlamento Europeo y el Consejo de la Unión Europea adoptaron el Reglamento (CE) no 725/2004, de 31 de marzo de 2004, relativo a la mejora de la protección de los buques y las instalaciones portuarias (4). Las medidas de protección marítima que impone ese Reglamento son sólo una parte de las actuaciones necesarias para alcanzar un grado suficiente de protección a lo largo de las cadenas de transporte que contienen algún componente marítimo. Dicho Reglamento limita su ámbito de aplicación a las medidas de protección a bordo de los buques y en la interfaz inmediata buque-puerto.
(4)
Para proteger en el máximo grado posible los sectores marítimo y portuario, conviene introducir en los puertos medidas de protección que cubran cada puerto dentro de los límites definidos por el Estado miembro interesado, y garantizando con ello que las medidas de protección aplicadas en virtud del Reglamento (CE) no 725/2004 se beneficien de la mayor protección alcanzada en las zonas de actividad portuaria. Estas medidas deben aplicarse a todos los puertos en que existan una o varias instalaciones portuarias sujetas a las disposiciones del Reglamento (CE) no 725/2004.
(5)
La realización del objetivo de protección de la presente Directiva requiere aplicar medidas útiles, sin perjuicio de la normativa de los Estados miembros en el área de la seguridad nacional y de las iniciativas que puedan adoptarse en virtud del título VI del Tratado de la Unión Europea.
(6)
Los Estados miembros deben basarse en evaluaciones de protección detalladas para definir con precisión los límites de las zonas portuarias pertinentes para la protección, así como las diferentes medidas necesarias para garantizar la adecuada protección de los puertos. Dichas medidas deben variar según el nivel de protección en vigor y reflejar las diferencias en el perfil de riesgo de las distintas subzonas portuarias.
(7)
Los Estados miembros deben aprobar planes de protección portuaria que incorporen las conclusiones de las evaluaciones de protección portuaria. La eficacia de las medidas de protección requiere también una división de tareas nítida entre todas las partes involucradas, así como la realización de prácticas a intervalos periódicos. Se considera que la nítida división de tareas y las prácticas en el plan de protección portuaria contribuirá en gran medida a la eficacia de las medidas de protección preventivas y correctoras.
(8)
Los buques de transbordo rodado son especialmente vulnerables a sucesos que afectan a la protección marítima, en especial si transportan pasajeros y carga. Se deben adoptar medidas adecuadas, sobre la base de evaluaciones de riesgo, para asegurarse de que los automóviles y vehículos de mercancías que embarquen para ser transportados en buques de transbordo rodado en rutas tanto nacionales como internacionales no entrañan riesgo para el buque, sus pasajeros, tripulación, ni carga. Dichas medidas deben adoptarse de un modo que dificulte lo menos posible la fluidez de las operaciones.
(9)
Los Estados miembros deben poder establecer comités de protección portuaria encargados de prestar asesoramiento práctico en los puertos a que se aplica la presente Directiva.
(10)
Los Estados miembros han de velar por que todos los interesados sean claramente conscientes de sus responsabilidades en relación con la protección portuaria. Los Estados miembros deben vigilar el cumplimiento de las reglas de protección y establecer una autoridad con competencia clara sobre todos sus puertos, aprobar todas las evaluaciones y planes de protección portuaria, fijar y comunicar en caso pertinente los niveles de protección y velar por que las medidas sean comunicadas, aplicadas y coordinadas correctamente.
(11)
Los Estados miembros deben aprobar las evaluaciones y planes y vigilar su aplicación en sus puertos. Con el fin de perturbar lo menos posible el funcionamiento de los puertos y reducir al mínimo la carga administrativa de los organismos de supervisión, la vigilancia de la aplicación de la Directiva por parte de la Comisión deberá llevarse a cabo junto con las inspecciones establecidas en el artículo 9, apartado 4, del Reglamento (CE) no 725/2004.
(12)
Los Estados miembros deben garantizar la presencia de un punto de contacto para la protección portuaria entre ellos y la Comisión. Deben informar a la Comisión de los puertos a los que afecte la presente Directiva a partir de las evaluaciones de protección llevadas a cabo.
(13)
La aplicación efectiva y normalizada de las medidas que configuran esta política plantea grandes interrogantes en relación con su financiación. La financiación de algunas medidas de seguridad complementarias no debe dar lugar a distorsiones de la competencia. Para el 30 de junio de 2006, a más tardar, la Comisión debe presentar al Parlamento Europeo y al Consejo los resultados de un estudio acerca de los costes inherentes a las medidas adoptadas con arreglo a la presente Directiva, que se ocupe, en particular, del modo en que se reparte la financiación entre las autoridades públicas y los operadores.
(14)
La presente Directiva respeta los derechos fundamentales y observa los principios reconocidos, en particular, por la Carta de Derechos Fundamentales de la Unión Europea.
(15)
Procede aprobar las medidas necesarias para la ejecución de la presente Directiva con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (5).
(16)
Conviene prever un procedimiento de adaptación de la presente Directiva que permita tener en cuenta la evolución de los instrumentos internacionales y, a la luz de la experiencia, adaptar o completar las disposiciones detalladas de sus anexos sin que ello implique extensión de su ámbito de aplicación.
(17)
Dado que los objetivos de la presente Directiva, a saber, la instauración equilibrada de medidas útiles en las políticas marítima y portuaria, debido a la dimensión europea de la presente Directiva no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros y pueden lograrse por ello mejor a nivel comunitario, la Comunidad puede adoptar medidas, conforme al principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en el mismo artículo, la presente Directiva no excede lo necesario para alcanzar dichos objetivos.
(18)
Puesto que la presente Directiva se refiere a los puertos marítimos, las obligaciones que se derivan de ella no son aplicables a Austria, Eslovaquia, Hungría, Luxemburgo y la República Checa.
HAN ADOPTADO L A PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
Objeto
1. La finalidad principal de la presente Directiva es introducir medidas comunitarias orientadas a aumentar la protección de los puertos frente a la amenaza de sucesos que afecten a la protección marítima.
Asimismo, la presente Directiva hará que las medidas de protección adoptadas en aplicación del Reglamento (CE) no 725/2004 se beneficien de la mayor protección alcanzada en las zonas portuarias adyacentes.
2. Las medidas a que hace referencia el apartado 1 consistirán en:
a)
reglas básicas comunes en relación con las medidas de protección portuaria;
b)
un mecanismo de aplicación de dichas reglas;
c)
mecanismos adecuados de vigilancia del cumplimiento de las citadas reglas.
Artículo 2
Ámbito de aplicación
1. La presente Directiva establece las medidas de protección que deben ejecutarse en los puertos. Los Estados miembros podrán aplicar las disposiciones de la presente Directiva a las zonas adyacentes a los puertos.
2. Las medidas establecidas en la presente Directiva se aplicarán a todo puerto situado en el territorio del Estado miembro que albergue una o más instalaciones portuarias que sean objeto de un plan de protección de instalaciones portuarias aprobado con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 725/2004. La presente Directiva no se aplicará a las instalaciones portuarias militares.
3. Los Estados miembros fijarán para cada puerto los límites del puerto pertinentes a los efectos de la presente Directiva, teniendo debidamente en cuenta la información resultante de la correspondiente evaluación de la protección portuaria.
4. Cuando los límites de una instalación portuaria, en el sentido del Reglamento (CE) no 725/2004, cubran efectivamente el puerto, las disposiciones pertinentes del Reglamento (CE) no 725/2004 se antepondrán a lo preceptuado en la presente Directiva.
Artículo 3
Definiciones
A los efectos de la presente Directiva se entenderá por:
1)
«puerto»: cualquier zona especificada de tierra y agua, con límites definidos por el Estado miembro en el que esté situado el puerto, dotada de unas obras y equipo que faciliten las operaciones de transporte marítimo comercial;
2)
«interfaz buque-puerto»: la interacción que se produce cuando un buque se ve afectado directa e inmediatamente por actividades que suponen movimiento de personas o mercancías, o prestación de servicios portuarios al buque o desde el buque;
3)
«instalación portuaria»: el lugar donde se realiza la interfaz buque-puerto; ésta incluirá, según sea necesario, zonas como fondeaderos, atracaderos de espera y accesos desde el mar;
4)
«punto de contacto para la protección portuaria»: el organismo designado por cada Estado miembro para servir de punto de contacto para la Comisión y otros Estados miembros, así como para facilitar, supervisar y proporcionar información sobre la aplicación de las medidas de protección portuaria establecidas en la presente Directiva;
5)
«autoridad de protección portuaria»: la autoridad competente en materia de protección en un puerto determinado.
Artículo 4
Coordinación con las medidas adoptadas en aplicación del Reglamento (CE) no 725/2004
Los Estados miembros velarán por que las medidas de protección portuaria introducidas por la presente Directiva se coordinen estrechamente con las adoptadas en aplicación del Reglamento (CE) no 725/2004.
Artículo 5
Autoridad de protección portuaria
1. Los Estados miembros designarán una autoridad de protección portuaria para cada puerto sujeto a las disposiciones de la presente Directiva. Se podrá designar una misma autoridad de protección para más de un puerto.
2. Dicha autoridad será responsable de la preparación y aplicación de los planes de protección portuaria basados en el resultado de las oportunas evaluaciones de protección.
3. Los Estados miembros podrán designar como autoridad de protección portuaria a una «autoridad competente de protección marítima» conforme al Reglamento (CE) no 725/2004.
Artículo 6
Evaluación de la protección portuaria
1. Los Estados miembros velarán por que se efectúe una evaluación de la protección de los puertos a los que se aplique la presente Directiva. Dichas evaluaciones reflejarán debidamente las peculiaridades de las distintas partes del puerto, así como, cuando las autoridades pertinentes de los Estados miembros lo consideren necesario, de sus zonas adyacentes si éstas tienen una incidencia en la protección del puerto, y las evaluaciones de las instalaciones portuarias que se encuentren dentro de sus límites efectuadas de conformidad con el Reglamento (CE) no 725/2004.
2. Toda evaluación de protección portuaria deberá efectuarse teniendo en cuenta, como mínimo, las prescripciones detalladas que figuran en el anexo I.
3. Las evaluaciones de protección portuaria podrán ser efectuadas por una organización de protección reconocida, en el sentido del artículo 11.
4. Las evaluaciones de protección portuaria deberán ser aprobadas por el Estado miembro interesado.
Artículo 7
Plan de protección portuaria
1. En función de los resultados de las evaluaciones de protección portuaria, los Estados miembros velarán por que se elaboren, mantengan y actualicen los correspondientes planes de protección portuaria. Los planes de protección portuaria abordarán adecuadamente las peculiaridades de las distintas partes del puerto, e integrarán los planes de protección de las instalaciones portuarias que se encuentren dentro de sus límites, establecidos de conformidad con el Reglamento (CE) no 725/2004.
2. Los planes de protección portuaria especificarán, para cada uno de los distintos niveles de protección citados en el artículo 8:
a)
los procedimientos que deben seguirse;
b)
las medidas que han de aplicarse;
c)
las actuaciones que se deben emprender.
3. Todo plan de protección portuaria se elaborará teniendo en cuenta como mínimo las prescripciones detalladas que figuran en el anexo II. Cuando y en la medida en que proceda, el plan de protección portuaria incluirá en particular medidas de protección que se aplicarán a los pasajeros y a los vehículos que vayan a embarcar en buques de trasbordo rodado que transporten pasajeros y vehículos. En el caso de servicios de transporte marítimo internacional, los Estados miembros interesados cooperarán en la evaluación de la seguridad
4. Los planes de protección portuaria podrán ser elaborados por una organización de protección reconocida, en el sentido del artículo 11.
5. Los planes de protección portuaria deberán ser aprobados por el Estado miembro interesado antes de su aplicación.
6. Los Estados miembros velarán por que exista un control de la aplicación de los planes de protección portuaria. El control se coordinará con otras actividades de control desarrolladas en el puerto.
7. Los Estados miembros velarán por que se lleven a cabo las prácticas adecuadas, teniendo en cuenta las prescripciones básicas sobre prácticas de formación en materia de protección que se recogen en el anexo III.
Artículo 8
Niveles de protección
1. Los Estados miembros introducirán un sistema de niveles de protección para los puertos o las diversas partes de los puertos.
2. Existirán tres niveles de protección, según las definiciones del Reglamento (CE) no 725/2004:
-
nivel de protección 1: el nivel en el cual deberán mantenerse medidas mínimas adecuadas de protección en todo momento,
-
nivel de protección 2: el nivel en el cual deberán mantenerse medidas adecuadas de protección adicionales durante un período de tiempo, como resultado de un aumento del riesgo de que ocurra un suceso que afecte a la protección marítima,
-
nivel de protección 3: el nivel en el cual deberán mantenerse más medidas concretas de protección durante un período de tiempo limitado cuando sea probable o inminente un suceso que afecte a la protección marítima, aunque no sea posible determinar el blanco concreto.
3. Los Estados miembros fijarán los niveles de protección que han de aplicarse a cada puerto o parte del puerto. En cada uno de dichos niveles, un Estado miembro podrá determinar que se apliquen diferentes medidas de protección a las distintas partes del puerto, dependiendo del resultado de la evaluación de la protección portuaria.
4. Los Estados miembros comunicarán a la persona o personas adecuadas el nivel de protección en vigor en cada puerto o en cada parte del puerto, así como cualesquiera cambios que se introduzcan en él.
Artículo 9
Oficial de protección portuaria
1. Para cada puerto el Estado miembro interesado facultará a un oficial de protección portuaria. Cada puerto dispondrá, cuando sea posible, de un oficial distinto, pero podrá, cuando sea posible, compartir con otro un mismo oficial de protección portuaria.
2. Los oficiales de protección portuaria desempeñarán la función de punto de contacto para los asuntos relativos a la protección del puerto.
3. Cuando el oficial de protección portuaria no sea la misma persona que el oficial de protección de la instalación o instalaciones portuarias en virtud de Reglamento (CE) no 725/2004, deberá asegurarse de que exista una estrecha colaboración entre ellos.
Artículo 10
Revisiones
1. Los Estados miembros velarán por que se revisen las evaluaciones y planes de protección portuaria cuando proceda. Dichas evaluaciones y planes deberán ser revisados al menos una vez cada cinco años.
2. El ámbito de la revisión será, según convenga, el previsto en los artículos 6 y 7.
Artículo 11
Organización de protección reconocida
Los Estados miembros podrán designar organizaciones de protección reconocidas a los efectos de la presente Directiva. Las organizaciones de protección reconocidas deberán reunir las condiciones especificadas en el anexo IV.
Artículo 12
Punto de contacto para la protección portuaria
Los Estados miembros nombrarán un punto de contacto para los aspectos relacionados con la protección portuaria. Los Estados miembros podrán designar para los aspectos de protección portuaria el punto de contacto designado conforme al Reglamento (CE) no 725/2004. El punto de contacto para la protección portuaria comunicará a la Comisión la lista de puertos afectados por la presente Directiva y le comunicará cualquier cambio que se produzca en ella.
Artículo 13
Aplicación y comprobación de la conformidad
1. Los Estados miembros establecerán un sistema que garantice la supervisión adecuada y periódica de los planes de protección portuaria y de su aplicación.
2. La Comisión, en colaboración con los puntos de contacto a que se hace referencia en el artículo 12, vigilará la aplicación de la presente Directiva por parte de los Estados miembros.
3. Dicha vigilancia se realizará junto con las inspecciones establecidas en el artículo 9, apartado 4, del Reglamento (CE) no 725/2004.
Artículo 14
Adaptaciones
Las disposiciones de los anexos I a IV podrán modificarse, sin que ello implique extensión del ámbito de aplicación de la presente Directiva, de conformidad con el procedimiento previsto en el artículo 15, apartado 2.
Artículo 15
Procedimiento de comitología
1. La Comisión estará asistida por el Comité creado en virtud del Reglamento (CE) no 725/2004.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
El plazo contemplado en el artículo 5, apartado 6, de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en un mes.
3. El Comité aprobará su reglamento interno.
Artículo 16
Confidencialidad y difusión de información
1. Para la aplicación de la presente Directiva, la Comisión adoptará, de conformidad con la Decisión 2001/844/CE, CECA, Euratom de la Comisión (6), las medidas oportunas para proteger la información sometida al requisito de confidencialidad a la que tenga acceso o que le sea comunicada por los Estados miembros.
Los Estados miembros adoptarán medidas equivalentes con arreglo a sus legislaciones nacionales.
2. Todo miembro del personal que lleve a cabo inspecciones de protección o que esté encargado del tratamiento de información confidencial relacionada con la presente Directiva será sometido al oportuno procedimiento de habilitación por parte del Estado miembro del que sea nacional.
Artículo 17
Sanciones
Los Estados miembros velarán por que se introduzcan sanciones eficaces, disuasorias y proporcionadas para los casos de infracción de las disposiciones adoptadas en virtud de la presente Directiva.
Artículo 18
Aplicación
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a la presente Directiva a más tardar el 15 de junio de 2007. Informarán inmediatamente de ello a la Comisión.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las principales disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 19
Informe de evaluación
La Comisión presentará, a más tardar el 15 de diciembre de 2008 y cada cinco años a partir de esa fecha, un informe de evaluación al Parlamento Europeo y al Consejo basado, entre otras cosas, en la información obtenida con arreglo al artículo 13. En dicho informe, la Comisión analizará el cumplimiento de la Directiva por parte de los Estados miembros y la eficacia de las medidas adoptadas. En caso necesario, presentará propuestas de medidas adicionales.
Artículo 20
Entrada en vigor
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 21
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros que dispongan de puertos como los que se mencionan en el artículo 2, apartado 2.
Hecho en Estrasburgo, el 26 de octubre de 2005.