ДИРЕКТИВА 2008/7/ЕО НА СЪВЕТА
от 12 февруари 2008 година
относно косвените данъци върху набирането на капитал
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 93 и 94 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като има предвид, че:
(1)
Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху набирането на капитал (3) неколкократно е претърпяла съществени изменения (4). Тъй като предстои директивата да бъде изменена допълнително, тя следва да се преработи за постигане на по-голяма яснота.
(2)
Косвените данъци върху набирането на капитал, а именно данъкът върху вноските в капитала (данъкът, който се начислява върху вноските в капитала на дружества и компании), гербовият налог върху ценните книжа и данъкът върху операциите по преструктуриране, независимо дали тези операции са свързани с увеличаване на капитала, пораждат дискриминация, двойно данъчно облагане и несъответствия, които са в противоречие със свободното движение на капитали. Същото важи и за другите косвени данъци, които имат характеристики, идентични с тези на данъка върху вноските в капитала и гербовия налог върху ценните книжа.
(3)
Следователно е в интерес на вътрешния пазар да бъде хармонизирано законодателството в областта на косвените данъци върху набирането на капитал и да бъдат премахнати, доколкото е възможно, факторите, които могат да нарушат условията на конкуренцията или да възпрепятстват свободното движение на капитали.
(4)
Данъкът върху вноските в капитала има неблагоприятни икономически последици върху прегрупирането и развитието на предприятията. Тези последици са особено вредни в настоящата икономическа ситуация, която налага преди всичко да се отдаде приоритет на стимулирането на инвестициите.
(5)
Най-доброто решение за постигането на тези цели би било премахването на данъка върху вноските в капитала.
(6)
Незабавното прилагане на подобна мярка обаче би предизвикало загуби на приходи, неприемливи за държавите-членки, които понастоящем налагат данък върху вноските в капитала. Ето защо тези държави-членки следва да имат възможност да продължат облагането на съответните транзакции с данък върху вноските в капитала, при положение че в рамките на една държава-членка се прилага единна данъчна ставка. Веднъж щом държава-членка реши да не облага всички или част от транзакциите с данък върху вноските в капитала съгласно настоящата директива, не следва да е възможно тя да въведе отново този данък.
(7)
Присъщо на концепцията за вътрешния пазар е данъкът върху набирането на капитала в рамките на вътрешния пазар от дружество или компания да не бъде налаган повече от един път. В този смисъл ако държава-членка, получила правото да налага данък върху вноските в капитала, не облага с него всички или част от транзакциите, обхванати от настоящата директива, не следва да е възможно друга държава-членка да упражни такова право по отношение на същите транзакции.
(8)
Уместно е да се определят стриктни условия относно ситуациите, в които държавите-членки продължават да налагат данъка върху вноските в капитала, по-конкретно по отношение на освобождаването от него и намаляването му.
(9)
Освен данъка върху вноските в капитала не следва да бъдат налагани други косвени данъци върху набирането на капитал. По-специално не следва да бъде налаган гербов налог върху ценните книжа, независимо от произхода на тези ценни книжа и независимо дали те представляват собствен или заемен капитал на дружеството.
(10)
Списъкът на капиталовите дружества в Директива 69/335/ЕИО е непълен и следователно следва да бъде допълнен.
(11)
Тъй като целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат по-добре постигнати на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(12)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното законодателство следва да се ограничи до тези разпоредби, които представляват съществена промяна в сравнение с по-ранните директиви. Задължението за транспониране на непроменените разпоредби произтича от по-ранните директиви.
(13)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство на директивите, посочени в приложение II, част Б.
(14)
Предвид неблагоприятните последици от данъка върху вноските в капитала Комисията следва на всеки три години да докладва за изпълнението на настоящата директива с оглед на премахването на този данък,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОБХВАТ
Член 1
Предмет
Настоящата директива урежда облагането с косвени данъци на:
а)
вноските в капитала на капиталови дружества;
б)
операциите по преструктуриране, в които участват капиталови дружества;
в)
емитирането на определени ценни книжа и дългосрочни необезпечени облигации.
Член 2
Капиталово дружество
1. За целите на настоящата директива „капиталово дружество“ означава:
а)
всяко дружество от видовете, посочени в приложение I;
б)
всяко дружество, компания, сдружение или юридическо лице, чиито дялове от дружествения капитал или активи могат да се търгуват на фондова борса;
в)
всяко дружество, компания, сдружение или юридическо лице, осъществяващо дейност с цел печалба, чиито членове имат право без предварително разрешение да прехвърлят дружествените си дялове на трети лица и които отговарят за задълженията на дружеството, сдружението или юридическото лице само до размера на дяловото си участие.
2. За целите на настоящата директива всяко друго дружество, компания, сдружение или юридическо лице, осъществяващо дейност с цел печалба, се счита за капиталово дружество.
Член 3
Вноски в капитала
За целите на настоящата директива и при спазване на член 4 за „вноски в капитала“ се считат следните транзакции:
а)
учредяването на капиталово дружество;
б)
преобразуването в капиталово дружество на дружество, компания, сдружение или юридическо лице, което не е капиталово дружество;
в)
увеличаването на капитала на капиталово дружество чрез внасяне на активи от всякакъв вид;
г)
увеличаването на активите на капиталово дружество чрез внасяне на активи от всякакъв вид, като се вземат предвид не дяловете в дружествения капитал или активите на дружеството, а правата, идентични с тези на членовете, като право на глас, дял при разпределението на печалбата или ликвидационен дял;
д)
преместването от трета страна в държава-членка на мястото на действително управление на капиталово дружество, чието седалище се намира в трета страна;
е)
преместването от трета страна в държава-членка на седалището на капиталово дружество, чието място на действително управление се намира в трета страна;
ж)
увеличаването на капитала на капиталово дружество чрез капитализиране на печалбата или на постоянните или временните резерви;
з)
увеличаването на активите на капиталово дружество чрез предоставяне на услуги от негов член, което не води пряко до увеличаване на капитала на дружеството, но се изразява в изменение на правата в дружеството или може да повиши стойността на дружествените дялове;
и)
заем, взет от капиталово дружество, ако кредиторът има право на дял от печалбата на дружеството;
й)
заем, взет от капиталово дружество от негов член, съпруг/а или дете на негов член, или заем, взет от трето лице, ако е гарантиран от член, при условие че такива заеми имат същата функция като тази на увеличаването на капитала на дружеството.
Член 4
Операции по преструктуриране
1. За целите на настоящата директива следните „операции по преструктуриране“ не се считат за вноски в капитала:
а)
прехвърлянето от страна на едно или повече капиталови дружества на всички техни активи и пасиви, или на един или повече клонове на дейността им към едно или повече капиталови дружества, които са в процес на учредяване или вече съществуват, при условие че за прехвърлянето се заплаща поне частично с ценни книжа, представляващи капитала на придобиващото дружество;
б)
придобиването от капиталово дружество, което е в процес на учредяване или вече съществува, на дружествени дялове, представляващи мнозинство от правата на глас на друго капиталово дружество, при условие че за придобитите дружествени дялове се заплаща поне частично с ценни книжа, представляващи капитала на първото дружество. Когато мнозинството от правата на глас е постигнато вследствие на две или повече транзакции, за „операции по преструктуриране“ се приемат само транзакцията, с която е постигнато мнозинството от правата на глас, и последвалите я транзакции.
2. „Операциите по преструктуриране“ включват също така прехвърлянето към дадено капиталово дружество на всички активи и пасиви на друго капиталово дружество, което изцяло е собственост на първото дружество.
ГЛАВА II
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 5
Транзакции, които не подлежат на облагане с косвен данък
1. Държавите-членки не облагат капиталовите дружества с никакъв вид косвен данък по отношение на следното:
а)
вноски в капитала;
б)
заеми или предоставяне на услуги, които се явяват част от вноските в капитала;
в)
регистрация или всяка друга формалност, която може да се изисква преди започване на стопанска дейност и която капиталовото дружество може да е задължено да изпълни поради правната си форма;
г)
изменение на учредителния акт или на устава на капиталовото дружество, и по-специално следното:
i)
преобразуването на капиталово дружество в друг вид капиталово дружество;
ii)
преместването от една държава-членка в друга държава-членка на мястото на действително управление или седалището на капиталовото дружество;
iii)
промяна в предмета на дейност на капиталовото дружество;
iv)
удължаването на срока на съществуване на капиталово дружество;
д)
операциите по преструктуриране, посочени в член 4.
2. Държавите-членки не облагат с никакъв вид косвен данък:
а)
създаването, емитирането, допускането за котиране на фондова борса, пускането на пазара или търгуването с акции, дружествени дялове или други ценни книжа от същия вид или със сертификати, представляващи такива ценни книжа, независимо от кого са издадени;
б)
заемите, включително държавни облигации, възникнали с емитирането на дългосрочни необезпечени облигации или други прехвърляеми ценни книжа, независимо от кого са емитирани, както и всички свързани с горното формалности, или създаването, емитирането, допускането за котиране на фондова борса, пускането на пазара или търгуването с такива дългосрочни необезпечени облигации или други прехвърляеми ценни книжа.
Член 6
Данъци и данък добавена стойност
1. Независимо от член 5 държавите-членки могат да налагат следните данъци и такси:
а)
данъци върху прехвърлянето на ценни книжа, независимо дали се облагат с твърда ставка или не;
б)
данъци върху прехвърлянето, включително такси за регистрация на земя, при прехвърлянето на капиталово дружество на стопанска дейност или недвижимо имущество, намиращи се в рамките на тяхната територия;
в)
данъци върху прехвърлянето на активи от всякакъв вид, прехвърляни на капиталово дружество, доколкото тази собственост се прехвърля срещу заплащане, различно от дружествени дялове;
г)
данъци върху учредяването, регистрацията или освобождаването от ипотеки или други налози на земя или друго имущество;
д)
данъци под формата на такси или дължими вземания;
е)
данък добавена стойност.
2. Сумата на начислените данъци и такси, изброени в параграф 1, букви б)-д), не се изменя в зависимост от това, дали мястото на действително управление или седалището на капиталовото дружество се намира на територията на държавата-членка, която налага съответните данъци и такси. Тези суми не могат да надвишават сумите на данъците и таксите, приложими към подобни транзакции в държавата-членка, която ги налага.
ГЛАВА III
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 7
Облагане с данък върху вноските в капитала в някои държави-членки
1. Независимо от член 5, параграф 1, буква а) държава-членка, която към 1 януари 2006 г. е облагала с данък вноските в капитала на капиталовите дружества, наричан по-долу „данък върху вноските в капитала“, може да продължи да прави това, при условие че спазва разпоредбите на членове 8-14.
2. Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка преустанови облагането с данък върху вноските в капитала, тя не може да го въведе отново.
3. Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка престане да облага вноските в капитала, посочени в член 3, букви ж)-й), с данък върху вноските в капитала, тя не може да въведе отново данъка върху тези вноски в капитала, независимо от разпоредбите на член 10, параграф 2.
4. Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка престане да облага с данък върху вноските в капитала предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, тя не може да въведе отново данъка върху съответните вноски в капитала, независимо от разпоредбите на член 10, параграф 4.
5. Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка разреши освобождаване съгласно член 13, тя не може след това да облага съответните вноски в капитала с данък върху вноските в капитала.
Член 8
Ставка на данъка върху вноските в капитала
1. Прилага се единна ставка на данъка върху вноските в капитала.
2. Ставката на данъка върху вноските в капитала, прилагана от дадена държава-членка, не може да превишава ставката, прилагана от същата държава-членка към 1 януари 2006 г.
Когато след тази дата тази държава-членка намали прилаганата ставка, тя не може да въведе отново по-висока ставка.
3. Ставката на данъка върху вноските в капитала в никакъв случай не може да превишава 1 %.
Член 9
Изключване на някои правни образувания от приложното поле
Държавите-членки могат, по отношение на облагането с данък върху вноските в капитала, да решат да не разглеждат като капиталови дружества правните образувания, посочени в член 2, параграф 2.
Член 10
Транзакции, подлежащи на данък върху вноските в капитала и разпределяне на правата на данъчно облагане
1. Когато дадена държава-членка продължи да налага данък върху вноските в капитала по силата на член 7, параграф 1, тя облага с данък вноските в капитала, посочени в член 3, букви а)-г), ако мястото на действително управление на капиталовото дружество се намира в същата държава-членка към момента на извършване на вноската в капитала.
Тя облага с данък върху вноските в капитала също така вноските в капитала, посочени в член 3, букви д) и е).
2. Когато дадена държава-членка продължи да налага данък върху вноските в капитала, тя може да облага с него вноските в капитала, посочени в член 3, букви ж)-й), ако мястото на действително управление на капиталовото дружество се намира в същата държава-членка към момента на извършване на вноската в капитала.
3. Когато мястото на действително управление на капиталово дружество се намира в трета държава, а седалището му е разположено в държава-членка, която продължава да налага данък върху вноските в капитала, то вноските в капитала се облагат с данък върху вноските в капитала в тази държава-членка.
4. Когато седалището и мястото на действително управление на дадено капиталово дружество се намират в трета държава, предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, разположен в държава-членка, която продължава да налага данък върху вноските в капитала, може да подлежи на облагане с данък върху вноските в капитала в тази държава-членка.
Член 11
Основа за определяне на данъка върху вноските в капитала
1. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви а), в) и г), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на активите от всякакъв вид, внесени или които предстои да бъдат внесени от членовете, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството в резултат на всяка вноска.
Облагането с данък върху вноските в капитала може да се отложи до извършване на вноските.
2. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви б), д) и е), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на активите на дружеството от всякакъв вид към момента на преобразуването или прехвърлянето, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството към този момент.
3. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, буква ж), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е номиналната стойност на увеличението.
4. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, буква з), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на предоставените услуги, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството в резултат на предоставянето на такива услуги.
5. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви и) и й), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е номиналният размер на взетия заем.
6. В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, действителната стойност на дружествените дялове, разпределени или притежавани от всеки член, може да се използва като основа за определяне на данъка върху вноските в капитала, с изключение на случаите, когато вноските са направени само в брой.
Сумата, върху която се начислява данъкът, при никакви обстоятелства не е по-малка от номиналната стойност на дружествените дялове, разпределени или притежавани от всеки член.
Член 12
Изключване от основата за определяне на данъка върху вноските в капитала
1. При увеличаване на капитала основата за определяне на данъка върху вноските в капитала не включва следното:
а)
сумата на активите, принадлежащи на капиталовото дружество, които са заделени за увеличаване на капитала и които вече са били обложени с данък върху вноските в капитала;
б)
сумата на заемите, взети от капиталовото дружество, които са преобразувани в дружествени дялове и които вече са били обложени с данък върху вноските в капитала.
2. Държава-членка може да изключи от основата за определяне на данъка върху вноските в капитала сумата от капитала, предоставен от член с неограничена отговорност за задълженията на капиталовото дружество, както и дела от активите на дружеството на такъв член.
Когато държава-членка упражнява това правомощие, всяка транзакция, в резултат на която отговорността на член е ограничена до дела му в дружествения капитал, особено когато ограничението на отговорността е в резултат на преобразуването на капиталовото дружество в друг вид капиталово дружество, подлежи на облагане с данък върху вноските в капитала.
При всички такива случаи с данък върху вноските в капитала се облага стойността на дела от активите на дружеството, принадлежащ на членовете с неограничена отговорност по отношение на задълженията на дружеството.
3. При вноска в капитала, посочена в член 3, буква в), след намаляване на дружествения капитал в резултат на претърпени загуби частта от вноската в капитала, която съответства на намаляването на капитала, може да бъде изключена от данъчната основа, при условие че вноската в капитала се извърши в рамките на четири години след намаляването на капитала.
Член 13
Освобождаване на вноски в капитала в някои капиталови дружества
Държавите-членки могат да освободят от данък върху вноските в капитала направените вноски в капитала на:
а)
капиталови дружества, които предоставят обществени услуги, като например предприятия за обществен транспорт, пристанищни органи или предприятия за доставка на вода, газ и електричество, в случаите, когато държавата, регионалните или местните органи притежават поне половината от капитала на дружеството;
б)
капиталови дружества, които в съответствие със своя устав и на практика преследват изключително и директно културни, социални, спомагателни или образователни цели.
Държавите-членки, които освобождават тези вноски в капитала от данък върху вноските в капитала, прилагат това освобождаване и към предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, намиращ се на тяхна територия, съгласно посоченото в член 10, параграф 4.
Член 14
Процедура на дерогация
Определени видове вноски в капитала или капиталови дружества могат да бъдат обект на освобождаване или намаляване на ставките, за да се постигне справедливост при облагането или социален ефект, или да се позволи на държавите-членки да се справят в специфични ситуации.
Държавата-членка, която предлага да се предприеме подобна мярка, отнася своевременно този въпрос до Комисията, с оглед прилагането на член 97 от Договора.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с членове 3, 4, 5, 7, 8, 12, 13 и 14, не по-късно от 31 декември 2008 г. Те незабавно съобщават на Комисията текстовете на тези разпоредби и таблицата на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така указание, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби на директивите, отменени с настоящата директива, се смятат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и на формулиране на това указание се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 16
Отмяна
Директива 69/355/ЕИО, изменена с директивите, посочени в приложение II, част А, се отменя, считано от 1 януари 2009 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, посочени в приложение II, част Б.
Позоваванията на отменената директива се смятат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 17
Преразглеждане
На всеки три години Комисията докладва на Съвета за изпълнението на настоящата директива, по-конкретно с оглед премахване на данъка върху вноските в капитала. С цел да подпомогнат Комисията при преразглеждането, държавите-членки ѝ предоставят информация за приходите от данъка върху вноските в капитала.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 1, 2, 6, 9, 10 и 11 се прилагат от 1 януари 2009 г.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 12 февруари 2008 година.
DIRECTIVA 2008/7/CE DEL CONSEJO
de 12 de febrero de 2008
relativa a los impuestos indirectos que gravan la concentración de capitales
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, sus artículos 93 y 94,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 69/335/CEE del Consejo, de 17 de julio de 1969, relativa a los impuestos indirectos que gravan la concentración de capitales (3), ha sido sometida a modificaciones importantes en varias ocasiones (4). Dado que han de incorporarse modificaciones suplementarias, procede la refundición del texto por razones de claridad.
(2)
Los impuestos indirectos que gravan la concentración de capitales, a saber, el impuesto sobre las aportaciones (impuesto al que están sometidas las aportaciones a sociedades), el impuesto de timbre sobre valores y el impuesto sobre las operaciones de reestructuración, con independencia de que dichas operaciones comporten un incremento del capital social, dan lugar a discriminaciones, doble imposición y disparidades que obstaculizan la libre circulación de los capitales. Lo mismo cabe decir en relación con otros impuestos indirectos que presenten las mismas características que el impuesto sobre las aportaciones de capital o el impuesto de timbre sobre valores.
(3)
En consecuencia, redunda en beneficio del mercado interior armonizar la legislación en materia de impuestos indirectos sobre la concentración de capitales, a fin de eliminar, en lo posible, los factores que puedan falsear las condiciones de competencia u obstaculizar la libre circulación de capitales.
(4)
Los efectos económicos del impuesto sobre las aportaciones son desfavorables para la agrupación y el desarrollo de las empresas. Estos efectos son particularmente negativos en la coyuntura actual, que exige imperativamente que se dé prioridad al relanzamiento de las inversiones.
(5)
La mejor solución para alcanzar estos objetivos consistiría en suprimir el impuesto sobre las aportaciones.
(6)
Las pérdidas de ingresos que resultarían de la aplicación inmediata de tal medida parecen, no obstante, inaceptables para los Estados miembros que actualmente aplican el impuesto sobre las aportaciones. Dichos Estados miembros deben, por consiguiente, tener la posibilidad de continuar sometiendo al impuesto sobre las aportaciones todas o parte de las operaciones consideradas, entendiéndose que el tipo impositivo aplicado debe ser único en el interior de un mismo Estado miembro. Una vez que un Estado miembro haya optado por eximir del impuesto sobre las aportaciones la totalidad o parte de las operaciones comprendidas en el ámbito de aplicación de la presente Directiva, no debe poder volver a imponer dicho gravamen.
(7)
La idea de un mercado interior supone que la aplicación a los capitales, concentrados en el ámbito de una sociedad, de un impuesto sobre la concentración de capitales no pueda producirse más de una vez en el seno del mercado interior. En consecuencia, si el Estado miembro que tenga atribuida la potestad tributaria no recauda el impuesto sobre las aportaciones respecto de algunas o la totalidad de las operaciones sujetas a lo dispuesto en la presente Directiva, ningún otro Estado miembro debe ejercer la potestad tributaria en relación con las citadas operaciones.
(8)
Procede mantener condiciones estrictas en aquellos casos en que los Estados miembros sigan recaudando el impuesto sobre las aportaciones, en particular por lo que respecta a las exenciones y reducciones.
(9)
Al margen del impuesto sobre las aportaciones, no debe recaudarse impuesto indirecto alguno sobre la concentración de capitales. En particular, no debe percibirse impuesto de timbre alguno sobre los títulos valores, sean estos representativos del capital propio o ajeno de la sociedad.
(10)
La lista de sociedades de capital establecida en la Directiva 69/335/CEE es incompleta y requiere, por tanto, una adaptación.
(11)
Dado que los objetivos de la presente Directiva no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros y, por consiguiente, pueden lograrse mejor a nivel comunitario, la Comunidad puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, la presente Directiva no excede de lo necesario para alcanzar estos objetivos.
(12)
La obligación de incorporar la presente Directiva al Derecho nacional debe limitarse a las disposiciones que constituyen una modificación de fondo respecto de las Directivas anteriores. La obligación de transponer las disposiciones inalteradas se deriva de las Directivas anteriores.
(13)
La presente Directiva no debe afectar a las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de transposición de las Directivas al Derecho nacional, establecidos en el anexo II, parte B.
(14)
Habida cuenta de los efectos perjudiciales del impuesto sobre las aportaciones, la Comisión informará cada tres años sobre la aplicación de la presente Directiva con vistas a la derogación de dicho impuesto.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO I
OBJETO Y ÁMBITO DE APLICACIÓN
Artículo 1
Objeto
La presente Directiva regula la percepción de impuestos indirectos en relación con lo siguiente:
a)
aportaciones de capital a las sociedades de capital;
b)
operaciones de reestructuración que afecten a sociedades de capital;
c)
emisión de determinados valores y obligaciones.
Artículo 2
Sociedad de capital
1. A los efectos de la presente Directiva se entenderá por sociedad de capital:
a)
toda sociedad que adopte una de las formas enumeradas en el anexo I;
b)
toda sociedad, asociación o persona jurídica cuyas partes representativas del capital o del patrimonio social puedan ser negociadas en bolsa;
c)
toda sociedad, asociación o persona jurídica que persiga fines lucrativos, cuyos miembros tengan derecho a transmitir, sin previa autorización, sus partes en la sociedad a terceros y solo sean responsables de las deudas de la sociedad, asociación o persona jurídica por el importe de su participación.
2. A los efectos de la presente Directiva, se asimilarán a las sociedades de capital cualesquiera otras sociedades, asociaciones o personas jurídicas que persigan fines lucrativos.
Artículo 3
Aportaciones de capital
A efectos de la presente Directiva y sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 4, tendrán la consideración de «aportaciones de capital» las siguientes operaciones:
a)
la constitución de una sociedad de capital;
b)
la transformación en una sociedad de capital de una sociedad, asociación o persona jurídica que no sea una sociedad de capital;
c)
el aumento del capital social de una sociedad de capital mediante la aportación de bienes de cualquier naturaleza;
d)
el incremento del patrimonio social de una sociedad de capital mediante la aportación de bienes de cualquier naturaleza, en contrapartida, no de partes representativas del capital o del patrimonio social, sino de derechos de la misma naturaleza que los de los socios, tales como el derecho de voto, o de participación en beneficios o en el remanente en caso de liquidación;
e)
el traslado, de un tercer país a un Estado miembro, de la sede de dirección efectiva de una sociedad de capital cuyo domicilio social se encuentre en un tercer país;
f)
el traslado, de un tercer país a un Estado miembro, del domicilio social de una sociedad de capital que tenga su sede de dirección efectiva en un tercer país;
g)
el aumento del capital social de una sociedad de capital mediante la capitalización de beneficios o de reservas permanentes o provisionales;
h)
el incremento del patrimonio social de una sociedad de capital, por medio de prestaciones efectuadas por un socio, que no suponga un aumento del capital social, pero que dé lugar a una modificación de los derechos sociales o pueda aumentar el valor de las partes sociales;
i)
el préstamo que contrate una sociedad de capital, si el acreedor tuviere derecho a una cuota-parte de los beneficios de la sociedad;
j)
el préstamo que contrate una sociedad de capital con un socio, con el cónyuge o con un hijo de un socio, así como el contratado con un tercero, cuando esté garantizado por un socio, a condición de que el préstamo cumpla la misma función que un aumento del capital social.
Artículo 4
Operaciones de reestructuración
1. A efectos de la presente Directiva, no tendrán la consideración de aportaciones de capital las siguientes «operaciones de reestructuración»:
a)
la transmisión, por una o varias sociedades de capital, de la totalidad de su patrimonio, o de una o más ramas de su actividad, a una o más sociedades de capital en vías de constitución o ya existentes, siempre que la contrapartida de dicha transmisión consista, al menos parcialmente, en valores representativos del capital de la sociedad adquirente;
b)
la adquisición, por una sociedad de capital en vías de constitución o ya existente, de participaciones que representen la mayoría de los derechos de voto de otra sociedad de capital, siempre que la contrapartida de las participaciones adquiridas consista, al menos parcialmente, en valores representativos del capital de la primera de dichas sociedades. En caso de que la mayoría de los derechos de voto se alcance mediante dos o más operaciones, solo se considerarán operaciones de reestructuración la operación por la que se alcance la mayoría de los derechos de voto y las operaciones subsiguientes.
2. «Operaciones de reestructuración»: incluirá asimismo la transferencia a una sociedad de capital de todo el patrimonio de otra sociedad de capital que pertenezca totalmente a la primera sociedad.
CAPÍTULO II
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 5
Operaciones no sujetas a impuestos indirectos
1. Los Estados miembros no someterán a las sociedades de capital a ninguna forma de imposición indirecta en lo que respecta a lo siguiente:
a)
aportaciones de capital;
b)
préstamos o prestaciones efectuadas en el ámbito de aportaciones de capital;
c)
inscripción en el registro o cualquier otra formalidad previa al ejercicio de una actividad, a que las sociedades de capital puedan estar sometidas por razón de su forma jurídica;
d)
modificación de la escritura de constitución o de los estatutos de una sociedad de capital y, en particular lo siguiente:
i)
la transformación de una sociedad de capital en una sociedad de capital de tipo diferente,
ii)
el traslado, de un Estado miembro a otro Estado miembro, de la sede de dirección efectiva o del domicilio social de una sociedad de capital,
iii)
el cambio del objeto social de una sociedad de capital,
iv)
la prórroga del plazo de duración de una sociedad de capital;
e)
operaciones de reestructuración a que se refiere el artículo 4.
2. Los Estados miembros no someterán lo siguiente a ninguna forma de imposición indirecta:
a)
la creación, la emisión, la admisión a cotización en bolsa, la puesta en circulación o la negociación de acciones, participaciones u otros valores de la misma naturaleza, así como de los certificados representativos de esos valores, sea quien fuere el emisor;
b)
los empréstitos, incluidos los públicos, contratados en forma de emisión de obligaciones u otros valores negociables, sea quien fuere el emisor, y todas las formalidades a ellos relativas, así como la creación, emisión, admisión a cotización en bolsa, puesta en circulación o negociación de esas obligaciones u otros valores negociables.
Artículo 6
Derechos e impuesto sobre el valor añadido
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 5, los Estados miembros podrán percibir los siguientes derechos e impuestos:
a)
impuestos sobre la transmisión de valores mobiliarios, aplicando un tipo uniforme o no;
b)
impuestos sobre las transmisiones, incluidos los derechos de inscripción en el Registro de la Propiedad, que graven las aportaciones, a una sociedad de capital, de bienes inmuebles o de fondos de comercio situados en su territorio;
c)
impuestos sobre las transmisiones que graven los bienes de cualquier naturaleza que se aporten a una sociedad de capital, en la medida en que la transmisión de esos bienes tenga una contrapartida que no sean participaciones sociales;
d)
impuestos que graven la constitución, inscripción o cancelación de privilegios e hipotecas;
e)
derechos que tengan un carácter remunerativo;
f)
el impuesto sobre el valor añadido.
2. La cuota percibida en concepto de los derechos e impuestos enunciados en el apartado1, letras b) a e), no variará en función de que la sede de dirección efectiva o el domicilio social de la sociedad de capital se encuentre o no en el territorio del Estado miembro que perciba dichos derechos o impuestos. Esas cuotas no podrán ser superiores a las de los derechos e impuestos que sean aplicables a operaciones similares en el Estado miembro que los perciba.
CAPÍTULO III
DISPOSICIONES ESPECIALES
Artículo 7
Recaudación del impuesto sobre las aportaciones en determinados Estados miembros
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 5, apartado 1, letra a), los Estados miembros que, a 1 de enero de 2006, sometiesen a las sociedades de capital al impuesto sobre las aportaciones de capital (en lo sucesivo, «el impuesto sobre las aportaciones»), podrán continuar haciéndolo, siempre que se ajuste a lo dispuesto en los artículos 8 a 14.
2. Si, con posterioridad al 1 de enero de 2006, un Estado miembro deja, en cualquier momento, de aplicar el impuesto sobre las aportaciones, no podrá reinstaurarlo.
3. Si, con posterioridad al 1 de enero de 2006, un Estado miembro deja, en cualquier momento, de aplicar el impuesto sobre las aportaciones a las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letras g) a j), no podrá reinstaurar el citado impuesto respecto de tales aportaciones de capital, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 10, apartado 2.
4. Si, con posterioridad al 1 de enero de 2006, un Estado miembro deja, en cualquier momento, de aplicar el impuesto sobre las aportaciones a la aportación de inmovilizado o de capital circulante a una sucursal, no podrá reinstaurar el citado impuesto respecto de las aportaciones de capital consideradas, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 10, apartado 4.
5. Si, con posterioridad al 1 de enero de 2006, un Estado miembro establece, en cualquier momento, excepciones, al amparo del artículo 13, no podrá volver a someter las aportaciones de capital consideradas al impuesto sobre las aportaciones.
Artículo 8
Tipo del impuesto sobre las aportaciones
1. El impuesto sobre las aportaciones tendrá un único tipo de gravamen.
2. El tipo del impuesto sobre las aportaciones que aplique un Estado miembro no podrá ser superior al aplicado por ese mismo Estado miembro a 1 de enero de 2006.
Si, con posterioridad a dicha fecha, el Estado miembro reduce el tipo aplicado, no podrá reinstaurar un tipo más elevado.
3. El tipo del impuesto sobre las aportaciones no podrá en ningún caso sobrepasar el 1 %.
Artículo 9
Exclusión de determinadas entidades del ámbito de aplicación
A efectos de la percepción del impuesto sobre las aportaciones, los Estados miembros podrán optar por no considerar sociedades de capital las entidades a que se refiere el artículo 2, apartado 2.
Artículo 10
Operaciones sujetas al impuesto sobre las aportaciones y reparto de la potestad tributaria
1. Cuando, conforme a lo dispuesto en el artículo 7, apartado 1, un Estado miembro mantenga la aplicación del impuesto sobre las aportaciones, someterá a dicho impuesto las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letras a) a d), si la sede de dirección efectiva de la sociedad de capital está situada en dicho Estado miembro en el momento en que se realice la aportación de capital.
El citado Estado miembro someterá asimismo al impuesto sobre las aportaciones las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letras e) y f).
2. Cuando un Estado miembro mantenga la aplicación del impuesto sobre las aportaciones, podrá someter a dicho impuesto las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letras g) a j), si la sede de dirección efectiva de la sociedad de capital está situada en dicho Estado miembro en el momento en que se realice la aportación de capital.
3. Cuando la sede de dirección efectiva de una sociedad de capital se encuentre en un tercer país y su domicilio social en un Estado miembro que mantenga la aplicación del impuesto sobre las aportaciones, las aportaciones de capital estarán sujetas al impuesto sobre las aportaciones en ese Estado miembro.
4. Cuando el domicilio social y la sede de dirección efectiva de una sociedad de capital se encuentren en un tercer país, la aportación de inmovilizado o de capital circulante a una sucursal situada en un Estado miembro que mantenga la aplicación del impuesto sobre las aportaciones podrá estar sujeta al impuesto sobre las aportaciones en ese Estado miembro.
Artículo 11
Base imponible del impuesto sobre las aportaciones
1. En el caso de las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letras a), c) y d), la base imponible del impuesto sobre las aportaciones estará constituida por el valor real de los bienes de cualquier naturaleza, aportados por los socios o que estos deban aportar, previa deducción de las obligaciones asumidas y de los gastos soportados por la sociedad a consecuencia de cada aportación.
El pago del impuesto sobre las aportaciones podrá diferirse hasta el momento en que estas se efectúen.
2. En el caso de las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letras b), e) y f), la base imponible del impuesto sobre las aportaciones estará constituida por el valor real de los bienes de cualquier naturaleza que pertenezcan a la sociedad en el momento de la transformación o del traslado, previa deducción de las obligaciones y cargas que pesen sobre ella en este momento.
3. En el caso de las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letra g), la base imponible del impuesto sobre las aportaciones estará constituida por el importe nominal del aumento.
4. En el caso de las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letra h), la base imponible del impuesto sobre las aportaciones estará constituida por el valor real de las prestaciones efectuadas, previa deducción de las obligaciones asumidas y de los gastos soportados por la sociedad debido a esas prestaciones.
5. En el caso de las aportaciones de capital a que se refiere el artículo 3, letras i) y j), la base imponible del impuesto sobre las aportaciones estará constituida por el importe nominal del préstamo contratado.
6. En los casos contemplados en los apartados 1 y 2, podrá utilizarse como base imponible del impuesto sobre las aportaciones, el valor real de las participaciones sociales atribuidas o pertenecientes a cada socio, salvo cuando solo deban efectuarse aportaciones en efectivo.
El importe sobre el cual se liquide el impuesto no podrá en ningún caso ser inferior al importe nominal de las participaciones sociales atribuidas o pertenecientes a cada socio.
Artículo 12
Exclusión de la base imponible del impuesto sobre las aportaciones
1. En caso de aumento de capital social, la base imponible del impuesto sobre las aportaciones no incluirá lo siguiente:
a)
el importe de aquellos activos de la sociedad de capital que se afecten al aumento del capital social y que hubieren ya sido sometidos al impuesto sobre las aportaciones;
b)
el importe de los préstamos contratados por la sociedad de capital que se conviertan en partes sociales y que hubieren ya sido sometidos al impuesto sobre las aportaciones.
2. Los Estados miembros podrán excluir de la base imponible del impuesto sobre las aportaciones el importe de las aportaciones de los socios que respondan ilimitadamente de las obligaciones de una sociedad de capital, así como la cuota-parte de dicho socio en el patrimonio social.
Si un Estado miembro hace uso de la citada facultad, cualquier operación por la que la responsabilidad de un socio esté limitada a su participación en el capital social, en particular cuando la limitación de la responsabilidad sea el resultado de la transformación de la sociedad de capital en una sociedad de capital de tipo diferente, estará sujeta al impuesto sobre las aportaciones.
En todos estos casos el impuesto sobre las aportaciones se liquidará sobre el valor de la cuota-parte que, en el patrimonio social, pertenezca a los socios ilimitadamente responsables de las obligaciones de la sociedad de capital.
3. En el caso de una aportación de capital según lo previsto en el artículo 3, letra c), que siga a una reducción de capital social efectuada con motivo de pérdidas sufridas, la parte de la aportación de capital correspondiente a la reducción de capital podrá excluirse de la base imponible, con la condición de que dicha aportación de capital se produzca dentro de los cuatro años siguientes a la reducción del capital.
Artículo 13
Exención de las aportaciones de capital a determinadas sociedades de capital
Los Estados miembros podrán eximir del impuesto sobre las aportaciones de capital efectuadas a las siguientes sociedades:
a)
las sociedades de capital que proporcionen servicios de utilidad pública, como las empresas de transporte público, las empresas portuarias o las de suministro de agua, gas o electricidad, en el caso de que el Estado u otros entes públicos territoriales posean al menos la mitad del capital social;
b)
las sociedades de capital que, conforme a sus estatutos y en la práctica, persigan única y directamente fines culturales, sociales, de asistencia o educativos.
Los Estados miembros que eximan las citadas aportaciones de capital del impuesto sobre las aportaciones aplicarán asimismo tal exención a la aportación de inmovilizado o de capital circulante a una sucursal que esté situada en su territorio, según lo previsto en el artículo 10, apartado 4.
Artículo 14
Procedimiento de excepción
Ciertas categorías de aportaciones de capital o de sociedades de capital podrán ser objeto de exenciones o de reducciones de los tipos por motivos de equidad fiscal o de orden social, o para permitir a un Estado miembro hacer frente a situaciones especiales.
El Estado miembro que se proponga tomar medidas de esta naturaleza someterá la cuestión a la Comisión con la suficiente antelación y a efectos de la aplicación del artículo 97 del Tratado.
CAPÍTULO IV
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 15
Transposición
1. Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en los artículos 3, 4, 5, 7, 8, 12, 13 y 14, el 31 de diciembre de 2008 a más tardar. Comunicarán inmediatamente a la Comisión el texto de dichas disposiciones, así como una tabla de correspondencias entre las mismas y la presente Directiva.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, estas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Incluirán igualmente una mención en la que se precise que las referencias hechas, en las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas vigentes, a las Directivas derogadas por la presente Directiva se entenderán hechas a la presente Directiva. Los Estados miembros establecerán las modalidades de dicha referencia y el modo en que se formule la mención.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones básicas de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 16
Derogación
Queda derogada la Directiva 69/355/CEE, modificada por las Directivas enumeradas en la parte A del anexo II, con efectos a partir del 1 de enero de 2009, sin perjuicio de las obligaciones de los Estados miembros en relación con los plazos de transposición al Derecho interno de las Directivas que figuran en la parte B del anexo II.
Las referencias a la Directiva derogada se entenderán hechas a la presente Directiva con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo III.
Artículo 17
Revisión
La Comisión informará al Consejo cada tres años sobre la aplicación de la presente Directiva, en especial con vistas a la derogación del impuesto sobre las aportaciones. Para ayudar a la Comisión en dicha revisión, los Estados miembros le facilitarán información relativa a los ingresos procedentes del impuesto sobre las aportaciones.
Artículo 18
Entrada en vigor
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Los artículos 1, 2, 6, 9, 10 y 11 serán de aplicación a partir del 1 de enero de 2009.
Artículo 19
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 12 de febrero de 2008.