РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1186/2009 НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2009 година
за установяване на система на Общността за митнически освобождавания
(кодифицирана версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 26, 37 и 308 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 г. относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания (2) е бил неколкократно съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Поради отсъствие на конкретна мярка за дерогация, приета в съответствие разпоредбите на Договора, митата по Общата митническа тарифа се прилагат за всички стоки, внасяни в Общността. Tова се отнася и за селскостопански такси и всички останали налози при внос, установени съгласно общата селскостопанска политика или специфични режими, приложими за определени стоки, получени в резултата на преработката на селскостопански продукти.
(3)
При някои точно определени обстоятелства подобно облагане не е оправдано, когато по силата на особените условия при които стоките са внесени, отсъства обичайната нужда за защита на икономиката.
(4)
Желателно е при такива обстоятелства да се предвиди възможност каквато съществува по традиция в повечето митнически законодателства за освобождаване на стоките от прилагането на обичайните за тях вносни мита.
(5)
Подобни освобождавания могат също да са предвидени и в многостранни международни конвенции, по които всички или някои държави-членки са договарящи страни. Общността следва да прилага тези конвенции, което предполага въвеждането на правила на Общността за митнически освобождавания с оглед изискванията на Митническия съюз за премахване на разликите по отношение на целта, приложното поле и условията за прилагане на предвидените в тези конвенции освобождавания и да се позволи всички заинтересувани лица да се ползват от едни и същи предимства в цялата Общност.
(6)
Някои от освобождаванията, прилагани в държавите-членки произтичат от сключени с трети държави или международни организации специфични конвенции. Предвид целта си подобни конвенции засягат само и единствено подписалите ги държави-членки. Не е необходимо на общностно равнище да се определят условията по предоставяне на освобождавания от подобен вид и поради това е достатъчно само да се разреши на съответните държави-членки да предоставят тези освобождавания чрез установена за тази цел подходяща процедура.
(7)
Изпълнението на общата селскостопанска политика означава, че при определени обстоятелства могат да се събират мита за някои стоки. За целта е необходимо на общностно равнище да се посочат случаите, в които може да се предостави освобождаване от такива мита.
(8)
В интерес на правната яснота следва да се изброят разпоредбите на общностните актове, които съдържат мерки по освобождаване, които не се засягат от настоящия регламент.
(9)
Настоящият регламент не преустановява прилагането от държавите-членки на забрани или ограничения на вноса или износа, които са оправдани с оглед обществения морал, обществения ред или обществената сигурността, опазване на здравето и живота на хора, животни и растения, защитата на национални богатства, имащи художествена, историческа или археологическа стойност, или защитата на индустриална или търговска собственост.
(10)
Kогато предоставените освобождавания са посочени за суми в евро, следва да се съставят правила за преизчисляване на тези суми в национални валути,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Настоящият регламент определя случаите, при които поради особени обстоятелства се предоставя освобождаване от вносни мита, износни мита и от мерките, приети въз основа на член 133 от Договора, за стоки, допуснати за свободно обръщение или изнесени от митническата територия на Общността.
Член 2
1. За целите на настоящия регламент:
а)
„вносни мита“ са митата и таксите с равностоен ефект, както и селскостопанските такси и други налози при внос, предвидени съгласно общата селскостопанска политика или съгласно специфични режими, приложими за определени стоки, получени при преработката на селскостопански продукти;
б)
„износни мита“ са селскостопанските такси и други налози при износ, предвидени съгласно общата селскостопанска политика или съгласно специфични режими, приложими за определени стоки, получени при преработката на селскостопански продукти;
в)
„лично имущество“ са вещите, предназначени за лична употреба на заинтересуваните лица или за нуждите на домакинството им.
По-специално за „лично имущество“ се считат:
i)
домакинско имущество;
ii)
велосипеди и мотоциклети, частни моторни превозни средства и ремаркета към тях, каравани за къмпинг, плавателни съдове за развлечение и частни самолети.
За „лично имущество“ се приемат също така и провизии за домакинството в рамките на обичайните за едно семейство запаси, домашни любимци и ездитни животни, както и преносимите инструменти, необходимите за упражняването на занаят или свободна професия от заинтересуваното лице. За лично имущество не се приемат такива вещи, които поради своето естество или количество могат да имат търговски характер;
г)
„домакинско имущество“ са личните вещи, спално бельо, мебелировка и оборудване, предназначени за лично ползване от заинтересуваните лица или за посрещане на нуждите на домакинството им;
д)
„алкохолни продукти“ са продукти (бира, вино, аперитиви на винена или на алкохолна основа, бренди, ликьори или други спиртни напитки и др.), попадащи в позиции с номера 2203-2208 от Комбинираната номенклатура.
2. Освен доколкото в настоящия регламент не е предвидено друго за целите на прилагането на дял II, „трети държави“ включва също тези части от териториите на държавите-членки, които са изключени от митническата територия на Общността по силата на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (4).
ДЯЛ II
ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ВНОСНИ МИТА
ГЛАВА I
Лично имущество, принадлежащо на физически лица, които преместват обичайното си място на пребиваване от трета държава в Oбщността
Член 3
Внасяното от физически лица лично имущество при преместването на обичайното им място на пребиваване от трета държава на митническата територия на Общността се освобождава от вносни мита при условията на членове 4-11.
Член 4
Освобождаването се ограничава до лично имущество, което:
а)
с изключение на конкретни случаи, обосновани от обстоятелствата, се намира във владение и, в случая на непотребими вещи, е използвано от заинтересуваното лице в предишното му обичайно място на пребиваване поне шест месеца преди датата, на която то е преустановило своето обичайно място на пребиваване в третата държава, която напуска;
б)
е предназначено да бъде използвано за същите цели в новото му обичайно място на пребиваване.
Освен това държавите-членки могат да поставят освобождаването на подобно имущество под условие, то да е било обложено, било в държавата по произход или в държавата, която напуска, с мита и/или данъци, на които обичайно подлежи.
Член 5
1. Освобождаване може да се предоставя само на лица, които са имали обичайното си място на пребиваване извън митническата територия на Общността за период от най-малко 12 последователни месеца.
2. Когато обаче намерението на заинтересуваното лице е било да пребивава извън митническата територия на Общността най-малко 12 последователни месеца, митническите органи могат да допуснат дерогации от правилото в параграф 1.
Член 6
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
търговски превозни средства;
г)
артикули, предназначени за упражняването на занаят или професия, различни от преносимите инструменти за упражняването на занаят или свободна професия.
Член 7
1. С изключение на особени случаи, освобождаване се предоставя единствено за лично имущество, декларирано за свободно обращение в рамките на 12 месеца от датата на установяване от заинтересуваното лице на обичайното му място на пребиваване на митническата територия на Общността.
2. Личното имущество може да бъде допуснато за свободно обращение на няколко отделни пратки в рамките на посочения в параграф 1 срок.
Член 8
1. До изтичане на 12 месеца от датата, на която е приета декларацията за свободно обръщение, допуснатото безмитно лично имущество не може да бъде давано на заем, да се залага като обезпечение, отдава под наем или прехвърля възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока посочен в параграф 1, води до възникване на задължение за заплащане на съответните вносни мита върху съответното имущество съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на имуществото и въз основа на митническата стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 9
1. Чрез дерогация от разпоредбите на член 7, първа алинея, освобождаване може да бъде предоставено за лично имущество, декларирано за свободно обръщение преди заинтересуваното лице да установи обичайното си място на пребиваване в рамките на митническата територия на Общността, при условие че лицето поеме задължението в рамките на срок от шест месеца действително да установи обичайното си място на пребиваване там. Поемането на такова задължението се съпътства от предоставянето на обезпечение, чиято форма и размер се определят от компетентните органи.
2. При прилагане на разпоредбите на параграф 1 предвиденият в член 4, буква а) срок се изчислява от датата, на която личното имущество е въведено на митническата територия на Общността.
Член 10
1. Когато поради професионални задължения заинтересуваното лице напусне третата държава, където е обичайното му място на пребиваване, без същевременно да установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността, но с намерение да го направи в последствие, компетентните органи могат да разрешат безмитно допускане на личното имущество, което лицето внася с такава цел на посочената територия.
2. Безмитното допускане на личното имущество, посочено в параграф 1, се извършва съобразно условията, предвидени в членове 3-8, при условие че:
а)
определените в член 4, буква а), и член 7, първа алинея срокове се изчисляват от датата на въвеждане на личното имущество на митническата територия на Общността;
б)
определеният в член 8, параграф 1 срок се изчислява от датата, на която заинтересуваното лице действително установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността.
3. Безмитното допускане се подчинява на условието заинтересуваното лице да поеме задължението действително да установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността в срока, определен от компетентните органи съобразно обстоятелствата. Във връзка с поетото задължение за установяване на обичайното си място на пребиваване компетентните органи могат да изискват обезпечение в определена от тях форма и размер.
Член 11
Когато определено лице е принудено поради изключителни политически обстоятелства да премести обичайното си място на пребиваване от трета държава в митническата територия на Общността, компетентните органи могат да дерогират от член 4, букви а) и б), член 6, букви в) и г), и член 8.
ГЛАВА II
Имущество, внасяно във връзка с встъпване в брак
Член 12
1. При условията на членове 13-16 се допускат без да се облагат с вносни мита зестрата и домакински принадлежности, включително и нови, принадлежащи на лице, което премества обичайното си място на пребиваване от трета държава на митническата територия на Общността във връзка с встъпване в брак.
2. При същите условия подаръците, каквито обикновено се поднасят по повод встъпване в брак, които се получават от лице, отговарящо на условията, установени в параграф 1, от лица, чието обичайно място на пребиваващи е в трета държава, също се допускат без облагане с вносни мита. Стойността на всеки подарък, допуснат безмитно, не може обаче да надхвърля 1 000 EUR.
Член 13
Освобождаването, посочено в член 12, се предоставя единствено на лица:
а)
които са имали обичайно място на пребиваване извън митническата територия на Общността най-малко 12 последователни месеца. Въпреки това дерогации от настоящата разпоредба се допускат, когато намерението на заинтересуваното лице действително е било да пребивава най-малко 12 последователни месеца извън митническата територия на Общността.
б)
представят доказателство за встъпване в брак.
Член 14
Не се допуска освобождаване на алкохолни продукти, тютюн или тютюневи изделия.
Член 15
1. Освен при изключителни обстоятелства, освобождаване се предоставя само за стоки, декларирани за свободно обращение:
а)
не по-рано от два месеца преди датата, определена за встъпване в брак (в този случай освобождаването се допуска при предоставяне на обезпечение, чиято форма и размер се определят от компетентните органи); и
б)
не по-късно от четири месеца след датата на встъпване в брак.
2. Посочените в член 12 стоки могат да се допуснат за свободно обращение на няколко отделни пратки в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член срок.
Член 16
1. До изтичане на 12 месеца от датата, на която е приета декларацията за свободно обращение, стоките допуснати безмитно по реда на член 12 не могат да бъдат давани на заем, да се залагат като обезпечение, отдават под наем или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока посочен в параграф 1, води до възникването на задължение за заплащане на съответните вносни мита върху въпросните стоки съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА III
Лично имущество, придобито по наследство
Член 17
1. При условията на членове 18, 19 и 20 лично имущество, придобито по наследство от физическо лице с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността, се допуска без да се облага с вносни мита.
2. За целите на параграф 1 за „лично имущество“ се счита имуществото, посочено в член 2, параграф 1, буква в), съставляващо наследството на починалия.
Член 18
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
търговски превозни средства;
г)
предназначени за упражняването на занаят или професия артикули, различни от преносимите инструменти за занаят или свободна професия, които са били използвани от починалия за упражняване на занаята или професията му;
д)
запаси от суровини и завършени или полуготови продукти;
е)
живи животни и запаси от селскостопански продукти, надвишаващи обичайните за семейно запасяване количества.
Член 19
1. Освобождаването се предоставя само за лично имущество, декларирано за свободно обращение не по-късно от две години от датата, на която заинтересуваното лице придобива собствеността върху имуществото (окончателното уреждане на наследството).
При наличието на особени обстоятелства компетентните органи могат да удължат този срок.
2. Вносът на лично имущество може да се осъществи на няколко отделни пратки в рамките на определения в параграф 1 срок.
Член 20
Членове 17, 18 и 19 се прилагат mutatis mutandis за лично имущество, придобито по наследство от юридически лица с нестопанска цел, които са установени на митническата територия на Общността.
ГЛАВА IV
Учебни принадлежности, учебни пособия и свързано домакинско оборудване
Член 21
1. Освобождават се от вносни мита принадлежности, учебни пособия и домакинско оборудване, които представляват обичайното обзавеждане за стая на ученик/студент и принадлежащи на ученик/студент, пристигащ на митническата територия на Общността с цел обучение и които са предназначени за лична употреба през срока на обучението им.
2. За целите на параграф 1:
а)
„ученик или студент“ е всяко едно лице, записано в редовна форма на обучение в учебно заведение;
б)
„принадлежност“ е лично или спално бельо, както и облекло, ново или употребявано;
в)
„учебни пособия“ са всички предмети и инструменти (включително калкулатори и пишещи машини), които обикновено се използват от ученици или студенти за целите на обучението им.
Член 22
Освобождаването се предоставя най-малко веднъж за учебна година.
ГЛАВА V
Пратки с незначителна стойност
Член 23
1. При условията на член 24 всякакви пратки, съдържащи стоки с незначителна стойност, изпратени директно от трета държава на получател в Общността, се допускат без да се облагат с вносни мита.
2. За целите на параграф 1, „стоки с незначителна стойност“ означава стоки, собствената стойност на които не надвишава общо 150 EUR на пратка.
Член 24
Не подлежат на освобождаване:
а)
алкохолни продукти;
б)
парфюми и тоалетни води;
в)
тютюн или тютюневи изделия.
ГЛАВА VI
Пратки, изпращани от едно частно лице до друго
Член 25
1. При условията на членове 26 и 27 стоките, съдържащи се в пратки, изпратени от трета държава от частно лице до друго частно лице, живеещо на митническата територия на Общността, се допускат без да се облагат с вносни мита, при условие че този внос няма търговски характер.
Освобождаването, предвидено съгласно настоящия параграф, не се прилага по отношение стоки изпратени в пратки от остров Heligoland.
2. За целите на параграф 1 вносните пратки „нямат търговски характер“, когато:
а)
са от случаен характер;
б)
съдържат стоки изключително за лично ползване от получателя или семейството му, които по своето естество или количество не показват търговски интерес;
в)
се изпращат от изпращача на получателя без каквото и да е заплащане.
Член 26
1. Освобождаването, посочено в член 25, параграф 1, се прилага за стойност от 45 EUR на пратка, включително стойността на стоките, посочени в член 27.
2. Ако общата стойност на пратка от два или повече артикула надхвърли сумата, посочена в параграф 1, освобождаване се предоставя за такава част от артикулите, за каквато ако биха били внесени поотделно, би било предоставено освобождаване като се подразбира, че стойността на отделен артикул не може да се дели.
Член 27
Освобождаването, посочено в член 25, параграф 1, се ограничава, за всяка пратка до количествата, изписани срещу всяка от стоките, изброени по-долу:
а)
тютюневи продукти:
-
50 цигари,
-
25 пурети (пури с максимално тегло от 3 g всяка),
-
10 пури,
-
50 g тютюн за лула, или
-
пропорционален набор от тези различни продукти;
б)
алкохол и алкохолни напитки:
-
дестилирани напитки и спиртни напитки с алкохолно съдържание по обем, надхвърлящо 22 %; неденатуриран етилов алкохол от 80 % и повече по обем: един литър, или
-
дестилирани напитки и спиртни напитки и аперитиви на винена или алкохолна основа, тафиа, саке или подобни напитки, с алкохолно съдържание по обем, ненадхвърлящо 22 %; пенливи вина, ликьорни вина: един литър или пропорционален набор от тези различни продукти, и
-
обикновени вина: два литра,
в)
-
парфюми: 50 g, или
-
тоалетни води: 0,25 l.
ГЛАВА VII
Дълготрайни активи и друго оборудване, внасяно във връзка с преместване на дейността от трета държава в Общността
Член 28
1. Без да се засягат действащите в държавите-членки мерки на индустриалната и търговската политика и при условията на членове 29-33, се допускат без да се облагат с вносни мита дълготрайните активи и всяко друго оборудване, принадлежащи на предприятие, което преустановява дейността си в трета държава и окончателно я премества, за да извършва сходна дейност на митническата територия на Общността.
Когато преместващото се предприятие е селскостопанско, живият му добитък се допуска без да се облага с вносни мита.
2. За целите на параграф 1 „предприятие“ е самостоятелна стопанска единица в сферата на производство или услугите.
Член 29
Освобождаването се ограничава до дълготрайни активи и друго оборудване, които:
а)
с изключение на оправдани от обстоятелствата особени случаи, са действително употребявани в предприятието най-малко 12 месеца преди датата, на която предприятието е преустановило дейността си в третата държава, от която се премества;
б)
са предназначени да се използват за същите цели след прехвърлянето им;
в)
по вид и размери са подходящи за съответното предприятие.
Член 30
Не се предоставя освобождаване на предприятия, чието преместване на митническата територия на Общността е в резултат на или е с цел сливане със или поглъщане от предприятие, установено на митническата територия на Общността, без с това да се създава нова дейност.
Член 31
Не се предоставя освобождаване за:
а)
превозни средства, които по естеството си не представляват средства за производство или не са предназначени за предоставяне на услуги;
б)
запаси от всякакъв вид, предназначени за потребление от хората или за храна за животни;
в)
горива и запаси от суровини или от готови или полуготови продукти;
г)
добитък, собственост на търговци на животни.
Член 32
С изключение на оправдани от обстоятелствата особени случаи, освобождаването, посочено в член 28, се предоставя само за дълготрайни активи и друго оборудване, които са декларирани за свободно обръщение преди изтичане на срок от 12 месеца от датата, на която предприятието е преустановило дейността си в третата държава, която напуска.
Член 33
1. До изтичане на 12 месеца от датата на приемане на декларацията за свободно обращение дълготрайните активи и другото оборудване, които са допуснати безмитно не могат да се отдават под наем, залагат като обезпечение, заемат или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
В случай че съществува възможност за злоупотреба, този срок може да се удължи до 36 месеца при отдаването под наем или прехвърлянето.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока по параграф 1, води до възникване на задължение за заплащане на съответните вносни мита за съответното имущество съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 34
Членове 28-33 се прилагат mutatis mutandis за дълготрайни активи и друго оборудване, принадлежащо на лица, упражняващи свободни професии, както и за юридически лица с нестопанска цел, които преместват дейността си от трета държава на митническата територия на Общността.
ГЛАВА VIII
Продукти, получени от дейността на селскостопански производители от Общността в имоти, разположени в трета държава
Член 35
1. При условията на членове 36 и 37 се допускат без да се облагат с вносни мита селскостопански продукти, продукти от животновъдство, пчеларство, градинарство и горско стопанство, получени от имоти, разположени в трета държава в непосредствена близост с митническата територия на Общността и експлоатирани от селскостопански производители, чието основно предприятие се намира на митническата територия на Общността в непосредствена близост до съответната трета държава.
2. За да се ползват от разпоредбите на параграф 1, продуктите от животновъдството трябва да произлизат от животни с произход от Общността или от животни, допуснати за свободно обращение в Общността.
Член 36
Освобождаване се ограничава до продукти, които не са били обработени или преработени по начин, различен от този, който се прилага обичайно след събиране на реколтата или продукцията.
Член 37
Освобождаване се предоставя само за продукти, които са въведени на митническата територия на Общността от селскостопанския производител или от негово име.
Член 38
Членове 35, 36 и 37 се прилагат mutatis mutandis за рибни продукти или продукти от рибовъдството, получени от рибари от Общността в езера или водни басейни, граничещи с държава-членка и трета държава, както и за продукти от лов, добити от такива езера или водни басейни от ловци на Общността.
ГЛАВА IХ
Семена, торове и продукти за обработка на почвата и растенията, внасяни от селскостопански производители от трета държава за използване в имоти, граничещи с тази държава
Член 39
При условията на член 40 се допускат без да се облагат с вносни мита семена, торове и други продукти за обработка на почвата и растенията, предназначени за използване в имоти, разположени на митническата територия на Общността в непосредствена близост с трета държава, когато тези имоти се обработват от селскостопански производители, чието основно предприятие се намира в тази трета държава в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
Член 40
1. Освобождаването се ограничава до количествата семена, торове и други продукти, необходими за експлоатацията на съответния имот.
2. Освобождаването се предоставя само за семена, торове и други продукти, директно внасяни в митническата територия на Общността от селскостопанския производител или от негово име.
3. Държавите-членки могат да поставят освобождаването под условие предоставянето на реципрочно третиране.
ГЛАВА Х
Стоки, съдържащи се в личния багаж на пътници
Член 41
Стоките, съдържащи се в личния багаж на пътниците, идващи от трети държави, се допускат без да се облагат с вносно мито, при условие че подобен внос е освободен от данък върху добавената стойност (ДДС) съгласно разпоредбите на националното законодателство, приети в съответствие с разпоредбите на Директива 2007/74/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 г. относно освобождаването от данък върху добавената стойност и акциз на стоки, внасяни от лица, пътуващи от трети страни (5).
Стоките, внесени в териториите, изброени в член 6, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (6), се подчиняват на същите разпоредби за митническо освобождаване както стоките, внасяни във всяка друга част от територията на съответната държава-членка.
ГЛАВА ХI
Материали с образователен, научен и културен характер; научни инструменти и апарати
Член 42
Допускат се без да се облагат с вносни мита изброените в приложение I материали с образователен, научен и културен характер, независимо от получателя им или от целите, за които са предназначени.
Член 43
Материалите с образователен, научен или културен характер, изброени в приложение II, се допускат без да се облагат с вносни мита, при условие че са предназначени за използване от:
а)
публични организации и институции с образователен, научен или културен характер; или
б)
организации или институции, които попадат в категориите, посочени срещу всеки артикул в колона 3 от приложение II, при условие че са били одобрени от компетентните органи на държавите-членки да бъдат допуснати безмитно.
Член 44
1. При условията на членове 45-49 се допускат безмитно научни инструменти и апарати, които не са включени в член 43, когато те се внасят изключително с нетърговски цели.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до научни инструменти и апарати, които са предназначени за:
а)
публични институции, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания, и техните структурни звена, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания; или
б)
частни институции, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания и които имат разрешение от компетентните органи в държавите-членки да получават безмитно такива артикули.
Член 45
Освобождаването, посочено в член 44, параграф 1, се прилага също за:
а)
резервни части, съставни части или специфични принадлежности, предназначени за научни инструменти или апарати, при положение че такива резервни части, съставни части или принадлежности се внасят едновременно с тези инструменти или апарати, или, където те се внасят впоследствие, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати:
i)
които по-рано са били допуснати безмитно, при условие че тези инструменти и апарати са все още с научен характер по времето, когато се иска освобождаване за специфичните резервни части, съставни части или принадлежности; или
ii)
които могат да бъдат освободени по времето, когато такова освобождаване се иска за специфичните резервни части, съставни части или принадлежности;
б)
технически съоръжения, които се използват за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на научни инструменти и апарати, при условие че тези технически съоръжения са внесени по едно и също време с такива инструменти или апарати, или когато се внасят впоследствие, при условие че е възможно да се установи, че са предназначени за инструменти или апарати:
i)
които по-рано са били допускани безмитно, при условие че тези инструменти и апарати са все още с научен характер по времето, когато се иска освобождаване за техническите съоръжения, или
ii)
които биха могли да бъдат освободени по времето, когато такова освобождаване е поискано за техническите съоръжения.
Член 46
За целите на членове 44 и 45:
а)
„научен инструмент или апарат“ е отделен инструмент или апарат, който по обективните си технически характеристики и възможности за получаване на резултати е предназначен главно или изключително за извършване на научни дейности;
б)
„внасяни за нетърговски цели“ се счита че се прилага за научни инструменти или апарати, предназначени за използване за нестопански научни изследвания или образователни цели.
Член 47
Ако е необходимо, определени инструменти и апарати могат, в съответствие с процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, да бъдат изключени от освобождаване, когато се установи, че допускането безмитно на такива инструменти или апарати вреди на интересите на производството на Общността в съответния производствен сектор.
Член 48
1. Артикулите, посочени в член 43 и научните инструменти или апарати, които са допуснати безмитно в съответствие с условията, установени в членове 45, 46 и 47, не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, без предварителна уведомяване на компетентните органи.
2. В случай че дадена стока бъде дадена на заем, отдадена под наем или прехвърлена на институция или организация, които имат правото да се ползват от освобождаването съгласно член 43 или 44, параграф 2, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че организацията или институцията използват стоката, инструмента или апарата за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи даването на заем, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, в зависимост от вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 49
1. В случай че посочените в членове 43 или 44 институции или организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват артикулите, допуснати безмитно за цели, различни от предвидените в същите членове, те уведомяват за това компетентните органи.
2. За артикулите, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези институции или организации са престанали да отговарят на условията, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
За артикулите, използвани от институциите или организациите, имащи право на освобождаване за цели, различни от предвидените в членове 43 и 44, се дължат съответните вносни мита при ставката, прилагана към датата на която те започват да се употребяват за други цели, в зависимост от вида на артикулите и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 50
Членове 47, 48 и 49 се прилагат mutatis mutandis за продуктите, посочени в член 45.
Член 51
1. Оборудване, внесено с нетърговски цели от или за сметка на научноизследователска институция или организация, разположена извън Общността, се допуска без да се облага с вносни мита.
2. Освобождаване се предоставя, при условие че оборудването:
а)
е предназначено за използване или, със съгласието на членовете или представителите на институциите и организациите, посочени в параграф 1 в контекста и в границите на споразуменията за научно сътрудничество, целта на които е да се провеждат международни научноизследователски програми в научноизследователски институции, разположени в Общността и одобрени за тази цел от компетентните органи на държавите-членки;
б)
остава собственост на юридическо или физическо лице, установено извън Общността по време на неговия престой на митническата територия на Общността.
3. За целите на настоящия член и на член 52:
а)
„оборудване“ означава инструменти, апарати, машини и техните принадлежности, включително резервни части и технически съоръжения, специално проектирани за тяхната поддръжка, проверка, калибриране или поправка, използвани за целите на научното изследване;
б)
оборудване, предназначено за ползване за целите на научното изследване с нестопанска цел, се смята за „внесено за нетърговски цели“.
Член 52
1. Оборудване, което е допуснато безмитно в съответствие с условията, установени в член 51, не може да бъде давано на заем, отдавано под наем или прехвърляно, възмездно или безвъзмездно, без предварително уведомяване на компетентните органи.
2. Ако оборудването е дадено на заем, наето или прехвърлено на институция или организация, оправомощена да се ползва от освобождаването съгласно член 51, освобождаването продължава да бъде предоставяно при условие че институцията или организацията използва оборудването за цели, които предоставят правото на такова освобождаване.
В други случаи и без да се засяга прилагането на членове 44 и 45, заемането, наемането или прехвърляне подлежи на предварително плащане на вносни мита съгласно ставката прилагана към датата на заемане, наемане или прехвърляне, съгласно вида на оборудването и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
3. Институции или организации, посочени в член 51, параграф 1, които не изпълняват повече условията за освобождаване или които предлагат да ползват оборудването допуснато безмитно за цели, различни от тези, предвидени в този член, информират компетентните органи.
4. Оборудване, използвано от институции или организации, които престанат да изпълнят условията, даващи им право на освобождаване, дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата, на която престанат да изпълнят условията, съгласно вида на артикула и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
Без да се засягат членове 44 и 45, оборудването, използвано от институциите или организациите, ползващи се от освобождаването за цели, различни от тези, предвидени в член 51, подлежи на облагане със съответните вносни мита, изчислени за прилагане на датата, на която то започва да се използва за други цели, съгласно вида на оборудването и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА ХII
Лабораторни животни и биологически или химически вещества, предназначени за научни изследвания
Член 53
1. Освобождаване от вносни мита се предоставя за:
а)
животни, специално подготвени за лабораторни нужди;
б)
биологични или химични вещества, включени в списък, съставен съгласно процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, които се внасят изключително с нетърговска цел.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до животни и биологични или химични вещества, които са предназначени:
а)
за публични институции, с основен предмет на дейност главно в областта на образованието или научните изследвания или тези техни звена, с основен предмет на дейност в областта на образованието или научните изследвания; или
б)
за частни институции, с основен предмет на дейност главно в областта на образованието или научните изследвания и на които е разрешено от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно такива артикули.
3. Списъкът, посочен в параграф 1, буква б), може да включва само биологични или химични вещества, за които няма еквивалентно производство на митническата територия на Общността, и които, поради тяхната специфика или степен на чистота, са пригодени основно или изключително за научни изследвания.
ГЛАВА ХIII
Терапевтични вещества от човешки произход и реактиви за определяне на кръвните и тъканните групи
Член 54
1. При условията на член 55 се допускат безмитно следните:
а)
терапевтични вещества от човешки произход;
б)
реактиви за определяне на кръвните групи;
в)
реактиви за определяне на тъканните групи.
2. За целите на параграф 1:
а)
„терапевтични вещества от човешки произход“ са човешка кръв и нейните производни (същинска човешка кръв, сушена човешка плазма, човешки албумин и стабилизирани разтвори от човешки плазмени протеини, човешки имуноглобулин и човешки фибриноген);
б)
„реактиви за определяне на кръвните групи“ са всякакви реактиви от човешки, животински, растителен или от друг произход, използвани за определяне на кръвните групи и за откриване на кръвна несъвместимост;
в)
„реактиви за определяне на тъканните групи“ са всякакви реактиви от човешки, животински, растителен или от друг произход, използвани за определяне на тъканните групи.
Член 55
Освобождаването се ограничава до продукти, които:
а)
са предназначени за одобрени от компетентните органи институти или лаборатории изключително за нетърговски медицински или научни цели;
б)
са придружени от сертификат за годност, издаден от надлежно упълномощен орган в третата държава на произхода им;
в)
са поставени в контейнери, снабдени със специален обозначаващ ги етикет.
Член 56
Освобождаването включва специалните опаковки, пригодени за превоз на терапевтичните вещества от човешки произход или реактивите за определяне на кръвните тъканните групи, както и всякакви евентуално съдържащи се в пратката разтворители и принадлежности, необходими за употребата им.
ГЛАВА ХIV
Инструменти и апарати, предназначени за медицински изследвания, диагностика или провеждане на медицинско лечение
Член 57
1. Допускат се без да се облагат с вносни мита инструменти и апарати, предназначени за медицински изследвания, диагностика или провеждане на медицинско лечение, които са дарени от благотворителна или филантропична организация или от частно лице на здравни органи, здравни заведения или медицински изследователски институти, одобрени от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно подобни артикули, или които са закупени от такива здравни органи, здравни заведения или медицински изследователски институти, изцяло със средства, предоставени от благотворителна или филантропична организации или със доброволни вноски, при условие че е установено, че:
а)
дарението на инструментите или апаратите не е свързано с намерение, имащо търговски характер от страна на дарителя; и
б)
дарителят по никакъв начин не е свързан с производителя на инструментите или апаратите, за които се иска освобождаване.
2. Освобождаването е приложимо при спазване на същите условия за:
а)
резервни части, съставни части или принадлежности, предназначени за инструментите или апаратите, посочени в параграф 1, при положение че такива резервни части се внасят едновременно с тези инструменти или апарати, или, когато те се внасят по-късно, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати, които преди това са били допуснати безмитно;
б)
технически съоръжения, които се използват за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на инструменти или апарати, при условие че такива инструменти се внасят едновременно с посочените инструменти или апарати, или когато се внасят по-късно, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати, които преди това са били допуснати безмитно.
Член 58
За целите на член 57, и по-специално с оглед на означените в него научни инструменти или апарати и получаващите органи, членове 47, 48 и 49 се прилагат mutatis mutandis.
ГЛАВА XV
Референтни субстанции, необходими за контрол на качеството на медицинските продукти
Член 59
Пратките, които съдържат образци от референтни субстанции, одобрени от Световната здравна организация за контрол на качеството на материалите, използвани в производството на медицински продукти, и които са адресирани до получатели, одобрени от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно такива пратки, се допускат без да се облагат с вносни мита.
ГЛАВА ХVI
Фармацевтични продукти, използвани при международни спортни прояви
Член 60
Допускат се без да се облагат с вносни мита фармацевтични продукти за хуманната или ветеринарната медицина, предназначени за използване от хора или животни, пристигащи от трети държави за участие в международни спортни прояви, организирани на митническата територия на Общността, когато са в количества, съответстващи на нуждите по време на престоя им на тази територия.
ГЛАВА ХVII
Артикули, предназначени за благотворителни или филантропични организации: артикули, предназначени за слепи лица и за други лица с увреждания
А. За общи цели
Член 61
1. При условията на членове 63 и 64 и доколкото няма да доведе до злоупотреби или значителни нарушения на конкуренцията, се допускат без да се облагат с вносно мито:
а)
стоки от първа необходимост, внасяни от държавни организации или други благотворителни или филантропични организации, одобрени от компетентните органи и предназначени за безплатно разпределение сред нуждаещите се лица;
б)
стоки от всякакъв вид, изпратени безвъзмездно и без каквото и да е намерение от търговски характер от лица или организации, установени извън митническата територия на Общността, на държавни организации или други благотворителни или филантропни организации, одобрени от компетентните органи, с цел да послужат за събиране на средства в полза на нуждаещите се лица по време на благотворителни прояви;
в)
офис оборудване и канцеларски материали, изпратени безвъзмездно и без каквото и да е намерение от търговски характер от лице или организация, установени извън митническата територия на Общността, на държавни организации или на други благотворителни или филантропни организации, одобрени от компетентните органи, с цел да послужат единствено за посрещане на нуждите по дейността им или за осъществяване на благотворителните или филантропните им цели.
2. За целите на параграф 1, буква а) „стоки от първа необходимост“ са тези стоки, които са предназначени за задоволяване на непосредствените нужди на човек, например храна, лекарства, дрехи, спално бельо и завивки.
Член 62
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
кафе и чай;
г)
моторни превозни средства, различни от линейки.
Член 63
Освобождаване се предоставя само на организации, чиито счетоводни системи дават възможност на компетентните органи да контролират операциите им и които предоставят всичка считани за необходими гаранции.
Член 64
1. Посочените в член 61 стоки и оборудване не могат да се заемат, отдават под наем или прехвърлят, възмездно или безвъзмездно, от организацията, ползваща се от освобождаването за цели, различни от посочените в параграф 1, букви а) и б), без предварително уведомяване на компетентните органи.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация, която има право на освобождаване съгласно членове 61 и 63, освобождаването остава в сила, при условие че тази организация използва стоките и оборудването за цели, за които е допуснато освобождаването.
Във всички останали случаи при заемане, отдаване под наем или прехвърляне се заплащат предварителното съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 65
1. В случай че посочените в член 61 организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват стоките, допуснати безмитно за цели, различни от предвидените в същия член, те трябва да уведомят за това компетентните органи.
2. За стоките и оборудването, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези организации са престанали да отговарят на условията, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За стоките и оборудването, използвани от организациите, имащи право на освобождаване за цели, различни от предвидените в член 61, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата на начало на употребата на стоките за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Б. Стоки за употреба от лица с увреждания
1. Артикули за употреба от слепи лица
Член 66
Допускат се без да се облагат с вносни мита специално предназначените за образователното, научното или културното развитие на слепите лица посочените в приложение III артикули.
Член 67
1. Допускат се без да се облагат с вносни мита артикулите, специално предназначени за образователното, научното или културното развитие на слепите лица, посочени в приложение IV, при условие че се внасят от:
а)
самите слепи лица за тяхна лична употреба; или
б)
институции или организации, които са ангажирани главно в образованието или подкрепата на слепите лица и които имат разрешение от компетентните органи на държавата-членка да получават безмитно такива артикули.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага също така и за резервни части, съставни части или принадлежности за съответните артикули, както и за техническите съоръжения, използвани за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на същите артикули, когато тези резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения са внесени заедно със съответните артикули или, в случай че се внасят по-късно - когато може да се установи, че са предназначени за артикулите, които по-рано са допуснати безмитно, или които към момента на подаване на заявлението за освобождаване на съответните резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения, биха могли да се ползват от освобождаване.
2. Артикули, предназначени за използване от други лица с увреждания
Член 68
1. Артикули, специално предназначени за образование, наемане на работа или социално подпомагане на лица с физически или умствени увреждания, различни от слепи лица, се допускат без да се облагат с вносни мита, когато се внасят от:
а)
лица с увреждания за тяхна лична употреба; или
б)
учреждения или организации, които са ангажирани главно в образованието или предоставянето на помощ на лица с увреждания, и които са имат одобрение от компетентните органи на държавите-членки да получават такива артикули безмитно.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага за резервни части, съставни части или специфични принадлежности за съответните артикули, както и за техническите съоръжения, използвани за поддръжката, контрола, калибрирането или поправката на посочените артикули, при условие че тези резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения се внасят едновременно с такива артикули, или, когато са внесени впоследствие, могат да се идентифицират като предназначени за артикули, които по рано са били допуснати безмитно, или които биха могли да се ползват от освобождаване по времето, когато се иска освобождаване за конкретните резервни части, съставни части или принадлежности и посочените техническите съоръжения.
Член 69
Ако е необходимо, определени артикули могат, в съответствие с процедурата, посочена в 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, да бъдат изключени от освобождаване, когато се установи, че безмитното допускане на такива артикули вреди на интересите на производството на Общността в съответния производствен сектор.
3. Общи разпоредби
Член 70
Предвиденото в член 67, параграф 1, буква a) и член 68, параграф 1, буква а) пряко предоставяне на освобождаване на стоки за лично ползване от слепи лица или лица с увреждания, се подчинява на условието, че разпоредбите, които са в сила в държавите-членки, позволяват на заинтересованите лица да установят, че въз основа на своя статус на слепи лица или лица с увреждания имат право на такова освобождаване.
Член 71
1. Артикулите, внесени безмитно от лицата, посочени в членове 67 и 68, не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай че даден артикул бъде даден на заем, отдаден под наем или прехвърлен на лице, институция или организация с право да се ползва от освобождаването съгласно членове 67 и 68, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че лицето, институцията или организацията използват артикула за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 72
1. Артикули, внесени от институции или организации, които имат право на освобождаване в съответствие с условията, посочени в членове 67 и 68, могат с нестопанска цел да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, от тези учреждения или организации на слепи лица или други лица с увреждания, за които те се грижат, без заплащане на съответните мита.
2. Не може да се дават на заем, отдават под наем или прехвърлят артикули при други условия, различни от тези, посочени в параграф 1, освен ако компетентните органи не бъдат предварително информирани.
Ако един артикул бъде даден на заем, отдаден под наем или прехвърлен на лице, институция или организация, имаща право да се ползва от освобождаването съгласно член 67, параграф 1 или член 68, параграф 1, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че лицето, институцията или организацията използва артикула за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 73
1. Институциите или организациите, посочени членове 67 и 68, които престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват артикули, допуснати безмитно, за цели, различни от предвидените в същите членове, уведомяват за това компетентните органи.
2. За артикули, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата, на която тези институции или организации са престанали да отговарят на условията, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За артикули, използвани от институциите или организациите, имащи право на освобождаване, за цели, различни от предвидените в членове 67 и 68, се дължат вносните мита съгласно ставката прилагана към датата на начало на употребата на стоките за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
В. Стоки, предназначени за употреба от пострадали от бедствия
Член 74
1. При условията на членове 75-80 се допускат без да се облагат с вносни мита стоки, внасяни от държавни организации, или от други, одобрени от компетентните органи, благотворителни или филантропни организации, когато са предназначени:
а)
за безвъзмездно разпределяни сред пострадали от бедствия, засегнали територията на една или повече държави-членки; или
б)
безвъзмездно предоставяне на пострадали от подобни бедствия, като в същото време остават собственост на въпросните организации.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага при същите условия и по отношение на стоките, внасяни за свободно обръщение от спасителни групи за покриване на нуждите им по време на спасителната акция.
Член 75
Не се предоставя освобождаване за материали и оборудване, предназначени за строителство в пострадали от бедствие райони.
Член 76
Предоставянето на освобождаването се подчинява на решение на Комисията, взето във връзка с искане от засегнатата(ите) държава(и)-членка(и) съгласно процедура по спешност, включваща консултации с останалите държави-членки. Решението посочва, ако е необходимо, обхвата и условията на освобождаването.
До нотифициране на решението на Комисията засегнатите от бедствието държави-членки могат да разрешат спиране облагането с вносни мита на стоките, внасяни за целите, предвидени в член 74, при условие че внасящата организация поеме задължението да заплати впоследствие дължимите мита, ако освобождаването не бъде предоставено.
Член 77
Освобождаване се предоставя само на организации, чиито счетоводни системи позволяват на компетентните органи да контролират действията им и които предоставят при необходимост съответните гаранции.
Член 78
1. Посочените в член 74, параграф 1 стоки не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни възмездно или безвъзмездно при условия, различни от предвидените в същия член, от организациите, ползващи се от правото на освобождаване, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация с право на освобождаване съгласно член 74, освобождаването остава в сила, при условие че организацията използва стоките за целите, за които е допуснато това освобождаване.
Във всички останали случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносните мита съгласно ставката, прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 79
1. Посочените в член 74, параграф 1, буква б) стоки, след като престанат да бъдат използвани от пострадалите от бедствията, не могат да се заемат, отдават под наем или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да са предварително уведомени за това.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация с право на освобождаване съгласно член 74 или, когато е приложимо, на организация с право на освобождаване съгласно член 61, параграф 1, буква а), освобождаването остава в сила, при условие че организацията използва въпросните стоки за целите, за които е допуснато освобождаването.
Във всички останали случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварителното заплащане на вносните мита съгласно ставката прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 80
1. В случай че посочените в член 74 организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или които възнамеряват да използват стоките, внесени допуснати безмитно, за цели, различни от предвидените в същия член, те уведомяват за това компетентните органи.
2. Когато стоки, които остават във владение на организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се прехвърлят на организация с право на освобождаване съгласно член 74 или, когато това е приложимо, на организация с право на освобождаване съгласно член 61, параграф 1, буква а), освобождаването продължава да е в сила, при условие че организацията използва въпросните стоки за целите, за които е допуснато освобождаването. Във всички останали случаи за въпросните стоки се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези условия са престанали да бъдат изпълнявани, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За стоките, използвани от организациите, ползващи се от освобождаване, за цели, различни от предвидените в член 74, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата на начало на употребата за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА ХVIII
Почетни отличия или награди
Член 81
При представяне от заинтересованите лица на удовлетворителни доказателства на компетентните органи и при условие че въпросните операции са лишени от търговски характер, се допускат без да се облагат с вносни мита:
а)
отличия, присъдени от правителствата на трети държави на лица с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността;
б)
купи, медали и други подобни артикули основно със символично значение, внасяни от лица с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността, които са ги получили в знак на уважение за дейността им, която са развили в определена област, като например изкуствата, науките, спорта или публичната служба, или като признание за техните заслуги по определен повод;
в)
купи, медали и други подобни артикули основно със символично значение, които са предоставени безвъзмездно от органи на трета държава или от лица, установени в трета държава с цел да бъдат връчени със същите цели като посочените в буква б);
г)
награди, трофеи и сувенири със символичен характер и ограничена стойност, предназначени за безплатно разпространение сред лица, които обикновено живеят в трети държави, на делови конференции или подобни международни прояви; тяхното естество, единична стойност и други характеристики не трябва подсказват, че те се внасят по търговски причини.
ГЛАВА XIX
Подаръци, получени в рамките на международните отношения
Член 82
Без да се засяга когато е приложимо член 41 и при условията на членове 83 и 84, се предоставя освобождаване за стоките:
а)
внасяни на митническата територия на Общността от лица, осъществили официално посещение в трета държава и получили ги по този повод като подаръци от приемащите ги органи;
б)
внасяни на митническата територия на Общността от лица, идващи на официално посещение в митническата територия на Общността и които възнамеряват да ги връчат като подаръци на приемащите ги органи;
в)
изпратени като подаръци в знак на приятелство или на добра воля от официален орган, публичен орган или група, извършваща общественополезна дейност, които се намират в трета държава, на официален орган, публичен орган или група, извършваща общественополезна дейност, които се намират на митническата територия на Общността и одобрени от компетентните органи да получават безмитно подобни артикули.
Член 83
Не се предоставя освобождаване за алкохолни продукти, тютюн и тютюневи изделия.
Член 84
Освобождаване се предоставя само когато:
а)
предоставянето на артикулите, предназначени за подаръци, има случаен характер;
б)
предметите по вид, стойност или количество нямат търговски характер;
в)
няма да бъдат използвани за търговски цели.
ГЛАВА XX
Предмети, предназначени за употреба от монарси и държавни глави
Член 85
Допускат се без да се облагат с вносни мита в рамките и съгласно условия, установени от компетентните органи:
а)
подаръци, предназначени за управляващи монарси и държавни глави;
б)
стоки, предназначени за употреба или потребление от управляващи монарси или държавни глави на трети държави, както и от лицата, които официално ги представляват по време на официалните им посещения на митническата територия на Общността. В тези случаи държавата-членка, в която се осъществява вносът, може да постави освобождаването под условие реципрочно третиране.
Разпоредбите на първа алинея се прилагат също така и за лица, които се ползват от прерогативи на международно равнище, съответстващи на тези на управляващ монарх или държавен глава.
ГЛАВА ХХI
Стоки, внасяни с рекламна цел
А. Образци на стоки с незначителна стойност
Член 86
1. Без да се засяга член 90, параграф 1, буква а), се допускат без да се облагат с вносни мита образци на стоки, които са с незначителна стойност и които могат да се използват само за получаване на поръчки за вида, който представляват, с цел техния внос на митническата територия на Общността.
2. Компетентните органи могат да изискат някои от стоките за да подлежат на освобождаване да бъдат приведени в практически невъзможен за употреба вид чрез скъсване, перфориране, поставяне на ясна и неизтриваема маркировка или по някакъв друг начин, при условие че това действие не разваля характера им на образци.
3. За целите на параграф 1 „образци на стоки“ са всички предмети, представляващи даден вид стоки, чийто начин на представяне и количество за един и същи вид или качество стоки ги прави неизползваеми за цели, различни от целта за получаване на поръчки за бъдещи доставки.
Б. Печатни рекламни материали и предмети с рекламен характер
Член 87
При условията на член 88 се допускат, без да се облагат с вносни мита, печатни рекламни материали като каталози, ценоразписи, упътвания за начин на употреба или брошури, които се отнасят за:
а)
стоки за продажба или наемане; или
б)
транспортни, търговски, застрахователни или банкови услуги, предоставяни
от лице, установено извън митническата територия на Общността.
Член 88
Освобождаването, посочено в член 87, се разрешава само за печатни рекламни материали, които изпълняват следните условия:
а)
печатните рекламни материали ясно указват името на предприятието, което произвежда, продава или отдава под наем стоките или което предлага извършването на посочените в тях услуги;
б)
всяка пратка трябва да съдържа само един единствен печатен материал или ако съдържа няколко - по един екземпляр от всеки вид; когато пратките съдържат няколко екземпляра от един и същ печатен материал, освобождаване се предоставя, при условие че общото им брутно тегло не надхвърля един килограм;
в)
печатните материали, изпратени с групажна пратка, не могат да са от един и същ изпращач до един и същ получател.
Член 89
Допускат се без да се облагат с вносни мита артикули с рекламен характер, изпратени безплатно от доставчици до клиентите им, когато тези артикули нямат собствена търговска стойност и при условие че не могат да се употребяват по друг начин освен с рекламна цел.
В. Продукти за употребяване или консумиране по време на търговски панаири или подобни прояви
Член 90
1. При условията на членове 91-94, допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
малки представителни образци на стоки, произведени извън митническата територия на Общността, предназначени за търговски панаир или подобна проява;
б)
стоки, внасяни само с цел да бъдат демонстрирани или за да се демонстрират машини и апарати, произведени извън митническата територия на Общността, предназначени за показване на търговски панаир или подобна проява;
в)
различни материали с незначителна стойност, като например бои, лакове, тапети и др., използвани при построяването, обзавеждането и декорирането на временни щандове на представители на трети държави, участващи в търговски панаири или подобни прояви и които се унищожават при употребата им;
г)
печатни материали, каталози, проспекти, ценоразписи, рекламни плакати, календари, илюстрирани или неилюстрирани, фотографии без рамки и други предмети, предназначени за безплатно предоставяне с цел рекламиране на артикули, произведени извън митническата територия на Общността, които се представят на търговски панаир или подобна проява.
2. За целите на параграф 1 „търговски панаир или подобна проява“ означава:
а)
изложения, панаири, изложби и подобни прояви, свързани с търговията, индустрията, селското стопанство и занаятите;
б)
изложения и прояви, провеждани основно с благотворителни цели;
в)
изложения и прояви, провеждани основно с научни, технически, занаятчийски, художествени, образователни или културни, спортни, религиозни, вероизповедателни цели или във връзка с дейности на профсъюзите, на туризма или на международното сътрудничество;
г)
срещи на представители на международни организации или съюзи;
д)
официални празненства или чествания на годишнини;
с изключение на изложения, провеждани за частни цели в търговски обекти или магазини с цел продажба на стоки от трети държави.
Член 91
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква а), се ограничава до образци, които:
а)
се внасят безплатно като такива от трети държави или са изработени на изложението от стоки, внесени на части от тези държави;
б)
са предназначени изключително да се раздават безплатно на посетителите на изложение за употреба или консумация;
в)
са очевидно рекламни образци с незначителна единична стойност;
г)
не са предназначени за продажба и съответно според случая се предлагат в опаковки, съдържащи количество стока, което е по-малко от най-малкото количество от този вид стока, съдържащо се в опаковките, предназначени за продажба в търговската мрежа;
д)
в случай на храни и напитки, не са пакетирани в съответствие с изискванията по буква г), при условие че се консумират на място на самото изложение;
е)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 92
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква б), се ограничава до стоки, които:
а)
се консумират или унищожават по време на изложението; и
б)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 93
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква г), се отнася само за печатни рекламни материали и артикули с рекламен характер, които:
а)
са предназначени изключително за безплатно разпространение сред посетителите на мястото на изложението;
б)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 94
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, букви а) и б), не се предоставя за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн и тютюневи изделия;
в)
горива, независимо дали са твърди, течни или газообразни.
ГЛАВА ХХII
Стоки, внасяни с цел изпитване, анализиране или проучване
Член 95
При условията на членове 96-101 се допускат без да се облагат с вносни мита стоки, предназначени за изпитване, анализиране или проучване с цел определяне на техния състав, качество или други технически характеристики за информационни, търговски или индустриални проучвания.
Член 96
При условията на член 99 освобождаването, посочено в член 95, се предоставя само при условие че стоките, които се изпитват, анализират или проучват, се изразходват напълно или се унищожават в хода на изпитването, анализа или проучването.
Член 97
Не се освобождават стоки, които се използват при изпитване, анализи или проучвания, които сами по себе си представляват рекламна дейност, целяща продажбата им.
Член 98
Освобождаване се предоставя само за такова количество стоки, каквото е задължително необходимо за целите, за които стоките се внасят. Във всеки отделен случай тези количества се определят от компетентните органи, като се отчита посочената цел.
Член 99
1. Освобождаването, посочено в член 95, се прилага и за стоки, които не са напълно изразходвани или унищожени при изпитванията, анализите или проучванията, при условие че със съгласието и под контрола на компетентните органи остатъчните продукти:
а)
след приключване на изпитванията, анализите или проучванията се унищожат напълно или се превърнат в стоки без търговска стойност, или
б)
се изоставят безплатно и без всякакви допълнителни разходи в полза на държавата, ако това се допуска от националното законодателство, или
в)
при надлежно обосновани обстоятелства са изнесени от митническата територия на Общността.
2. За целите на параграф 1 „остатъчни продукти“ са продуктите, получени в резултат на проведените изпитвания, анализи или проучвания или фактически неизползваните стоки.
Член 100
Освен когато член 99, параграф 1 се прилага, остатъчните продукти след приключване на изпитванията, анализите или проучванията съгласно член 95, подлежат на облагане със съответните вносни мита, съгласно ставката, приложима към датата на приключване на изпитванията, анализите или проучванията според вида стоки и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от митническите органи.
Заинтересуваното лице може, със съгласието и под контрола на компетентните органи, да превърне остатъчните продукти в отпадъци или скрап. В този случай вносните мита са приложимите за тези отпадъци или скрап към датата на превръщането им.
Член 101
Срокът, в който трябва да се извършат изпитванията, анализите или проучванията, а административните формалности да се завършат, за да се гарантира използването на стоките за предвидените цели, се определя от компетентните органи.
ГЛАВА XXIII
Пратки, изпращани на организации за защита на авторските права или за защита правата на индустриална и търговска собственост
Член 102
Допускат се без да се облагат с вносни мита марки, модели или промишлени дизайни, както и придружаващите ги документи, заявки за патенти на изобретения или други подобни, които са предназначени да бъдат подадени до компетентните органи за защита на авторските права или за защита на правата на индустриална и търговската собственост.
ГЛАВА XXIV
Туристически рекламни материали
Член 103
Без да се засягат членове 42-50, следните стоки се допускат без да се облагат с вносни мита:
а)
документация (листовки, брошури, книги, списания, наръчници, плакати със или без рамка, фотографии без рамки и фотографски увеличения, географски карти със или без илюстрации, транспаранти за прозорци, илюстровани календари), предназначени за безплатно разпространение и с основна цел да привличат посетители в чужда държава, по-специално, за да посетят културни, туристически, спортни, религиозни, търговски, професионални срещи или прояви, при условие че тази документация не съдържа повече от 25 % частна търговска реклама, с изключение на всички частни търговски реклами на предприятия на Общността, и с очевидно рекламна цел;
б)
списъци на чуждестранни хотели и годишници, публикувани от официалните туристически агенции или по тяхна поръчка, както и разписания за транспортни услуги, предоставяни в чужбина, при условие че тази документация е предназначена за безплатно разпространение и не съдържа повече от 25 % частна търговска реклама, с изключение на всички частни търговски реклами в полза на предприятия на Общността;
в)
технически материали, изпратени на пълномощни представители или кореспонденти, назначени от официални национални туристически агенции и непредназначени за разпространение като годишници, телефонни или телексни указатели, списъци на хотели, каталози за панаири и подобни прояви, образци на занаятчийски произведения от незначителна стойност, както и документационни материали за музеи, университети, балнеологични центрове и други подобни заведения.
ГЛАВА XXV
Разни документи и предмети
Член 104
Допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
документи, изпратени безплатно на публични служби на държавите-членки;
б)
публикации на чуждестранни правителства и на официални международни организации, предназначени за безплатно разпространение;
в)
бюлетини за гласуване при избори, организирани от установени в трети държави органи;
г)
предмети, предназначени да послужат като доказателства пред съдилища или пред други официални институции на държавите-членки;
д)
спесимени и печатни циркулярни писма относно подписи, обменяни в рамките на обичайната практика между публични служби или банкови учреждения;
е)
официални печатни материали изпращани на централните банки на държавите-членки;
ж)
отчети, доклади, информации, проспекти, съобщения за записване и други документи, съставени от дружества, регистрирани в трета държава и изпращани до приносители на ценни книги или записали ценни книги, издавани от тези дружества;
з)
информационни носители (перфокарти, звукозаписи, микрофилми и др.), използвани за пренос на информация, които са предоставени безвъзмездно на получателя, но само доколкото допускането без да се облагат с вносни мита не води до злоупотреби или до значими нарушения на конкуренцията;
и)
досиета, архиви, формуляри и други документи, използвани по време на международни срещи, конференции или конгреси, както и отчетите за подобни прояви;
й)
планове, технически чертежи, скици, описания и други подобни документи, внасяни с оглед получаване или изпълнение на поръчки в трети държави или за участие в конкурс на митническата територия на Общността;
к)
документи, използвани при изпити, провеждани на митническата територия на Общността от институции, установени в трети държави;
л)
формуляри, предназначени за използване като официални документи в рамките на международни конвенции за международния трафик на моторни превозни средства или стоки;
м)
формуляри, етикети, билети и други подобни документи, изпратени от транспортни предприятия или от хотелски предприятия в трета държава до пътнически агенции, учредени на митническата територия на Общността;
н)
формуляри и билети, товарителници, пътни листа и други търговски или служебни документи;
о)
официални формуляри от органи на трети държави или международни органи, както и печатни формуляри, съответстващи на международните образци, изпращани за разпространение от асоциации, намиращи се в трети държави на съответстващите им асоциации, намиращи се на митническата територия на Общността;
п)
фотографии, диапозитиви и фотографска хартия за снемане на клишета, дори с текст на снимки, проявени или не, изпращани на пресагенции или на издатели на вестници или списания;
р)
таксови и други подобни марки, доказващи плащане на такси в трети държави.
ГЛАВА ХХVI
Опаковъчни материали за уплътняване и съхранение на стоки по време на превозването им
Член 105
Допускат се без да се облагат с вносни мита различни материали, като въжета, слама, платнища, хартии и картони, дървен и пластмасов материал, използвани за уплътняване и съхранение - включително и топлинна защита - на стоки при превозването им от трети държави до митническата територия на Общността, при условие че тези материали обикновено са негодни за повторна употреба.
ГЛАВА XXVII
Сламена постеля, фуражи и храни за животни по време на превозването им
Член 106
Допускат се без да се облагат с вносни мита сламени постели, фуражи и храни от всякакъв вид, намиращи се на борда на превозни средства, използвани за превоз на животни от трети държави за митническата територия на Общността, с оглед разпределянето им между животните по време на превоза.
ГЛАВА ХХVIII
Горива и смазочни материали, намиращи се в сухопътни превозни средства и специални контейнери
Член 107
1. При условията на членове 108, 109 и 110:
а)
гориво, намиращо се в стандартните резервоари на:
-
частни и търговски моторни превозни средства и мотоциклети,
-
специални контейнери,
влизащи на митническата територия на Общността;
б)
гориво, намиращо се в преносими резервоари, превозвано от частни моторни превозни средства и мотоциклети, максимум до 10 l на превозно средство, и без да се засягат националните разпоредби за съхранение и превоз на гориво;
се допускат без да се облагат с вносни мита.
2. За целите на параграф 1:
а)
„търговско моторно превозно средство“ означава всяко моторизирано пътно превозно средство (включително трактори със или без ремаркета), което по своя вид или конструкция и своето оборудване е предназначено и годно да извършва превоз, независимо срещу заплащане или не:
-
на повече от девет лица, включително водача;
-
стоки;
и всякакво пътно превозно средство със специална цел, различна от превоза като такава;
б)
„частно моторно превозно средство“ означава всяко моторно превозно средство, което не попада под определението, уредено в буква а);
в)
„стандартни резервоари“ означава:
-
резервоари, които са трайно монтирани от производителя върху всички моторни превозни средства от вида на въпросното превозно средство, и чието постоянно оборудване позволява горивото да се използва направо както за задвижване, така и, където е целесъобразно, за експлоатация по време на превоза на хладилни и други системи,
-
газовите резервоари, прикрепени към моторни превозни средства, проектирани за пряко използване на газ като гориво и резервоарите, прикрепени на другите системи, с които може да е снабдено превозното средство,
-
резервоари, които са трайно монтирани от производителя върху всички контейнери, както въпросният контейнер, и чието постоянно оборудване позволява горивото да се използва направо за експлоатация, по време на превоза, на хладилни и други системи, с които специалните контейнери са снабдени;
г)
„специален контейнер“ означава всеки контейнер, снабден със специално проектирана апаратура за хладилни системи, системи за обогатяване с кислород, за топлинна изолация или други системи.
Член 108
Що се отнася до горивата, намиращи се в стандартните резервоари на търговските моторни превозни средства и специалните контейнери, държавите-членки имат право да ограничат освобождаването до 200 l на превозно средство, специален контейнер или пътуване.
Член 109
1. Държавите-членки могат да ограничат количеството на горивото, допускано без да се облага с вносни мита при:
а)
търговски моторни превозни средства, използвани за международни превози с дестинация до място, намиращо се в пограничната зона най-много до 25 км по въздушна линия, когато превозът се извършва от лица с обичайно място на пребиваване в тази погранична зона;
б)
частни моторни превозни средства, принадлежащи на лица, пребиваващи в пограничната зона.
2. За целите на прилагането на разпоредбите на параграф 1, буква б), „погранична зона“ означава зона, която по въздушна линия се разпростира на не повече от 15 km от границата, без да се засягат съществуващите договорености в това отношение. Местният административен район, част от чиято територия се намира в зоната също се счита за част от пограничната зона. Държавите-членки могат да предоставят изключения от това.
Член 110
1. Горивата, допуснати безмитно съгласно членове 107, 108 и 109, не могат да се използват в превозно средство различно от това, с което са внесени, нито да се свалят от това превозно средство и да се складират, освен когато това се налага при ремонт на превозното средство, нито да бъдат прехвърляни възмездно или безвъзмездно от лицата, ползващи се от освобождаването.
2. При неспазване на разпоредбите на параграф 1 възниква задължение за прилагане на съответните вносни мита за въпросните продукти съгласно ставките прилагани към датата на неспазването, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната от компетентните органи.
Член 111
Освобождаването посочено в член 107 се прилага също за смазочните материали, намиращи се в моторното превозно средство и които се изискват за нормалната му експлоатация по време на въпросното пътуване.
ГЛАВА XXIX
Материали, предназначени за строеж, поддръжка или украса на възпоминателни надгробни паметници или гробища за жертви от войни
Член 112
Допускат се без да се облагат с вносни мита всякакви стоки, внасяни от организации, получили за тази цел разрешение от компетентните органи, предназначени за използване при строителството, поддръжката или украсата на гробища, гробове, възпоменателни паметници и плочи за жертви от войни на трети държави, погребани на митническата територия на Общността.
ГЛАВА XXX
Ковчези, погребални урни и артикули за украса при погребални церемонии
Член 113
Допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
ковчези, съдържащи телата на починали и урни с праха на покойници, както и цветя, погребални венци и други предмети за украса, които обичайно ги придружават;
б)
цветя, погребални венци и други предмети за украса, внасяни от лица с обичайно място на пребиваване в трета държава при тяхното пристигане на митническата територия на Общността по повод на погребение или украсяване на гробове, при условие че тези предмети по естеството си и количеството си нямат търговски характер.
ДЯЛ III
ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ИЗНОСНИ МИТА
ГЛАВА I
Пратки с незначителна стойност
Член 114
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита пратки, изпращани до получателя по пощата в писма или пощенски колет, когато съдържат стоки на обща стойност до 10 EUR.
ГЛАВА II
Домашни животни, изнасяни при преместване на селскостопанска дейност от митническата територия на Общността в трета държава
Член 115
1. Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита домашни животни, представляващи добитъка на селскостопанско предприятие, което е преустановило дейността си на митническата територия на Общността и премества дейността си в трета държава.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до домашни животни, чийто брой съответства на вида и големината на селскостопанското предприятие.
ГЛАВА III
Продукти, получени от селскостопански производители върху имоти, разположени в Общността
Член 116
1. Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита селскостопански продукти, получени на митническата територия на Общността в имоти, намиращи се в непосредствена близост с трета държава, обработвани като собствени имоти или под аренда от селскостопански производители с основно място на стопанска дейност в трета държава, намираща се в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
2. За да се ползват от разпоредбите на параграф 1, получените от домашни животни продукти трябва да произхождат от животни с произход от съответната трета държава или да отговарят на условията за свободно обращение в нея.
Член 117
Освобождаването, посочено в член 116, параграф 1, се разрешава само за продукти, които не са преминали през каквато и да е преработка, различна от тази, която обичайно се прилага след събиране на реколтата или добиването им.
Член 118
Освобождаването се предоставя само за продукти, внесени във въпросната трета държава от селскостопанския производител или за негова сметка.
ГЛАВА IV
Семена, изнасяни от селскостопански производители за употреба в имоти, разположени в трети държави
Член 119
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита семена, предназначени за използване в имоти, разположени в трета държава в непосредствена близост до митническата територия на Общността и които са обработвани като собствени имоти или под аренда от селскостопански производители с основно място на стопанска дейност в трета държава и в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
Член 120
Освобождаването, посочено в член 119, се ограничава само до количествата семена, които са необходими за обработването на съответния имот.
Освобождаването се предоставя само за семена, изнасяни пряко от митническата територия на Общността от селскостопанския производител или за негова сметка.
ГЛАВА V
Фуражи и храни, изнасяни едновременно с животните
Член 121
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита фуражи и храни от всякакъв вид, които се намират на борда на превозно средство, превозващо животни от митническата територия на Общността до трета държава и които са предназначени за самите животни по време на пътуването.
ДЯЛ IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 122
1. При спазване на параграф 2, дял II се прилага както по отношение на стоки, декларирани за свободно обращение, пристигащи директно от трети държави, така и за стоки, които се декларират за свободно обращение, след като са били под друг митнически режим.
2. Случаите, при които не се предоставя безмитно допускане на стоки, декларирани за свободно обращение, след като преди това са били под друг митнически режим, се определят съгласно процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
3. Стоки, които могат да бъдат внесени с митническо освобождаване в съответствие с настоящия регламент, не подлежат на количествени ограничения, прилагани съгласно мерките, приети въз основа на член 133 от Договора.
Член 123
Когато освобождаването от вносни мита се предоставя при условие стоките да бъдат използвани по определен начин от получателя, единствено компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия въпросните стоки са предназначени за тази употреба, имат право да предоставят освобождаването.
Член 124
Компетентните органи на държавите-членки предприемат всички необходими мерки с цел стоките, допуснати за свободно обръщение, когато освобождаването от вносни мита е предоставено под условие стоките да се употребяват за определена цел от получателя, да не могат да се употребяват за други цели, без преди това да са платени съответните вносни мита, освен когато промяната в употребата е в съответствие с определените условия в настоящия регламент.
Член 125
Когато едно лице изпълнява едновременно условията за освобождаване от вносни или износни мита по силата на различни разпоредби от настоящия регламент, съответните разпоредби се прилагат независимо една от друга.
Член 126
Когато настоящият регламент предвижда освобождаването да се подчинява на изпълнението на определени условия, заинтересуваното лице е длъжно да представи доказателства пред компетентните органи, че тези условия са изпълнени.
Член 127
Когато безмитен внос или износ се предоставя до определена сума, с размер определен в евро, при преизчисляване на тази сума в съответната национална валута държавите-членки могат да закръглят получената сума нагоре или надолу.
Държавите-членки имат също правото да запазят непроменени обменните стойности в национална валута на сумата, определена в евро, ако по времето на ежегодната корекция, предвидена в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, преобразуването на посочената сума, преди закръгляването, предвидено в първата алинея, води до промяна, по-малка от 5 % от равностойността в национална валута или до нейното намаляване.
Член 128
1. Настоящият регламент по никакъв начин не ограничава държавите-членки от предоставяне на:
а)
освобождаване съгласно Виенската конвенция за дипломатически отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулски отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк от 16 декември 1969 г. за специалните дипломатически мисии;
б)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии, предоставени по силата на международни договори или споразумения за учредяване на седалища, по които страна е трета държава или международна организация, включително освобождаване по повод на международни срещи;
в)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии и имунитети, предоставени по силата на международните споразумения, сключени от всички държави-членки и в рамките на които се учредява културна или научна институция или организация по международното право;
г)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии и имунитети, предоставени в рамките на споразумения, сключени с трети държави, за сътрудничество в културната, научната или техническата област;
д)
специално освобождаване по силата на споразумения, сключени с трети държави и предвиждащи общи действия за защита на хората и околната среда;
е)
специално освобождаване въведени по силата на споразумения, сключени със съседни трети държави, които са обосновани от естеството на пограничната търговия със съответните държави;
ж)
освобождаване в контекста на споразуменията, сключени на база реципрочност с трети държави, които са договарящи страни по Конвенцията за международна гражданска авиация (Чикаго, 1944 г.) с цел прилагане на препоръчани практики 4.42 и 4.44 от приложение 9 към Конвенцията (осмо издание, юли 1980 г.).
2. Когато в някоя международна конвенция, която не е включена в някоя от категориите по параграф 1, е предвидено освобождаване и държава-членка възнамерява да стане страна по нея, заинтересуваната държава-членка внася искане до Комисията за предоставянето на това освобождаване, като снабдява Комисията с цялата необходима информация.
По искането се взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
3. Снабдяването с информацията, както е посочено в параграф 2, не е задължително, когато съответната международна конвенция предвижда освобождаване, които не превишава ограниченията, определени по общностното право.
Член 129
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията митническите разпоредби, съдържащи се в международни конвенции и споразумения от вида, посочен в член 128, параграф 1, букви б), в), г), д), е) и ж) и член 128, параграф 3, сключени след 26 април 1983 г.
2. Комисията препраща на останалите държави-членки текстовете на конвенциите и споразуменията, за които е нотифицирана съгласно параграф 1.
Член 130
Настоящият регламент не изключва запазването:
а)
от Гърция на специалния статут на планината Атон, както е гарантирано от член 105 от гръцката конституция;
б)
от Испания и Франция до влизане в сила на договорености относно търговските отношения между Общността и Андора, на освобождаването, произтичащо от Конвенцията от 13 юли 1867 г. и 22 и 23 ноември 1867 г. съответно между тези държави и Андора;
в)
от държавите-членки на освобождаване до максимум 210 EUR, което са предоставили на 1 януари 1983 г. на моряците от търговския военноморски флот, участващи в международни пътувания, ако е приложимо;
г)
от Обединеното кралство за освобождаване на вноса на стоки за употреба от нейните сили или гражданския персонал, който ги придружава или за доставките на техните столови или места за хранене, които произтичат от Договора за създаване, по отношение на Република Кипър от 16 август 1960 г.
Член 131
1. До установяването на разпоредби на Общността във въпросната област държавите-членки имат право да предоставят специално освобождаване на въоръжените сили, които не служат под техните знамена, които са разположени на техни територии по силата на международни споразумения.
2. До установяването на разпоредби на Общността във въпросната област настоящият регламент няма да препятства държавите-членки да запазят освобождаването, предоставяно на работници, връщащи се в родината си, след като са пребивавали поне шест месеца извън митническата територия на Общността поради естеството на дейността си.
Член 132
Настоящият регламент се прилага без да се засяга:
а)
Регламент (ЕИО) № 2913/92;
б)
действащите разпоредби относно запасите на кораби, самолети и международни влакове;
в)
разпоредби относно освобождаване, въведено с други общностни актове.
Член 133
Регламент (ЕИО) № 918/83, както е изменен с актовете, изброени в приложение V, се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 134
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2009 година.
REGLAMENTO (CE) no 1186/2009 DEL CONSEJO
de 16 de noviembre de 2009
relativo al establecimiento de un régimen comunitario de franquicias aduaneras
(versión codificada)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, sus artículos 26, 37 y 308,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CEE) no 918/83 del Consejo, de 28 de marzo de 1983, relativo al establecimiento de un régimen comunitario de franquicias aduaneras (2), ha sido modificado en diversas ocasiones (3) y de forma sustancial. Conviene, en aras de una mayor racionalidad y claridad, proceder a la codificación de dicho Reglamento.
(2)
Salvo que el Tratado disponga expresamente otra cosa, los derechos del arancel aduanero común son aplicables a todas las mercancías importadas en la Comunidad. Lo mismo ocurre con las exacciones reguladoras agrícolas y todos los demás gravámenes a la importación previstos en el marco de la política agrícola común o en el de los regímenes específicos aplicables a ciertos productos resultantes de la transformación de productos agrícolas.
(3)
Sin embargo, tal imposición no está justificada en determinadas circunstancias bien definidas, cuando las especiales condiciones de importación de las mercancías no requieren la aplicación de las medidas habituales de protección de la economía.
(4)
Es conveniente prever, tal como es tradicional en la mayor parte de las legislaciones en materia aduanera, que en estos casos la importación pueda beneficiarse de un régimen de franquicia que exima a las mercancías de los derechos de importación que les serían aplicables normalmente.
(5)
Tales regímenes de franquicia son también resultado de convenios internacionales de carácter multilateral de los que los Estados miembros o algunos de ellos son partes contratantes. La aplicación de estos Convenios al ser obligatoria para la Comunidad, supone el establecimiento de una regulación comunitaria de las franquicias aduaneras de tal naturaleza que elimine, conforme a las exigencias de la unión aduanera, las divergencias en cuanto al objeto, al alcance y a las condiciones de aplicación de las franquicias previstas por estos convenios y permita a todas las personas interesadas beneficiarse de las mismas ventajas en toda la Comunidad.
(6)
Determinadas franquicias aplicadas en los Estados miembros son consecuencia de convenios específicos concluidos con terceros países o con organizaciones internacionales. Estos convenios, por su objeto, no afectan más que al Estado miembro signatario. No parece conveniente fijar a nivel comunitario las condiciones de concesión de tales franquicias sino que parece suficiente autorizar su concesión por los Estados miembros interesados, si fuere necesario, mediante un procedimiento apropiado establecido con este fin.
(7)
La ejecución de la política agrícola común tiene como consecuencia la aplicación a determinadas mercancías, en ciertas condiciones, de derechos de exportación. Conviene también definir a nivel comunitario los casos en los que podrá concederse una franquicia aduanera de tales derechos de exportación.
(8)
Con objeto de lograr una mayor claridad jurídica, conviene enumerar las disposiciones de los actos comunitarios que contienen ciertas medidas de franquicia a las que no afectará el presente Reglamento.
(9)
El presente Reglamento no constituye obstáculo alguno a la aplicación por parte de los Estados miembros de prohibiciones o restricciones de importación o de exportación justificadas por razones de moralidad pública, de orden público, de seguridad pública, de protección de la salud y de la vida de las personas, animales y plantas, de protección de los tesoros nacionales que tengan un valor artístico o arqueológico o de protección de la propiedad industrial o comercial.
(10)
En el caso de franquicias concedidas por una cuantía máxima fijada en EUR, es necesario establecer normas que se deben seguir para la conversión de estas cuantías en monedas nacionales.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
TÍTULO I
ÁMBITO DE APLICACIÓN Y DEFINICIONES
Artículo 1
El presente Reglamento determina los casos en que, en atención a circunstancias especiales, se concederá franquicia de los derechos de importación o de los derechos de exportación, así como una exención de las medidas adoptadas en virtud de lo dispuesto en el artículo 133 del Tratado, en el momento de despacho a libre práctica de las mercancías o en el momento de su exportación fuera del territorio aduanero de la Comunidad, según proceda.
Artículo 2
1. A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
«derechos de importación»: tanto los derechos de aduana y las exacciones de efecto equivalente como las exacciones reguladoras agrícolas y demás gravámenes a la importación previstos en el marco de la política agrícola común o en el de los regímenes específicos aplicables a ciertas mercancías resultantes de la transformación de productos agrícolas;
b)
«derechos de exportación»: las exacciones reguladoras agrícolas y los demás gravámenes a la exportación previstos en el marco de la política agrícola común o en el de los regímenes específicos aplicables a ciertas mercancías resultantes de la transformación de productos agrícolas;
c)
«bienes personales»: los bienes destinados al uso personal de los interesados o a las necesidades de su hogar.
Constituirán especialmente bienes personales:
i)
los efectos y mobiliario,
ii)
las bicicletas y motociclos, los vehículos automóviles de uso privado y sus remolques, las caravanas de cámping, las embarcaciones de recreo y los aviones particulares.
Constituirán igualmente bienes personales las provisiones del hogar que correspondan a un aprovisionamiento familiar normal, los animales domésticos y de silla de montar, así como los instrumentos portátiles de artes mecánicas o liberales necesarios para el ejercicio de la profesión del interesado. Los bienes personales no deberán reflejar, por su naturaleza o su cantidad, ninguna intención de carácter comercial;
d)
«efectos y mobiliario»: los efectos personales, la ropa blanca y el mobiliario y equipo destinado al uso personal de los interesados o a las necesidades de su hogar;
e)
«productos alcohólicos»: los productos (cervezas, vinos, aperitivos a base de vino o de alcohol, aguardientes, licores o bebidas espirituosas, etc.) comprendidos en las partidas 2203 a 2208 de la nomenclatura combinada.
2. Salvo disposición en contrario del presente Reglamento, para la aplicación del título II, «tercer país» comprenderá aquellas partes del territorio de los Estados miembros que estén excluidas del territorio aduanero de la Comunidad, en aplicación del Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el código aduanero comunitario (4).
TÍTULO II
FRANQUICIAS DE DERECHOS DE IMPORTACIÓN
CAPÍTULO I
Bienes y efectos personales pertenecientes a personas físicas que trasladen su residencia normal desde un tercer país a la Comunidad
Artículo 3
Los bienes y efectos personales importados por personas físicas que trasladen su residencia normal al territorio aduanero de la Comunidad, serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 4 a 11.
Artículo 4
La franquicia se limitará a los bienes personales que:
a)
salvo casos especiales justificados por las circunstancias, hayan estado en posesión del interesado y, tratándose de bienes no consumibles, hayan sido utilizados por él en el lugar de su antigua residencia normal durante al menos seis meses antes de la fecha en la que haya dejado de tener su residencia en el tercer país de procedencia;
b)
se destinen a ser utilizados en los mismos usos en el lugar de su nueva residencia normal.
Los Estados miembros podrán, además, supeditar la concesión de la franquicia a la condición de que hayan soportado, bien sea en el país de origen o bien en el de procedencia, las cargas de naturaleza aduanera y/o fiscal a las que estén normalmente sujetos tales bienes.
Artículo 5
1. Solo podrán beneficiarse de la franquicia las personas que hayan tenido su residencia normal fuera del territorio aduanero de la Comunidad durante al menos 12 meses consecutivos.
2. Sin embargo, las autoridades competentes podrán establecer excepciones a la norma general del apartado 1, siempre que la intención del interesado haya sido claramente la de permanecer fuera del territorio aduanero de la Comunidad durante un tiempo mínimo de 12 meses.
Artículo 6
Estarán excluidos de la franquicia:
a)
los productos alcohólicos;
b)
el tabaco y las labores del tabaco;
c)
los medios de transporte comerciales;
d)
los materiales de uso profesional distintos de los instrumentos portátiles de artes mecánicas o liberales.
Artículo 7
1. La franquicia solo se concederá, salvo circunstancias especiales, respecto de los bienes personales declarados para libre práctica dentro del plazo de 12 meses contados a partir de la fecha en que el interesado haya establecido su residencia normal en el territorio aduanero de la Comunidad.
2. El despacho a libre práctica de los bienes personales podrá efectuarse en varias veces, dentro del plazo señalado en el apartado 1.
Artículo 8
1. Hasta que transcurra un plazo de 12 meses, contados a partir de la fecha de aceptación de la declaración para libre práctica, los bienes personales admitidos con franquicia no podrán ser objeto de préstamo, entrega en prenda, alquiler o cesión a título oneroso o a título gratuito sin que hayan sido previamente informadas de ello las autoridades competentes.
2. El préstamo, entrega en prenda, alquiler o cesión realizados antes de que transcurra el plazo señalado en el apartado 1, dará lugar a la aplicación de los derechos de importación correspondientes a los bienes afectados, según el tipo vigente en la fecha del préstamo, entrega en prenda, alquiler o cesión, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 9
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 7, apartado 1, podrá concederse la franquicia respecto de los bienes personales declarados para libre práctica antes de que el interesado haya establecido su residencia normal en el territorio aduanero de la Comunidad si este se compromete a establecerse efectivamente en él en un plazo de seis meses. Este compromiso irá acompañado de una garantía cuya forma y cuantía determinarán las autoridades competentes.
2. Cuando se haga uso de lo dispuesto en el apartado 1, el plazo previsto en el artículo 4, letra a), se calculará a partir de la fecha de introducción de los bienes personales en el territorio aduanero de la Comunidad.
Artículo 10
1. Cuando, como consecuencia de sus obligaciones profesionales, el interesado abandone el tercer país en el que tenía su residencia normal sin establecer simultáneamente esta residencia normal en el territorio aduanero de la Comunidad, pero con la intención de hacerlo posteriormente, las autoridades competentes podrán autorizar la admisión con franquicia de los bienes personales que traslade con este fin a dicho territorio.
2. La admisión con franquicia de los bienes personales contemplados en el apartado 1 será concedida en las condiciones previstas en los artículos 3 a 8, teniendo en cuenta que:
a)
los plazos previstos en el artículo 4, letra a), y en el artículo 7, apartado 1, se calcularán a partir de la fecha de introducción de los bienes personales en el territorio aduanero de la Comunidad;
b)
el plazo previsto en el artículo 8, apartado 1, se calculará a partir de la fecha del establecimiento efectivo de la residencia normal del interesado en el territorio aduanero de la Comunidad.
3. La admisión con franquicia estará supeditada, además, al compromiso del interesado de establecer efectivamente su residencia normal en el territorio aduanero de la Comunidad en el plazo que las autoridades aduaneras determinen en función de las circunstancias. Estas autoridades podrán exigir que este compromiso vaya acompañado de una garantía cuya forma y cuantía ellas mismas determinarán.
Artículo 11
Cuando, como consecuencia de circunstancias políticas excepcionales, una persona se vea obligada a trasladar su residencia normal desde un tercer país al territorio aduanero de la Comunidad, las autoridades competentes podrán establecer excepciones a lo dispuesto en el artículo 4, letras a) y b), en el artículo 6, letras c) y d), y en el artículo 8.
CAPÍTULO II
Bienes importados con ocasión de un matrimonio
Artículo 12
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 13 a 16, serán admitidos con franquicia de derechos de importación el ajuar y el mobiliario, incluso nuevos, pertenecientes a una persona que traslade su residencia normal desde un tercer país al territorio aduanero de la Comunidad con ocasión de su matrimonio.
2. Serán admitidos igualmente con franquicia de derechos de importación, con las mismas reservas, los regalos habitualmente ofrecidos con ocasión de un matrimonio, que son recibidos por una persona que reúna las condiciones previstas en el apartado 1 de parte de personas que tengan su residencia normal en un tercer país. El valor de cada regalo admitido con franquicia no podrá exceder de 1 000 EUR.
Artículo 13
Solo podrán beneficiarse de la franquicia prevista en el artículo 12 las personas que:
a)
hayan tenido su residencia normal fuera del territorio aduanero de la Comunidad durante, al menos, 12 meses consecutivos. Sin embargo, se podrá establecer excepciones a dicha norma con la condición de que la intención del interesado haya sido claramente la de permanecer fuera del territorio aduanero de la Comunidad durante un período mínimo de 12 meses;
b)
aporten la prueba de su matrimonio.
Artículo 14
Estarán excluidos de la franquicia los productos alcohólicos, el tabaco y las labores del tabaco.
Artículo 15
1. Salvo circunstancias excepcionales, la franquicia será concedida solamente respecto de las mercancías que se declaren para libre práctica:
a)
lo más pronto, dos meses antes de la fecha prevista para el matrimonio. En este caso, la franquicia estará supeditada a la presentación de una garantía adecuada, cuya forma y cuantía determinarán las autoridades competentes, y
b)
lo más tarde, cuatro meses después de la fecha del matrimonio.
2. El despacho a libre práctica de los bienes contemplados en el artículo 12 se podrá efectuar en varias veces, dentro del plazo previsto en el apartado 1 del presente artículo.
Artículo 16
1. Hasta que transcurra un plazo de 12 meses contados a partir de la fecha de admisión de la declaración para libre práctica, las mercancías admitidas con la franquicia prevista en el artículo 12 no podrán ser objeto de préstamo, entrega en prenda, alquiler o cesión a título oneroso o a título gratuito, sin que hayan sido previamente informadas de ello las autoridades competentes.
2. El préstamo, la entrega en prenda, el alquiler o la cesión realizados antes de que transcurra el plazo señalado en el apartado 1, dará lugar a la aplicación de los derechos de importación correspondientes a las mercancías afectadas, según el tipo en vigor en la fecha del préstamo, entrega en prenda, alquiler o cesión, sobre la base de la especie y el valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
CAPÍTULO III
Bienes personales recibidos en herencia
Artículo 17
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 18, 19 y 20, los bienes personales recibidos, sea por vía de sucesión legal sea por vía de sucesión testamentaria, por una persona física que tenga su residencia normal en el territorio aduanero de la Comunidad.
2. A efectos del apartado 1, se entenderá por «bienes personales» todos los bienes contemplados en el artículo 2, apartado 1, letra c), y que integren la herencia del difunto.
Artículo 18
Estarán excluidos de la franquicia:
a)
los productos alcohólicos;
b)
el tabaco y las labores del tabaco;
c)
los medidos de transporte comerciales;
d)
los materiales de uso profesional, distintos de los instrumentos portátiles de artes mecánicas o liberales que fueran necesarios para el ejercicio de la profesión del difunto;
e)
los stocks de materias primas y de productos elaborados o semielaborados;
f)
los ganados y los stocks de productos agrícolas que sobrepasen las cantidades correspondientes a un aprovisionamiento familiar normal.
Artículo 19
1. La franquicia se concederá solamente respecto de los bienes personales declarados para libre práctica dentro del plazo de dos años contados a partir de la fecha de acceso a la titularidad de los bienes (terminación definitiva de la sucesión).
Sin embargo, las autoridades competentes podrán conceder una prórroga de este plazo, en razón de circunstancias especiales.
2. La importación de los bienes personales podrá efectuarse en varias veces dentro del plazo previsto en el apartado 1.
Artículo 20
Las disposiciones contenidas en los artículos 17, 18 y 19 serán aplicables, mutatis mutandis, a los bienes personales recibidos por vía de sucesión testamentaria por personas jurídicas que ejerzan una actividad sin fines lucrativos y estén establecidas en el territorio aduanero de la comunidad.
CAPÍTULO IV
Equipo, material de estudio y demás mobiliario de alumnos y estudiantes
Artículo 21
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación el equipo, material de estudio y demás mobiliario usado que constituya el mobiliario normal de una habitación de estudiante, pertenecientes a alumnos y estudiantes que vengan al territorio aduanero de la Comunidad para permanecer en él con objeto de estudiar y se destinen a su uso personal durante el período de duración de sus estudios.
2. A efectos del apartado 1, se entenderá por:
a)
«alumno o estudiante»: cualquier persona que esté inscrita de manera regular en un establecimiento de enseñanza para seguir en él con plena dedicación los cursos que se impartan;
b)
«equipo»: la ropa interior y ropa blanca, así como las prendas de vestir, incluso nuevas;
c)
«material de estudio»: los objetos e instrumentos (incluidas las calculadoras y las máquinas de escribir) empleados normalmente por los alumnos y los estudiantes para la realización de sus estudios.
Artículo 22
La franquicia se concederá al menos una vez por año escolar.
CAPÍTULO V
Envíos sin valor estimable
Artículo 23
1. Salvo lo dispuesto en el artículo 24, serán admitidos con franquicia de derechos de importación los envíos consistentes en mercancías sin valor estimable expedidos directamente desde un tercer país a un destinatario que se encuentre en la Comunidad.
2. A efectos del apartado 1, por «mercancías sin valor estimable» se entenderá las mercancías cuyo valor intrínseco no sobrepase los 150 EUR en total por envío.
Artículo 24
Estarán excluidos de la franquicia:
a)
los productos alcohólicos;
b)
los perfumes y aguas de tocador;
c)
el tabaco y las labores del tabaco.
CAPÍTULO VI
Envíos de particular a particular
Artículo 25
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 26 y 27, las mercancías contenidas en los envíos dirigidos desde un tercer país por un particular a otro particular que se encuentre en el territorio aduanero de la Comunidad, siempre que se trate de importaciones desprovistas de todo carácter comercial.
La franquicia prevista en el presente apartado no será aplicable a los envíos procedentes de la isla de Helgoland.
2. A efectos del apartado 1, se entenderá por «importaciones desprovistas de todo carácter comercial» las importaciones relativas a envíos que, al mismo tiempo:
a)
presenten un carácter ocasional;
b)
comprendan exclusivamente mercancías reservadas para el uso personal o familiar de los destinatarios, sin que su naturaleza o cantidad reflejen intención alguna de carácter comercial;
c)
sean enviados por el remitente al destinatario sin pago de ninguna clase.
Artículo 26
1. La franquicia contemplada en el artículo 25, apartado 1, se aplicará sobre un valor de 45 EUR por envío, incluido el valor de las mercancías contempladas en el artículo 27.
2. Cuando el valor global de varias mercancías sobrepase, por envío, el importe indicado en el apartado 1, la franquicia se otorgará hasta un total de dicho importe respecto de aquellas mercancías que, importadas separadamente, se habrían podido beneficiar de dicha franquicia, teniendo en cuenta que el valor de una mercancía no puede fraccionarse.
Artículo 27
Respecto a las mercancías enumeradas a continuación, la franquicia contemplada en el artículo 25, apartado 1, se limitará, por cada envío, a las cantidades que se señalan para cada una de ellas:
a)
labores del tabaco:
-
50 cigarrillos,
-
25 puritos (cigarros con un peso máximo de 3 gramos cada uno),
-
10 cigarros puros,
-
50 gramos de tabaco para fumar, o
-
un surtido proporcional de estos diferentes productos;
b)
alcoholes y bebidas alcohólicas:
-
bebidas destiladas y bebidas espirituosas de grado alcohólico superior al 22 % vol; alcohol etílico, no desnaturalizado, igual o superior al 80 %: 1 litro, o
-
bebidas destiladas y bebidas espirituosas, aperitivos a base de vino o de alcohol, tafia, saké o bebidas similares de grado alcohólico igual o inferior al 22 % vol; vinos espumosos, vinos generosos: 1 litro, o un surtido proporcional de estos diferentes productos, y
-
vinos tranquilos: 2 litros;
c)
-
perfumes: 50 gramos, o
-
aguas de tocador: 0,25 litros.
CAPÍTULO VII
Bienes de inversión y otros bienes de equipo importados con ocasión del traslado de actividades desde un tercer país a la Comunidad
Artículo 28
1. Sin perjuicio de las medidas vigentes en los Estados miembros en materia de política industrial y comercial, serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 29 a 33, los bienes de inversión y otros bienes de equipo pertenecientes a empresas que cesen definitivamente su actividad en un tercer país pera ejercer una actividad similar en el territorio aduanero de la Comunidad.
Cuando la empresa trasladada sea una explotación agrícola, el ganado será admitido igualmente con franquicia.
2. A efectos del apartado 1, se entenderá por «empresa» una unidad económica autónoma de producción o de servicios.
Artículo 29
La franquicia prevista en el artículo 28 se limitará a los bienes de inversión y a otros bienes de equipo que:
a)
salvo casos especiales justificados por las circunstancias, hayan sido efectivamente utilizados en la empresa durante al menos 12 meses antes de la fecha de cese de la actividad de la empresa en el tercer país desde el que se traslade;
b)
se destinen a ser utilizados en los mismos usos después de este traslado;
c)
estén en consonancia con la naturaleza e importancia de la empresa considerada.
Artículo 30
Estarán excluidas del beneficio de la franquicia las empresas cuyo traslado al territorio aduanero de la Comunidad tenga como causa o por objeto una fusión con - o una absorción por - una empresa establecida en el territorio aduanero de la Comunidad, sin que se produzca la creación de una actividad nueva.
Artículo 31
Se excluirán de la franquicia:
a)
los medios de transporte que no tengan el carácter de instrumentos de producción o de servicios;
b)
las provisiones de cualquier clase destinadas al consumo humano o a la alimentación de los animales;
c)
los combustibles y los stocks de materias primas o de productos elaborados o semielaborados;
d)
el ganado en posesión de tratantes de ganado.
Artículo 32
Salvo casos especiales justificados por las circunstancias, la franquicia prevista en el artículo 28 solo se concederá a los bienes de inversión y otros bienes de equipo declarados para libre práctica dentro de un plazo de 12 meses contados a partir de la fecha de cese de la actividad de la empresa en el tercer país de procedencia.
Artículo 33
1. Hasta que transcurra un plazo de 12 meses contados a partir de la fecha de aceptación de la declaración para libre práctica, los bienes de inversión y otros bienes de equipo admitidos con franquicia de derechos no podrán ser objeto de préstamo, entrega en prenda, alquiler o cesión, a título oneroso o gratuito, sin que hayan sido previamente informadas de ello las autoridades competentes.
Este plazo podrá ser ampliado hasta 36 meses para el alquiler o la cesión, cuando exista riesgo de abuso.
2. El préstamo, entrega en prenda, alquiler o cesión, realizados antes de concluido el plazo señalado en el apartado 1, dará lugar a la aplicación de los derechos de importación correspondientes a los bienes afectados, según el tipo vigente en la fecha del préstamo, entrega en prenda, alquiler o cesión, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 34
Las disposiciones contenidas en los artículos 28 a 33 serán aplicables, mutatis mutandis, a los bienes de inversión y otros bienes de equipo que pertenezcan a personas que ejerzan una profesión liberal así como a las personas jurídicas que ejerzan una actividad sin fines lucrativos y que trasladen esta actividad desde un tercer país al territorio aduanero de la Comunidad.
CAPÍTULO VIII
Productos obtenidos por agricultores comunitarios en fincas situadas en un tercer país
Artículo 35
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 36 y 37, los productos de la agricultura, la ganadería, la apicultura, la horticultura o la silvicultura, procedentes de fincas situadas en un tercer país contiguas al territorio aduanero de la comunidad y explotadas por productores agrícolas cuya sede de explotación esté situada en dicho territorio aduanero, y sea contigua al tercer país considerado.
2. Para poder beneficiarse de lo dispuesto en el apartado 1, los productos derivados de la ganadería deberán proceder de animales originarios de la Comunidad o que hayan sido despachados a libre práctica en esta última.
Artículo 36
La franquicia se limitará a los productos que solo hayan sido sometidos al tratamiento habitual después de la recolección o la producción.
Artículo 37
La franquicia solo se concederá respecto de los productos introducidos en el territorio aduanero de la Comunidad por el productor agrícola o por su cuenta.
Artículo 38
Las disposiciones contenidas en los artículos 35, 36 y 37 serán aplicables, mutatis mutandis, a los productos de la pesca o de la piscicultura practicadas en los lagos y en los cursos de agua que separan a un Estado miembro de un tercer país por pescadores comunitarios, así como a los productos de la caza practicada por cazadores comunitarios sobre lagos y cursos de agua.
CAPÍTULO IX
Simientes, abonos y productos para el tratamiento del suelo y las plantas importados por productores agrícolas de terceros países para ser utilizados en sus propiedades limítrofes con estos países
Artículo 39
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 40, las simientes, los abonos y los productos para el tratamiento del suelo y las plantas, destinados a la explotación de fincas situadas en el territorio aduanero de la Comunidad contiguas a un tercer país y explotadas por productores agrícolas cuya base de explotación se encuentre en dicho tercer país y sea contigua al territorio aduanero de la Comunidad.
Artículo 40
1. La franquicia se limitará a las cantidades de simientes, de abonos o de otros productos necesarios para la explotación de las fincas.
2. La franquicia solo se concederá respecto de las simientes, abonos y otros productos directamente introducidos en el territorio aduanero de la Comunidad por el productor agrícola o por su cuenta.
3. Los Estados miembros podrán supeditar la franquicia a la condición de reciprocidad.
CAPÍTULO X
Mercancías contenidas en el equipaje personal de los viajeros
Artículo 41
Serán admitidas con franquicia de derechos de importación las mercancías contenidas en el equipaje personal de los viajeros procedentes de terceros países, siempre que dichas importaciones estén exentas del impuesto sobre el valor añadido (IVA) en virtud de las disposiciones de la legislación nacional adoptadas de conformidad con lo dispuesto en la Directiva 2007/74/CE del Consejo, de 20 de diciembre de 2007, relativa a la franquicia del impuesto sobre el valor añadido y de los impuestos especiales de las mercancías importadas por viajeros procedentes de terceros países (5).
Las mercancías que se importen a los territorios enumerados en el artículo 6, apartado 1, de la Directiva 2006/112/CE del Consejo, de 28 de noviembre de 2006, relativa al sistema común del impuesto sobre el valor añadido (6), estarán sujetas a las mismas disposiciones en materia de franquicia de derechos que las importadas a cualquier otro punto del territorio del Estado miembro.
CAPÍTULO XI
Objetos de carácter educativo, científico o cultural; instrumentos y aparatos científicos
Artículo 42
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, los objetos de carácter educativo, científico o cultural mencionados en el anexo I, cualquiera que sea su destinatario y el uso que se vaya a hacer de ellos.
Artículo 43
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los objetos de carácter educativo, científico o cultural, mencionados en el anexo II, que se destinen:
a)
a establecimientos u organismos públicos o de utilidad pública de carácter educativo, científico o cultural, o
b)
a los establecimientos u organismos comprendidos en las categorías especificadas para cada objeto en la columna 3 del anexo II, siempre que hayan sido autorizados por las autoridades competentes para recibir estos objetos con franquicia.
Artículo 44
1. Salvo lo dispuesto en los artículos 45 a 49, serán admitidos con franquicia de derechos de importación los instrumentos y aparatos científicos no amparados por el artículo 43 que sean importados exclusivamente con fines no comerciales.
2. La franquicia prevista en el apartado 1 se limitará a los instrumentos y aparatos científicos que se destinen:
a)
a establecimientos públicos o de utilidad pública que tengan como actividad principal la enseñanza o la investigación científica, así como a servicios dependientes de un establecimiento público o de utilidad pública y que tengan como actividad principal la enseñanza o la investigación científica, o
b)
a establecimientos de carácter privado que tengan como actividad principal la enseñanza o la investigación científica y que hayan sido autorizados por las autoridades competentes de los Estados miembros para recibir estos objetos con franquicia.
Artículo 45
La franquicia contemplada en el artículo 44, apartado 1, se aplicará igualmente:
a)
a las piezas de repuesto, elementos o accesorios que se adapten específicamente a los instrumentos o aparatos científicos, siempre que estas piezas de repuesto, elementos o accesorios se importen al mismo tiempo que dichos instrumentos o aparatos o, si se importan con posterioridad, pueda determinarse que están destinados a instrumentos o aparatos:
i)
que hayan sido previamente admitidos con franquicia siempre que estos instrumentos o aparatos tengan aún carácter científico en el momento en que se solicite la franquicia para las piezas de repuesto, elementos o accesorios específicos, o
ii)
que puedan beneficiarse de la franquicia en el momento en que esta se solicite para las piezas de repuesto, elementos o accesorios específicos;
b)
a las herramientas que se hayan de utilizar en el mantenimiento, control, calibración o reparación de los instrumentos o aparatos científicos, siempre que estas herramientas se importen al mismo tiempo que los instrumentos o aparatos o, si se importan con posterioridad, pueda determinarse que están destinadas a instrumentos o aparatos:
i)
que hayan sido previamente admitidos con franquicia, siempre que estos instrumentos y aparatos tengan aún carácter científico en el momento en que se solicite la franquicia para las herramientas, o
ii)
que puedan beneficiarse de la franquicia en el momento en que esta se solicite para las herramientas.
Artículo 46
A efectos de la aplicación de lo dispuesto en los artículos 44 y 45:
a)
se entenderá por «instrumento o aparato científico», todo instrumento o aparato que, por sus características técnicas objetivas y por los resultados que permita obtener, sea exclusiva o principalmente apto para la realización de actividades científicas;
b)
se considerarán como «importados con fines no comerciales» los aparatos o instrumentos científicos destinados a ser utilizados para la investigación científica o la enseñanza, sin ánimo de lucro.
Artículo 47
Si es necesario, determinados instrumentos y aparatos podrán, conforme al procedimiento contemplado en el artículo 247 bis del Reglamento (CEE) no 2913/92, quedar excluidos del derecho a franquicia cuando resulte que su admisión libre de derechos pueda perjudicar a los intereses de la industria comunitaria en el sector de producción de que se trate.
Artículo 48
1. Los objetos a que se refiere el artículo 43 y los instrumentos o aparatos científicos que hayan sido admitidos con franquicia en las condiciones previstas en los artículos 45, 46 y 47 no podrán ser objeto de préstamo, alquiler o cesión a título oneroso o gratuito sin que las autoridades competentes hayan sido previamente informadas de ello.
2. En caso de préstamo, alquiler o cesión a un establecimiento u organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia, de acuerdo con el artículo 43 o con el artículo 44, apartado 2, seguirá vigente la franquicia siempre que dicho establecimiento u organismo utilice el objeto, instrumento o aparato para fines que den derecho a la concesión de dicha franquicia.
En los demás casos, la realización del préstamo, alquiler o cesión se supeditará al pago previo de los derechos de importación según el tipo vigente en la fecha del préstamo, del alquiler o de la cesión, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 49
1. Los establecimientos u organismos contemplados en los artículos 43 y 44 que dejen de cumplir los requisitos exigidos para beneficiarse de la franquicia o que pretendan utilizar un objeto admitido con franquicia para fines distintos de los previstos por dichos artículos, estarán obligados a informar de ello a las autoridades competentes.
2. Los objetos que permanezcan en poder de los establecimientos u organismos que dejen de reunir las condiciones exigidas para beneficiarse de la franquicia quedarán sujetos a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan según el tipo vigente en la fecha en que dejen de reunirse dichas condiciones, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Los objetos utilizados por el establecimiento u organismo beneficiario de la franquicia con fines distintos de los previstos por los artículos 43 y 44 quedarán sujetos a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan según el tipo vigente en la fecha en que se les haya dado un uso distinto, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 50
Los artículos 47, 48 y 49 se aplicarán, mutatis mutandis, a los productos a que se refiere el artículo 45.
Artículo 51
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los equipos importados con fines no comerciales, para o por cuenta de un establecimiento o un organismo de investigación científica cuya sede esté situada en el exterior de la Comunidad.
2. La franquicia se concederá siempre que los equipos:
a)
estén destinados a ser utilizados por los miembros o representantes de los establecimientos y organismos contemplados en el apartado 1 o con su acuerdo, en el marco y dentro de los límites de acuerdos de cooperación científica, cuyo objetivo sea la ejecución de programas de investigación científica internacionales, en los establecimientos de investigación científica con sede en la Comunidad autorizados a tal efecto por las autoridades competentes de los Estados miembros;
b)
durante su estancia en el territorio aduanero de la Comunidad, sigan siendo propiedad de una persona física o jurídica establecida fuera de la misma.
3. A los efectos del presente artículo y del artículo 52:
a)
se considerarán equipos los instrumentos, los aparatos, las máquinas y sus accesorios, incluidas las piezas de repuesto y las herramientas especialmente destinadas a su mantenimiento, control, calibrado o reparación, utilizados para la investigación científica;
b)
se considerarán como «importados con fines no comerciales», los equipos destinados a ser utilizados con fines de investigación científica, efectuada sin ánimo de lucro.
Artículo 52
1. Los equipos que se hayan beneficiado de la franquicia en las condiciones previstas en el artículo 51, no podrán ser objeto de préstamo, alquiler o cesión, a título oneroso o a título gratuito, sin que las autoridades competentes hayan sido previamente informadas de ello.
2. En caso de préstamo, alquiler o cesión a un establecimiento u organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia en aplicación del artículo 51, seguirá vigente la franquicia siempre que aquel utilice el equipo para fines que den lugar a la concesión de dicha franquicia.
En los demás casos, y sin perjuicio de la aplicación de los artículos 44 y 45, la realización del préstamo, alquiler o cesión estará supeditada al pago previo de los derechos de importación según el tipo vigente en la fecha del préstamo, alquiler o cesión, según la especie y el valor en aduana reconocidos o admitidos en dicha fecha por las autoridades competentes.
3. Los establecimientos u organismos contemplados en el artículo 51, apartado 1, que ya no reúnan los requisitos necesarios para poder beneficiarse de la franquicia o que se propongan utilizar el equipo admitido en franquicia para fines distintos de los previstos en dicho artículo estarán obligados a informar de ello a las autoridades competentes.
4. Los equipos utilizados por los establecimientos u organismos que dejen de reunir las condiciones exigidas para beneficiarse de la franquicia quedarán sujetos a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan según el tipo vigente en la fecha en que dejen de reunirse dichas condiciones, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 44 y 45, los equipos utilizados por el establecimiento u organismo beneficiario de la franquicia para fines distintos de los previstos en el artículo 51 quedarán sujetos a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan, según el tipo en vigor en la fecha en que se destinen a otro uso, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
CAPÍTULO XII
Animales de laboratorio y sustancias biológicas o químicas destinadas a la investigación
Artículo 53
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación:
a)
los animales especialmente preparados para ser utilizados en laboratorio;
b)
las sustancias biológicas o químicas que figuren en una lista establecida con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 247 bis del Reglamento (CEE) no 2913/92, que se importen exclusivamente con fines no comerciales.
2. La franquicia a que se refiere el apartado 1 se limitará a los animales y a las sustancias biológicas o químicas que se destinen:
a)
a establecimientos públicos o de utilidad pública que tengan como actividad principal la enseñanza o la investigación científica, o a los servicios dependientes de un establecimiento público o de utilidad pública que tengan por actividad principal la enseñanza o la investigación científica, o
b)
a establecimientos de carácter privado que tengan como actividad principal la enseñanza o la investigación científica, autorizados por las autoridades competentes de los Estados miembros para recibir estas mercancías con franquicia.
3. Solo podrán figurar en la lista a la que se refiere el apartado 1, letra b), las sustancias biológicas o químicas de las que no exista producción equivalente en el territorio aduanero de la Comunidad y cuya especificidad o grado de pureza les confiera el carácter de sustancias exclusiva o principalmente aptas para la investigación científica.
CAPÍTULO XIII
Sustancias terapéuticas de origen humano y reactivos para la determinación de los grupos sanguíneos y el análisis de tejidos humanos
Artículo 54
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 55:
a)
las sustancias terapéuticas de origen humano;
b)
los reactivos para la determinación de los grupos sanguíneos;
c)
los reactivos para el análisis de tejidos humanos.
2. A efectos del apartado 1, se entenderá por:
a)
«sustancias terapéuticas de origen humano»: la sangre humana y sus derivados (sangre humana total, plasma humano desecado, albúmina humana y soluciones estables de proteínas plasmáticas humanas, inmunoglobulina humana, fibrinógeno humano);
b)
«reactivos para la determinación de los grupos sanguíneos»: todos los reactivos de origen humano, animal, vegetal u otro, para la determinación de los grupos sanguíneos y la detección de incompatibilidades sanguíneas;
c)
«reactivos para el análisis de tejidos humanos»: todos los reactivos de origen humano, animal, vegetal u otro, para el análisis de tejidos humanos.
Artículo 55
La franquicia se limitará a los productos que:
a)
se destinen a organismos o laboratorios reconocidos por las autoridades competentes para ser utilizados únicamente con fines médicos o científicos, con exclusión de cualquier operación comercial;
b)
vayan acompañados de un certificado de conformidad expedido por un organismo facultado para ello en el tercer país de procedencia;
c)
estén contenidos en recipientes provistos de una etiqueta especial de identificación.
Artículo 56
La franquicia se extenderá a los envases especiales indispensables para el transporte de las sustancias terapéuticas de origen humano o de los reactivos para la determinación de los grupos sanguíneos o el análisis de tejidos humanos, así como a los disolventes y accesorios necesarios para su utilización que los envíos puedan eventualmente contener.
CAPÍTULO XIV
Instrumentos y aparatos destinados a la investigación médica, al establecimiento de diagnósticos médicos o a la realización de tratamientos médicos
Artículo 57
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los instrumentos y aparatos destinados a la investigación médica, al establecimiento de diagnósticos médicos o a la realización de tratamientos médicos, que sean objeto de donación por una organización caritativa o filantrópica o por una persona privada a los organismos sanitarios, a los servicios dependientes de los hospitales y a los institutos de investigación médica autorizados por las autoridades competentes de los Estados miembros para recibir estos objetos con franquicia, o que sean comprados por dichos organismos sanitarios, hospitales o institutos de investigación médica íntegramente con fondos proporcionados por una organización caritativa o filantrópica o con contribuciones voluntarias, siempre que se establezca que:
a)
la donación de los instrumentos o aparatos considerados no encubre ninguna intención de orden comercial por parte del donante;
b)
el donante no tiene relación alguna con el fabricante de los instrumentos o aparatos para los que se solicita la franquicia.
2. Se aplicará asimismo la franquicia, en las mismas condiciones:
a)
a las piezas de recambio, elementos y accesorios que se adapten específicamente a los instrumentos y aparatos contemplados en el apartado 1, siempre que estas piezas de recambio, elementos y accesorios se importen al mismo tiempo que dichos instrumentos o aparatos, o, si se importan con posterioridad, pueda determinarse que están destinados a instrumentos o aparatos admitidos anteriormente con franquicia;
b)
a las herramientas que vayan a ser utilizadas para el mantenimiento, control, calibración o reparación de los instrumentos o aparatos, siempre que estas herramientas se importen al mismo tiempo que dichos instrumentos o aparatos, o, si se importan con posterioridad, pueda determinarse que están destinados a instrumentos o aparatos admitidos anteriormente con franquicia.
Artículo 58
A efectos de lo dispuesto en el artículo 57 y, en particular, en lo que se refiere a los instrumentos o aparatos, así como a los organismos beneficiarios que en él se mencionan, se aplicarán, mutatis mutandis, los artículos 47, 48 y 49.
CAPÍTULO XV
Sustancias de referencia para el control de la calidad de los medicamentos
Artículo 59
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los envíos que contengan muestras de sustancias de referencia autorizadas por la Organización Mundial de la Salud y destinadas al control de la calidad de las materias utilizadas para la fabricación de medicamentos y dirigidas a los destinatarios autorizados por las autoridades competentes de los Estados miembros para recibir tales envíos con franquicia.
CAPÍTULO XVI
Productos farmacéuticos utilizados con ocasión de manifestaciones deportivas internacionales
Artículo 60
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los productos farmacéuticos para la medicina humana o veterinaria destinados al uso de las personas o los animales que vengan de terceros países para participar en manifestaciones deportivas de carácter internacional organizadas en el territorio aduanero de la Comunidad, en la cantidad necesaria para cubrir sus necesidades durante el plazo de permanencia en dicho territorio.
CAPÍTULO XVII
Mercancías dirigidas a organismos de carácter benéfico y filantrópico; objetos destinados a ciegos y otras personas disminuidas
A. Para la realización de objetivos generales
Artículo 61
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, siempre que no den lugar a abusos o distorsiones de competencia importantes, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 63 y 64:
a)
las mercancías de primera necesidad importadas por organismos estatales o por otros organismos de carácter benéfico o filantrópico reconocidos por las autoridades competentes, para su distribución gratuita a personas necesitadas;
b)
las mercancías de cualquier naturaleza enviadas con carácter gratuito por una persona o un organismo establecido fuera del territorio aduanero de la Comunidad, y sin ninguna intención comercial por su parte, a organismos estatales o a otros organismos de carácter benéfico o filantrópico reconocidos por las autoridades competentes, para la recaudación de fondos durante actos benéficos ocasionales organizados en beneficio de personas necesitadas;
c)
el equipo y material de oficina enviados con carácter gratuito por una persona o un organismo establecido fuera del territorio aduanero de la Comunidad, y sin ninguna intención comercial por su parte, a organismos de carácter benéfico o filantrópico reconocidos por las autoridades competentes, para que sean utilizados exclusivamente para atender las necesidades de su funcionamiento y para la realización de los objetivos benéficos o filantrópicos que persigan.
2. A efectos del apartado 1, letra a), se entenderá por «mercancías de primera necesidad», las mercancías indispensables para la satisfacción de las necesidades inmediatas de las personas, tales como los artículos alimenticios, los medicamentos, vestidos y mantas.
Artículo 62
Se excluirán de la franquicia:
a)
los productos alcohólicos;
b)
el tabaco y labores del tabaco;
c)
el café y el té;
d)
los vehículos de motor, excepto las ambulancias.
Artículo 63
La franquicia solo se concederá a los organismos cuya contabilidad permita a las autoridades competentes controlar sus operaciones y que ofrezcan todas las garantías que se consideren necesarias.
Artículo 64
1. Las mercancías y materiales contemplados en el artículo 61 no podrán ser objeto, por parte del organismo beneficiario de la franquicia, de préstamo, alquiler o cesión, a título oneroso o gratuito, con fines distintos de los previstos en dicho artículo, apartado 1, letras a) y b), sin que las autoridades competentes hayan sido previamente informadas de ello.
2. En caso de préstamo, alquiler o cesión a un organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia, de acuerdo con los artículos 61 y 63, la franquicia seguirá en vigor siempre que dicho organismo utilice las mercancías y materiales de que se trate para fines que den derecho a la concesión de dicha franquicia.
En los demás casos, la realización del préstamo, alquiler o cesión, se supeditará al pago previo de los derechos de importación según el tipo vigente en la fecha del préstamo, alquiler o cesión, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 65
1. Los organismos contemplados en el artículo 61 que dejen de cumplir las condiciones exigidas para beneficiarse de la franquicia o que pretendan utilizar las mercancías o los materiales admitidos con franquicia para fines distintos de los previstos por dicho artículo, estarán obligados a informar de ello a las autoridades competentes.
2. Las mercancías y materiales que permanezcan en poder de los organismos que dejen de cumplir las condiciones exigidas para beneficiarse de la franquicia quedarán sujetos a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan según el tipo vigente en la fecha en que dejen de reunirse dichas condiciones, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
3. Las mercancías y materiales utilizados por el organismo beneficiario de la franquicia para fines distintos de los previstos en el artículo 61 quedarán sujetos a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan según el tipo vigente en la fecha en que se destinen a otro uso, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos y admitidos en dicha fecha por las autoridades competentes.
B. En beneficio de los disminuidos
1. Objetos destinados a los ciegos
Artículo 66
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los objetos especialmente concebidos para la promoción educativa, científica o cultural de los ciegos que se mencionan en el anexo III.
Artículo 67
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los objetos especialmente concebidos para la promoción educativa, científica o cultural de los ciegos, que se mencionan en el anexo IV, cuando sean importados:
a)
por los mismos ciegos y para su propio uso, o
b)
por instituciones u organizaciones para la educación o la asistencia a los ciegos, autorizadas por las autoridades competentes de los Estados miembros para recibir estos objetos con franquicia.
2. La franquicia a que se refiere el apartado 1 se aplicará a las piezas de repuesto, elementos o accesorios específicos, que se adapten a los objetos considerados, así como a las herramientas que se hayan de utilizar para el mantenimiento, control, calibrado o la reparación de dichos objetos, siempre que estas piezas de repuesto, elementos, accesorios o herramientas se importen al mismo tiempo que los objetos o, si se importan posteriormente, sean identificables como destinados a objetos admitidos previamente con franquicia o que podrían beneficiarse de la franquicia en el momento en que esta se solicite para las piezas de repuesto, elementos o accesorios específicos y herramientas considerados.
2. Objetos destinados a otras personas disminuidas
Artículo 68
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los objetos especialmente concebidos para la educación, el empleo y la promoción social de las personas disminuidas física o mentalmente, distintas de los ciegos, cuando sean importados:
a)
por las personas disminuidas para su propio uso, o
b)
por instituciones u organizaciones que tengan como actividad principal la educación o la asistencia a las personas disminuidas y que estén autorizadas por las autoridades competentes de los Estados miembros para recibir estos objetos con franquicia.
2. La franquicia prevista en el apartado 1 será aplicable a las piezas de repuesto, elementos o accesorios que se adapten específicamente a los objetos considerados, así como a las herramientas que se hayan de utilizar para el mantenimiento, control, calibración o reparación de dichos objetos, siempre que estas piezas de repuesto, elementos, accesorios o herramientas sean importados al mismo tiempo que tales objetos o, si se importan con posterioridad, pueda determinarse que están destinados a objetos admitidos previamente con franquicia o que puedan beneficiarse de la franquicia en el momento en que esta se solicite para las piezas de repuesto, elementos o accesorios específicos y herramientas considerados.
Artículo 69
Si fuera necesario, y con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 247 bis del Reglamento (CEE) no 2913/92, determinados objetos se podrán excluir del derecho a franquicia cuando se compruebe que la admisión con franquicia de dichos objetos perjudica a la industria de la Comunidad en el sector productivo de que se trate.
3. Disposiciones comunes
Artículo 70
La concesión directa de la franquicia a los ciegos o las demás personas disminuidas, para su propio uso, tal como se dispone en el artículo 67, apartado 1, letra a), y en el artículo 68, apartado 1, letra a), estará supeditada a la condición de que las disposiciones en vigor en los Estados miembros permitan a los interesados hacer constar su condición de ciego o de persona disminuida autorizada a beneficiarse de dicha franquicia.
Artículo 71
1. Los objetos importados con franquicia por las personas mencionadas en los artículos 67 y 68 no podrán ser objeto de préstamo, alquiler o cesión, a título oneroso o gratuito, sin que las autoridades competentes sean previamente informadas de ello.
2. En caso de préstamo, alquiler o cesión a una persona, institución u organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia según los artículos 67 y 68, seguirá en vigor dicha franquicia siempre que utilicen el objeto para fines que den derecho a la concesión de la franquicia.
En los demás casos, la realización del préstamo, el alquiler o la cesión estará supeditada al pago previo de los derechos de importación según el tipo vigente en la fecha del préstamo, el alquiler o la cesión, sobre la base de la especie de los objetos y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 72
1. Los objetos importados por instituciones u organizaciones autorizadas para beneficiarse de la franquicia, en las condiciones previstas por los artículos 67 y 68, podrán ser prestados, alquilados o cedidos a título oneroso o gratuito por estas instituciones u organizaciones a los ciegos y otras personas disminuidas de las que se ocupen, sin que esto dé lugar al pago de los derechos de aduana correspondientes a estos objetos.
2. No podrá efectuarse ningún préstamo, alquiler o cesión, en condiciones diferentes de las previstas en el apartado 1, sin que hayan sido previamente informadas de ello las autoridades competentes.
Cuando el préstamo, alquiler o cesión se efectúe en beneficio de una persona, institución u organización con derecho a beneficiarse de la franquicia, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 67, apartado 1, o en el artículo 68, apartado 1, seguirá vigente la franquicia siempre que el objeto considerado sea utilizado para fines que den derechos a la concesión de dicha franquicia.
En los demás casos, la realización del préstamo, alquiler o cesión estará supeditada al pago previo de los derechos de aduana, según el tipo vigente en la fecha del préstamo, el alquiler o la cesión, sobre la base de la especie de los objetos y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 73
1. Las instituciones u organizaciones contempladas en los artículos 67 y 68 que dejen de cumplir las condiciones exigidas para beneficiarse de la franquicia o que pretendan utilizar un objeto admitido con franquicia para fines distintos de los previstos por los mencionados artículos, estarán obligadas a informar de ello a las autoridades competentes.
2. Los objetos que permanezcan en poder de las instituciones u organismos que dejen de cumplir las condiciones exigidas para beneficiarse de la franquicia, quedarán sujetos a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan, según el tipo en vigor en la fecha en que dejen de reunirse dichas condiciones, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
3. Los objetos utilizados por la institución u organización beneficiaria de la franquicia para fines distintos de los previstos en los artículos 67 y 68 quedarán sujetos a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan, según el tipo vigente en la fecha en que se destinen a otros usos, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
C. En beneficio de las víctimas de catástrofes
Artículo 74
1. Serán admitidas con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 75 a 80, las mercancías importadas por organismos estatales o por otros organismos de carácter benéfico o filantrópico reconocidos por las autoridades competentes, y que se destinen:
a)
a ser distribuidas gratuitamente a las víctimas de catástrofes que afecten al territorio de uno o de varios Estados miembros;
b)
o a ser puestas gratuitamente a disposición de las víctimas de tales catástrofes, quedando en propiedad de los organismos considerados.
2. Serán igualmente admitidas con el beneficio de la franquicia prevista en el apartado 1, y en las mismas condiciones, las mercancías importadas para libre práctica por las unidades de socorro para cubrir sus necesidades durante el período de su intervención.
Artículo 75
Estarán excluidos de la franquicia los materiales y el equipo destinados a la reconstrucción de las zonas siniestradas.
Artículo 76
La concesión de la franquicia estará supeditada a una decisión de la Comisión adoptada, a instancia del Estado o de los Estados miembros interesados, según un procedimiento de urgencia que entrañará la consulta a los demás Estados miembros. En caso necesario, esta decisión señalará el alcance y las condiciones de aplicación de la franquicia.
En tanto se produce la notificación de la decisión de la Comisión, los Estados miembros afectados por una catástrofe podrán autorizar la importación de mercancías para los fines previstos en el artículo 74 con suspensión de los derechos de importación correspondientes, mediante el compromiso del organismo importador de satisfacer tales derechos si la franquicia no fuere concedida.
Artículo 77
La franquicia solo se concederá a los organismos cuya contabilidad permita a las autoridades competentes controlar sus operaciones y que ofrezcan todas las garantías que se consideren necesarias.
Artículo 78
1. Las mercancías contempladas en el artículo 74, apartado 1, no podrán ser objeto, por parte de los organismos beneficiarios de la franquicia, de préstamo, alquiler o cesión, a título oneroso a o título gratuito, en condiciones distintas de las previstas en dicho artículo, sin que las autoridades competentes hayan sido previamente informadas de ello.
2. En caso de préstamo, alquiler o cesión a un organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 74, seguirá vigente la franquicia siempre que este utilice tales mercancías para fines que den lugar a la concesión de la franquicia.
En los demás casos, la realización del préstamo, alquiler o cesión estará supeditada al pago previo de los derechos de importación según el tipo vigente en la fecha del préstamo, alquiler o cesión sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en dicha fecha por las autoridades competentes.
Artículo 79
1. Las mercancías contempladas en el artículo 74, apartado 1, letra b), cuando hayan dejado de ser utilizadas por las víctimas de las catástrofes, no podrán ser prestadas, alquiladas o cedidas, a título oneroso o gratuito, sin que hayan sido previamente informadas de ello las autoridades competentes.
2. En caso de préstamo, alquiler o cesión a un organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia con arreglo a lo dispuesto en el artículo 74 o, en su caso, a un organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia con arreglo a lo dispuesto en el artículo 61, apartado 1, letra a), seguirá vigente la franquicia siempre que estos utilicen dichas mercancías para fines que den derecho a la concesión de tales franquicias.
En los demás casos, la realización del préstamo, alquiler o cesión estará supeditada al pago previo de los derechos de importación según el tipo en vigor en la fecha del préstamo, alquiler o cesión, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 80
1. Los organismos contemplados en el artículo 74 que dejen de cumplir las condiciones exigidas para beneficiarse de la franquicia, o que pretendan utilizar las mercancías admitidas con franquicia para fines distintos de los previstos por dicho artículo, estarán obligados a informar de ello a las autoridades competentes.
2. Respecto de las mercancías que permanezcan en poder de organismos que dejen de cumplir las condiciones exigidas para beneficiarse de la franquicia, cuando sean cedidas a un organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 74 o, en su caso, a un organismo con derecho a beneficiarse de la franquicia con arreglo a lo dispuesto en el artículo 61, apartado 1, letra a), seguirá vigente la franquicia siempre que este utilice dichas mercancías para fines que den derecho a la concesión de tales franquicias. En los demás casos, estas mercancías quedarán sujetas a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan, según el tipo en vigor en la fecha en que dejen de cumplirse las condiciones exigidas, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
3. Las mercancías utilizadas por el organismo beneficiario de la franquicia para fines distintos de los previstos en el artículo 74 quedarán sujetas a la aplicación de los derechos de importación que les correspondan, según el tipo vigente en la fecha en que se utilicen para otro uso, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
CAPÍTULO XVIII
Condecoraciones y recompensas concedidas a título honorífico
Artículo 81
Serán admitidas con franquicia de derechos de importación previa justificación aportada por los interesados a satisfacción de las autoridades competentes, y siempre que se trate de operaciones desprovistas de todo carácter comercial:
a)
las condecoraciones concedidas por gobiernos de terceros países a personas que tengan su residencia normal en el territorio aduanero de la Comunidad;
b)
las copas, medallas y objetos similares que tengan esencialmente un carácter simbólico, concedidos en un tercer país a personas que tengan su residencia normal en el territorio aduanero de la Comunidad en homenaje a actividades desarrolladas por tales personas en el campo de las artes, las ciencias, el deporte, el servicio público, o en reconocimiento a sus méritos con ocasión de un acontecimiento especial, que sean importados en el territorio aduanero de la Comunidad por estas mismas personas;
c)
las copas, medallas y objetos similares que tengan esencialmente un carácter simbólico que sean ofrecidos gratuitamente por autoridades o personas establecidas en un tercer país para ser concedidos en el territorio aduanero de la Comunidad en los mismos casos previstos en la letra b);
d)
recompensas, trofeos y recuerdos de carácter simbólico y escaso valor, destinados a su distribución gratuita entre personas que tengan su residencia normal en terceros países, con ocasión de congresos de negocios o manifestaciones similares de carácter internacional, y que no presenten, por su naturaleza, su valor unitario y sus otras características ninguna intención de orden comercial.
CAPÍTULO XIX
Regalos recibidos en el marco de las relaciones internacionales
Artículo 82
Sin perjuicio, en su caso, de lo dispuesto en el artículo 41, serán admitidos con franquicia de derechos de importación, salvo lo dispuesto en los artículos 83 y 84, los objetos:
a)
importados en el territorio aduanero de la Comunidad por personas que hayan efectuado una visita oficial a un tercer país y los hayan recibido como regalo con tal motivo por parte de las autoridades anfitrionas;
b)
importados por personas que vengan a efectuar una visita oficial al territorio aduanero de la Comunidad y que con tal motivo tengan intención de regalarlos a las autoridades anfitrionas;
c)
dirigidos como regalo, en prueba de amistad o de buena voluntad, por una autoridad oficial, por una colectividad pública o por una agrupación que realice actividades de interés público, que estén situadas en un tercer país, a una autoridad oficial, a una colectividad pública o a un grupo que realice actividades de interés público, situadas en el territorio aduanero de la Comunidad, y autorizadas por las autoridades competentes para recibir tales objetos con franquicia.
Artículo 83
Estarán excluidos de la franquicia, los productos alcohólicos, el tabaco y las labores del tabaco.
Artículo 84
La franquicia solo se concederá cuando:
a)
los objetos sean ofrecidos como regalo de forma ocasional;
b)
por su naturaleza, su valor o su cantidad no permitan suponer ninguna intención de carácter comercial;
c)
no sean utilizados con fines comerciales.
CAPÍTULO XX
Mercancías destinadas al uso de soberanos y jefes de Estado
Artículo 85
Serán admitidos con franquicia de derechos a la importación, dentro de los límites y en las condiciones señaladas por las autoridades competentes:
a)
los regalos ofrecidos a los soberanos reinantes y a los Jefes de Estado;
b)
las mercancías destinadas a ser utilizadas o consumidas durante su estancia oficial en el territorio aduanero de la Comunidad por los soberanos reinantes y por los Jefes de Estado de terceros países, así como por las personalidades que oficialmente los representen. Esta franquicia podrá sin embargo quedar supeditada por el Estado de importación a la condición de reciprocidad.
Las disposiciones del párrafo primero serán aplicables igualmente a las personas que, en el plano internacional, gocen de prerrogativas análogas a las de un soberano reinante o a las de un Jefe de Estado.
CAPÍTULO XXI
Mercancías importadas con fines de prospección comercial
A. Muestras de mercancías sin valor estimable
Artículo 86
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 90, apartado 1, letra a), serán admitidas con franquicia de derechos de importación, las muestras de mercancías sin valor estimable y que solo puedan servir para gestionar pedidos relativos a mercancías de la misma especie que la que representan, con objeto de importarlas en el territorio aduanero de la Comunidad.
2. Las autoridades competentes podrán exigir que ciertos artículos, para poder ser admitidos con franquicia, sean definitivamente inutilizados por medio de corte, perforación, marca indeleble y manifiesta o por cualquier otro procedimiento, sin que esta operación pueda tener por efecto hacerles perder su condición de muestra.
3. A efectos del apartado 1, se entenderá por «muestras de mercancías», los artículos representativos de una categoría de mercancías, cuyo modo de presentación y cantidad, para una misma especie o calidad de mercancía, los haga inutilizables para otros fines que no sean los de prospección comercial.
B. Impresos y objetos de carácter publicitario
Artículo 87
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 88, los impresos de carácter publicitario tales como catálogos, listas de precios, instrucciones de empleo o informaciones comerciales, que se refieran:
a)
a mercancías en venta o en alquiler, o
b)
a prestaciones de servicios ofrecidos en materia de transportes, seguros o banca,
por una persona establecida fuera del territorio aduanero de la Comunidad.
Artículo 88
La franquicia prevista en el artículo 87 se limitará a los impresos de carácter publicitario que cumplan las condiciones siguientes:
a)
los impresos deberán contener de forma clara el nombre de la empresa que produce, vende o alquila las mercancías, o que ofrece las prestaciones de servicios a los que se refieren;
b)
cada envío solo deberá contener un único documento o un único ejemplar de cada documento si se compone de varios documentos; los envíos que comprendan varios ejemplares de un mismo documento podrán beneficiarse, sin embargo, de la franquicia cuando su peso bruto total no exceda de 1 kilogramo;
c)
los impresos no deberán ser objeto de envíos agrupados de un mismo expedidor a un mismo destinatario.
Artículo 89
Serán admitidos igualmente con franquicia de derechos de importación los objetos de carácter publicitario sin valor comercial propio dirigidos gratuitamente por los proveedores a sus clientes y que, fuera de su función publicitaria, no sean utilizables para ningún otro fin.
C. Productos utilizados o consumidos durante una exposición o una manifestación similar
Artículo 90
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 91 a 94:
a)
las pequeñas muestras representativas de mercancías fabricadas fuera del territorio aduanero de la Comunidad y destinadas a una exposición o a una manifestación similar;
b)
las mercancías importadas únicamente para su demostración o para la demostración de máquinas y aparatos fabricados fuera del territorio aduanero de la Comunidad y presentados en una exposición o manifestación similar;
c)
los diversos materiales de poco valor tales como pinturas, barnices, papeles pintados, utilizados en la construcción, equipamiento y decoración de los stands provisionales que tengan los representantes de terceros países en una exposición o manifestación similar y que se destruyan por el hecho de su utilización;
d)
los impresos, catálogos, prospectos, listas de precios, carteles publicitarios, calendarios ilustrados o no, fotografías sin enmarcar y otros objetos suministrados gratuitamente para ser utilizados como publicidad de mercancías fabricadas fuera del territorio aduanero de la Comunidad y presentadas en una exposición o manifestación similar.
2. A efectos del apartado 1, se entenderá por «exposición o manifestación similar»:
a)
las exposiciones, ferias, salones y manifestaciones similares del comercio, la industria, la agricultura y la artesanía;
b)
las exposiciones o manifestaciones organizadas principalmente con finalidad filantrópica;
c)
las exposiciones o manifestaciones organizadas principalmente con finalidad científica, técnica, artesanal, artística, educativa o cultural, deportiva, religiosa o de culto, sindical o turística o también con objeto de ayudar a los pueblos a entenderse mejor;
d)
las reuniones de representantes de organizaciones o de agrupaciones internacionales;
e)
las ceremonias y las manifestaciones de carácter oficial o conmemorativo,
pero no las exposiciones organizadas a título privado en almacenes o locales comerciales, para la venta de mercancías de terceros países.
Artículo 91
La franquicia prevista en el artículo 90, apartado 1, letra a), estará limitada a las muestras que:
a)
se importen gratuitamente como tales desde terceros países o se obtengan en la manifestación a partir de mercancías importadas a granel desde dichos países;
b)
sirvan exclusivamente para ser distribuidas gratuitamente al público con motivo de la manifestación y para ser utilizadas o consumidas por las personas a las que se haya distribuido;
c)
sean identificables como muestras de carácter publicitario con un escaso valor unitario;
d)
no sean susceptibles de comercialización y se presenten, en su caso, en envases que contengan una cantidad de mercancía inferior a la cantidad más pequeña de esa misma mercancía que se venda efectivamente en el comercio;
e)
que tratándose de productos alimenticios y bebidas no presentados como se indica en la letra d), se consuman in situ durante la manifestación;
f)
guarden relación, por su valor global y su cantidad, con la naturaleza de la manifestación, el número de visitantes y la importancia de la participación del expositor.
Artículo 92
La franquicia prevista en el artículo 90, apartado 1, letra b), estará limitada a las mercancías que:
a)
se consuman o destruyan durante la manifestación, y
b)
guarden relación, por su valor global y su cantidad, con la naturaleza de la manifestación, el número de visitantes y la importancia de la participación del expositor.
Artículo 93
La franquicia prevista en el artículo 90, apartado 1, letra d), estará limitada a los impresos y objetos de carácter publicitario que:
a)
se destinen exclusivamente a ser distribuidos gratuitamente al público en el lugar de la manifestación;
b)
guarden relación, por su valor global y su cantidad, con la naturaleza de la manifestación, el número de visitantes y la importancia de la participación del expositor.
Artículo 94
Se excluirán de la franquicia prevista en el artículo 90, apartado 1, letras a) y b):
a)
los productos alcohólicos;
b)
el tabaco y las labores del tabaco;
c)
los combustibles y los carburantes.
CAPÍTULO XXII
Mercancías importadas para examen, análisis o ensayos
Artículo 95
Serán admitidas con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 96 a 101, las mercancías destinadas a exámenes, análisis o ensayos que tengan por objeto determinar su composición, su calidad u otras características técnicas, con fines informativos o de investigación de carácter industrial o comercial.
Artículo 96
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 99, la concesión de la franquicia prevista en el artículo 95 estará supeditada a la condición de que las mercancías sometidas a exámenes, análisis o ensayos se consuman o se destruyan totalmente durante los exámenes, análisis o ensayos.
Artículo 97
Quedarán excluidas de la franquicia las mercancías destinadas a exámenes, análisis o ensayos que constituyan por sí mismos operaciones de promoción comercial.
Artículo 98
La franquicia solo se concederá con respecto a las cantidades de mercancías estrictamente necesarias para la realización del objetivo para el que se importen. Las autoridades competentes fijarán en cada caso estas cantidades teniendo en cuenta dicho objetivo.
Artículo 99
1. La franquicia prevista en el artículo 95 se extenderá a las mercancías que no sean consumidas o destruidas totalmente durante los exámenes, análisis o pruebas, siempre que los restos, con el consentimiento y bajo el control de las autoridades competentes, sean:
a)
totalmente destruidos o desprovistos de su valor comercial después de los exámenes, análisis o ensayos, o
b)
abandonados, libres de todo gasto, a favor del tesoro público, cuando esta posibilidad esté prevista por las disposiciones nacionales, o bien
c)
exportadas fuera del territorio aduanero de la Comunidad, en circunstancias debidamente justificadas.
2. A efectos del apartado 1, se entenderá por «restos» los productos que resulten de los exámenes, análisis o ensayos o las mercancías que no hayan sido efectivamente utilizadas.
Artículo 100
Salvo si se les aplica lo dispuesto en el artículo 99, apartado 1, los restos de los exámenes, análisis o pruebas contemplados en el artículo 95 estarán sujetos a los derechos de importación que les correspondan, según el tipo en vigor en la fecha en que concluyan estos exámenes, análisis o ensayos, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Sin embargo, con el consentimiento y bajo el control de las autoridades competentes, el interesado podrá reducir los restos a desperdicios o desechos. En este caso, los derechos de importación aplicables serán los correspondientes a los desperdicios o desechos en la fecha de su obtención.
Artículo 101
Las autoridades competentes fijarán el plazo en el que deberán efectuarse los exámenes, análisis o pruebas y las formalidades administrativas que habrán de cumplirse con objeto de garantizar la utilización de las mercancías para los fines previstos.
CAPÍTULO XXIII
Envíos destinados a organismos competentes en materia de protección de los derechos de autor o de protección industrial o comercial
Artículo 102
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación las marcas, modelos o dibujos y los expedientes de registro correspondientes, así como los expedientes de solicitud de patentes de invención o similares, destinados a los organismos competentes en materia de protección de derechos de autor o de protección de la propiedad industrial y comercial.
CAPÍTULO XXIV
Documentación de carácter turístico
Artículo 103
Sin perjuicio de lo dispuesto en los artículos 42 a 50, serán admitidos con franquicia de derechos de importación:
a)
los documentos (impresos plegables, folletos, libros, revistas, guías, carteles enmarcados o no, fotografías y ampliaciones fotográficas sin enmarcar, mapas geográficos ilustrados o sin ilustrar, papeles diáfanos para vidrieras, calendarios ilustrados) destinados a ser distribuidos gratuitamente y que tengan como principal finalidad la de incitar al público a visitar países extranjeros, especialmente a asistir en ellos a reuniones o manifestaciones de carácter cultural, turístico, deportivo, religioso o profesional, siempre que estos documentos no contengan más del 25 % de publicidad comercial privada - excluida toda publicidad comercial privada en favor de empresas comunitarias - y sea evidente su finalidad de propaganda de carácter general;
b)
las listas y anuarios de hoteles extranjeros publicados por los organismos oficiales de turismo o bajo su patrocinio y los indicadores de horarios relativos a servicios de transportes explotados en el extranjero, cuando estos documentos vayan a ser distribuidos gratuitamente y no contengan más del 25 % de publicidad comercial privada, excluida toda publicidad comercial privada en favor de empresas comunitarias;
c)
el material técnico enviado a los representantes acreditados o a los corresponsales designados por organismos oficiales nacionales de turismo, que no vayan a ser distribuidos, a saber, los anuarios, las listas de abonados al teléfono o télex, las listas de hoteles, catálogos de ferias, muestras de productos de artesanía de escaso valor, documentación sobre museos, universidades, estaciones termales, u otras instituciones análogas.
CAPÍTULO XXV
Documentos y artículos diversos
Artículo 104
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación:
a)
los documentos dirigidos gratuitamente a los servicios públicos de los Estados miembros;
b)
las publicaciones de gobiernos extranjeros y las publicaciones de organismos oficiales internacionales que vayan a ser distribuidas gratuitamente;
c)
las papeletas de votación para elecciones organizadas por organismos establecidos en terceros países;
d)
los objetos destinados a servir de prueba o para fines semejantes ante los tribunales u otras instancias oficiales de los Estados miembros;
e)
los reconocimientos de firmas y las circulares impresas relativas a firmas, que sean enviados en el marco de intercambios usuales de información entre servicios públicos o establecimientos bancarios;
f)
los impresos de carácter oficial dirigidos a los bancos centrales de los Estados miembros;
g)
los informes, memorias, notas informativas, prospectos, boletines de suscripción y demás documentos redactados por sociedades que tengan su sede en un tercer país y se destinen a los tenedores o suscriptores de títulos emitidos por estas sociedades;
h)
los soportes impresionados (tarjetas perforadas, grabaciones sonoras, microfilms, etc.) utilizados para la transmisión de informaciones dirigidas gratuitamente a su destinatario, siempre que la franquicia no dé lugar a abusos o a distorsiones de la competencia importantes;
i)
los expedientes, archivos, formularios y demás documentos que vayan a ser utilizados en reuniones, conferencias o congresos internacionales, así como las memorias de estas manifestaciones;
j)
los planos, dibujos técnicos, calcos, descripciones y otros documentos similares, importados para la obtención o la ejecución de pedidos en terceros países o con objeto de participar en un concurso organizado en el territorio aduanero de la Comunidad;
k)
los documentos que vayan a ser utilizados durante exámenes organizados en el territorio aduanero de la Comunidad por instituciones establecidas en un tercer país;
l)
los formularios que vayan a ser utilizados como documentos oficiales en el tráfico internacional de vehículos o de mercancías, en el marco de convenios internacionales;
m)
los formularios, etiquetas, billetes y documentos similares enviados por empresas de transportes o por empresas hoteleras situadas en un tercer país a oficinas de viajes establecidas en el territorio aduanero de la Comunidad;
n)
los formularios, títulos de transporte, conocimientos, cartas de porte y otros documentos comerciales y administrativos que hayan sido utilizados;
o)
los impresos oficiales emitidos por autoridades de terceros países o por autoridades internacionales, y los impresos adaptados a modelos internacionales dirigidos por asociaciones de terceros países a asociaciones correspondientes situadas en el territorio aduanero de la Comunidad para su distribución;
p)
las fotografías, las diapositivas y las matrices de estereotipia para fotografías, incluso que contengan textos, enviadas a agencias de prensa o a editores de diarios o de periódicos;
q)
sellos fiscales y análogos que certifiquen el pago de impuestos en terceros países.
CAPÍTULO XXVI
Materiales auxiliares para la estiba y protección de las mercancías durante su transporte
Artículo 105
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación los materiales diversos tales como cuerdas, paja, lonas, papeles y cartones, madera, materias plásticas, que se utilicen para la estiba y protección - comprendida la protección térmica - de las mercancías durante su transporte desde un tercer país al territorio aduanero de la Comunidad, y que no sean normalmente susceptibles de nuevo empleo.
CAPÍTULO XXVII
Camas de paja, forraje y alimentos para los animales durante su transporte
Artículo 106
Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, las camas de paja, los forrajes y los alimentos de cualquier clase que vayan a bordo de los medios de transporte utilizados para llevar a los animales desde un tercer país al territorio aduanero de la Comunidad, con objeto de serles distribuidos durante el viaje.
CAPÍTULO XXVIII
Carburantes y lubricantes a bordo de vehículos terrestres a motor y en los contenedores para usos especiales
Artículo 107
1. Serán admitidos con franquicia de derechos de importación, sin perjuicio de los artículos 108, 109 y 110:
a)
el carburante contenido en los depósitos normales:
-
de los vehículos automóviles de turismo, de los vehículos automóviles comerciales y de los motociclos,
-
de los contenedores para usos especiales,
que entren en el territorio aduanero de la Comunidad;
b)
el carburante contenido en los depósitos portátiles que se encuentren a bordo de los vehículos automóviles de turismo y de los motociclos, hasta el límite de 10 litros por vehículo y sin perjuicio de las disposiciones nacionales en materia de tenencia y transporte de carburante.
2. A efectos del apartado 1, se entenderá por:
a)
«vehículo automóvil comercial»: todo vehículo de carretera, de motor (incluidos los tractores con o sin remolque), que, de acuerdo con su tipo de construcción y su equipo, sea apto y se destine para el transporte con o sin remuneración:
-
de más de nueve personas, comprendido el conductor,
-
de mercancías,
así como cualquier vehículo de carretera para uso especial distinto del transporte propiamente dicho;
b)
«vehículo automóvil de turismo»: todo vehículo automóvil que no responda a los criterios definidos en la letra a);
c)
«depósitos normales»:
-
los depósitos fijados de manera permanente por el constructor en todos los vehículos automóviles del mismo tipo que el vehículo considerado y cuya disposición permanente permita el uso directo del carburante, tanto para la tracción de los vehículos como, en su caso, para el funcionamiento, durante el transporte, de los sistemas de refrigeración y de los otros sistemas,
-
los depósitos de gas adaptados a vehículos de motor que permitan la utilización directa del gas como carburante, así como los depósitos adaptados a los otros sistemas de los que pueda estar equipado el vehículo,
-
los depósitos fijados de manera permanente por el constructor en todos los contenedores del mismo tipo que el contenedor de que se trate y cuya disposición permanente permita el uso directo del carburante para el funcionamiento, durante el transporte, de los sistemas de refrigeración y de otros sistemas de los que estén equipados los contenedores para usos especiales;
d)
«contenedor para usos especiales»: todo contenedor equipado de dispositivos especialmente adaptados para los sistemas de refrigeración, oxigenación, aislamiento térmico u otros sistemas.
Artículo 108
Respecto al carburante contenido en los depósitos normales de los vehículos automóviles comerciales y de los contenedores para usos especiales, los Estados miembros podrán limitar la aplicación de la franquicia a 200 litros por vehículo, por contenedor para usos especiales y por viaje.
Artículo 109
1. Los Estados miembros tendrán la facultad de limitar la cantidad de carburante admisible con franquicia en el caso de:
a)
los vehículos automóviles comerciales que efectúen transportes internacionales con destino a su zona fronteriza, hasta una profundidad máxima de 25 kilómetros en línea recta, siempre que estos transportes se efectúen por personas que residan en esta zona;
b)
los vehículos automóviles privados pertenecientes a las personas que residan en la zona fronteriza.
2. A efectos de la aplicación de lo dispuesto en el apartado 1, letra b), «zona fronteriza», sin perjuicio de los convenios existentes al respecto, es una zona que no podrá exceder de 15 kilómetros en línea recta a partir de la frontera. Las circunscripciones administrativas locales cuyo territorio forma parte de esa zona también se considerarán parte de la zona fronteriza. Los Estados miembros podrán establecer excepciones a esta norma.
Artículo 110
1. Los carburantes admitidos con franquicia de acuerdo con lo establecido en los artículos 107, 108 y 109 no podrán ser empleados en un vehículo distinto de aquel en el que hayan sido importados, ni ser extraídos de dicho vehículo ni almacenados, excepto durante las reparaciones necesarias que se efectúen en el vehículo, ni ser cedidos a título oneroso o gratuito por parte del beneficiario de la franquicia.
2. El incumplimiento de lo dispuesto en el apartado 1 entrañará la aplicación de los derechos de importación correspondientes a los productos considerados, según el tipo vigente en la fecha en que tenga lugar, sobre la base de la especie y del valor en aduana reconocidos o admitidos en esa fecha por las autoridades competentes.
Artículo 111
La franquicia prevista en el artículo 107 también será aplicable a los lubrificantes que se encuentren a bordo de los vehículos automóviles y correspondan a las necesidades normales de su funcionamiento durante el viaje que estén realizando.
CAPÍTULO XXIX
Materiales destinados a la construcción, conservación o decoración de monumentos conmemorativos, o de cementerios, de víctimas de guerra
Artículo 112
Serán admitidas con franquicia de derechos de importación las mercancías de cualquier naturaleza importadas por organizaciones autorizadas a ello por las autoridades competentes para su utilización en la construcción, conservación o decoración de cementerios, sepulturas y monumentos en memoria de las víctimas de guerra de terceros países inhumados en el territorio aduanero de la Comunidad.
CAPÍTULO XXX
Ataúdes, urnas funerarias y objetos de ornamentación funeraria
Artículo 113
Serán admitidos con franquicia de derechos a la importación:
a)
los ataúdes que contengan cuerpos y las urnas que contengan las cenizas de los difuntos así como las flores, coronas y otros objetos de ornamentación que los acompañan normalmente;
b)
las flores, coronas y otros objetos de ornamentación traídos por personas residentes en un tercer país que acudan a funerales o vengan a decorar tumbas situadas en el territorio aduanero de la Comunidad, siempre que la naturaleza o la cantidad de estas importaciones no reflejen intención alguna de carácter comercial.
TÍTULO III
FRANQUICIA DE DERECHOS DE EXPORTACIÓN
CAPÍTULO I
Envíos sin valor estimable
Artículo 114
Se beneficiarán de una franquicia de derechos de exportación los envíos que se hagan llegar a su destinatario por correo, por carta o por paquete postal, y que estén constituidos por mercancías cuyo valor global no exceda de 10 EUR.
CAPÍTULO II
Animales domésticos exportados con ocasión de un traslado de explotación agrícola desde la Comunidad a un tercer país
Artículo 115
1. Se beneficiarán de una franquicia de derechos a la exportación los animales domésticos que compongan el ganado de una empresa agrícola que, después de haber cesado su actividad en el territorio aduanero de la Comunidad, traslade su explotación a un tercer país.
2. La franquicia prevista en el apartado 1 se limitará a los animales domésticos cuyo número esté en relación con la naturaleza y la importancia de dicha empresa agrícola.
CAPÍTULO III
Productos obtenidos por productores agrícolas en fincas situadas en la Comunidad
Artículo 116
1. Se beneficiarán de la franquicia de derechos de exportación los productos de la agricultura o de la ganadería obtenidos en el territorio aduanero de la Comunidad en fincas limítrofes explotadas, en concepto de propietarios o de arrendatarios, por productores agrícolas cuya base de explotación se encuentre en un tercer país y sea contigua al territorio aduanero de la Comunidad.
2. Para beneficiarse de lo dispuesto en el apartado 1, los productos obtenidos de animales domésticos deberán proceder de animales originarios del tercer país considerado o que cumplan las condiciones exigidas para circular libremente por él.
Artículo 117
La franquicia prevista en el artículo 116, apartado 1, se limitará a los productos que solo hayan estado sometidos al tratamiento habitual después de la recolección o la producción.
Artículo 118
La franquicia solo se concederá respecto de los productos introducidos en el tercer país considerado, por el productor agrícola o por su cuenta.
CAPÍTULO IV
Simientes exportadas por productores agrícolas para ser utilizadas en fincas situadas en terceros países
Artículo 119
Se beneficiarán de una franquicia de derechos de exportación las semillas que vayan a ser utilizadas en la explotación de fincas situadas en un tercer país contiguas al territorio aduanero de la Comunidad y explotadas, en concepto de propietarios o de arrendatarios, por productores agrícolas cuya base de explotación se encuentre en dicho territorio y se contigua al tercer país considerado.
Artículo 120
La franquicia prevista en el artículo 119 se limitará a la cantidad de simientes que sean necesarias para las necesidades de explotación de las fincas.
Dicha franquicia solo se concederá respecto de las simientes exportadas directamente fuera del territorio aduanero de la Comunidad por el productor agrícola o por su cuenta.
CAPÍTULO V
Forrajes y alimentos que acompañen a los animales durante su exportación
Artículo 121
Se beneficiarán de la franquicia de derechos de exportación los forrajes y alimentos de cualquier clase que vayan a bordo de los medidos de transporte utilizados para llevar a los animales desde el territorio aduanero de la Comunidad a un tercer país, con objeto de serles distribuidos durante el viaje.
TÍTULO IV
DISPOSICIONES GENERALES Y FINALES
Artículo 122
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2, las disposiciones del título II serán aplicables tanto a las mercancías declaradas para libre práctica que procedan directamente de terceros países como a las declaradas para libre práctica después de haber estado sujetas a otro régimen aduanero.
2. Los casos en los que la franquicia no pueda ser concedida respecto de mercancías declaradas para libre práctica después de haber estado sujetos a otro régimen aduanero se determinarán con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 247 bis del Reglamento (CEE) no 2913/92.
3. Las mercancías que puedan importarse con franquicia de derechos de conformidad con el presente Reglamento no estarán sujetas a las restricciones cuantitativas aplicadas con arreglo a las medidas adoptadas en virtud del artículo 133 del Tratado.
Artículo 123
Cuando la franquicia de derechos de importación esté prevista en atención al uso que el destinatario deba hacer de las mercancías, solamente podrán conceder esta franquicia las autoridades del Estado miembro en cuyo territorio las mercancías consideradas deban quedar afectas a dicho uso.
Artículo 124
Las autoridades competentes de los Estados miembros adoptarán todas las medidas necesarias para que las mercancías despachadas a libre práctica con los beneficios de una franquicia de derechos de importación en razón al uso que deba hacer de ellas su destinatario no puedan ser utilizadas para otros fines sin que sean satisfechos los derechos de importación correspondientes, excepto si este cambio de afectación tiene lugar de acuerdo con las condiciones establecidas en el presente Reglamento.
Artículo 125
Cuando una misma persona simultáneamente las condiciones exigidas para la concesión de una franquicia de derechos de importación o de derechos de exportación de acuerdo con diferentes disposiciones del presente Reglamento, dichas disposiciones serán aplicables conjuntamente.
Artículo 126
En el caso que el presente Reglamento prevea que la concesión de la franquicia quedará supeditada al cumplimiento de ciertas condiciones, la prueba de que se han cumplido estas condiciones deberá ser aportada por el interesado a satisfacción de las autoridades competentes.
Artículo 127
Cuando una franquicia de derechos de importación o de derechos de exportación se conceda por una cuantía máxima fijada en EUR, los Estados miembros podrán redondear por exceso o por defecto la suma que resulte de la conversión de esta cuantía en moneda nacional.
Los Estados miembros podrán igualmente mantener inalterado el contravalor en moneda nacional de la cuantía fijada en EUR cuando, como consecuencia de la adaptación anual prevista en el artículo 18, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2913/92, la conversión de esta cuantía, antes del redondeo previsto en el párrafo primero, origine una modificación del contravalor expresado en moneda nacional de menos del 5 % o una reducción de dicho contravalor.
Artículo 128
1. Las disposiciones del presente Reglamento no serán obstáculo para la concesión por los Estados miembros:
a)
de franquicias que resulten de la aplicación del Convenio de Viena sobre relaciones diplomáticas de 18 de abril de 1961, del Convenio de Viena sobre relaciones consulares de 24 de abril de 1963, o de otros convenios consulares, así como del Convenio de Nueva York de 16 de diciembre de 1969 sobre misiones especiales;
b)
de franquicias derivadas de privilegios usuales concedidos en virtud de acuerdos internacionales o de acuerdos sobre sedes de los que sean parte contratante un tercer país o bien una organización internacional, comprendidas las franquicias concedidas con ocasión de reuniones internacionales;
c)
de franquicias derivadas de privilegios usuales concedidos en virtud de acuerdos internacionales concluidos por el conjunto de los Estados miembros, y que establezcan una institución o una organización de derecho internacional de carácter cultural o científico;
d)
de franquicias derivadas de privilegios e inmunidades usuales concedidos en el marco de acuerdos de cooperación cultural, científica o técnica concluidos con terceros países;
e)
de franquicias especiales establecidas en el marco de acuerdos concluidos con terceros países que prevean acciones comunes encaminadas a la protección de las personas o del medio ambiente;
f)
de franquicias especiales establecidas en el marco de acuerdos concluidos con terceros países limítrofes, justificadas por la naturaleza de los intercambios fronterizos con dichos países;
g)
de franquicias concedidas en el marco de acuerdos concluidos sobre la base de la reciprocidad, con terceros países que sean partes del Convenio relativo a la Aviación Civil Internacional (Chicago, 1944) para la aplicación de las prácticas recomendadas 4.42 y 4.44 del anexo 9 de este Convenio (octava edición - julio de 1980).
2. Cuando un Estado miembro pretenda suscribir un convenio internacional, no comprendido en ninguna de las categorías mencionadas en el apartado 1, que prevea la concesión de franquicias, dicho Estado miembro deberá elevar a la Comisión una solicitud relativa a la aplicación de tales franquicias comunicándole toda la información necesaria.
La decisión sobre esta solicitud se adoptará con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 247 bis del Reglamento (CEE) no 2913/92.
3. La comunicación de información contemplada en el apartado 2 no será exigida cuando el convenio internacional considerado prevea la concesión de franquicias que no superen los límites fijados por el derecho comunitario.
Artículo 129
1. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión las disposiciones aduaneras contenidas en los convenios y acuerdos internacionales del tipo de los mencionados en el apartado 1, letras b), c), d) e), f) y g), y en el artículo 128, apartado 3, concluidos después del 26 de abril de 1983.
2. La Comisión transmitirá a los demás Estados miembros el texto de los convenios y acuerdos que le sean comunicados con arreglo a lo dispuesto en el apartado 1.
Artículo 130
El presente Reglamento no será obstáculo para el mantenimiento:
a)
por parte de Grecia, del estatuto especial concedido al Monte Athos, tal como garantiza el artículo 105 de la Constitución helénica;
b)
por parte de España y Francia, hasta la entrada en vigor de un régimen que regule las relaciones comerciales entre la Comunidad y Andorra, de las franquicias resultantes de los Convenios de 13 de julio de 1867, y de 22 y 23 de noviembre de 1867 entre dichos países y Andorra, respectivamente;
c)
por parte de los Estados miembros, dentro del límite de 210 EUR, de las franquicias concedidas, en su caso, con fecha de 1 de enero de 1983, a los marinos de la marina mercante con destino en el tráfico internacional;
d)
por parte del Reino Unido, de las franquicias a las importaciones de bienes para uso de sus fuerzas o del personal civil asociado, o para el abastecimiento de sus comedores o cantinas, que se derivan del Tratado de Establecimiento relativo a la República de Chipre, de 16 de agosto de 1960.
Artículo 131
1. Hasta que se adopten disposiciones comunitarias en esta materia, los Estados miembros podrán conceder franquicias especiales a las fuerzas armadas estacionadas en el territorio de un Estado miembro y que no pertenezcan a dicho Estado, en aplicación de acuerdos internacionales.
2. Hasta que se adopten disposiciones comunitarias en esta materia, el presente Reglamento no será obstáculo para el mantenimiento por los Estados miembros de franquicias concedidas a los trabajadores que se repatríen después de haber permanecido fuera del territorio aduanero de la Comunidad durante, el menos, seis meses como consecuencia de su actividad profesional.
Artículo 132
Las disposiciones del presente Reglamento serán aplicables, sin perjuicio de:
a)
lo establecido en el Reglamento (CEE) no 2913/92;
b)
las disposiciones en vigor en materia de aprovisionamiento de buques, aeronaves y trenes internacionales;
c)
las disposiciones en materia de franquicias establecidas por otros actos comunitarios.
Artículo 133
El Reglamento (CEE) no 918/83, modificado por los actos que figuran en el anexo V, queda derogado.
Las referencias al Reglamento derogado se entenderán hechas al presente Reglamento y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo VI.
Artículo 134
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2010.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 16 de noviembre de 2009.