ДИРЕКТИВА 2008/120/ЕО НА СЪВЕТА
от 18 декември 2008 година
относно определяне на минималните стандарти за защита на свинете
(кодифицирана версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейскатa общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Директива 91/630/ЕИО на Съвета от 19 ноември 1991 г. относно определяне на минималните стандарти за защита на свинете (2) е била неколкократно и съществено изменяна (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.
(2)
Повечето държави-членки са ратифицирали Европейската конвенция за защита на животните, отглеждани за селскостопански цели. Общността също така е одобрила тази конвенция с Решение 78/923/ЕИО на Съвета (4).
(3)
Директива 98/58/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 г. относно защитата на животни, отглеждани за селскостопански цели (5) определя разпоредби на Общността, които се прилагат за всички животни, обект на развъждане, във връзка с изискванията за построяване на помещенията за животните, с условията за изолация, отопление и проветряване, както и с контрола на оборудването и инспекцията на животните. Следователно е необходимо тези области да се включат в настоящата директива, когато трябва да се определят по-конкретни изисквания.
(4)
Свинете, като живи животни, фигурират в списъка на продуктите, изброени в приложение I към Договора.
(5)
Отглеждането на свине е неразделна част от селското стопанство. То представлява източник на доходи за част от селскостопанското население.
(6)
Разликите, които могат да нарушат условията на конкуренция, възпрепятстват гладкото функциониране на общия пазар на свине и на продукти от свине.
(7)
Поради това е необходимо да се определят минимални общи стандарти за защита на свинете, отглеждани за разплод и за угояване, за да се гарантира рационалното развитие на производството.
(8)
Свинете следва да разполагат с околна среда, съответстваща на нуждата им от движение и природата им на „ровещи животни“. Силно ограниченото пространство, с което те разполагат, пречи на хуманното отношение към тях.
(9)
Когато свинете са предмет на групово отглеждане, следва да се вземат адекватни управленски мерки, които да осигурят защитата им и да подобрят хуманното отношение към тях.
(10)
Свинете майки обичат да имат социални отношения с други свине, при условие че разполагат със свобода на движение и с благоприятна заобикаляща среда. Следователно постоянното затваряне на свинете майки в ограничено пространство следва да се забрани.
(11)
Частичното отрязване на опашката, частичното подрязване и изваждане на зъбите могат да причинят на прасетата внезапна болка, която може да трае и по-дълго. Кастрирането може да причини дълготрайна болка, която е още по-силна, ако е налице разкъсване на тъкани. Поради това тези практики вредят на хуманното отношение към свинете, особено когато се извършват от некомпетентни и неопитни лица. Следователно трябва да бъдат определени правила с цел усъвършенстването на тези практики.
(12)
Следва да се поддържа равновесие между различните аспекти, които трябва да се отчитат, свързани с хуманното отношение към животните, по-специално от здравна, икономическа и социална гледна точка и в контекста на въздействието върху околната среда.
(13)
Необходимо е официалните служби, производителите, потребителите и други да бъдат информирани за развитието в тази област. Следователно Комисията, въз основа на становище на Европейската агенция за безопасност на храните, следва активно да продължава да извършва научни изследвания в областта на най-ефективната(те) система(и) за отглеждане на животни от гледна точка на хуманното отношение към животните; като има предвид, че следва съответно да се предвиди преходен период, който да даде възможност на Комисията да изпълни успешно таза задача.
(14)
За прилагането на настоящата директива следва да се приемат необходимите мерки, в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (6).
(15)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение II, част Б,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива определя минималните стандарти на защита на свинете, отглеждани в затворено пространство за разплод и угояване.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1.
„свиня“ означава животно от рода на свинете, независимо от възрастта, отглеждано за разплод или за угояване;
2.
„нерез“ означава мъжка свиня, в полова зрялост, предназначена за разплод;
3.
„млада свиня“ означава женска свиня в полова зрялост, която не е раждала;
4.
„свиня“ означава женска свиня след първото раждане;
5.
„свиня майка“ означава женска свиня в периода от раждането до отбиването на прасенцата;
6.
„суха бременна свиня“ означава женска свиня в периода от отбиването на прасенцата до периода около раждането;
7.
„бозаещо прасе“ означава прасе в периода от раждането до отбиването;
8.
„подрастващо прасе“ означава небозаещо прасе на възраст до десет седмици;
9.
„прасе за угояване“ означава прасе на възраст над 10 седмици до клането или използването му за разплод;
10.
„компетентен орган“ означава органът, който е компетентен по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (7).
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че във всички свиневъдни обекти се спазват следните изисквания:
а)
всяко подрастващо прасе или прасе за угояване, при групово отглеждане, с изключение на женските свине след първо заплождане и на свинете майки, разполага със свободна площ, равна най-малко на:
Живо тегло (kg)
m2
не повече от 10
0,15
над 10, но не повече от 20
0,20
над 20, но не повече от 30
0,30
над 30, но не повече от 50
0,40
над 50, но не повече от 85
0,55
над 85, но не повече от 110
0,65
над 110
1,00
б)
общата повърхност на свободната подова площ, с която разполага всяка женска свиня след първо заплождане и всяка свиня майка, когато женските свине след първо заплождане и/или свинете майки съжителстват в група, трябва да бъде съответно най-малко 1,64 m2 и 2,25 m2. Когато тези животни се отглеждат в групи до шест животни, свободното подово пространство трябва да се увеличи с 10 %. Когато тези животни съжителстват в групи от 40 и повече животни, свободното подово пространство може да се намали с 10 %.
2. Държавите-членки гарантират, че подовете отговарят на следните изисквания:
а)
за женските свине след първо заплождане и за бременните свине майки: една част от площта, предвидена в параграф 1, буква б), равна най-малко на 0,95 m2 на женска свиня след първо заплождане и най-малко 1,3 m2 на свиня майка, трябва да има плътен гладък под, като не повече от 15 % от него да е с дренажни отвори;
б)
когато свинете се отглеждат групово в помещения с бетонен решетъчен под:
i)
максималната ширина на отворите трябва да бъде:
-
11 mm за бозаещите прасета,
-
14 mm за подрастващи прасета,
-
18 mm за прасетата за угояване,
-
20 mm за женски свине след първо заплождане и за свине майки;
ii)
минималната ширина на преградките трябва да бъде:
-
50 mm за бозаещите и отбитите прасета, и
-
80 mm за прасетата за угояване, за женските свине след първо заплождане и за свинете майки.
3. Държавите-членки гарантират, че построяването или монтирането на съоръжения, в които свинете майки и женските свине са вързани, е забранено. От 1 януари 2006 г. се забранява използването на въжета за връзване на свинете майки и женските свине.
4. Държавите-членки гарантират, че свинете майки и женските свине се отглеждат групово през период, който започва четири седмици след заплождането и приключва една седмица преди очакваното раждане. Стените на помещението, в което се намира групата, трябва да са дълги най-малко 2,8 m. Когато групата е по-малка от шест животни, ширината на стените на помещението, в което се намира, трябва да е най-малко 2,4 m.
Чрез дерогация от разпоредбите, предвидени в първа алинея, свинете майки и женските свине, които се отглеждат в свиневъдни обекти с по-малко от десет свине майки, могат да бъдат настанявани в отделни боксове през периода съгласно тази алинея, при условие че могат лесно да се обръщат в бокса си.
5. Държавите-членки гарантират, че без да се засягат изискванията, предвидени в приложение I, що се отнася до групово отглежданите прасета, свинете майки и женските свине имат постоянен достъп до хранилките и поилките, отговарящи най-малко на съответните изисквания на посоченото приложение.
6. Държавите-членки гарантират, че системата на хранене на групово отглежданите свине майки и женските свине е замислена така, че всяка от тях да получава достатъчно количество храна, дори при наличие на други хранещи се животни.
7. Държавите-членки гарантират, че всички бременни свине майки и женски свине, след първо заплождане за да задоволят глада си и предвид необходимостта да дъвчат, се хранят по начин, който дава възможност всяко животно да получи достатъчно количество обемисти или богати на фибри храни, както и високоенергийни храни.
8. Държавите-членки гарантират, че прасетата, предназначени за групово отглеждане, които проявяват агресия, които са жертви на агресия или са болни или ранени, могат да бъдат временно преместени в индивидуален бокс. В този случай използваният бокс трябва да бъде достатъчно голям, за да позволява на животното да се обръща без затруднение, ако това не противоречи на изрични предписания от ветеринарен лекар.
9. Разпоредбите, предвидени в параграф 1, буква б), параграфи 2, 4 и 5, както и в последното изречение на параграф 8, се прилагат за всички новопостроени или преустроени свиневъдни обекти или, които за пръв път се пускат в действие, след 1 януари 2003 г. От 1 януари 2013 г. тези разпоредби се прилагат за всички свиневъдни обекти.
Разпоредбите, предвидени в първа алинея от параграф 4, не се прилагат за свиневъдните обекти, които отглеждат по-малко от десет свине майки.
Член 4
Държавите-членки гарантират, че условията за отглеждането на свине са в съответствие с общите разпоредби, определени в приложение I.
Член 5
Разпоредбите, съдържащи се в приложение I, могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, посочена в член 11, параграф 2, като се отчита научният прогрес.
Член 6
Държавите-членки следят:
а)
всяко лице, което използва или ангажира гледачи на свине, да се увери, че тези лица са получили необходимите инструкции и информация, свързани със съответните разпоредби на член 3 и на приложение I;
б)
да се организират подходящи курсове за обучение. Тези курсове трябва да бъдат съсредоточени върху аспектите, свързани с хуманното отношение към животните.
Член 7
1. За предпочитане до 1 януари 2005 г. и при всички случаи до 1 юли 2005 г. Комисията представя на Съвета доклад, изготвен въз основа на становище на Европейската агенция за безопасност на храните. Докладът отчита социално-икономическите, санитарните последици, въздействието върху околната среда и различните климатични условия. Той взема под внимание и състоянието на техническото оборудване и системите за развъждане на прасета и обработка на месото, които могат да ограничат необходимостта от прибягване до хирургическо кастриране. При необходимост докладът се придружава от подходящи законодателни предложения относно значението на регламентацията за свободното пространство и видовете подово покритие върху хуманното отношение към подрастващите прасета и прасетата за угояване.
2. Най-късно до 1 януари 2008 г. Комисията представя на Съвета доклад, изготвен въз основа на становище на Европейската агенция за безопасност на храните.
Докладът обхваща по специално:
а)
последиците от степента на натоварване при отглеждане, включително от размера на групата и методите на групиране на животните, от различните системи на отглеждане върху хуманното отношение при отглеждане на свине, включително и върху здравето им;
б)
въздействието на начина на проектиране на свиневъдните обекти и на различните видове подово покритие върху хуманното отношение при отглеждане на свине, включително и върху здравето им, като се вземат предвид различните климатични условия;
в)
рисковите фактори, свързани с отхапване на опашката и препоръките с оглед намаляването на необходимостта от отрязването ѝ;
г)
развитието на системите за групово отглеждане на бременните свине майки, като се вземат предвид едновременно патологичните, зоотехническите, физиологичните и етиологичните аспекти на различните системи и тяхното влияние върху здравето и околната среда, както и климатичните условия;
д)
оценката на необходимото пространство, включително зоната за оплождане за индивидуално настанените възрастни нерези за разплод;
е)
развитието на системите за свободно отглеждане на бременните свине майки и на свинете майки с бозаещи прасета, които да отговарят на нуждите им, без да се застрашава оцеляването на бозаещите прасета;
ж)
предвидимото отношение и поведение на потребителите към свинското месо в случай на различни нива на подобряване на хуманното отношение към животните;
з)
социално-икономическите последици от различните системи на отглеждане на прасетата и влиянието им върху икономическите партньори от Общността.
При нужда докладът може да бъде придружен от подходящи законодателни предложения.
Член 8
1. Държавите-членки гарантират, че инспекциите се извършват под отговорността на компетентния орган, с цел да се проверява спазването на разпоредбите на настоящата директива.
Тези инспекции, които могат да се извършват в рамките на проверки за други цели, обхващат всяка година статистически представителна извадка за различните системи за отглеждане във всяка държава-членка.
2. Съгласно процедурата, посочена в член 11, параграф 2, Комисията съставя кодекс с правилата, приложими при извършване на инспекциите, предвидени в параграф 1 от настоящия член.
3. На всеки две години, до последния работен ден на месец април и за пръв път до 30 април 1996 г., държавите-членки информират Комисията за резултатите от инспекциите, извършени през последните две години, в съответствие с настоящия член, включително и за броя на извършените инспекции спрямо общия брой на свиневъдните обекти на територията им.
Член 9
За да бъдат внесени в Общността, животните от трети страни трябва да бъдат придружени от сертификат, издаден от компетентния орган на съответната страна, гарантиращ че са получили третиране поне равностойно на това на животните с произход от Общността, както е предвидено в настоящата директива.
Член 10
Когато е необходимо за еднаквото прилагане на настоящата директива, ветеринарните експерти от Комисията могат, в сътрудничество с компетентните органи, да извършват проверки на място. Лицата, извършващи тези проверки, прилагат специални мерки за лична хигиена, необходими, за да се изключи всякакъв риск от пренасянето на болести.
Държавата-членка, на територията на която се извършва проверката, оказва пълно съдействие на експертите при изпълнение на задачите им. Комисията информира компетентния орган на държавата-членка за резултатите от извършените проверки.
Компетентният орган на държавата-членка взима съответните мерки, които биха могли да се окажат необходими с оглед резултатите от проверката.
По отношение на връзките с трети страни се прилагат разпоредбите на глава III от Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни (8).
Общите правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 11, параграф 2.
Член 11
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и опазване здравето на животните, учреден с член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (9), наричан по-долу „Комитет“.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.
Член 12
Държавите-членки могат, при спазване на общите разпоредби на Договора, да прилагат на териториите си по-строги разпоредби за защита на свинете от тези, съдържащи се в настоящата директива. Те информират Комисията за всички такива мерки.
Член 13
Директива 91/630/ЕИО, изменена с директивите, посочени в приложение II, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение II, част Б.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 14
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването и в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2008 година.
DIRECTIVA 2008/120/CE DEL CONSEJO
de 18 de diciembre de 2008
relativa a las normas mínimas para la protección de cerdos
(Versión codificada)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 37,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 91/630/CEE del Consejo, de 19 de noviembre de 1991 relativa a las normas mínimas para la protección de cerdos (2), ha sido modificada en diversas ocasiones (3) y de forma sustancial. Conviene, en aras de una mayor racionalidad y claridad, proceder a la codificación de dicha Directiva.
(2)
La mayoría de los Estados miembros ha ratificado el Convenio europeo sobre protección de los animales en las ganaderías. La Comunidad también ha aprobado dicho Convenio mediante la Decisión 78/923/CEE (4) del Consejo.
(3)
La Directiva 98/58/CE del Consejo, de 20 de julio de 1998, relativa a la protección de los animales en las explotaciones ganaderas (5), establece las disposiciones comunitarias aplicables a todos los animales de crianza en relación con los requisitos para construir los establos, las condiciones de aislamiento, calefacción y ventilación, la inspección del equipamiento y del ganado. Por lo tanto, es necesario incluir estas materias en la presente Directiva cuando deban establecerse requisitos más pormenorizados.
(4)
Los cerdos, como animales vivos, están incluidos en la lista de productos del anexo I del Tratado.
(5)
La cría de cerdos es parte integrante de la agricultura. Constituye una fuente de ingresos para una parte de la población agrícola.
(6)
Las diferencias que pueden falsear la competencia dificultan el buen funcionamiento de la organización común del mercado de cerdos y de los productos derivados.
(7)
Por consiguiente, es necesario establecer unas normas mínimas comunes para la protección de los cerdos de cría y de engorde a fin de asegurar el desarrollo racional de la producción.
(8)
Los cerdos deben vivir en un entorno que se ajuste a sus necesidades de ejercicio y comportamiento exploratorio. Una importante limitación del espacio compromete su bienestar.
(9)
Si los cerdos están agrupados, para mejorar su bienestar deben adoptarse medidas de gestión adecuadas para su protección.
(10)
Si disfrutan de libertad de movimientos y disponen de un medio complejo, las cerdas prefieren interrelacionarse con otros cerdos. Mantenerlas constantemente confinadas en espacio reducido debe prohibirse.
(11)
El raboteo, la sección parcial de los dientes y el pulido de los mismos pueden causar un dolor inmediato y, a veces, un dolor prolongado a los cerdos. La castración puede provocar un dolor prologando que es más fuerte si se produce un desgarro de los tejidos. Por lo tanto, estas prácticas son perjudiciales para el bienestar de los cerdos, especialmente cuando las ejecutan personas incompetentes o sin experiencia. Por consiguiente, deben establecerse normas para garantizar unas mejores prácticas.
(12)
Es necesario mantener un equilibrio entre los diferentes aspectos que han de tomarse en consideración en lo que se refiere al bienestar, incluida la sanidad, y factores económicos y sociales, además del impacto medioambiental.
(13)
Es necesario que los servicios oficiales, los productores, los consumidores y demás estén informados de la evolución del sector. A partir de un dictamen de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria, la Comisión debería, por tanto, seguir activamente las investigaciones científicas sobre el mejor o los mejores sistemas de cría en relación con el bienestar de los cerdos. En este sentido, conviene fijar un período transitorio durante el cual la Comisión pueda cumplir esta tarea.
(14)
Las medidas necesarias para la ejecución de la presente Directiva deben aprobarse con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (6).
(15)
La presente Directiva no debe afectar a las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de transposición al Derecho nacional de las Directivas, que figuran en la parte B del anexo II.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La presente Directiva establece las normas mínimas para la protección de cerdos confinados para la cría y el engorde.
Artículo 2
A efectos de la presente Directiva, se entenderá por:
1)
«cerdo»: animal de la especie porcina de cualquier edad, tanto si se cría con vistas a la reproducción como al engorde;
2)
«verraco»: animal macho de la especie porcina después de la pubertad y que se destina a la reproducción;
3)
«cerda joven»: animal hembra de la especie porcina tras la pubertad y antes del parto;
4)
«cerda»: animal hembra de la especie porcina después del parto;
5)
«cerda en lactación»: cerda entre el período perinatal y el destete de los lechones;
6)
«cerda vacía»: cerda entre el destete y el período perinatal;
7)
«lechón»: cerdo desde el nacimiento al destete;
8)
«cochinillo destetado»: cochinillo no lactante de hasta diez semanas de edad;
9)
«cerdo de producción»: cerdo de más de diez semanas de edad, hasta el sacrificio o la monta;
10)
«autoridad competente»: la autoridad competente con arreglo al artículo 2, punto 6, de la Directiva 90/425/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a los controles veterinarios y zootécnicos aplicables en los intercambios intracomunitarios de determinados animales vivos y productos con vistas a la realización del mercado interior (7).
Artículo 3
1. Los Estados miembros velarán por que todas las explotaciones cumplan los requisitos siguientes:
a)
la superficie de suelo libre de la que deberá disponer cada cerdo destetado o cerdo de producción criado en grupo, excluidas las cerdas y las cerdas jóvenes después de la cubrición, será al menos de:
Peso en vivo (kg)
m2
Hasta 10
0,15
Entre 10 y 20
0,20
Entre 20 y 30
0,30
Entre 30 y 50
0,40
Entre 50 y 85
0,55
Entre 85 y 110
0,65
Más de 110
1,00
b)
la superficie total de suelo libre de la que deberá disponer cada cerda, o cada cerda joven después de la cubrición, cuando se críen en un grupo, será al menos de 1,64 m2 y 2,25 m2 respectivamente. Cuando dichos animales se críen en grupos inferiores a seis individuos, la superficie de suelo libre se incrementará en un 10 %. Cuando los animales se críen en grupos de 40 individuos o más, la superficie de suelo libre se podrá disminuir un 10 %.
2. Los Estados miembros velarán por que el revestimiento del suelo se ajuste a los siguientes requisitos:
a)
para las cerdas jóvenes después de la cubrición y las cerdas gestantes: una parte de la superficie estipulada en el apartado 1, letra b), que será como mínimo de 0,95 m2 por cerda joven y de 1,3 m2 por cerda, deberá ser de suelo continuo compacto, del que el 15 %, como máximo, se reservará a las aberturas de evacuación;
b)
cuando se utilicen suelos de hormigón emparrillados para cerdos criados en grupos:
i)
la anchura de las aberturas será de un máximo de:
-
para cochinillos, 11 mm,
-
para cochinillos destetados, 14 mm,
-
para cerdos de producción, 18 mm,
-
para cerdas y cerdas jóvenes después de la cubrición, 20 mm,
ii)
la anchura de las viguetas será de un mínimo de:
-
50 mm para cochinillos y cochinillos destetados, y
-
80 mm para cerdos de producción, cerdas y cerdas jóvenes después de la cubrición.
3. Los Estados miembros velarán por que se prohíba la construcción o el acondicionamiento de instalaciones en las que se ate a las cerdas y cerdas jóvenes. A partir del 1 de enero de 2006, se prohíbe el uso de ataduras para las cerdas y cerdas jóvenes.
4. Los Estados miembros velarán por que las cerdas y cerdas jóvenes se críen en grupos durante el período comprendido entre las cuatro semanas siguientes a la cubrición y los siete días anteriores a la fecha prevista de parto. Los lados de la celda en la que se mantenga el grupo medirán más de 2,8 m. Cuando se críen en grupo menos de seis individuos, la celda en la que se mantenga al grupo tendrá lados que midan más de 2,4 m.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, las cerdas y cerdas jóvenes criadas en explotaciones de menos de diez cerdas podrán mantenerse aisladas durante el período previsto en dicho párrafo, siempre que puedan darse fácilmente la vuelta en el recinto.
5. Los Estados miembros velarán por que, sin perjuicio de los requisitos previstos en el anexo I, las cerdas y cerdas jóvenes dispongan de acceso permanente a materiales manipulables que se ajusten, como mínimo, a los requisitos pertinentes del mencionado anexo.
6. Los Estados miembros velarán por que las cerdas y cerdas jóvenes mantenidas en grupos se alimenten mediante un sistema que garantice que cada animal pueda comer suficientemente, aun en presencia de otros animales que compitan por la comida.
7. Los Estados miembros velarán por que, para calmar su hambre y dada la necesidad de masticar, todas las cerdas y cerdas jóvenes vacías reciban una cantidad suficiente de alimentos gruesos o ricos en fibras y alimentos con un elevado contenido energético.
8. Los Estados miembros velarán por que los cerdos que haya que criar en grupos, pero sean particularmente agresivos, hayan sido atacados por otros cerdos o estén enfermos o heridos puedan mantenerse temporalmente en celdas individuales. En este caso la celda individual que se utilice deberá permitir que el animal se gire fácilmente, siempre que ello no sea contrario a consejos veterinarios específicos.
9. Las disposiciones establecidas en el apartado 1, letra b), y en los apartados 2, 4 y 5, así como la última frase del apartado 8, se aplicarán a todas las explotaciones que se construyan o reconstruyan o que comiencen a utilizarse por primera vez con posterioridad al 1 de enero de 2003. A partir del 1 de enero de 2013 estas disposiciones se aplicarán a todas las explotaciones.
Lo dispuesto en el párrafo primero del apartado 4 no se aplicará a las explotaciones que cuenten con menos de diez cerdas.
Artículo 4
Los Estados miembros velarán por que las condiciones relativas a la cría de cerdos sean conformes con las disposiciones generales que se establecen en el anexo I.
Artículo 5
Las disposiciones que figuran en el anexo I podrán ser modificadas con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 11, apartado 2, a fin de tener en cuenta los adelantos científicos.
Artículo 6
Los Estados miembros velarán por que:
a)
toda persona que emplee o contrate a personas encargadas del cuidado de los cerdos se asegure de que la persona que cuide de los animales haya recibido las instrucciones y el asesoramiento debidos sobre las disposiciones pertinentes a que se refiere el artículo 3 y el anexo I;
b)
haya cursillos de formación adecuados. Dichos cursillos se centrarán, en particular, en los aspectos relacionados con el bienestar de los animales.
Artículo 7
1. Preferiblemente antes del 1 de enero de 2005 y en cualquier caso antes del 1 de julio de 2005, la Comisión presentará al Consejo un informe elaborado a partir de un dictamen de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria. El informe se elaborará teniendo en cuenta las consecuencias socioeconómicas y sanitarias, los efectos medioambientales y las distintas condiciones climáticas. También tomará en consideración el estado de las técnicas y sistemas de producción de cerdos y procesamiento de carne, que puedan reducir la necesidad de recurrir a la castración quirúrgica. El informe irá acompañado, si ha lugar, de las oportunas propuestas legislativas relativas a los efectos de la normativa en materia de espacios disponibles y tipos de suelo aplicable con el fin de lograr el bienestar de los cochinillos destetados y de los cerdos de producción.
2. A más tardar el 1 de enero de 2008, la Comisión presentará al Consejo un informe, elaborado a partir de un dictamen de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria.
En el informe se estudiarán, en particular:
a)
los efectos sobre el bienestar de los cerdos y sobre su salud de la carga ganadera, incluido el tamaño del grupo y los métodos de reagrupación de los animales, en los distintos sistemas de explotación;
b)
las consecuencias del diseño de los establos y de los distintos tipos de revestimiento para el bienestar de los cerdos y para su salud, teniendo en cuenta las distintas condiciones climáticas;
c)
los factores de riesgo asociados a la caudofagia y las recomendaciones para disminuir la necesidad de amputar la cola;
d)
la evolución de los sistemas de estabulación en grupo para las cerdas gestantes, teniendo en cuenta tanto los aspectos patológicos, zootécnicos, fisiológicos y etológicos de los distintos sistemas y su impacto sobre la salud y el medio ambiente, así como las distintas condiciones climáticas;
e)
la determinación del espacio necesario, incluida la zona de cubrición, para los verracos de reproducción adultos en plazas individuales;
f)
la evolución de los sistemas de estabulación libre de las cerdas gestantes y de las cerdas nodrizas, que respondan a sus necesidades y no pongan en peligro la supervivencia de los lechones;
g)
las actitudes y comportamientos previsibles de los consumidores respecto de la carne de cerdo en el supuesto de diferentes niveles de mejora del bienestar de los animales;
h)
las consecuencias socioeconómicas de los diferentes sistemas de cría de cerdos y sus efectos sobre los agentes económicos de la Comunidad.
Si ha lugar, el informe podrá ir acompañado de las oportunas propuestas legislativas.
Artículo 8
1. Los Estados miembros velarán por que se efectúen inspecciones bajo la responsabilidad de la autoridad competente para comprobar el respeto de las disposiciones de la presente Directiva.
Dichas inspecciones, que podrán realizarse con ocasión de controles efectuados con otros fines, cubrirán anualmente muestras estadísticamente representativas de los distintos sistemas de cría de cada Estado miembro.
2. Con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 11, apartado 2, la Comisión elaborará un código que cubrirá las normas que deberán seguirse durante las inspecciones previstas en el apartado 1 del presente artículo.
3. Cada dos años, antes del último día laborable del mes de abril y por vez primera antes del 30 de abril de 1996, los Estados miembros informarán a la Comisión de los resultados de las inspecciones efectuadas durante los dos años anteriores de conformidad con las disposiciones del presente artículo, incluido el número de inspecciones efectuadas en su territorio en relación con el número de explotaciones.
Artículo 9
Para ser importados en la Comunidad, los animales procedentes de un país tercero deberán acompañarse de un certificado expedido por la autoridad competente de ese país, que certifique que se han beneficiado de un tratamiento al menos equivalente al concedido a los animales de origen comunitario tal como se establece en la presente Directiva.
Artículo 10
En la medida en que ello sea necesario para la aplicación uniforme de la presente Directiva, los expertos veterinarios de la Comisión podrán efectuar inspecciones in situ con la colaboración de las autoridades competentes. Para ello, los inspectores deberán aplicarse a sí mismos las medidas de higiene especiales necesarias para excluir todo riesgo de transmisión de enfermedades.
El Estado miembro en cuyo territorio se efectúe una inspección deberá proporcionar toda la ayuda necesaria a los expertos para el cumplimiento de su cometido. La Comisión informará a la autoridad competente del Estado miembro interesado sobre el resultado de los controles efectuados.
La autoridad competente del Estado miembro interesado tomará las medidas que pudieran resultar necesarias para tener en cuenta los resultados de dicha inspección.
Por lo que respecta a las relaciones con los países terceros, se aplicarán las disposiciones del capítulo III de la Directiva 91/496/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, por la que se establecen los principios relativos a la organización de controles veterinarios de los animales que se introduzcan en la Comunidad procedentes de países terceros (8).
Las disposiciones generales de aplicación del presente artículo se fijarán con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 11, apartado 2.
Artículo 11
1. La Comisión estará asistida por el Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, creado mediante el artículo 58 del Reglamento (CE) no 178/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 28 de enero de 2002, por el que se establecen los principios y los requisitos generales de la legislación alimentaria, se crea la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria y se fijan procedimientos relativos a la seguridad alimentaria (9), denominado, en lo sucesivo, «el Comité».
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE.
El plazo contemplado en el artículo 5, apartado 6, de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en tres meses.
Artículo 12
Por lo que respecta a la protección de los cerdos, los Estados miembros podrán, ateniéndose a las normas generales del Tratado, mantener o aplicar en su territorio disposiciones más estrictas que las que se recogen en la presente Directiva. Informarán a la Comisión de cualquier medida que adopten en este sentido.
Artículo 13
Queda derogada la Directiva 91/630/CEE, modificada por los actos indicados en la parte A del anexo II, sin perjuicio de las obligaciones de los Estados miembros relativas a los plazos de transposición al Derecho nacional, de las Directivas, que figuran en la parte B del anexo II.
Las referencias a la Directiva derogada se entenderán hechas a la presente Directiva y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo III.
Artículo 14
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 15
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 18 de diciembre de 2008.