32004R1973
L 345/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1973/2004 НА КОМИСИЯТА
от 29 октомври 2004 година
за създаване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане, посочени в дял IV и в дял IVa от посочения регламент и по отношение на използването на земята, която е била оставена под угар за целите на производството на сурови материали
СЪДЪРЖАНИЕ
Глава 1
Обхват и общи разпоредби
Глава 2
Специфична премия за качество за твърдата пшеница
Глава 3
Премия за протеинови култури
Глава 4
Специфично плащане за култура - ориз
Глава 5
Плащания на базата на площ за ядки
Глава 6
Помощи за картофи, произвеждани за картофено нишесте
Глава 7
Млечна премия и допълнителни плащания
Глава 8
Помощи за енергийни култури
Раздел 1
Дефиниции
Раздел 2
Договор
Раздел 3
Изменения, допълнения и прекратяване на договора
Раздел 4
Представителни добиви и доставени количества
Раздел 5
Условия за изплащане на помощта
Раздел 6
Договор и задължения за кандидатстващата страна и за първия преработвател
Раздел 7
Обезпечение
Раздел 8
Документи за продажба, трансфер или доставка в друга държава-членка или за износ
Раздел 9
Проверки
Раздел 10
Изключване от схемата и оценяване
Глава 9
Специфично регионално плащане за полски култури
Глава 10
Помощи за семена
Глава 11
Плащане на площ за полските култури
Раздел 1
Общи разпоредби относно допустимостта за подпомагане с плащането на площ за полските култури
Раздел 2
Специални разпоредби относно определени видове полски култури
Раздел 3
Базови площи, референтни добиви и тавани
Раздел 4
Земи, оставени под угар
Раздел 5
Подаване на информация
Глава 12
Премии за овце и кози
Раздел 1
Директни плащания
Раздел 2
Ограничения, резерви и трансфери
Раздел 3
Допълнителни плащания
Раздел 4
Общи разпоредби
Глава 13
Плащания за говеждо и телешко месо
Раздел 1
Специална премия (член 123 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 2
Премия за клане извън сезона (член 124 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 3
Премия за крави с бозаещи телета (член от 125 до член 129 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 4
Разпоредби, които са общи за специалната премия и за премията за крави с бозаещи телета
Раздел 5
Премия за клане (член 130 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 6
Допълнителни плащания (член от 133 до член 136 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Раздел 7
Общи разпоредби
Раздел 8
Преходни и заключителни разпоредби
Глава 14
Схема на единното плащане на площ
Глава 15
Допълнителни национални директни плащания
Глава 16
Използване на земята, която е била оставена под угар, за целите на производството на сурови материали
Раздел 1
Обхват и дефиниции
Раздел 2
Договор
Раздел 3
Изменения, допълнения и прекратяване на договора
Раздел 4
Представителни добиви и доставени количества
Раздел 5
Условия за изплащане на помощта
Раздел 6
Задължения за изкупвачите и кандидатстващите за подпомагане субекти
Раздел 7
Обезпечение
Раздел 8
Документи за продажба, трансфер или доставка в друга държава-членка или за износ
Раздел 9
Проверки
Раздел 10
Изключване от схемата и подаване на информация
Глава 17
Плащания на базата на площ за хмел
Глава 18
Заключителни разпоредби
KОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Договора за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, и по-специално член 41 първи параграф от него,
като взе предвид Регламент (EО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. за установяване на общи правила за схемите за директно подпомагане по линия на общата селскостопанска политика и някои схеми за подпомагане за земеделски производители и за изменение на Регламент (EИO) № 2019/93, Регламент (EO) № 1452/2001, Регламент (EO) № 1453/2001, Регламент (EO) № 1454/2001, Регламент (EO) № 1251/1999, Регламент (EO) № 1254/1999, Регламент (EO) № 1673/2000, Регламент (EИO) № 2358/71 и Регламент (EO) № 2529/2001 (1), и по-специално член 110 и член 145, буква в), член 145, буква г), член 145, буква д) и член 145, буква е) от него,
като има предвид, че
(1)
Дял V и дял IVa от Регламент (ЕО) № 1782/2003 установява определени схеми за подпомагане на земеделските производители. Прилагащите правила за някои от тези схеми вече са били заложени в следните нормативни актове: Регламент (ЕИО) № 1686/72 на Комисията от 2 август 1972 г. относно определени подробни правила за помощите при семената (2), Регламент (ЕИО) № 1445/76 на Комисията от 22 юни 1976 г., постановяващ различните сортове на Lollium perenne L. (3), Регламент (ЕО) № 1644/96 на Комисията от 30 юли 1996 г., постановяващ подробни правила за отпускането на помощи за определени бобови култури (4), Регламент (ЕО) № 609/1999 на Комисията от 19 март 1999 г., постановяващ подробни правила за отпускането на помощи на производителите на хмел (5); Регламент (ЕО) № 2316/1999 на Комисията от 22 октомври 1999 г., постановяващ подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1251/1999 на Съвета, установяващ система за подпомагане за производителите на определени полски култури (6), Регламент (ЕО) № 2342/1999 на Комисията от 28 октомври 1999 г., постановяващ подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета за общата организация на пазара на говеждо и телешко месо, по отношение на схемите за премиране (7), Регламент (ЕО) № 2461/1999 на Комисията от 19 ноември 1999 г., постановяващ подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1251/1999 на Съвета, по отношение на използването на земята, която е била оставена под угар за целите на производството на сурови материали (8), Регламент (ЕО) № 2550/2001 на Комисията от 21 декември 2001 г., постановяващ подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 2529/2001 на Съвета за общата организация на пазара на овче и козе месо, по отношение на схемите за премиране, и изменящ и допълващ Регламент (ЕО) № 2419/2001 (9), Регламент (ЕО) № 2199/2003 на Комисията от 16 декември 2003 г., постановяващ преходни мерки за прилагането по отношение на 2004 г. на Регламент (ЕО) № 1259/1999 на Съвета по отношение на схемата на единното плащане на площ за Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (10), Регламент (ЕО) № 2237/2003 на Комисията от 23 декември 2003 г., предвиждащ подробни правила за прилагането на схемите за подпомагане, заложени в дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета относно общи правила за схемите за директно подпомагане по линия на общата селскостопанска политика и установяващ някои схеми за подпомагане на земеделски производители (11). В интерес на яснотата на законодателството на Общността, е подходящо тези нормативни актове да бъдат отменени и да бъдат заменени от регламент, който предвижда прилагащите правила за всичките схеми, приложими към 1 януари 2005 г.
(2)
С цел да се осигури ефективното администриране на тези схеми, плащанията на базата на площи трябва да бъдат ограничени до определени области и трябва да се определят условията.
(3)
Малта има голям брой малки стопанства, които по размер са под 0,3 хектара. За да се избегне много малки земеделски стопанства в Малта да бъдат изключени от плащанията на базата на площи, минималният размер за кандидатстване по отношение на плащанията на базата на площи в Малта трябва да бъде фиксиран на 0,1 хектар, като за годините 2005 и 2006 на Малта трябва да се даде възможност да поиска дерогация от член 107, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(4)
Трябва да се предотврати засяването на земи с единствената цел да се получи допустимост за плащанията на базата на площ. Трябва да бъдат записани определени условия по отношение на засяването и култивирането на културите, по-специално по отношение на твърдата пшеница, протеиновите растения и ориза. Трябва да се спазват и местните стандарти, с цел да се отрази разнообразието на селскостопанските практики в рамките на Общността.
(5)
Трябва да се разрешава подаването на само едно заявление за плащане на базата на площ по отношение на който и да било парцел, който е бил култивиран през определена година, с изключение на случаите, в които плащанията на базата на площ се отпускат като добавка към същата реколта, или когато помощта касае производството на семена. Плащанията на базата на площ могат да се отпускат и за култури, които се субсидират по схеми, които попадат в обхвата на структурните и екологичните политики на Общността.
(6)
Схемите за подпомагане, които са на базата на площи предвиждат, че когато площите, за които за поискани плащания надхвърлят максималната гарантирана площ или базовата площ, или базовите подплощи, площта на един земеделски производител, за която са били поискани плащания, следва да се намали пропорционално за тази година. Следователно подходящо е да се установят условията и крайните срокове за размяната на информация между Комисията и държавите-членки, с цел да се определи коефициент на намаление и да се информира Комисията относно площите, за които са били отпуснати плащания. Същите тези разпоредби следва да се прилагат по отношение на намалението на общата сума от индивидуалните референтни количества, в случай на прилагане на член 95, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(7)
По силата на член 73 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 отпускането на специфичната премия за качество на твърдата пшеница е в зависимост от използването на определени количества сертифицирани семена от сортове, които в производствените зони са признати като висококачествени за целите на производството на семолина или макаронени изделия. С цел да се осигури, че тези изисквания са спазени, критериите за проверки на сортовете във всяка една държава-членка трябва да бъдат фиксирани, а също така трябва да се фиксира и процедурата за установяването на списък от допустими за подпомагане сортове, както и за минималното качество на сертифицираните семена, които ще бъдат използвани.
(8)
Краткото време между приемането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 и влизането в сила на специфичната премия за качество на твърдата пшеница направи невъзможно установяването на списък от допустими сортове, за които могат да бъдат отпускани помощи за 2005 г., в съответствие с предвидения метод за проверки. Следователно е необходимо за държавите-членки да установят един временен списък, който да се базира на селекцията на съществуващите към този момент сортове.
(9)
В някои региони протеиновите култури традиционно се сеят смесено със зърнени култури по агрономически причини. Така получената реколта се състои предимно от протеинови култури. За целите на отпускането на премия за протеинови култури, площите, които се засяват по този начин трябва да се считат за площи, засети с протеинови култури.
(10)
Трябва да се заложат стандарти за сладките лупини, а също така и за тестове за определяне дали една проба от лупини е сладка или не.
(11)
В интерес на ефективността и доброто управление на схемата за подпомагане за черупковите плодове, отпусканата помощ на базата на площ не трябва да се използва за да се финансират маргинални плантации от изолирани дървета. Следователно трябва да се определи минимален размер на парцела и минимална плътност на дърветата от специализираната овощна градина. С цел да се улесни преминаването от съществуващите планове за подобрения, чийто срок изтича по-късно от въвеждането на новата схема за подпомагане, е подходящо да се предвидят преходни мерки.
(12)
Условията за плащане, както и изчислението на плащанията, които са специфични за културата ориз, зависят не само от базовата площ или от площите, които са фиксирани за всяка държава-членка производител, фиксирани в Регламент (ЕО) № 1782/2003, но също така и от евентуалното подразделение на тези площи на базови подплощи и на базата на обективни критерии, избрани от всяка една държава-членка, която е избрала да осъществи това подразделяне, при условие че култивираните парцели наистина се обработват и в зависимост от минималния размер на базовата площ. В резултат на това трябва да бъдат записани подробни правила относно установяването, управлението и условията за култивиране, които се прилагат по отношение на базовите площи и базовите подплощи.
(13)
Наблюдаването за евентуално превишение на базовите площи, посочено в член 82 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, предполага намаляване на плащанията, които са специфични за културата ориз. С цел да се определят условията за изчисляване на едно такова намаление, трябва да бъдат дефинирани критериите, които следва да бъдат взети под внимание, както и приложимите коефициенти.
(14)
Последващите действия след изплащането на специфичното плащане за култура за ориза предполага, че на Комисията е била изпратена определена информация, свързана с култивирането на базовите площи и базовите подплощи. За тази цел трябва да се определи подробната информация, която всяка една държава-членка трябва да изпрати на Комисията, както и крайните срокове за всички такива подавания на информация.
(15)
Член 93 и член 94 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат помощ за земеделските производители, които произвеждат картофи, предназначени за производството на картофено нишесте, което е обект на договор за култивиране и е в рамките на квота, установена с Регламент (ЕО) № 1868/94 от 27 юли 19994 г., установяващ квотна система по отношение на производството на картофено нишесте (12). Следователно трябва да се установят условията за отпускане на помощта, и когато това е приложимо, трябва да се правят кръстосани референции към съществуващите разпоредби по отношение на квотната система, заложена в Регламент (ЕО) № 1868/94.
(16)
Член 95 и член 96 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат на производителите да се изплащат млечни премии и допълнителни плащания. Регламент (ЕО) № 1788/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г., установяващ такса в сектора мляко и млечни продукти (13), предвижда специфични разпоредби в случай на неактивност. Следователно е подходящо да се предвиди, че когато едно физическо лице или юридическо лице, което притежава индивидуално референтно количество, но вече не отговаря на изискванията, посочени в член 5, буква в) от Регламент (ЕО) № 1788/2003 по време на дванадесетмесечния период преди 31 март за въпросната година, то тогава следва това лице да бъде изключено от възможността да получава премията и допълнителното плащане.
(17)
Членове от 88 до 92 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат нова схема за подпомагане на енергийните култури, което подпомагане ще се отпуска на фермeрите. В съответствие с Регламент (ЕО) № 2461/1999, който изключва захарното цвекло от помощта, култивирането на захарно цвекло трябва да бъде изключено и от схемата за подпомагане на енергийните култури.
(18)
Трябва да се заложат условията за допустимост за същата тази схема за подпомагане. За тази цел трябва да се заложи изискване за сключен договор между производителя и първия преработвател, по отношение на въпросните сурови селскостопански материали. Трябва също така ясно да бъдат записани условията за случаите, в които преработката се извършва от страна на земеделския производител в неговото стопанство.
(19)
С цел да се осигури, че суровият материал е преработен в посочения енергиен продукт, първите преработватели трябва да предоставят гаранция, независимо от факта, че помощта се отпуска не на първите преработватели, а на земеделските производители. Гаранцията трябва да бъде достатъчно висока за да предотврати всякакъв риск, че суровите материали в крайна сметка са отклонени от тяхното предназначение. В допълнение към това, с цел системата за контрол върху схемата да се направи по-ефективна, продажбите на суровите материали или на полупреработени продукти трябва да се ограничат до максимум две продажби преди крайната преработка.
(20)
Трябва да се прави ясно разграничение между задълженията на производителя, които приключват след като се достави общото количество сурови материали, и задълженията на първите преработватели, които започват от момента на доставката и приключват след крайната преработка на суровите материали в енергийни продукти.
(21)
Определени транспортни операции на сурови материали и продукти, които са били получени от тях в рамките на Общността, трябва да бъдат обект на проверки, които да включват издаването на контролни копия на формуляра Т5, в съответствие с Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г., залагащ разпоредби относно приложението на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета, установяващ Митнически кодекс на Общността (14). Трябва да се предвидят разпоредби за алтернативни доказателства, ако контролното копие на формуляра Т5 бъде изгубено в резултат на обстоятелства, за които първият преработвател не е отговорен.
(22)
Член 98 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда намаление на специфичната регионална помощ за полски култури, когато общата сума на заявената помощ надвишава фиксирания таван. Следователно трябва да се заложат условията за изчислението на това намаление.
(23)
Член 99 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда възможността да бъдат давани директни помощи за производството на един или повече видове семена.
(24)
Тази помощ може да се дава само за производството на базови семена или сертифицирани семена и че тези продукти трябва да бъдат ясно дефинирани, с референция към директивите за сертифициране и предлагане на пазара на семена: Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно предлагането на пазара на семена от фуражни култури (15), Директива 66/402/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно предлагането на пазара на семена от зърнени култури (16), и Директива 2002/57/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно предлагането на пазара на семена от маслодайни и влакнодайни растения (17).
(25)
За да може да станат възможни проверките, базовите семена и сертифицираните семена трябва да се произвеждат по силата на сключени договори за производство или на декларации за производство, които да бъдат прикрепени към единното заявление, а предприятията, които произвеждат или селектират семена, следва да бъдат официално одобрени и регистрирани. Трябва да се заложат необходимите мерки за случаи, в които едно предприятие, което произвежда или селектира семена в една държава-членка, произвежда семена в друга държава-членка.
(26)
Поради административни причини във всяка държава-членка помощта следва да се отпуска само по отношение на продукти, които са били реколтирани на територията на същата тази държава-членка.
(27)
По силата на приложение ХI към Регламент (ЕО) № 1782/2003 помощта за производство се изплаща за базови и сертифицирани семена на видовете Cannabis sativa L. със съдържание на тетрахидроканабинол, ненадвишаващо 0,2 %. С цел да се осигури единно прилагане в рамките на Общността на правилата, на които се подчинява отпускането на помощта, за тази цел следва да се използва списъкът на сортовете Cannabis sativa L., които са допустими за подпомагане, както е установено в приложение II към Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 г., постановяващ подробни правила за приложението на кръстосаното съответствие, модулацията и интегрираната система за администриране и контрол, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003, установяващ общи правила за схемите за директно подпомагане по линия на общата селскостопанска политика и установяващ някои схеми за подпомагане за земеделски производители (18).
(28)
Член 108 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 определя площите, които са допустими за подпомагане с плащанията на базата на площ за полски култури. Този член разрешава определени изключения при контрол от страна на държавите-членки, които да не подриват ефективността на разпоредбите, заложени в същия този регламент, с цел да се избегне какъвто и да било такъв риск, трябва да се предвидят подходящи мерки, с които общата площ на допустимите земи да се запази на сегашното равнище и да се предотврати всякакво значително нарастване на тези площи. Тези мерки могат, в определени случаи, да включват например обявяването на земи, които преди са били допустими за недопустими, като превантивна мярка.
(29)
Държавите-членки, за които царевицата не е традиционна култура, могат да направят тревата за силаж, допустима за подпомагане. Следователно ще е необходимо да се дефинира какво се има предвид под „трева за силаж“.
(30)
Член 106 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 обвързва производството на лен и коноп, които се отглеждат за влакно със сключването на договор или с поемането на ангажимент, както е посочено в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1673/2000 на Съвета от 27 юли 2000 г. относно общата организация на пазарите на лен и коноп, отглеждани за влакно (19). Трябва да се приемат разпоредби копие от договора или ангажиментите да бъде изпратено на компетентните органи в държавата-членка, отговорни за администрирането на заявленията за плащане. Трябва също така да бъде осигурено, че сортовете лен и коноп, които се отглеждат за влакно са онези, вписани в Общия каталог на видовете селскостопански растителни видове, които са влакнодайни растения, и конкретно по отношение на лена, да са описани като „влакнодаен лен“. Нещо повече, когато става дума за конопа, съдържанието на тетрахидроканабинол за одобрените сортове не може да надхвърля 0,2 %. Следователно трябва да бъде съставен списък на допустимите за подпомагане сортове лен, тъй като списък на допустимите за подпомагане сортове коноп вече е заложен в приложение II към Регламент (ЕО) № 796/2004. За да се предоставят по-сигурни гаранции по отношение на конопа, може също така да се изисква използването на сертифицирани семена.
(31)
Член 109 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 изисква производителите на зърнени култури, маслодайни растения и протеинови растения да са завършили сеитбата в срок най-късно до 31 май. В някои случаи, въпреки това, сеитбата може да бъде отложена и след 31 май поради особеностите на климата. В някои региони и за определени култури трябва да бъдат удължени крайните срокове за сеитбата и за подаването на заявленията. Въпреки това тези удължавания на крайния срок не трябва да повлияват неблагоприятно ефективността на системата за подпомагане или да подриват системата на контрол, въведена с глава 4 от дял II от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(32)
С цел да се осигури, че преработвателната индустрия получава периодични доставки от сладка царевица по време на пазарната година, производителите трябва да могат да разпределят сеитбата на по-дълъг период. Във връзка с това крайната дата за сеитба на сладка царевица трябва да бъде променена до 15 юни.
(33)
Подходящо е да се предвиди, че когато става дума за добавка към помощта за твърда пшеница и за специалната помощ, трябва да се използва поне едно минимално количество сертифицирани семена от твърда пшеница. С цел диверсификацията на селскостопанските практики в рамките на държавите-членки и в рамките на техните региони трябва да се остави на въпросните държави-членки да определят това минимално количество.
(34)
За целите на член 103 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 трябва да се дефинира какво се има предвид под напояване.
(35)
Трябва да се посочат площите, които трябва да бъдат взети предвид с оглед оценката на всякакво евентуално превишаване на базовата площ и правилата за определяне на степента на тези превишения. Когато се установява отделна базова площ за царевица, за поливните площи или за тревата за силаж, то тогава следва да бъдат записани специални правила по отношение на площите, които трябва да бъдат взети предвид с оглед оценката на всякакво евентуално превишаване на въпросната базовата площ. Правилата за определяне на надвишаването на базовата площ трябва да осигуряват, че при всички случаи е спазено ограничението на базовата площ. Начинът, по който следва да се изчисли превишението по отношение на максималната гарантирана площ за твърда пшеница, също трябва да се определи. Също така трябва да се определи процедурата, която ще се следва за определяне на надвишаването на тавана на плащанията, посочен в член 102, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(36)
В случай на прилагане на член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 допустимостта на получаване на помощите на базата на площ за полски култури е обвързана със задължението на въпросните производители да оставят част от земите в стопанството си под угар. Трябва да бъдат записани подробни прилагащи правила, които да са в състояние да осигурят, че схемата се характеризира с необходимата ефективност. За тази цел трябва да се предвидят разпоредби площите, които се приемат за оставени под угар земи, да са сравними с тези, които се приемат за целите на изчисляването на регионалната базова площ. Трябва да се дефинират и бобовите култури, посочени във второто тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(37)
По силата на член 107, параграф 6 и в случай на прилагане на член 66 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, трябва да се установят подробни правила по отношение на доброволно оставените под угар земи. Тези правила трябва да бъдат съвместими с общата система, въведена от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
(38)
Трябва да бъдат заложени критериите за допустимост за схемата за премии за овце и кози, предвидена в глава 11 от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и по-специално изискваните условия.
(39)
Член 113, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда отпускането на премия за земеделските производители, които произвеждат козе месо в определени области на Общността. Следователно е необходимо въпросните площи да се определят в съответствие с критериите, заложени в тази разпоредба.
(40)
По силата на член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 земеделски производители, чиито стопанства съдържат не по-малко от 50 % площи, използвани за селско стопанство, които се намират в необлагодетелствани райони, могат да получат допълнителната премия. Член 113, параграф 2 посочва специфичните географски зони, в които земеделските производители, които произвеждат козе месо отговарят на необходимите условия за да получават премията за кози. Трябва да се предвидят разпоредби, които да предвиждат предоставянето на декларация от страна на земеделските производители, които отговарят на тези критерии, с която те да доказват, че не по-малко от половината от площите, които те използват за селско стопанство, се намират в необлагодетелствани райони или в райони, които са допустими за получаването на премията за кози.
(41)
За целите на контрола за допустимост за определяне правилното равнище на премията за овцемайки, държавите-членки следва да съставят списък на земеделските производители, които предлагат на пазара овче мляко или продукти, произведени от овче мляко.
(42)
С цел прилагане на системата на индивидуалните ограничения (лимити), както са въведени от член 116, член 117 и член 118 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, съществуващите административни правила могат да продължат да се прилагат по отношение по-специално на използването на безвъзмездно получените права, използването на нормалните права, включително и минимално използване, временното преотстъпване или прехвърляне на права, подаването на информация за промените на индивидуалните тавани или прехвърлянето на права посредством националния резерв. Някои от тези правила са специфични разпоредби за изключителни и надлежно обосновани обстоятелства, като например по отношение на използването на правата, малките земеделски производители и земеделските производители, които участват в програми за екстензификация и схеми за ранно пенсиониране, а за целите на прехвърлянията - наследяването на права за премии и случаите на земеделски производители, които използват само публична или колективно притежавана земя за паша.
(43)
Комисията следва да наблюдава новите разпоредби и в резултат на това тя трябва да получава от държавите-членки необходимата ѝ основна информация по отношение на прилагането на правата относно премиите.
(44)
Ако това е приложимо, на Комисията следва да се изпраща подробна информация относно националните правила за допълнителните плащания и прилагането им.
(45)
Дял IV, глава 12 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда плащания за телешко и говеждо месо. Трябва да бъдат записани критериите за допустимост, и по-специално условията, които се изискват за тези плащания.
(46)
Целите на регионалния таван и на плътността на отглеждане означават, че специалната премия не може вече да се прилага по отношение на същата възрастова група, за онези животни, които са засегнати от прилагането на тези две мерки. За целите на премията за клане извън сезона, тези животни следва да се считат за допустими за получаване на специалната премия.
(47)
Трябва да се приемат разпоредби административният документ, заложен в член 123, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, да бъде съставен и издаден на национално равнище. С цел да се вземат предвид особените административни и контролни условия в държавите-членки, трябва да се разрешават различни форми на административния документ.
(48)
Член 123, параграф 3, буква а), и член 130, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат период на задържане като условие за отпускане на специалната премия и за премиите за клане. Следователно е необходимо този период да се определи и конкретизира количествено.
(49)
Разпоредбите по отношение на отпускането на специалната премия по време на клането трябва да бъде в съответствие с разпоредбите за отпускане на специалната премия. Трябва да се посочат видовете документи, които следва да придружават животното до изпращането му за клане или за износ. С цел да се вземат предвид специфичните черти на начина на предоставяне на премията по време на клане, трябва да се запишат възрастовите условия за бичетата и начинът на представяне на кланичния труп за възрастни животни от рода на едрия рогат добитък.
(50)
Трябва да се запишат условията за отпускане на премията за клане извън сезона, които трябва да са в съответствие с разпоредбите за отпускане на премията за клане. Комисията следва да определи, на базата на наличната информация кои държави-членки отговарят на условията за прилагане на тази схема за премиране.
(51)
Трябва да се дефинира понятието за крава с бозаещо теле, заложено в член 125 от Регламент (ЕО) № 1782/2003. Нещо повече, съществуващите основни изисквания могат да продължат да се прилагат, по-специално по отношение на средния добив на мляко и допълнителната национална премия.
(52)
Съществуващите национални правила могат да продължат да се прилагат, по-специално по отношение на индивидуалните тавани, подаването на информация по отношение на индивидуалните тавани и националния резерв, безвъзмездно получените права, използването на правата, прехвърлянето и временното преотстъпване на права, и по отношение на прехвърлянията посредством националния резерв.
(53)
Комисията следва да определи, на базата на наличната ѝ информация, кои държави-членки отговарят на условията за прилагане на специалната схема, заложена в член 129 от Регламент (ЕО) № 1782/2003. Трябва да се запишат и специалните разпоредби за отпускане на премията.
(54)
Трябва да се определи методът за изчисляване на плътността на отглеждане. Трябва да се заложи и дата, на която да бъде взето предвид референтното количество за млякото.
(55)
Плътността на отглеждане за схемата за плащането за екстензификация трябва да включва всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст шест месеца или повече, които се намират в стопанството. Следователно са необходими специални правила за преброяване на животните и за декларацията от страна на производителите относно участието в схемата. Трябва да се предвидят разпоредби за използването на компютризираната база данни, посочена в Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 г., установяващ система за идентификация и регистрация на животни от рода на едрия рогат добитък и по отношение на етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо, и отменящ Регламент (ЕО) № 820/97 (20).
(56)
Трябва да бъдат предприети мерки за да се осигури, че плащането за екстензификация няма да се отпуска на земеделски производители, които изкуствено спазват средната плътност на отглеждане, която се изисква за да бъде отпуснато плащането за екстензификация.
(57)
Трябва да се запишат процедурите за определяне, на базата на наличната информация, кои от държавите-членки изпълняват условията, заложени в член 132, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 за отпускане на плащането за екстензификация за млечни крави. Трябва да се посочат и специалните разпоредби за отпускане на премията. Трябва да се запише и минималният период на задържане.
(58)
Трябва да се запишат специфични разпоредби по отношение на прилагането на правилата за периодите, датите и времевите ограничения към периода на задържане.
(59)
В интерес на опростяването заявлението за помощи за животновъдството, предвидено в интегрираната система, трябва да бъде разглеждано и като заявление за получаване на премии за клане, при условие че съдържа всички елементи, които са необходими да се обоснове изплащането на премията, както и при условие че животното е заклано в същата държава-членка или в друга държава-членка, или е било изнесено.
(60)
Трябва да бъде възможно използването на компютризираната база данни, посочена в Регламент (ЕО) № 1760/2000 с цел да се улесни управлението на премията за клане, при условие че въпросната държава-членка счита, че базата данни предлага достатъчни гаранции по отношение на точността на данните, които се съдържат в нея, за целите на изплащането на премии.
(61)
Премията за клане при телетата се отпуска само при условие, че те са под определеното максимално тегло. Следователно трябва да бъде записано стандартно представяне на кланичния труп, за което да се отнася максималното тегло.
(62)
На Комисията следва да се изпраща подробна информация по отношение на националните правила относно допълнителните плащания, както и за прилагането им.
(63)
За да се осигури, че земеделските производители получават плащанията си възможно най-бързо, трябва да се предвидят разпоредби за отпускане на авансови плащания. Въпреки това с оглед прилагането на националните и регионални тавани, трябва да се вземат мерки за да се осигури, че авансите не надвишават крайното плащане. Следователно трябва да се приемат разпоредби, които да позволят на държавите-членки да намалят процента на авансовите плащания за схемите за премиране, за които се прилагат такива тавани.
(64)
Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда наказания за незаконното използване или притежание на вещества или продукти, които не са позволени от съответното законодателство във ветеринарната област. В случай на повторни нарушения, определянето и срокът на тези наказания трябва да се оставят на държавите-членки, които са в по-добра позиция да преценят истинската тежест на извършените нарушения.
(65)
Необходимо е да се фиксира датата, на която ще се определят елементите, които ще се вземат предвид при прилагането на схемата за специалната премия и на схемата за премията за крави с бозаещи телета. С цел да се осигури стабилна и приемствена администрация, като правило тази дата трябва да бъде датата на подаване на заявленията. Въпреки това с оглед на специалната премия, която се отпуска когато животното бъде заклано, трябва да се заложат специални правила с цел да се избегнат прехвърляния от една година в друга, с цел получаване на по-високи премии. По отношение на премията за клане, датата на заколването или на износа е по-добра индикация за това дали въпросните операции действително са били извършени.
(66)
Приложимият обменен курс към датата на такива операции за премиите следва да бъде фиксиран по такъв начин, че да осигури, че по принцип тези премии не варират значително при превръщането им в национална валута, поради обменния курс на една-единствена дата.
(67)
Трябва да се предвидят разпоредби, според които държавите-членки да бъдат обект на определени задължения за подаване на информация. За да се улесни предаването и анализът на данните, трябва да се заложи единен формат за подаване на информация.
(68)
С цел да се улесни преходът към новата схема, са необходими преходни разпоредби по отношение на задължението за маркировка и идентификация на животните.
(69)
Член 143б от Регламент (ЕО) № 1782/2003 позволява на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (новите държави-членки) да заменят директните плащания с единно плащане („схема на единното плащане на площ“). Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия вече направиха именно този избор. Следователно трябва да се заложат специфични правила за приложението на схемата на единното плащане на площ.
(70)
В съответствие с член 143б, параграф 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и с цел да се избегне обработването на голям брой заявления, от които ще следват плащания за едно стопанство в размер по-малко от 50 EUR, Чешката република, Естония, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия са поискали разрешение да заложат като минимален размер на допустимата площ за стопанство равнище над 0,3 хектара.
(71)
Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия са направили оценка на своята използвана земеделска площ, която се поддържа в добро селскостопанско състояние към 30 юни 2003 г. и са предложили да я коригират в съответствие с минималния размер на допустимата земя за едно стопанство.
(72)
Член 143в от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвижда възможността в новите държави-членки директните помощи, които се изплащат на един земеделски производител да бъдат допълвани от националния бюджет, което е обект на разрешение от страна на Комисията. Трябва да се заложат общите условия за прилагане на тази възможност.
(73)
Член 55, буква б) и член 107, параграф 3, първо тире от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат изключване от задължението за оставяне на земи под угар, ако земята се използва за производството на материали, които са предназначени предимно за производство в рамките на Общността на продукти, които не са основно предназначени за консумация от човека или за храна на животните, при условие че се прилагат ефективни системи за контрол.
(74)
Култивирането на захарно цвекло, йерусалимски артишок или корени от цикория на оставени под угар земи не трябва да се забранява, при определени условия. Тези култури не могат да се считат за допустими за получаване на плащания за площи с оглед риска от дестабилизиране на пазара на захарта. Въпреки това трябва да се вземат мерки за да се осигури, че тези култури са в съответствие с правилата по отношение на използването на оставените под угар земи.
(75)
Условията за допустимост за тази схема трябва да бъдат заложени. За тази цел трябва да бъде записано, че между производителя и изкупвача или първия преработвател трябва да бъде сключен договор по отношение на въпросните сурови селскостопански материали. Също така трябва да бъдат записани условията за случаите, при които преработката се извършва от самия земеделски производител в рамките на неговото стопанство.
(76)
За да се гарантира спазване на точка 7 от Меморандума за разбирателство по отношение на маслодайните семена, сключен между Европейската икономическа общност и Съединените американски щати в рамките на ГАТТ и одобрен с Решение 93/355/ЕО на Съвета (21), трябва да се заложат подробни прилагащи правила с цел да се намали, където това е необходимо, количеството странични продукти, които могат да се произвеждат и които са предназначени за човешка консумация или за хранене на животните, ако общото количество на тези странични продукти надвишава един милион метрични тона, изразено в еквиваленти на соевото брашно.
(77)
За да се осигури, че суровите материали са преработени в посочения краен продукт, изкупвачите и първите преработватели трябва да внесат гаранция, въпреки че помощта се отпуска на земеделските производители. В допълнение към това, и за да се направи системата за контрол върху схемата ефективна, трябва да се ограничи броят на преработвателите.
(78)
Трябва да се прави ясно разграничение между задълженията на кандидатстващото лице, които приключват веднага след като общото количество реколтирани сурови материали е било доставено, и задълженията на изкупвачите и първите преработватели (включително и задължението по отношение на внасянето на гаранция), които започват от момента на доставката и приключват след крайната преработка на суровите материали в крайни продукти.
(79)
Определени транспортни операции в рамките на Общността, включващи сурови материали и продукти, които са били получени от тях трябва да бъдат обект на проверки, които включват използването на декларации и контролни копия на формуляра Т5, които да бъдат издадени в съответствие с Регламент (ЕО) № 2454/93. Трябва да бъдат предвидени разпоредби за алтернативни начини на доказване, при условие че контролното копие на формуляра Т5 не е било върнато на компетентните органи към изкупвачите или първите преработватели, в резултат на обстоятелства, за които те самите не са отговорни. В интерес на ефикасността и доброто управление на схемата за подпомагане трябва да се предвидят разпоредби, които да регулират проверките.
(80)
Отделно от критериите за допустимост, заложени в член 110о от Регламент (ЕО) № 1782/2003 по отношение на помощта на базата на площ за хмела, трябва да се заложат и някои допълнителни критерии, които да осигурят, че помощта се отпуска за площи, на които хмелът се отглежда при нормални условия за култивиране. Понятието „площ, засята с хмел“ трябва да се дефинира на общностно равнище, така че да се осигури, че площите, за които се отпускат допълнителни плащания се изчисляват по един и същи начин. Необходимо е да се заложи начинът, по който общата сума за една държава-членка, която е на разположение за допълнителни плащания, ще се разпределя между допустимите площи.
(81)
Трябва да се заложи времево ограничение за извършване на плащането по отношение на мерките, изброени в член 7, параграф 1), букви от а) до г) от Регламент (ЕИО) № 1696/71 на Съвета от 26 юли 1971 г. относно общата организация на пазара на хмел (22), от страна на признатите групи на производителите, а Комисията следва да бъде информирана за начина, по който плащането е било използвано. Всяка сума, която не е била разпределена в рамките на определен период от време, следва да бъде върната. Необходимо е да се заложи начинът, по който общата сума за една държава-членка, която е на разположение за плащания, ще се разпределя между признатите групи на производителите.
(82)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за директните плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБХВАТ И ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обект и обхват
1. Настоящият регламент постановява подробни правила за прилагането на следните схеми за подпомагане, които са предвидени в дял IV и в дял IVа от Регламент (ЕО) № 1782/2003:
а)
специфична премия за качество за твърдата пшеница, предвидена в дял IV, глава 1 от този регламент;
б)
премия за протеинови култури, предвидена в дял IV, глава 2 от този регламент;
в)
специфично плащане за култура - ориз, предвидено в дял IV, глава 3 от този регламент;
г)
плащания на базата на площ за ядки, предвидени в дял IV, глава 4 от този регламент;
д)
помощи за енергийни култури, предвидени в дял IV, глава 5 от този регламент;
е)
помощи за картофи, произвеждани за картофено нишесте, предвидени в дял IV, глава 6 от този регламент;
ж)
млечна премия и допълнителни плащания, предвидени в дял IV, глава 7 от този регламент;
з)
специфично регионално плащане за полски култури, предвидено в дял IV, глава 8 от този регламент;
и)
помощи за семена, предвидени в дял IV, глава 9 от този регламент;
й)
плащане на площ за полските култури, предвидено в дял IV, глава 10 от този регламент;
к)
премии за овце и кози, предвидени в дял IV, глава 11 от този регламент;
л)
плащания за говеждо и телешко месо, предвидени в дял IV, глава 12 от този регламент;
м)
помощи за бобови култури, предвидени в дял IV, глава 13 от този регламент;
н)
схема на единното плащане на площ, предвидена в член 143б от този регламент;
о)
допълнителни национални директни плащания, предвидени в член 143в от този регламент;
п)
плащания на базата на площ за хмел, предвидени в дял IV, глава 10 г от този регламент.
2. Настоящият регламент постановява подробни правила по отношение на използване на земята, която е била оставена под угар за целите на производството на сурови материали, при прилагане схемата на единното плащане, предвидена в дял III от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и при прилагане плащането на базата на площ за полски култури, предвидено в дял IV, глава 10 от този регламент.
Член 2
Условия за плащането
1. Директните плащания, цитирани в член 1, букви а), б), в), д), з), и), й), м) и буква п), се отпускат само за площите, за всеки вид култура, които са били обект на заявление за плащане по отношение на не по-малко от 0,3 хектара, при което всеки култивиран парцел надвишава минималния размер, посочен от държавата-членка, в рамките на ограничението, предвидено в член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
В случая на Малта директните плащания, посочени в член 1, букви а), б), в), д), з), и), й), м) и буква п), се отпускат само за площите, за всеки вид култура, които са били обект на заявление за плащане по отношение на не по-малко от 0,1 хектара, при което всеки култивиран парцел надвишава минималния размер, посочен от държавата-членка, в рамките на ограничението, предвидено в член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
2. Директните плащания, посочени в член 1, букви а), б), в), з) и буква й), се отпускат само за площи, които са били изцяло засети и за които всички нормални практики по култивиране са били приложени в съответствие с местните стандарти.
Въпреки това, когато става дума за специфичната премия за качество на твърдата пшеница, предвидена в дял IV, глава 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и за плащането за полски култури, предвидено в дял IV, глава 10 от същия този регламент, култури, които се отглеждат на площи, които са били напълно засети, в съответствие с местните стандарти, но които не са достигнали етапа на цъфтеж, вследствие изключителни метеорологични условия, признати от въпросната държава-членка, продължават да бъдат допустими за подпомагане, при условие че въпросните площи не се използват за никакви други цели до момента на този етап от растежа.
3. През една определена година не може да се подава повече от едно заявление за плащания на базата на площ по схема, която се финансира по силата на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета (23), по отношение на който и да било култивиран парцел.
Въпреки това:
а)
всеки един култивиран парцел, който се покрива по отношение на една и съща година от заявление за специфична премия за качество на твърдата пшеница, предвидена в дял IV, глава 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или от премията за протеинови култури, предвидена в дял IV, глава 2 от същия този регламент, може да бъде обект на заявление за получаване на плащанията на базата на площ за полски култури, предвидени в дял IV, глава 10 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
всеки един култивиран парцел, който се покрива по отношение на една и съща година от заявление за специфичното плащане за култура за ориза, предвидено в дял IV, глава 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или от премията за протеинови култури, предвидена в дял IV, глава 2 от същия този регламент, може да бъде обект на заявление за получаване на помощите за семена, предвидени в дял IV, глава 9 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
всеки един култивиран парцел, който се покрива по отношение на една и съща година от заявление за премията за енергийни култури, предвидена в дял IV, глава 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, може да бъде обект на заявление за получаване на плащанията на базата на площ за полски култури, предвидени в дял IV, глава 10 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, без да се засяга втора алинея от член 90 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или може да бъде обект на заявление за получаване на специфичното плащане за култура за ориза, предвидено в дял IV, глава 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
г)
всеки един култивиран парцел, който се покрива по отношение на една и съща година от заявление за получаване на плащанията на базата на площ за полски култури, предвидени в дял IV, глава 10 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, може да бъде обект на заявление за получаване на помощите за семена, предвидени в дял IV, глава 9 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
4. Площи, които се използват за производството на член 55, буква б) и в член 107, параграф 3, първото тире от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или култивирани по силата на премията за енергийни култури, предвидена в дял IV, глава 5 от същия този регламент, няма да бъде допустима за подпомагане с помощите от страна на Общността, предвидени в дял II, глава VIII от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета (24), с изключение на подпомагането, което се отпуска по отношение на разходите за засаждане на бързорастящи видове, както са предвидени във втора алинея от член 31, параграф 3 от същия този регламент.
Суровите материали, посочени в член 55, буква б) и първото тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, които се отглеждат върху оставени под угар земи, както и междинните продукти, крайните продукти и страничните продукти, които са получени от тях, няма да се считат за допустими за каквото и да било финансиране от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, раздел „Гарантиране“, вследствие член 1, параграф 2, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1258/1999.
5. За целите на премията за протеинови култури, предвидена в дял IV, глава 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и за плащането на базата на площ за полски култури, предвидено в дял IV, глава 10 от същия този регламент, „сладки лупини“ означава онези сортове лупини, които произвеждат семена, от чийто състав не повече от 5 % са горчиви семена. Съдържанието на горчиви семена се изчислява в съответствие с теста, заложен в приложение I към настоящия регламент.
Член 3
Подаване на информация
Държавите-членки подават следната информация до Комисията под формата на електронно изпратени данни:
а)
в срок най-късно до 15 септември на въпросната година: наличните данни за площите или за количествата, когато става дума за млечната премия и за допълнителните плащания, предвидени в член 95 и член 96 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, за които са били заявени помощи за тази календарна година, а когато това е приложимо - и разбивка по базови подплощи;
б)
в срок най-късно до 31 октомври на въпросната година: окончателни данни за площите или количествата, посочени в буква а), като се вземат предвид вече проведените проверки;
в)
в срок най-късно до 31 юли на следващата година: окончателни данни, съответстващи на площите или на количествата, за които помощта реално е била изплатена за въпросната година, след като (ако това е приложимо за случая) са били направени намаленията на площите, предвидени в дял IV, глава 1 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Площите се изразяват в хектари с точност до втората десетична запетая. Количествата се изразяват в тонове с точност до третата десетична запетая.
Член 4
Коефициент на намаление
1. Коефициентът на намаление на площите в случаите, посочени в член 75, член 78, параграф 2, член 82, член 85, член 89, параграф 2, член 98, член 143 и член 143б, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или на намаление на количествата и на обективните критерии в случаите, посочени в член 95, параграф 4 от същия този регламент, се фиксира в срок най-късно до 15 ноември на въпросната година на базата на данните, които са били предоставени в съответствие с член 3, буква б) от настоящия регламент.
2. В случаите, посочени в член 75, член 82, член 85, член 95, параграф 4, член 98, член 143 и член 143б, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки подават информация до Комисията, в срок не по-късно от 1 декември на въпросната година, по отношение на приложимия коефициент на намаление, и в случаите, посочени в член 95, параграф 4 от същия този регламент, приложените обективни критерии.
ГЛАВА 2
СПЕЦИФИЧНА ПРЕМИЯ ЗА КАЧЕСТВО НА ТВЪРДАТА ПШЕНИЦА
Член 5
Проверки на сортовете
1. Държавите-членки, изброени в член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 изготвят списък на сортовете твърда пшеница, които са допустими за специалната премия за качество, предвидена в член 72 от същия този регламент, в съответствие с метода за проверки на сортовете, заложен в параграфи от 2 до 5 от настоящия член.
2. Държавите-членки идентифицират поне два представителни сорта поне на всеки две години. Тези представителни сортове трябва да бъдат най-често сертифицираните сортове твърда пшеница.
3. Държавите-членки анализират сортовете твърда пшеница, в съответствие с следните качествени параметри, и да поставят на всеки параметър съответната тежест:
а)
протеиново съдържание (40 %);
б)
качество на глутена (30 %);
в)
жълт индекс (индекс на пожълтяване) (20 %);
г)
специфично тегло или тегло на хиляда зърна (10 %).
Сумата от средните аритметични стойности на качествените параметри, посочени в букви от а) до г) от първа алинея, умножени по посочените стойности като проценти, представляват качествения индекс на сортовете.
Всяка държава-членка прави сравнение, за срок не по-кратък от две години, на качествените индекси на сортовете твърда пшеница с тези на представителните сортове на национално равнище. Сортовете, които следва да бъдат изпитвани, са онези, които са регистрирани в националната сортова листа на всяка една държава-членка, с изключение на онези сортове, за които няма налични аналитични данни за последните три години, понеже те вече не се използват или не се сертифицират.
За тази цел, като се базира на средноаритметичен качествен индекс от 100, който се дава на представителните сортове, всяка една държава-членка изчислява, за всеки един от качествените параметри, предвидени в букви от а) до г) от първа алинея, процента, който следва да бъде приписан на другите сортове твърда пшеница, в сравнение с индекса от 100. Само сортовете твърда пшеница с индекс равен на или по-висок от 98 се считат за допустими за специфичната премия за качество на твърдата пшеница.
4. Всяка една държава-членка има възможност да изключи от списъка с допустимите сортове онези сортове, които притежават средна скорост на загуба на стъкловидност на твърдата пшеница („mitadinage“), надвишаваща 27 %.
5. Сортовете, които са регистрирани в националната сортова листа на друга държава-членка, могат също да бъдат изследвани за тяхната допустимост.
Член 6
Методи за анализ
1. Методите за анализ на протеиновото съдържание, специфичното тегло и средната скорост на загуба на стъкловидност на твърдата пшеница („mitadinage“) са посочени в Регламент (ЕО) № 824/2000 на Комисията (25).
2. Индексът на пожълтяване се измерва в съответствие с метода IСС 152 или в съответствие с друг еквивалентен и признат метод.
3. Качеството на глутена се измерва в съответствие с метода IСС 158 или в съответствие с метода IСС 151.
Член 7
Количество на сертифицираните семена
Държавите-членки фиксират, в срок не по-късно от 1 октомври на годината, предхождаща годината, за която следва да се отпусне специфичната премия за качество на твърдата пшеница, минималното количество семена, сертифицирани в съответствие с Директива 66/402/ЕИО (26), които следва да бъдат използвани в съответствие с приложимите селскостопански практики във въпросната производствена зона.
Член 8
Публикации и подаване на информация
1. Държавите-членки публикуват списъка на избраните сортове, които са допустими на национално или на регионално равнище, за специфичната премия за качество на твърдата пшеница, в срок най-късно до 1 октомври за зимните сортове (есенници), и в срок най-късно до 31 декември за пролетните сортове на годината, предхождаща годината, за която се отпуска премията.
2. Държавите-членки подават информация до Комисията в срок не по-късно от един месец след датите, предвидени в параграф 1, списъкът, предвиден в параграф 1, както и, ако има изменения и допълнения по него, минималното количество сертифицирани семена, което следва да се използва.
Член 9
Валидност
1. Сортовете, включени в списъка, посочен в член 8, параграф 1, се считат за допустими за специфичната премия за качество на твърдата пшеница за период от пет години, като се започне от датата на първото им включване в този списък.
2. Допустимостта на всеки един сорт може да бъде удължена за период от пет години на базата на резултатите от качествените анализи, извършени през втората и третата година от петгодишния период на допустимост.
Член 10
Преходни мерки
1. Държавите-членки публикуват списъка с избраните сортове, които са допустими за специфичната премия за качество на твърдата пшеница, по отношение на 2005 г., в срок не по-късно от 1 октомври 2004 г. за зимните сортове (есенници) и в срок най-късно до 31 декември 2004 г. за пролетните сортове.
2. Държавите-членки съставят списъка, посочен в параграф 1, като отстраняват от списъка със сортовете, които са регистрирани в националната сортова листа, онези сортове, които не са били сертифицирани през 2003 г. и 2004 г., и онези, които не отговарят на поне два от четирите от следните параметри:
а)
минимално съдържание на протеин от 11,5 %;
б)
минимално специфично тегло от 78 грама на хектолитър или минимално тегло на хиляда зърна от 42 грама;
в)
максимална скорост на загуба на стъкловидност на твърдата пшеница („mitadinage“) от 27 %;
г)
минимално съдържание на глутен от 10 %.
3. Списъците на сортовете, които са допустими за получаване на премията през 2005 г. и 2006 г., могат да включват и сортове, които се намират в списъка на избраните сортове на друга държава-членка, на базата на резултатите от качествените анализи, извършени от същата тази друга държава-членка.
ГЛАВА 3
ПРЕМИЯ ЗА ПРОТЕИНОВИ КУЛТУРИ
Член 11
Смеси от зърнени култури и протеинови култури
В регионите, в които протеиновите култури традиционно се засяват в смес със зърнени култури, премията за протеинови култури се изплаща по искане на кандидатстващото лице, при условие че то докаже, задоволително за компетентните органи във въпросната държава-членка, че протеиновите култури са преобладаващи в сместа. Въпросните площи няма да се считат за допустими за специфичната регионална помощ за зърнени култури, предвидена в член 98 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
ГЛАВА 4
СПЕЦИФИЧНО ПЛАЩАНЕ ЗА КУЛТУРА ЗА ОРИЗ
Член 12
Дати за засяване
За да бъдат допустими за специфичното плащане за култура за ориза, декларираните площи трябва да бъдат засети в срок не по-късно от:
а)
30 юни преди жътвата, за която става дума, за Испания и Португалия,
б)
31 май за другите държави-членки, производители на ориз, посочени в член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Въпреки това във Френска Гвиана площите следва да бъдат засети, съответно за двата цикъла на сеитба, в срок най-късно до 31 декември и 30 юни, предхождащи всеки един от тях, а специфичното плащане за култура за ориза се отпуска на базата на средната аритметична стойност на засетите площи за всеки един от двата цикъла на засяване.
Член 13
Коефициент на намаление
Коефициентът на намаление за специфичното плащане за култура за ориза, посочено в член 82 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се изчислява в съответствие с приложение II към същия този регламент.
Член 14
Подаване на информация
1. Държавите-членки подават информация до Комисията, в съответствие с член 3, следната информация:
а)
в срок най-късно до 15 септември:
i)
списък с регистрираните сортове в националната сортова листа, класифицирани в съответствие с критериите, дефинирани в точка 2 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1785/2003 на Съвета (27),
ii)
засетите площи, за които са били подадени заявления за специфичното плащане за култура за ориза, за всеки сорт ориз и за всяка базова площ и базова подплощ, като се използва моделът, заложен в приложение III(А) към настоящия регламент, включително превишенията на базовите площи и базовите подплощи;
б)
в срок най-късно до 31 октомври корекции по отношение на засетите площи, за които са били подадени заявления за специфичното плащане за култура за ориза, които се предават в съответствие с буква а) и като се използва моделът, заложен в приложение III(Б);
в)
в срок най-късно до 31 декември засетите площи, за които са били реално извършени плащания на специфичното плащане за култура за ориза за изминалата пазарна година, в съответствие с метода за изчисление, дефиниран в приложение II и като се използва моделът, заложен в приложение III(В).
2. За Френска Гвиана информация по отношение на засетите площи се подава на базата на средните аритметични величини от двете площи, които се засяват по време на двата цикъла на засяване.
3. Държавите-членки могат да ревизират всяка година разделението на тяхната базова площ или площи на базови подплощи, както и обективните критерии, на които се базират тези разделения. Те предоставят тази информация на Комисията в срок не по-късно от 15 май, преди въпросното събиране.
ГЛАВА 5
ПЛАЩАНИЯ НА БАЗАТА НА ПЛОЩ ЗА ЯДКИ
Член 15
Условия за допустимост за подпомагане от страна на Общността
1. За целите на настоящата глава овощна градина означава хомогенна и обособена площ, засадена с дървета, които раждат черупкови плодове, и която не се пресича от други култури или плантации, и която в географско отношение е неразкъсана. Изолирани дървета или един-единствен ред, засаден покрай пътища или покрай насаждения от други култури, няма да се счита за градина.
Като изключение от първа алинея държавите-членки могат да разрешат наличието на дървета, различни от тези, които раждат черупкови плодове, в рамките на едно ограничение, съответстващо на 10 % от броя на дърветата, заложен в параграф 3. Нещо повече, държавите-членки могат да разрешат наличието на кестени, при условие че броя на дърветата заложен в параграф 3, е спазен само като се взема предвид броят на дърветата, които раждат черупкови плодове.
2. Само овощни градини, които произвеждат черупкови плодове и които отговарят на условията, заложени в параграфи 3 и 4 от настоящия член, към определена дата, която се фиксира в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, се считат за допустими за плащането на площ, предвидено в член 83 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Когато става дума за овощна градина, където се отглеждат различни видове черупкови плодове и когато помощта е диференцирана за всеки един от видовете, се прилагат условията за допустимост и равнището на помощта, приложими за най-преобладаващия вид черупков плод.
3. Минималният размер на овощните градини не може да заема по-малка площ от 0,10 хектара.
Броят на дърветата, които произвеждат черупкови плодове за един хектар, не може да бъде по-малко от:
i)
125 за лешниците;
ii)
50 за бадемите;
iii)
50 за орехите;
iv)
50 за шамфъстъците;
v)
30 за рожковите.
4. Държавите-членки могат да фиксират минимален размер на парцела и гъстота на дърветата на едно по-високо равнище от това, което е заложено в параграф 3, в съответствие с обективни критерии и с цел да се вземат предвид специфичните характеристики на въпросните площи и производства.
Член 16
Условия за допустимост за национално подпомагане
Член 15 се прилага по отношение на националните помощи, предвидени в член 87 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Без да се засягат разпоредбите на член 87 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 всяка една държава-членка може да заложи допълнителни критерии за допустимост, при условие че тези критерии са в съответствие с целите на схемата по отношение на опазването на околната среда, развитието на селските райони и социалното и икономическо развитие, и не създават дискриминация между производителите. Държавите-членки въвеждат необходимите разпоредби, за да могат да контролират спазването на тези критерии за допустимост от страна на земеделските производители.
Член 17
Подаване на информация
1. Държавите-членки при всички случаи информират Комисията преди крайната дата за подаване на заявления, определена от самите държави-членки, в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, но не по-късно от:
а)
31 март, по отношение на по-високите равнища и за критериите, посочени в член 15, параграф 4, както и по отношение на допълнителните критерии, посочени в член 16;
б)
15 май, когато една държава-членка прави помощта различна, в съответствие с член 83, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на плащането на площ за всеки един продукт и/или модифицираната национална гарантирана площ („НГП“).
2. Всякакви изменения на информацията, която следва да се подава на Комисията по смисъла на параграф 1, се прилага за следващата година и за тях незабавно се подава информация до Комисията от страна на засегнатата държава-членка, която информация да е придружена от обективните критерии, които оправдават всяко такова изменение.
Член 18
Преходни мерки
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия могат да бъдат прекратени плановете за подобрения, посочени в член 86, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, преди да е изтекъл техния срок на действие и преди съответните площи да станат допустими за подпомагане по смисъла на схемата, предвидена в глава 4 от дял IV от същия този регламент.
2. Когато се поставят условията, посочени в параграф 1, държавата-членка следва да се увери, че:
а)
планът не се прекратява преди пълното прилагане на един годишен период;
б)
първоначалните цели на плана са били постигнати задоволително за държавата-членка.
ГЛАВА 6
ПОМОЩИ ЗА КАРТОФИ, ПРОИЗВЕЖДАНИ ЗА КАРТОФЕНО НИШЕСТЕ
Член 19
Допустимост
Помощта за картофи, произвеждани за картофено нишесте, заложена в член 93 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се отпуска за картофи, които се покриват от договор за култивиране, както е заложено в член 3 от Регламент (ЕО) № 2236/2003 на Комисията (28), на базата на нетното тегло на картофите, определено по един от методите, описани в приложение I към Регламент (ЕО) № 2235/2003 на Комисията (29), и на базата на съдържанието на скорбяла в доставените картофи, в съответствие с коефициентите, фиксирани в приложение II към същия този регламент.
Няма да се изплаща помощ за картофи, произвеждани за картофено нишесте, чието съдържание на скорбяла е по-ниско от 13 %, освен когато се прилага втора алинея от член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2236/2003.
Член 20
Минимална цена
Помощта за картофи, произвеждани за картофено нишесте, е предмет на изискването да се предостави доказателство, че е била изплатена цена не по-ниска от посочената в член 4а от Регламент (ЕО) № 1868/94, при доставката до предприятието в съответствие с фиксираните суми в приложение II към Регламент (ЕО) № 2235/2003.
Прилага се и член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2236/2003.
Член 21
Плащане
1. Без да се засягат разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, помощта за картофи, произвеждани за картофено нишесте, се изплаща от страна на държавата-членка, на чиято територия са били произведени картофи, произвеждани за картофено нишесте, на всеки земеделски производител, веднага след като всички негови количества за пазарната година са били доставени на предприятие, което произвежда картофено нишесте, в рамките на четири месеца от датата, на която са били предоставени доказателствата, посочени в член 20 от настоящия регламент и на които са били изпълнени условията, заложени в член 19 от настоящия регламент.
2. Държавите-членки могат да отпускат авансови плащания, като се започне от 1 декември на пазарната година, на базата на различните части на количеството картофи, произвеждани за картофено нишесте, на всеки земеделски производител, който е доставил картофите на предприятията, които произвеждат картофено нишесте за тази пазарна година. Всяко авансово плащане се отпуска за количествата картофи, произвеждани за картофено нишесте, за които са били предоставени доказателствата, посочени в член 20 и за които са били спазени условията, заложени в член 19.
3. Коефициентът за превръщане, който се използва, за да се изчисли помощта за картофи, произвеждани за картофено нишесте, в национална валута е прилаганият по силата на член 20 от Регламент (ЕО) № 236/2003.
ГЛАВА 7
МЛЕЧНА ПРЕМИЯ И ДОПЪЛНИТЕЛНИ ПЛАЩАНИЯ
Член 22
Случаи на неактивност
1. Когато едно физическо или юридическо лице, което притежава индивидуално референтно количество, но вече не отговаря на изискванията, посочени в член 5, буква в) от Регламент (ЕО) № 1788/2003, по време на дванадесетмесечния период преди 31 март за въпросната година, то тогава на това лице не трябва да се изплаща премията и допълнителното плащане за въпросната година, освен в случай че това лице докаже преди крайния срок за подаване на заявлението и по начин, който да удовлетворява компетентните органи, че производството е било възобновено.
2. Параграф 1 няма да се прилага в случай на форсмажорни обстоятелства и в надлежно обосновани случаи, които временно дават отражение върху производствения капацитет на засегнатите производители и са били отчетени от страна на компетентните органи.
ГЛАВА 8
ПОМОЩИ ЗА ЕНЕРГИЙНИ КУЛТУРИ
РАЗДЕЛ 1
Дефиниции
Член 23
Дефиниции
За целите на настоящата глава:
а)
„лице, кандидатстващо за подпомагане“ означава всеки земеделски производител, който култивира площи, посочени в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, с оглед получаването на помощта, заложена в същия този член;
б)
„първи преработвател“ означава всеки потребител на сурови селскостопански материали, който осъществява първата им преработка, с оглед на получаване на един или повече от продуктите, посочени във втория параграф от член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
РАЗДЕЛ 2
Договор
Член 24
Използване на сурови материали
1. На площите, които се покриват от помощите, които са предвидени в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, могат да се отглеждат всякакви сурови селскостопански материали, с изключение на захарно цвекло, при условие че те са предназначени основно с цел използване при производството на енергийни продукти, посочени във втора алинея от същия този член.
Икономическата стойност на енергийните продукти, получени от сурови материали, трябва да бъде по-висока от тази на всички други продукти, предназначени за други цели и получени в резултат на такава преработка, каквато е посочена в член 39, параграф 3.
2. Суровите материали, посочени в параграф 1, трябва да са обхванати от договор в съответствие с член 90 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 при условията, записани в настоящия раздел.
3. Лицата, които кандидатстват за подпомагане, доставят реколтираните сурови материали на първи преработвател, който да им ги изкупи и ще подсигури, че еквивалентно на това количество от такива сурови материали се използва в рамките на Общността за производството на един или повече енергийни продукти, както е посочено във втория параграф от член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Когато първият преработвател използва суровите материали, които действително са били реколтирани за производството на междинен продукт или на страничен продукт, то тогава той може да използва еквивалентно количество от тези междинни продукти или странични продукти за да произведе един или повече от крайните продукти, както са посочени в първа алинея.
В случаят, посочен във втора алинея, първият преработвател уведомява компетентните органи, при които е внесена гаранцията. Когато такова еквивалентно количество е използвано в държава-членка, различна от тази, в която е бил реколтиран суровият материал, то тогава компетентните органи във въпросните държави-членки се уведомяват взаимно относно подробностите за всички такива транзакции.
4. В съответствие с националните разпоредби относно договорните взаимоотношения първият преработвател може да делегира на трета страна събирането и изкупуването на сурови материали от земеделски производител, който кандидатства за получаване на помощта. Представителят действа от името на и за сметка на преработвателя, който остава единствено отговорен по отношение на задълженията, заложени в настоящата глава.
Член 25
Изключения
1. Без да се засягат разпоредбите на член 24, параграф 2 и член 24, параграф 3 държавите-членки могат да позволят на кандидатстващите лица да:
а)
използват горски дървесни видове с кратък цикъл на ротация, които се покриват от кодове по КН ех 0602 90 41, или всички зърнени култури или маслодайни семена, които се покриват от кодове по КН 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 и 1206 00 99, които са били събрани:
i)
като гориво за затоплянето на земеделското стопанство,
ii)
за производството в рамките на стопанството на енергия или биогорива;
б)
преработват в биогаз, покрит от код по КН 2711 29 00, в рамките на своето стопанство на събраните сурови материали.
2. В случаите, посочени в параграф 1, кандидатстващите лица следва да:
а)
предприемат, посредством декларация на мястото на договора, посочен в член 26, да използват или да преработват директно суровите материали, покрити от декларацията; членове от 26 до 40 се прилагат mutatis mutandis в тези случаи;
б)
направят така, че всички събрани сурови материали да бъдат претеглени от институция или предприятие, посочени от държавата-членка, и да поддържат отделни сметки за използваните сурови материали и за продуктите и страничните продукти, които се получават от тази преработка; въпреки това, когато става дума за зърнени култури и маслодайни семена, както и на слама, и когато едно цяло растение се използва, претеглянето може да бъде заместено от измерване на обема на суровия материал.
3. Държавите-членки, които прилагат параграф 1, въвеждат адекватни контролни мерки, за да подсигурят, че суровият материал се използва директно в стопанството или се преработва в биогаз, който попада под код по КН 2711 29 00.
4. Зърнените култури и маслодайните семена, които се използват в съответствие с параграф 1, буква а), следва да бъдат денатурирани в съответствие с метода, заложен от страна на държавите-членки. Държавите-членки могат да разрешат растителното масло, произведено при преработката на маслодайните семена в съответствие с параграф 1, буква а), ii) да бъде денатурирано вместо това да става със самите маслодайни семена, при условие че едно такова денатуриране става веднага след като семената са преработени в растително масло, и че се проверява начинът, по който семената се използват.
Член 26
Договор
1. В подкрепа на заявленията си за помощи, кандидатстващите лица предоставят на компетентните органи към тях договорите, които са сключили с първи преработвател.
2. Кандидатите следва да осигурят, че договорите съдържат следните данни:
а)
имената и адресите на страните по договора;
б)
продължителността на действие на договора;
в)
биологичния вид на въпросните сурови материали, както и площите засети с всеки един от тези видове;
г)
всякакви условия, които са приложими към доставките на предвидените (очакваните) количества сурови материали;
д)
декларация, че ще бъдат изпълнени задълженията, които са следствие от член 24, параграф 3;
е)
предвидената първична крайна употреба на суровия материал, като всяка една крайна употреба трябва да е в съответствие с условията, заложени в член 24, параграф 1 и член 39, параграф 3.
3. Кандидатстващите лица трябва да осигурят, че договорите са сключени във времето, така че да позволяват на първия преработвател да предостави на компетентните органи при кандидатстващото лице копие от договора, в рамките на крайния срок, посочен в член 34, параграф 1.
4. За целите на контрола държавите-членки могат да изискват всяко едно кандидатстващо лице да сключи само един договор за доставка за всеки отделен суров материал.
РАЗДЕЛ 3
Изменения и прекратяване на договора
Член 27
Изменения и прекратяване на договора
Когато страните по договора изменят, допълват или прекратят договора след като кандидатстващото лице е подало заявление за подпомагане, то тогава това кандидатстващо лице може да продължи да поддържа това заявление за подпомагане само при условие, че с оглед да се позволи необходимите проверки да бъдат извършени, лицето уведоми компетентните органи за всяко едно такова изменение, допълнение или прекратяване на договора, не по-късно от крайната дата, посочена от въпросната държава-членка за изменения и допълнения на заявлението за подпомагане.
Член 28
Изключителни обстоятелства
Без да се засягат разпоредбите на член 27, когато едно кандидатстващо лице информира компетентните органи, че поради изключителни обстоятелства, той няма да има възможност да предостави цялото количество суров материал, посочен в договора, или част от него, то тогава компетентните органи, след като получат достатъчно доказателства за наличието на такива изключителни обстоятелства, могат да разрешат такива изменения в договора, които да изглеждат обосновани, или пък могат да разрешат и неговото прекратяване.
Когато земята, която се покрива от договор, е намалена в резултат на изменения и допълнения към договора или когато договорът е бил прекратен, кандидатстващото лице следва да се откаже от правото си да получава подпомагането, посочено в настоящата глава, за площите, които са били оттеглени от обхвата на договора.
Член 29
Промени в крайната употреба
Без да се засягат разпоредбите на член 27, първите преработватели могат да променят предвидената отначало крайна употреба на суровите материали, както е посочено в член 26, параграф 2, буква е), след като веднъж суровите материали по договора са им били доставени и след като са били изпълнени условията, заложени в член 31, параграф 1, и в първа алинея от член 34, параграф 3.
Промените в крайната употреба следва да са направени в съответствие с условията, заложени във втора алинея от член 24, параграф 1 и в член 39, параграф 3.
Първите преработватели уведомяват компетентните органи към тях предварително, с оглед извършване на необходимите проверки.
РАЗДЕЛ 4
Представителни добиви и доставени количества
Член 30
Представителни добиви
Всяка година държавите-членки определят, като използват подходяща процедура, представителни добиви, които трябва да бъдат получени, и уведомяват за това засегнатите кандидатстващи лица.
Член 31
Количества, които следва да бъдат доставени
1. Кандидатстващите лица декларират общото количество събрани сурови материали, по видове, на компетентните органи и потвърждават количествата доставени сурови материали и субектите, на които са били направени доставките.
2. Реалните количества, които следва да бъдат доставени от страна на кандидатстващите лица, следва да съответстват поне на представителните добиви.
Въпреки това в надлежно обосновани случаи, като изключение от общото правило, държавите-членки могат да приемат количество, което е до 10 % под представителните добиви.
Нещо повече, когато компетентните органи са разрешили изменение, допълнение или прекратяване на договори в съответствие с член 28, то тогава те могат, когато това им се струва обосновано, да намалят количествата, които кандидатстващите лица са длъжни да доставят по силата на първа алинея от настоящия параграф.
РАЗДЕЛ 5
Условия за изплащане на помощта
Член 32
Плащане
1. Помощта може да бъде изплатена на кандидатстващите лица преди суровият материал да е бил преработен. Въпреки това такива плащания се изплащат само когато необходимите количества сурови материали, по силата на настоящата глава, са били доставени на първия преработвател и когато:
а)
е била направена декларацията, посочена в член 31, параграф 1;
б)
е било депозирано при компетентните органи копие от договора с първия преработвател, в съответствие с член 34, параграф 1, и когато са били изпълнени условията, заложени в член 24, параграф 1;
в)
компетентните органи са получили уверение, че е била внесена пълната гаранция, предвидена в член 35, параграф 2;
г)
компетентните органи, отговорни за плащането, са проверили и са установили, че по отношение на всяко едно заявление за плащане са спазени условията, заложени в член 26.
2. В случаите, в които става дума за двугодишни култури, при които суровите материали се събират само по време на втората година след култивирането, плащанията се извършват по време на всяка от двете години след дата на сключване на договора, както е предвидено в член 26, при условие че компетентните органи установят, че:
а)
задълженията, заложени в параграф 1, букви б), в) и г) от настоящия член, са изпълнени още от първата година след култивирането;
б)
задълженията, заложени в параграф 1, буква а) от настоящия член, са изпълнени и че информацията, посочена в първата алинея от член 34, параграф 3, е предадена, по време на втората година от култивирането.
По отношение на първата година на култивиране, плащанията се извършват само при условие че компетентните органи са получили доказателства, че гаранцията, заложена в член 35, параграф 2, е била внесена. По отношение на втората година след култивирането плащането може да се извърши и без да е била внесена гаранция.
3. В случаите, в които става дума за трайни насаждения или многогодишни култури, изплащането на помощта ще се извършва всяка година, като се започне от датата на сключване на договора. Условията, заложени в параграф 2, се прилагат mutatis mutandis.
РАЗДЕЛ 6
Договор и задължения за кандидатстващата страна и за първия преработвател
Член 33
Брой на преработвателите
Енергийните продукти следва да бъдат получени най-много от втори пореден преработвател.
Член 34
Договор и задължения за кандидатстващата страна и за първия преработвател
1. Първите преработватели предоставят на компетентните органи към тях копие от договора, в съответствие с разписание, което следва да бъде установено от въпросната държава-членка, но не по-късно от крайния срок за подаване на заявления за подпомагане за въпросната година във въпросната държава-членка.
Когато кандидатстващите лица и първите преработватели изменят, допълват или прекратяват договори преди датата, посочена в член 27, в определена година, то тогава първите преработватели депозират при компетентните органи при тях копие на изменения или прекратен договор, не по-късно от тази дата.
2. Първите преработватели предоставят на компетентните органи при тях необходимата им информация относно преработвателната верига, за която става дума, по-специално що се отнася до цените и техническите коефициенти за преработка, които следва да бъдат използвани при определянето на количествата крайни продукти, които могат да бъдат получени, както е посочено във втора алинея от член 40, параграф 1.
3. Първите преработватели, които са придобили сурови материали от кандидатстващите лица, уведомяват компетентните органи при тях относно получените количества сурови материали, като се посочват биологичните видове, името и адресът на другата страна на договора, която е доставила суровите материали, мястото на доставката и референция към договора, в рамките на ограничение във времето, заложено от държавите-членки, които разрешават плащанията да бъдат направени в рамките на периода, който е посочен в член 28 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Когато държавата-членка на първия преработвател не е същата като държавата-членка, в която са били получени суровите материали, то тогава компетентните органи към първия преработвател информират компетентните органи към кандидатстващото лице, по отношение на общите количества доставени сурови материали, в рамките на 40 работни дни от получаването на информацията, посочена в първата алинея.
РАЗДЕЛ 7
Гаранция
Член 35
Първи преработватели
1. Първите преработватели следва да внесат пълната гаранция, както е предвидено в параграф 2, в полза на компетентните органи до крайния срок за подаване на заявленията за плащане за въпросната година във въпросната държава-членка.
2. Гаранцията, която трябва да се внесе по отношение на всеки суров материал, се изчислява като се умножи сумата на всички площи, които са покрити от договор, подписан от въпросния първи преработвател и използван за производството на сурови материали, по сумата от 60 EUR на хектар.
3. Когато договорите бъдат изменени или прекратени, в съответствие с член 27 и член 28, внесените гаранции следва да бъдат съответно коригирани.
4. Процент от гаранцията следва да бъде освободен за всеки суров материал, при условие че компетентните органи при въпросния първи преработвател е в състояние да докаже, че количеството суров материал е било преработено в съответствие с изискванията, заложени в член 26, параграф 2, буква е), като при необходимост се вземат предвид всякакви промени, които са били направени вследствие член 29.
Член 36
Първични и подчинени на тях изисквания
1. Следните задължения представляват първичните изисквания, по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (30):
а)
задължението да преработи количествата сурови продукти основно в крайните продукти, посочени в договора. Суровите материали следва да бъдат преработени в срок най-късно до 31 юли на втората година след тази на събиране;
б)
задължението продуктите да бъдат придружени от контролно копие на формуляра Т5, в съответствие с членове 37 и 38 от настоящия регламент.
2. Следните задължения, които се възлагат на първите преработватели, представляват подчинените изисквания по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
задължението да приемат доставката на всички сурови материали, които са им били доставени от кандидатстващите лица, по силата на член 24, параграф 3 от настоящия регламент;
б)
задължението да представят копия от договорите в съответствие с член 34, параграф 1 от настоящия регламент;
в)
задължението да предоставят необходимата информация, в съответствие с първата алинея от член 34, параграф 3 от настоящия регламент;
г)
задължението да внесат гаранции, в съответствие с член 35, параграф 1 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 8
Документи за продажба, трансфер или доставка в друга държава-членка или за износ
Член 37
Контролно копие на формуляра Т5
Когато първите преработватели продадат или прехвърлят на други преработватели в други държави-членки междинни продукти, които се покриват от договори, както е посочено в член 26, то тогава продуктите трябва да се придружават от контролни копия на формуляра Т5, които да са издадени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93.
В полето „Други“ в клетка 104 на контролните копия на формуляра Т5, трябва да бъде записан един от следните текстове:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Член 38
Алтернативи на контролното копие на формуляра Т5
Ако контролното копие на формуляра Т5 не се върне в офиса на излизане на институцията, която е отговорна за контрола в държавата-членка, където е регистриран първият производител, в рамките на срок от два месеца след изтичането на крайния срок за преработката на сурови материали, заложен в член 36, параграф 1, буква а), в резултат на обстоятелства, които не зависят от първия преработвател, следните документи могат да се приемат като алтернативни на контролното копие на формуляра Т5:
а)
фактури, удостоверяващи закупуването на междинните продукти;
б)
заявления от страна на втория преработвател, които удостоверяват, че суровите материали са били преработени в енергийни продукти, както е посочено в член 88 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
в)
сертифицирани фотокопия на счетоводни документи на втория преработвател, които доказват, че преработката действително е била извършена.
РАЗДЕЛ 9
Проверки
Член 39
Поддържане на архиви
1. Компетентните органи в държавата-членка посочват конкретно вида на архивите, които трябва да се поддържат от страна на преработвателите, както и честотата на обслужване, които трябва да бъде поне веднъж месечно.
Тези архиви съдържат най-малко следната информация:
а)
количествата от различните сурови материали, изкупени за преработка;
б)
количествата преработени сурови материали и количествата и видовете крайни продукти, копродукти и странични продукти, които са получени от тях;
в)
отпадъците по време на преработка;
г)
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
д)
количествата и видовете продукти, които са били продадени или прехвърлени от страна на преработвателя, както и получените за тях средства;
е)
и където това е приложимо, имената и адресите на последващите преработватели.
2. Компетентните органи при първия преработвател проверяват дали договора, който е бил предаден е в съответствие с условията, заложени в член 24, параграф 1. Ако тези условия не са спазени, се уведомяват компетентните органи при лицето, подало заявлението.
3. С оглед изчисляването на икономическата стойност на продуктите, посочени в член 24, параграф 1, на базата на информацията, посочена в член 34, параграф 2, въпросните компетентни органи сравняват сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, които са предназначени за други цели, а са били получени чрез същата преработвателна операция. Всяка стойност се равнява на съответното количество, умножено по средната аритметична стойност на фабричните цени, които са били отчетени по време на предишната пазарна година. Когато не са налице такива цени, компетентните органи определят съответните цени, по-специално на базата на информацията, посочена в член 34, параграф 2.
Член 40
Проверки в сградите на преработвателите
1. Компетентните органи на държавите-членки, в които се извършва преработката, проверяват за съответствие с член 24, параграф 1, в сградите на не по-малко от 25 % от преработвателите, които се намират на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки трябва да включват най-малко следното:
а)
сравнение на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, които са предназначени за други цели, а са били получени чрез същата преработвателна операция;
б)
анализ на производствената система на преработвателя, който включва физически проверки и инспекции на търговски документи, с оглед да се верифицира, че когато става въпрос за преработватели, доставките на сурови материали, и крайните продукти, копродуктите и страничните продукти са съвместими.
За целите на проверките, посочени в първа алинея, буква б), компетентните органи се базират по-специално на техническите коефициенти за преработка за въпросните сурови материали. Когато в законодателството на Общността съществуват такива коефициенти за износа, те се прилагат. Когато не съществуват такива, но пък съществуват други такива коефициенти в законодателството на Общността, те се прилагат. Във всички други случаи инспекциите разчитат основно на коефициентите, които са общоприети от преработвателната индустрия.
2. За преработвателните операции, посочени в член 25, се провеждат проверки на поне 10 % от лицата, които са подали заявления, избрани на базата на анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
сумите на помощта;
б)
броят на селскостопанските парцели и площите, които се покриват от едно заявление за подпомагане;
в)
развитията след последната година;
г)
резултатите от проверките, които са били направени през последните години;
д)
други параметри, които са посочени от държавите-членки, на базата на представителността на подадените декларации.
3. Когато проверките, посочени в параграф 2, покажат нередности в не по-малко от 3 % от случаите, компетентните органи провеждат допълнителни проверки по време на годината, и следователно увеличават процента на земеделските производители, които ще бъдат подлагани на проверки на място по време на следващата година.
4. Ако е било предвидено, че определени елементи на проверките, посочени в параграф 1 и параграф 2, могат да се провеждат на базата на проба, то тогава тази проба следва да гарантира достоверно и представително равнище на проверката.
5. Всяка проверка на място е предмет на доклад за инспекцията, подписан от инспектора, който доклад трябва да съдържа подробности относно проведената проверка. Докладът трябва по-специално да посочва следното:
а)
датата на проверката;
б)
присъствалите на проверката лица;
в)
проверените периоди;
г)
използваните техники за проверяване, включително където това е приложимо, референции към методите на вземане на пробите;
д)
резултатите от проверката.
Член 41
Производство на коноп
Прилагат разпоредбите по отношение на конопа, посочени в член 29 от Регламент (ЕО) № 795/2004 на Комисията (31) и в член 33 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Член 42
Допълнителни мерки и взаимно подпомагане
1. Държавите-членки предприемат всички по-нататъшни мерки, които са необходими за правилното прилагане на настоящата глава, и ще предостави взаимното подпомагане, което е необходимо за целите на проверките, които се изискват в съответствие с настоящата глава. Когато настоящата глава не предвижда подходящите намаления и изключения, държавите-членки могат да прилагат съответните национални санкции срещу играчите на пазара, които са обвързани с процедурата по отпускане на помощта.
2. Доколкото е необходимо или наложено от настоящата глава, държавите-членки взаимно си сътрудничат с цел да се осигури ефективен контрол, и да стане възможно автентичността на предадените документи и точността на разменената информация да бъдат проверени.
РАЗДЕЛ 10
Изключване от схемата за енергийни култури и оценяване
Член 43
Изключване на суровите материали от схемата за подпомагане на енергийните култури и минималната култивирана площ
1. Държавите-членки могат да изключат който и да било суров селскостопански материал от схемата за подпомагане на енергийните култури, когато тези материали поставят трудности от гледна точка на контрола, публичното здравеопазване, околната среда, наказателното право, или при наличието на намален процент крайни енергийни продукти.
2. За всеки един от суровите материали, посочени в член 24, държавите-членки могат да поставят минимална култивирана площ.
Член 44
Оценяване
Преди 15 октомври след края на годината, по отношение на която е била отпусната помощта, държавите-членки изпращат на Комисията всичката информация, която е нужна, за да се оцени помощта за енергийни култури.
Тази информация включва по-специално:
а)
площите, които отговарят на всеки вид суров материал;
б)
количествата за всеки вид суров материал, краен продукт, страничен продукт и копродукт, които са били получени, заедно с подробна информация по отношение на използваните сурови материали;
в)
мерките, които са били предприети по силата на член 25;
г)
суровите материали, които са били изключени от схемата за подпомагане на енергийните култури, вследствие на член 43, параграф 1 и на минималните култивирани площи, посочени в член 43, параграф 2.
ГЛАВА 9
СПЕЦИФИЧНО РЕГИОНАЛНО ПЛАЩАНЕ ЗА ПОЛСКИ КУЛТУРИ
Член 45
Дата на засяване
С цел да бъдат допустими за специалната регионална помощ за полски култури, предвидена в член 98 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, декларираните площи следва да бъдат засети до краен срок, който се установява от държавите-членки, но който не може да бъде по-късно от 15 юни.
ГЛАВА 10
ПОМОЩИ ЗА СЕМЕНА
Член 46
Сертифицирани семена
В случай на прилагане на член 99 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, помощта се отпуска за производството на базови и официално сертифицирани семена, както са дефинирани в Директива 66/401/ЕИО, Директива 66/402/ЕИО и Директива 2002/57/ЕО, и които са в съответствие с стандартите и условията, заложени в същите тези директиви, в съответствие с член 47 до член 50 от настоящия регламент.
Член 47
Производство на семена
1. Семената следва да се произвеждат:
а)
или по силата на договор за производство, който да е сключен между потребителите на семената и предприятията, които произвеждат или селектират семена,
б)
или директно от страна на предприятията, които произвеждат или селектират семена, като такова производство следва да бъде атестирано с декларация за производство.
2. Предприятията, които произвеждат или селектират семена, посочени в параграф 1 се одобряват или регистрират от страна на държавите-членки. Одобрението или регистрацията ще се считат за валидни на цялата територия на Общността.
3. Предприятията, които произвеждат или селектират семена или друг от тяхно име и за тяхна сметка отглежда семена в държава-членка, различна от тази, в която са били извършени одобрението или регистрацията, посочени в параграф 2, предоставят, при поискване, на компетентните органи в тази друга държава-членка, заедно с всичката информация, необходима за проверката за допустимост за получаване на помощта.
Член 48
Териториална допустимост
Всяка държава-членка отпуска помощ само по отношение на семената, които са били събрани на територията на страната, по време на календарната година, в която започва пазарната година, за която е била фиксирана помощта.
Помощта се отпуска на всички производители на семена, при условия, които да гарантират равнопоставено третиране за всички бенефициери, независимо от мястото на тяхната регистрация в рамките на Общността.
Член 49
Предлагане на семена на пазара
Помощта се отпуска само при условие че семената наистина са били предложени на пазара, с цел засяване от страна на получателя им, в срок не по-късно от 15 юни на годината след събирането им. Под „предложени на пазара“ се разбира притежаването им в наличност или на склад, излагането им с цел продажба, предлагането им за продажба, продажбата или доставянето им на друго лице.
Член 50
Сортове на Cannabis sativa L.
Сортовете Cannabis sativa L., които са допустими за по смисъла на член 99, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са изброени в приложение II към Регламент (ЕО) № 796/2004.
ГЛАВА 11
ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ ЗА ПОЛСКИТЕ КУЛТУРИ
РАЗДЕЛ 1
Общи разпоредби относно допустимостта за подпомагане с плащането на площ за полските култури
Член 51
Допустима за подпомагане земя
1. За целите на глава 10 от Регламент (ЕО) № 1782/2003:
а)
„постоянно пасище“ означава „постоянно пасище“ по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004;
б)
„трайни насаждения“ означава „трайни насаждения“ по смисъла на член 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 795/2004.
2. За целите на първия параграф от член 108 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, за 2003 г. земите, които са заети с постоянни пасища, следва да бъдат:
а)
площи, които са били декларирани от страна на земеделския производител в неговото заявление за подпомагане за 2003 г., като земи, които са били заети с постоянни пасища,
и
б)
площи, които не са били декларирани от страна на земеделския производител в неговото заявление за подпомагане за 2003 г., освен ако не може да се докаже, че тези площи не са били заети с постоянни пасища през 2003 г.
3. Вследствие на третия параграф от член 108 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки могат да поискат дерогации само от първия параграф от същия този член и само при следните условия:
а)
за площите, които са обект на програма за преструктуриране, дефинирана като „промяна в структурата и/или допустимата за подпомагане площ на едно стопанство, наложени от публичните власти“, държавите-членки предприемат действия, с които да предотвратят каквото и да било значително увеличение на общата селскостопанска площ, която е допустима за получаване на плащането на базата на площ за полските култури; това може по-специално да включва обявяването на площи, които преди са били допустими за подпомагане, за недопустими като превантивна мярка; площите, които наскоро са били декларирани като допустими за подпомагане от страна на държавата-членка по силата на програма за преструктуриране, не бива да надвишават с повече от 5 % площите, които наскоро са били декларирани като недопустими по силата на същата тази програма;
б)
в случай на един или друг вид публична интервенция, когато една такава интервенция доведе до това, че даден земеделски производител отглежда определени култури върху площи, които преди това не са се считали за допустими за подпомагане с плащането на базата на площи за полски култури, с цел да се продължи неговата нормална селскостопанска дейност, а въпросната интервенция означава, че площи, които доскоро са били допустими за подпомагане вече не могат да се считат за такива, то тогава държавите-членки не могат да увеличават общата си допустима за подпомагане селскостопанска площ, нито временно нито за постоянно, с повече от 0,1 % от общата им базова площ;
в)
когато земеделските производители са в състояние да дадат релевантни и обективни причини за размяната на площи, които не са допустими за получаване на плащането на базата на площи за полски култури за площи, които са допустими за подпомагане и се намират в тяхното стопанство, то тогава държавите-членки проверяват, че няма основателни причини за отказване разрешение за една такава операция, по-специално от гледна точка на рисковете за околната среда, и предоставят доказателства под формата на план, предаден на Комисията, че общото количество допустими за подпомагане площи остава непроменено; при никакви обстоятелства не може размените да доведат до увеличение на общото количество на допустими за подпомагане площи в едно стопанство; държавите-членки предвиждат система за предварително известяване и одобрение за такива размени.
Член 52
Условия за плащане
Без да се засягат разпоредбите на член 2, плащането на базата на площи за полски култури се изплаща само и единствено за площи:
а)
които се намират в региони, подходящи от климатична и селскостопанска гледна точка за производство на полски култури; държавите-членки имат правомощията да решат, че един регион не е подходящ за производството на определени полски култури;
б)
на които културата се поддържа поне до началото на периода на цъфтеж при условия на нормално развитие.
По отношение на твърдата пшеница, като допълнение към това културите се култивират в съответствие с местните стандарти поне до 30 юни по отношение на годината, за която се отпускат плащанията, освен ако те не са били реколтирани при пълна зрялост преди тази дата.
Член 53
Регионални суми
1. Когато площите на един производител, които са допустими за получаване на плащането на базата на площи за полски култури, се намират в повече от един производствен регион, сумата, която следва да му се изплати, се определя в съответствие с местонахождението на всяка една площ, за която той е подал заявление за подпомагане.
2. На държавите-членки, които третират царевицата отделно, за регионите в които царевицата се отглежда предимно за силаж, се разрешава да прилагат добивите фуражно зърно в този регион към всички площи, засети с царевица във въпросните региони.
РАЗДЕЛ 2
Специални разпоредби относно определени видове полски култури
Член 54
Трева за силаж
1. За целите на член 100, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 „трева за силаж“ означава онази култура, която се отглежда на площи, на които по принцип растат полски треви, и която се събира докато е все още зелена, което става поне веднъж в годината, с цел съхранение в затворена среда при анаеробна ферментация.
Регистрираните площи за отглеждане на семена за трева, сертифицирани в съответствие с Директива 66/401/ЕИО по време на въпросната пазарна година, няма да бъдат допустими за подпомагане с плащането на базата на площи за полски култури.
2. Разпоредбите на настоящата глава, с изключение на условието свързано с цъфтежа, посочено в буква б) от първия параграф от член 52, се отнасят и до тревата за силаж.
3. В държавите-членки, които предвидят специфична площ за трева за силаж, както е посочено в приложение IV, земеделските производители ще бъдат допустими за подпомагане с плащането на базата на площи по отношение на тревата за силаж.
Член 55
Твърда пшеница
1. Заявленията за подпомагане по отношение на добавката за твърдата пшеница и специалната помощ, предвидени в член 105 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се считат за валидни само когато:
а)
е било подадено заявление за плащането на базата на площи, както е посочено в член 101 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на същия брой хектари, които са засети с твърда пшеница;
б)
използвано е поне минималното количество сертифицирани семена в съответствие с Директива 66/402/ЕИО.
2. Държавите-членки, в срок най-късно до 1 октомври за годината, предхождаща годината, по отношение на която се отпуска помощта, фиксират минималното количество сертифицирани семена, които следва да се използват, и да уведомят земеделските производители за това, като това минимално количество трябва да е в съответствие със селскостопанската практика във въпросната държава-членка.
Член 56
Лен и коноп, отглеждани за влакно
1. Плащането на базата на площи за лен и коноп, отглеждани за влакно, е обект на следните условия:
а)
предаването на копие от договора или декларацията, посочени в първия параграф от член 106 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в срок най-късно до 15 септември в годината, по отношение на която се отпуска плащането, или до по-ранна дата, посочена от страна на държавата-членка;
б)
използването на семена от следните сортове:
i)
по отношение на лена, отглеждан за влакно, сортовете изброени в приложение V на 15 май на годината, по отношение на която се отпускат помощите;
ii)
по отношение на конопа, отглеждан за влакно, сортовете изброени в приложение II към Регламент (ЕО) № 796/2004 на 15 май на годината, по отношение на която се отпускат помощите, и сертифицирани в съответствие с Директива 2002/57/ЕИО (32).
2. За целите на отпускането на плащането на базата на площи за коноп, отглеждан за влакно, държавите-членки могат да фиксират минималния процент на засяване, съвместим с добрите производствени практики за конопа.
Член 57
Дата на засяване
Чрез дерогация от член 109 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки могат да отложат крайната дата за засяване до не по-късно от 15 юни за културите, изброени в приложение VIII към настоящия регламент, и по отношение на зоните, които следва да бъдат дефинирани от страна на засегнатите държави-членки, и които се намират в регионите, посочени в същото това приложение.
РАЗДЕЛ 3
Базови площи, референтни добиви и тавани
Член 58
Поливни и неполивни площи
1. Когато плановете за регионално прилагане, посочени в член 103 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 предвиждат различни добиви за поливните и неполивни площи, държавите-членки въвеждат правила за определяне дали площите са поливни в течение на една пазарна година. По-специално те предвиждат:
а)
списъка с полските култури, за които могат да се отпускат плащането на базата на площи, като се взима процентът за добивите от поливни площи;
б)
описание на съоръженията за напояване, които земеделският производител следва да има на свое разположение; тези съоръжения трябва да са съпоставими с въпросните площи и трябва да позволяват снабдяването с необходимата вода за нормалното развитие на растенията по време на цикъла им на растеж;
в)
съответния период на напояване.
2. Параграф 1 няма да се прилага по отношение на поливните производствени региони на Испания (производство „regadio“) и на другите региони, в които напояването е историческа черта, която е свързана с парцелите и позволява те да бъдат разграничени и изброени.
Член 59
Надхвърляне на базовите площи
1. За целите на определянето на каквито и да било надвишения на регионалните базови площи, в съответствие с член 102 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, компетентните органи във въпросната държава-членка вземат предвид:
а)
регионалната базова площ, както е посочена в приложение IV към настоящия регламент;
б)
сумата от площите, които се покриват от заявление за плащането на базата на площи по отношение на всички култури, включително, в случай на приложение на член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, съответните задължителни за оставяне под угар земи.
Всякакви доброволно оставени под угар земи се включват в рамките на площите, различни от поливните, и различни от царевицата и/или различни от тревата за силаж.
2. Сумата от площите, които се покриват от заявления за плащания няма да включват площи, или части от площи, които се покриват от заявления, за които административните проверки показват, че са очевидно необосновани.
Където това е приложимо, се взема предвид площта, която реално е била определена по време на проверките на място, вследствие член 23 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
3. Площите, засети с полски култури, в съответствие с глава 10 от дял IV от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и които се използват в подкрепа на заявленията за подпомагане, по силата на глава 12 от дял IV от същия този регламент, се добавят към сумата от площи, които се покриват от подадените заявления, и коригирани в съответствие с параграф 2.
4. Надвишаването на базовите площи се изчислява в съответствие с таблицата, заложена в приложение VI.
Член 60
Надхвърляне на ограничената площ за твърда пшеница
1. За целите на определянето на каквото и да било надвишения на ограничените площи с твърда пшеница, допустими за подпомагане с добавката към плащането на базата на площи, заложено в член 105, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, компетентните органи на държавата-членка вземат предвид сумата на площите, които се покриват от заявления за получаване на добавката към плащането на базата на площи, по отношение на твърдата пшеница, коригирани в съответствие с член 59, параграф 2 от настоящия регламент и, където това е приложимо, намалени в съответствие с член 102 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. Параграф 1 се прилага за целите на определянето на всякакво надвишаване на ограничените площи, допустими за подпомагане със специалната помощ за твърда пшеница, заложена в член 105, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 61
Определена степен на надхвърляне на площите и коефициент на намаление
1. Когато се установи, че площите, посочени в член 59 и член 60 са надвишени, въпросната държава-членка следва в срок до 31 октомври на въпросната година, да определи окончателния процент на превишение, записано до два знака след десетичната запетая.
2. Окончателният процент на надвишаването, което е било определено по този начин, се използва за изчисляване на пропорционалното намаление на допустимите за подпомагане площи за:
а)
плащането на базата на площи за полски култури, в съответствие с член 102, параграф 1от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
добавките към плащането на базата на площи за полски култури и специалната помощ за твърда пшеница, в съответствие с член 105 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и след като са били приложени разпоредбите на член 102, параграф 1 от същия този регламент.
Член 62
Базови подплощи
За целите на член 102, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва в срок най-късно до 15 септември на годината, по отношение на която се прилага плащането на базата на площи, да определят следните елементи, и да информират Комисията за това:
а)
националната базова площ, която по-нататък ще бъде подразделена;
б)
критериите, използвани от страна на държавата-членка, за да се установят базовите подплощи;
в)
базовите подплощи (брой, имена и размери);
г)
подробните правила за съсредоточаването на мерките, приложими в случай на превишение.
Член 63
Таван на сумата на плащанията
За целите на определянето на каквото и да било превишение на тавана сумата на плащанията и на съответния коефициент на намаление, предвидени в член 102, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, компетентните органи в държавите-членки вземат предвид пропорционалното намаление на допустимите за подпомагане площи, предвидени в член 102, параграф 1 и член 105, параграф 2 от същия този регламент.
РАЗДЕЛ 4
Земи, оставени под угар
Член 64
Дефиниция
За целите на член 107, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, „оставяне на земи под угар“ означава оставянето в необработвано състояние на площи, които са допустими за подпомагане, с плащането на базата на площи вследствие член 108 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 65
Условия
1. Прилага се член 32 от Регламент (ЕО) № 795/2004.
2. Чрез дерогация от разпоредбите на член 107, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и по отношение на годините 2005 и 2006, Малта може да заложи изисквания за минимален размер на оставените под угар земи на по-малко от 0,1 хектар по размер, и по-малко от 10 метра ширина.
Член 66
Регионална разбивка
1. Заявленията за подпомагане, посочени в дял II от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се разбиват регион по регион, в съответствие с плана за регионално прилагане, посочен в член 103 от същия този регламент.
2. За всяко заявление за плащането на базата на площи в определен регион за производство следва да има съответната декларация за оставяне на земи под угар по отношение на поне съответстващ брой хектари в рамките на същия регион за производство.
3. Държавата-членка може да предвиди дерогации от параграф 2 в съответствие с обективни критерии.
4. Като изключение от разпоредбите на параграф 2 задължителното оставяне на земи под угар, съответстващо на подаденото заявление за плащането на базата на площи, може да бъде изпълнено изцяло или частично:
а)
в Испания, в регионите, където няма напояване (регионите „secano“), когато става дума за стопанства, които се намират в производствени региони, където има напояване (регионите „regadio“) и в производствени региони, където няма напояване (регионите „secano“);
б)
в друг регион на производство, при условие че площите, които следва да бъдат оставени под угар, се намират в региони на производство, които са в съседство на тези, в които се намират култивираните площи.
5. Когато параграф 3 и параграф 4 се прилагат, площите, които следва да бъдат оставени под угар, се коригират така, че да се вземе предвид разликата в добивите, която се използва, за да се изчисли плащането по отношение на оставените под угар земи за въпросните региони. Въпреки това прилагането на настоящия параграф не трябва да доведе до оставяне под угар на по-малко хектари, отколкото по задължение се изисква.
Член 67
Бобови култури
1. За целите на прилагането на второто тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, „бобови култури“ означава площите, засети с един или повече от видовете фуражни бобови култури, изброени в приложение VII към настоящия регламент. Засяването на смес от зърнени култури и/или треви следва да бъде позволено при следните условия:
а)
площта се сади главно с бобови култури за фураж;
б)
те не може да се прибират отделно.
Където специфични регионални стандарти за околната среда, установени от държавите-членки за органични култури, определят таван на площ, засята с бобови култури за фураж, условията, отнасящи се до площи, засети с бобови култури за фураж, определени в буква а), се изпълняват, ако поне 85 % е съобразена границата, определена от държавите-членки.
2. Площите, на които бобовите култури, както са посочени в параграф 1, са допустими за подпомагане в периода от 15 януари до 31 август по схемата за подпомагане, предвидена в Регламент (ЕО) № 1786/2003 на Съвета (33), няма да се считат за допустими за подпомагане с плащането на базата на площи.
Член 68
Плащания за земя, която доброволно е била оставена под угар
За целите на член 107, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в случай на прилагането на член 66 от същия този регламент, държавите-членки позволяват на земеделските производители да оставят под угар не повече от 10 % от площите, за които са подадени заявления за плащането на базата на площи за полски култури, и които не се използват за да дадат право на плащане на правата за оставени под угар земи. Държавите-членки могат да заложат и по-висок процент, като се вземат предвид специфичните ситуации и като се осигурява достатъчно обработване на земите във фермите.
Основният размер за доброволно оставените под угар земи е 63,00 EUR на тон, като се започне от пазарната 2005/2006 година. Когато са заложени различни добиви за поливните и за неполивните площи, се прилагат плащанията за неполивани оставени под угар земи.
Държавите-членки прилагат подходящи мерки, съвместими със специфичното състояние на доброволно оставените под угар земи, с цел да се осигури, че те се поддържат в добро селскостопанско и екологично състояние и че се опазва околната среда.
РАЗДЕЛ 5
Подаване на информация
Член 69
Подаване на информация
1. Държавите-членки предоставят на Комисията информацията, посочена в приложение IХ, под формата на стандартизираните таблици, описани в това приложение, по производствен регион, по базови площи и по страни, в съответствие с графика, заложен в член 3.
2. Когато се установи, че площите, посочени в член 59 и член 60 са били надвишени, въпросните държави-членки следва незабавно да фиксират окончателния процент на превишението в срок най-късно до 15 ноември на въпросната година, и изпращат информация до Комисията за това в срок до 1 декември на въпросната година. Данните, които се използват за да се определи процентът, с който е била превишена базовата площ, се изпращат на Комисията, като се използва формулярът, заложен в приложение VI.
3. Когато процентът на превишение се разпределя в съответствие с член 102, параграф 5 и на член 105, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, въпросната държава-членка информира Комисията за такова разпределение в срок най-късно до 15 ноември.
4. В случай на прилагане на член 63, въпросните държави-членки уведомяват Комисията относно окончателния коефициент на намаление в срок най-късно до 1 декември на въпросната година.
ГЛАВА 12
ПРЕМИИ ЗА ОВЦЕ И КОЗИ
РАЗДЕЛ 1
Директни плащания
Член 70
Заявления и период на задържане
1. В допълнение към изискванията по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в глава 4 от дял II от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (така наречената „интегрирана система“), земеделските производители посочват в своите заявления за получаване на премиите за овце майки и кози майки и за получаване на допълнителните премии, дали те предлагат на пазара овче мляко или млечни продукти, произведени от овче мляко, по време на годината, по отношение на която са били поискани премиите.
2. Заявленията за премии в полза на земеделски производители, които притежават овце майки и/или кози майки, се подават до компетентните органи по време на един уникален период, фиксиран от страна на въпросната държава-членка, и който започва не по-рано от 30 април, и съответно предхождащ и следващ началото на годината, по отношение на която са били подадени заявленията.
Въпреки това Обединеното кралство може да заложи различен период по отношение на Северна Ирландия от този, който е заложен за Великобритания.
3. Периодът, посочен в член 115, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по време на който земеделският производител декларира, че ще отглежда в своето стопанство броя овце майки и/или кози майки, по отношение на който е била поискана премия (така наречения „период на задържане“), е 100 дни, като се започне от първия ден след последния ден на периода за подаване на заявленията, посочени в параграф 2.
Член 71
Допустими площи за премия за кози
Критериите, посочени в член 113, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са спазени в площите, изброени в приложение Х.
Въпреки това държавите-членки следва редовно да проверяват дали тези критерии продължават да се спазват във всички площи, изброени в приложение Х, в рамките на съответните им територии. След една такава оценка държавите-членки информират Комисията за евентуално възникналите нужди за изменения и допълнения на приложение Х в срок най-късно до 31 юли на годината, предхождаща тази, по отношение на която ще се прилагат измененията. Това подаване на информация следва по-специално да посочва зоните, изброени в приложение Х, които вече не отговарят на критериите, посочени в член 113, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и възможните зони, които отговарят на тези критерии, но все още не са включени в приложение Х. За тези потенциални нови зони държавите-членки предоставят на Комисията подробна аргументация за своите предложения.
Член 72
Заявление за допълнителна премия и за премията за кози
1. С цел да се възползват от допълнителните премии или от премията за кози земеделски производители, чието стопанство се състои от поне 50 %, но по-малко от 100 % площи, които се използват за селскостопански цели, и се намират в районите, посочени в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или в районите, изброени в приложение Х към настоящия регламент, подават заявление, в което се посочва местонахождението на неговите земи, в съответствие с параграф 2 и параграф 3 от настоящия член.
2. Земеделски производител, който е задължен всяка година да подава декларация за общата използвана селскостопанска земя в неговото стопанство, при условие че подава заявление за подпомагане, както е посочено в член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, посочва в тази декларация онези парцели, които той използва за селскостопански цели, които се намират в районите, посочени в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или в районите, изброени в приложение Х към настоящия регламент, както е подходящо.
Земеделски производител, който не е задължен да подава декларацията, посочена в първия параграф, следва всяка година да подава специфична декларация, като използва, където е необходимо, системата за идентификация на селскостопанските парцели, предвидена в частта за интегрираната система.
Тази специфична декларация посочва местонахождението на всичките земи, които земеделският производител притежава, наема или използва под каквато и да било правна форма, като посочва нейния размер и като посочва конкретно онези парцели, които се използват за селскостопански цели и които се намират в районите, посочени в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или в районите, изброени в приложение Х към настоящия регламент, както е подходящо. Държавите-членки могат да предвидят специфичната декларация да бъде включена в заявлението за получаване на премиите за овце майки и кози майки. Държавите-членки могат също така да изискват специфичната декларация да бъде направена върху формуляра/заявлението за кандидатстване за единното плащане.
3. Компетентните национални власти могат да поискат да им бъдат представени документи за собственост, договор за аренда или писмено споразумение между земеделските производители, и, където това е подходящо, атестация от местните или регионални власти, според която земята, която се използва за селскостопански цели, се счита за разполагаема за въпросния земеделски производител. Атестацията посочва земята, която се дава на въпросния производител и парцелите, които се намират в районите, посочени в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или в районите, изброени в приложение Х към настоящия регламент, както е подходящо.
Член 73
Земеделски производители, които практикуват изкарване на животните на лятна паша
1. Заявленията за премии, подадени от страна на земеделските производители, чиито адреси на регистрация на фермите са в един от географските райони, посочени в член 114, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и които желаят да бъдат считани за допустими за подпомагане с допълнителната премия, следва да посочат:
а)
мястото или местата, където ще се извършва изкарването на лятна паша през текущата година;
б)
периода от поне деветдесет дни, посочен в член 114, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и заложен за текущата година.
2. Заявленията за премии от земеделските производители, цитирани в параграф 1, следва да се придружават от документи, удостоверяващи, че изкарването на лятна паша действително е било извършено, освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или поради влиянието на надлежно обосновани естествени обстоятелства, които дават отражение върху живота на стадото, по време на последните две години, и по-специално посредством атестация от местните или регионални власти на мястото, където става изкарването на лятна паша, която атестация да удостоверява, че изкарването на лятна паша действително е било извършено през поне деветдесет последователни дни.
Когато провеждат административни проверки върху заявленията, държавите-членки следва да се уверят, че мястото, което е било посочено като място за изкарване на лятна паша в заявлението за премии, действително се намира в рамките на район, посочен в член 114, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 74
Допустимост
1. Премиите се изплащат на земеделските производители на базата на броя овце майки и/или кози майки, които те притежават в стопанството си през целия период на задържане, посочен в член 70, параграф 3.
2. Животните, които отговарят на условията, предвидени в дефинициите, посочени в член 112 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 към крайната дата на периода на задържане, се считат за допустими за подпомагане животни.
Член 75
Списък на земеделските производители, които предлагат на пазара овче мляко или млечни продукти, произведени от овче мляко
За всяка година държавите-членки съставят, в срок не по-късно от тридесетия ден от периода на задържане, списък на земеделските производители, които предлагат на пазара овче мляко или млечни продукти, произведени от овче мляко, на базата на декларациите на земеделските производители, посочени в член 70, параграф 1.
Когато съставят списъка, държавите-членки вземат предвид резултатите от проверките, както и от всички други източници на информация, с които разполагат компетентните органи, по-специално информация, получена от преработвателите или разпространителите, по отношение на предлагането на пазара от страна на земеделските производители на овче мляко или млечни продукти, произведени от овче мляко.
Член 76
Подаване на информация
1. Държавите-членки информират Комисията:
а)
в срок най-късно до 31 юли за всяка година, по отношение на информацията относно подадените заявления за премии за текущата година, като използват образеца на формуляр, заложен в приложение ХI;
б)
в срок най-късно до 31 юли за всяка година, по отношение на броя и сумите на изплатените за предходната година премии, след прилагането на намалението на помощта, предвидено в член 120 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и, ако това е подходящо, като използват образеца на формуляр, заложен в приложение ХII;
в)
в срок най-късно до 31 октомври за всяка година, по отношение на каквито и да било промени в списъка на географските райони, в които се практикува изкарването на лятна паша, посочени в член 114, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и в член 73 от настоящия регламент.
Информацията, която се изисква по силата на първа алинея, се предоставя на националните органи, които са отговорни за съставянето на официалните статистики по отношение на сектора на овчето месо и козето месо, по поискване от страна на тези органи.
2. Когато информацията, която се изисква по силата на параграф 1, се промени, по-специално в резултат на проверки или корекции или подобрения по отношение на предишните цифри, на Комисията се изпраща осъвременена информация в рамките на един месец след като промяната е станала факт.
РАЗДЕЛ 2
Ограничения, резерви и трансфери
Член 77
Права, които са били получени безвъзмездно
Освен в надлежно обосновани изключителни обстоятелства, когато един земеделски производител е получил права за получаване на премии от националния резерв, на него не трябва да му бъде разрешено да прехвърля своите права или временно да ги отдава под наем за период от три години след датата, на която е получил тези права.
Член 78
Използване на правата
1. Земеделски производител, който притежава права може да ги използва като се възползва от тези права и/или като отдава тези права под наем на други земеделски производители.
2. Когато един земеделски производител не използва минималния процент от правата си, предвиден в параграф 4, по време на всяка една година частта, която е останала неизползвана, се прехвърля обратно в националния резерв, освен в следните случаи:
а)
когато става дума за земеделски производители, които имат не повече от 20 права за получаване на премии, когато този земеделски производител не е използвал минималния процент от тези права, по време на всяка една от две календарни години, само частта, която той не е използвал през последната календарна година, се прехвърля към националния резерв;
б)
когато става дума за земеделски производител, който участва в програма за екстензификация, призната от страна на Комисията;
в)
когато става дума за земеделски производител, който участва в схема за ранно пенсиониране, призната от страна на Комисията, в която прехвърлянето и/или временното отдаване под наем на права не е задължително;
г)
при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства.
3. Временното отдаване под наем е само по отношение на цели години и се отнася до поне минималния брой животни, предвиден в член 79, параграф 1. В края на всеки период на временно отдаване под наем, който не може да надвишава три последователни години, и освен в случай на прехвърляне на права, земеделският производител следва да си възвърне правата за себе си и да ги задържи за не по-малко от две години. Ако земеделският производител не се възползва от поне минималния процент от неговите права, посочен в параграф 4, по време на всяка една от двете години, то тогава държавата-членка, освен при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства, следва да изтегли и да върне в националния резерв, за всяка една година, онази част от правата на земеделския производител, които той не е използвал.
Въпреки това, когато става дума за земеделски производители, които участват в схемите за ранно пенсиониране, признати от страна на Комисията, то тогава държавите-членки могат да предвидят общата продължителност на временното отдаване под наем на базата на такива схеми да бъде увеличена.
На земеделските производители, които са взели решение да участват в програма за екстензификация в съответствие с мярката, дефинирана в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета (34) или в програма за екстензификация, в съответствие с член 22 и член 23 от Регламент (ЕО) № 1257/1999, няма да им се дава разрешение да отдават под наем и/или да прехвърлят своите права, по време на целия период на участието им в програмата. Въпреки това тази разпоредба няма да се прилага по отношение на случаите, в които програмата разрешава прехвърляния и/или временни преотстъпвания на права на земеделските производители, чието участие в мерките, различни от тези, посочени в настоящата алинея, изисква придобиването на права.
4. Минималният процент на използване на правата за получаване на премии е 70 %.
Въпреки това държавите-членки могат да увеличат този процент до 100 %. Те следва предварително да информират Комисията по отношение на процента, който възнамеряват да прилагат.
Член 79
Прехвърляне на права и временно преотстъпване
1. Държавите-членки могат да заложат, на базата на своите производствени структури, минимален брой права за получаване на премии, които могат да са обект на частично прехвърляне, което не включва прехвърляне и на стопанството. Този минимум не може да надвишава десет права за получаване на премии.
2. Прехвърлянията на права за получаване на премии и временното отдаване под наем на такива права се считат за ефективни само след като за същите е била подадена информация до компетентните органи в държавата-членка от страна на земеделския производител, който прехвърля и/или отдава под наем правата, както и от страна на земеделския производител, който получава правата.
Такова подаване на информация става в рамките на един краен срок, посочен от държавата-членка, но не по-късно от датата, на която свършва периодът за подаване на заявления за получаване на премии в тази държава-членка, освен в онези случаи, при които прехвърлянето става по силата на наследство. В тези случаи земеделският производител, който получава правата трябва да бъде в състояние да покаже съответните правни документи, за да докаже, че той или тя наистина е наследник на покойния земеделски производител.
3. Когато става дума за прехвърляне на права без да се прехвърля стопанството, броят на прехвърлените права, без компенсации за националния резерв, при никакви условия не може да бъде по-малък от едно.
Член 80
Смяна на индивидуалния таван
Когато става дума за прехвърляния или временни преотстъпвания на права за получаване на премии, държавите-членки предвиждат нов индивидуален таван и уведомяват засегнатите земеделски производители относно права за получаване на премии, на които те имат право, в срок не по-късно от шестдесет дни от последния ден на периода, по време на който производителя е подал своето заявление.
Първият параграф няма да се прилага в случаите, при които прехвърлянето влиза в сила по смисъла на наследство, както е посочено в член 79, параграф 2.
Член 81
Земеделски производители, които не притежават земята, която обработват
Земеделски производители, които обработват земя, която е публична или колективна собственост, и които вземат решение да спрат да използват тази земя за пасище и да прехвърлят всичките си права на друг земеделски производител, се третират по същия начин като земеделските производители, които продават или прехвърлят своите стопанства. При всички други случаи тези земеделски производители се третират по същия начин като земеделските производители, които прехвърлят само своите права за получаване на премии.
Член 82
Прехвърляния посредством националния резерв
Когато държавите-членки предвидят, че прехвърлянето на права ще се извършва посредством националния резерв, то тогава те прилагат националните си разпоредби, аналогични като тези в настоящата глава. Нещо повече, в такива случаи:
а)
държавите-членки могат да предвидят временното прехвърляне да се извършва посредством националния резерв;
б)
в случай на прехвърляне на права за получаване на премии или на временно отдаване под наем, вследствие на буква а), прехвърлянето към резерва няма да става ефективно до момента на информирането от страна на компетентните органи в държавата-членка на земеделския производител, който прехвърля или временно отдава под наем правата си, а прехвърлянията от резерва към другия земеделски производител следва да стават ефективно към момента на уведомяване на земеделския производител от страна на компетентните органи.
В допълнение, националните разпоредби, посочени в първия параграф, следва да осигурят, че онази част от правата, която не се покрива от втората алинея от член 117, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, трябва да бъде покрита от плащане от страна на държавата-членка, съответстващо на плащането, което би се получило в резултат на директно прехвърляне между земеделските производители, като по-специално се взема предвид тенденцията в производството в рамките на държавата-членка. Това плащане следва да се равнява на сумата, която е платил земеделският производител, който е получил еквивалентните права от националния резерв.
Член 83
Изчисляване на индивидуалните лимити
Ще се използват само цели числа за целите на първоначалните изчисления и на последващите изменения на индивидуалните лимити по отношение на правата за получаване на премии.
За тази цел, когато крайният резултат от аритметическите изчисления не е цяло число, следва да се използва най-близкото цяло число. Въпреки това, когато резултатът от аритметическите изчисления попада точно между две цели числа, следва да се използва по-голямото цяло число.
Член 84
Подаване на информация
1. Държавите-членки следва да информират Комисията в срок най-късно до 1 март 2005 г. по отношение на частта от права за получаване на премии, които са били прехвърлени и които следва да се върнат обратно в националния резерв, в съответствие с член 117, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и когато това е приложимо, и информация по отношение на мерките, които са били предприети по силата на член 117, параграф 3 от същия този регламент, а в срок най-късно до 1 януари за всяка година, за всякакви промени към тях.
2. Като се използват таблиците, заложени в приложение ХIII и приложение ХIV, държавите-членки следва да уведомяват Комисията в срок най-късно до 30 април на всяка година, по отношение на:
а)
броя на правата за получаване на премии, които са били върнати без компенсационни плащания в националния резерв, след прехвърляния на права без съответните прехвърляния на стопанствата по време на предходната година;
б)
броя на неизползваните права за получаване на премии, както са посочени в член 118, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и които са били прехвърлени към националния резерв по време на предходната година;
в)
броя на отпуснатите права, по силата на член 118, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 по време на предходната година;
г)
броя на правата за получаване на премии, които са били дадени на земеделските производители в необлагодетелстваните райони, от националния резерв по време на предходната година;
д)
датите, по отношение на периодите и крайните срокове, свързани с прехвърлянията на права и със заявленията за получаване на премии.
РАЗДЕЛ 3
Допълнителни плащания
Член 85
Допълнителни плащания
Държавите-членки, които прилагат член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да предоставят информация на Комисията по отношение на техните национални разпоредби относно отпускането на допълнителните плащания, предвидени в член 119 от същия този регламент. Където това е приложимо, тази информация следва да включва по-специално:
а)
по отношение на плащанията на глава добитък:
i)
индикативните сума на глава добитък и разпоредби за отпускането им;
ii)
индикативна прогноза за общите разходи и броя на въпросните животни;
iii)
специфичните изисквания по отношение на плътността на отглеждане;
iv)
друга информация по отношение на правилата за прилагане;
б)
по отношение на плащанията на базата на площи, където е необходимо:
i)
изчисление на регионалните базови площи;
ii)
индикативните суми на хектар;
iii)
индикативна прогноза за общите разходи и броя на въпросните хектари;
iv)
друга информация по отношение на правилата за прилагане;
в)
детайли по отношение на други схеми, които са били установени с цел отпускане на допълнителни плащания.
Държавите-членки следва да информират Комисията по отношение на всякакви промени в своите национални разпоредби, в рамките на период от един месец, считано от датата, на която са направени тези промени.
РАЗДЕЛ 4
Общи разпоредби
Член 86
Преизчисляване в национална валута
За оперативното събитие, спрямо което следва да се прилага валутният (обменният) курс по отношение на сумата на премиите и плащанията, посочени в член 113, член 114 и член 199 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се счита началото на календарната година, по отношение на която се отпуска премията или плащането.
Обменният курс, който следва да се използва следва да бъде средната аритметична величина на обменните курсове, които са се прилагали през месец декември на годината, предхождаща датата на оперативното събитие, изчислена на принципа на действащия към момента курс (pro rata temporis). Този обменен курс следва да бъде фиксиран от Комисията по време на месеца, следващ датата на оперативното събитие.
ГЛАВА 13
ПЛАЩАНИЯ ЗА ГОВЕЖДО И ТЕЛЕШКО МЕСО
РАЗДЕЛ 1
Специална премия
(член 123 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 87
Заявления
1. В допълнение към изискванията на интегрираната система, всяко заявление за получаване на директни плащания, както е посочено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да съдържа:
а)
разбивка на броя на животните по възрастова група;
б)
референция към паспортите или административните документи, които придружават животните, които са обект на заявлението за подпомагане.
2. Заявленията могат да се подават само по отношение на животни, които към датата на започване на периода на задържане, посочен в член 90, са:
а)
когато става дума за бици, на възраст не по-малко от седем месеца;
б)
когато става дума за бичета:
i)
на възраст не по-малка от седем месеца и не по-голяма от деветнадесет месеца, в първата възрастова група;
ii)
на възраст не по-малка от двадесет месеца, във втората възрастова група.
Член 88
Отпускане на премията
Животни, които не са успели да отговорят на условията за получаване на специалната премия, или поради прилагането на пропорционалното намаление, предвидено в член 123, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или поради прилагането на плътността на отглеждане, предвидена в член 131 от същия този регламент, вече не могат да бъдат обект на заявление за същата възрастова група, и следва да се счита, че те са били обект на изплащането на премията.
Член 89
Паспорти и административни документи
1. Когато при условията, заложени в член 6 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, няма в наличност паспорт, то тогава той следва да се замени с национален административен документ, както е предвидено в член 123, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. Компетентните органи в държавата-членка следва да осигурят, че паспортите или административните документи осигуряват даването на само една премия за едно животно и за една възрастова група. За тази цел държавите-членки следва да се подпомагат взаимно, ако е необходимо.
3. Държавите-членки могат да предвидят, че националният административен документ, посочен в параграф 1 ще приеме формата на:
а)
документ, който да придружава всяко животно поотделно;
б)
изчерпателен списък, притежаван и воден от земеделския производител, който да съдържа цялата информация, която се изисква от националния административен документ, при условие че въпросните животни останат при същия земеделски производител от датата, на която е подадено първото заявление, до датата на предлагането им на пазара с цел клане;
в)
изчерпателен списък, притежаван и воден от централните власти, който да съдържа цялата информация, която се изисква от националния административен документ, при условие че държавата-членка или региона на държавата-членка, които се възползват от тази възможност ще провеждат проверки на място на всички животни, които се покриват от заявление, проверки на движението на същите тези животни и че те ще направят маркировка, която не може да бъде объркана на всяко животно, което е било проверено, което ще се изисква от земеделския производител да им разреши;
г)
изчерпателен списък, притежаван и воден от централните власти, който да съдържа цялата информация, която се изисква от националния административен документ, при условие че държавата-членка предприеме всички необходими мерки, за да се осигури, че премията не се отпуска два пъти по отношение на една и съща възрастова група и при условие че при поискване незабавно предоставя информация по отношение на статуса на премията за всяко едно животно.
4. Държавите-членки, които вземат решение да се възползват от една или повече от възможностите, предвидени в параграф 3, следва своевременно да информират Комисията за това и да ѝ препратят съответните прилагащи разпоредби.
За целите на буква в) от параграф 3, само Великобритания и Северна Ирландия ще се считат за региони на една държава-членка.
Член 90
Период на задържане
Продължителността на периода на задържане, посочен в член 123, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да бъде два месеца, като се започне от датата след тази, на която е било подадено заявлението за подпомагане.
Въпреки това държавите-членки могат да предвидят други дати за начало на този период да бъдат фиксирани за земеделските производители при условие, че те не започват повече от два месеца след датата, на която е било подадено заявлението за подпомагане.
Член 91
Регионален таван
1. Когато прилагането на пропорционалното намаление, предвидено в член 123, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, дава като резултат брой допустими за подпомагане животни, който е по-малък от кръгло число, то тогава по отношение на частта от цялото число ще се отпуска съответстващата част от сумата на единица от премията. За тази цел следва да се взема предвид само първият знак след десетичната запетая.
2. Когато държавите-членки вземат решение да въведат различни региони, по смисъла на член 122, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или да изменят вече съществуващите региони в рамките на тяхната територия, то тогава те следва да информират Комисията за своето решение в срок не по-късно от 1 януари на въпросната година, като дадат дефиниция на региона и на поставения таван. За всякакви последващи изменения следва да се информира Комисията в срок не по-късно от 1 януари на въпросната година.
Член 92
Ограничения по отношение на броя на животните за едно стопанство
1. Когато държавите-членки вземат решение да изменят ограничението от 90 глави добитък за едно стопанство и за една възрастова група, посочено в член 123, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или да поискат изключение от разпоредбите на същия този член, то тогава те следва да информират Комисията в срок не по-късно от 1 януари на въпросната календарна година.
Нещо повече, където държавите-членки фиксират минимален брой животни за едно стопанство, под който няма да се прилага пропорционално намаление, то тогава те следва да информират Комисията в срок не по-късно от 1 януари на въпросната календарната година.
2. За всякакви последващи изменения по отношение на приложението на параграф 1 следва да се информира Комисията в срок не по-късно от 1 януари на съответната година.
Член 93
Отпускане към момента на заколването
1. Държавите-членки могат да отпускат специалната премия, в момента на заколване на животното, както следва:
а)
когато става дума за бици за една-единствена възрастова група;
б)
когато става дума за бичета, за първата или за втората възрастова група или като се комбинира изплащането на премиите за двете възрастови групи.
2. Държавите-членки, които вземат решение да отпускат специалната премия към момента на заколването в съответствие с параграф 1, следва да предвидят, че премията следва да се отпуска също така, когато допустимите за подпомагане животни се изпращат в друга държава-членка или се изнасят за трети страни.
3. Когато държавите-членки вземат решение да отпускат специалната премия към момента на заколването, в съответствие с параграф 1, настоящият раздел, член 120 и член 121, параграфи 1 и 2, следва да се прилагат mutatis mutandis по отношение на отпускането на премията.
4. В допълнение към информацията, посочена в член 121, параграф 1, заявлението за подпомагане следва да посочва дали животното е бик или биче, и следва да бъде придружено с документ, който да съдържа необходимите подробности за целите на член 89, параграф 2. Документът следва да бъде един от следните, по избор на държавата-членка:
а)
паспортът или копие на паспорта, когато използвания тип документ се състои от няколко копия;
б)
копие на паспорта, когато използваният тип документ се състои само от едно копие, което трябва да се върне на компетентните органи, за целите на член 6 от Регламент (ЕО) № 1760/2000; в този случай държавата-членка следва да предприеме действия, за да осигури, че съдържащата се в копието информация съответства на оригинала;
в)
национален административен документ, когато не е налице паспорт, при условията, заложени в член 6 от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Държавите-членки могат да преустановят прилагането на националния административен документ. В този случай те следва да вземат всички необходими мерки, за да осигурят, че премията не се отпуска два пъти за една съща възрастова група за животни, които са били обект на търговия в рамките на Общността.
Когато компютризираните бази данни съдържат, както е заложено член 4, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, задоволително за държавата-членка необходимата информация, за да се осигури, че премия се отпуска за всяко животно само по веднъж и за всяка възрастова група, то тогава заявлението за подпомагане не е нужно да се придружава от документа, посочен в първата алинея от настоящия параграф.
Като изключение от първата алинея от настоящия параграф, когато държавите-членки прилагат възможността, посочена в първа алинея от член 121, параграф 2, то тогава те следва да предприемат необходимите мерки за да осигурят, така че земеделският производител да може да определи животните, за които иска специалната премия.
5. Когато става дума за бици, доказателството за клане трябва да посочва кланичното тегло.
6. Когато животното е изпратено за транспортиране, трябва да се предостави доказателство за това транспортиране, чрез декларация от продавача, в която да се посочва държавата-членка, за която животното е предназначено за транспортиране.
В този случай, заявленията за подпомагане следва да включват:
а)
името и адреса на продавача (или еквивалентен код);
б)
идентификационния номер на животното;
в)
декларация, че животното е на възраст не по-малко от девет месеца.
Заявленията за подпомагане следва да бъдат подадени след като животното напусне територията на въпросната държава-членка, и е било предадено доказателство за изпращането, в рамките на три месеца от датата, на която животното е напуснало територията на въпросната държава-членка.
Член 94
Детайли на системата за отпускане на премии
1. Чрез дерогация от член 90, премията следва да се изплаща на земеделските производители, които са отглеждали животните за един период на задържане не по-кратък от два месеца, и който свършва не по-рано от един месец преди датата на клането или изпращането за транспортиране или който приключва не по-рано от два месеца преди датата на износа.
Когато става дума за бичета, изплащането на премията следва да се подчинява на следните правила:
а)
премията по отношение на първата възрастова група следва да се изплаща само ако земеделският производител е отглеждал животното за период не по-кратък от два месеца между времето, в което то е било на възраст не по-малко от двадесет и два месеца;
б)
премията по отношение на втората възрастова група може да се изплаща само ако земеделският производител е отглеждал животното, на възраст не по-малко от двадесет месеца, за период от не по-малко от два месеца;
в)
премиите по отношение на първите две възрастови групи могат да се изплащат заедно само ако земеделският производител е отглеждал животното за не по-малко от четири поредни месеца, в съответствие с възрастовите изисквания, заложени в буква а) и буква б);
г)
премията по отношение само на втората възрастова група може да бъде изплатена ако животното е било изпратено от друга държава-членка, след като вече е навършило деветнадесет месеца.
2. В контекста на изчисляването на плътността на отглеждане, предвидена в член 131 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, всяко животно, за което се прилага комбинирано заявление и за двете възрастови групи, следва да се взема под внимание два пъти.
3. Кланичното тегло следва да се определи на базата на кланичния труп, по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 1208/81 на Съвета (35).
Когато представянето на кланичния труп се различава от тази дефиниция, следва да се прилагат факторите за корекции, заложени в приложението към Регламент (ЕИО) № 563/82 на Комисията (36).
Когато клането бъде извършено в кланица, която няма задължението да прилага скалата на Общността за класификация на кланичните трупове на възрастни животни от рода на едрия рогат добитък, държавите-членки могат да разрешат теглото да бъде определено на базата на живото тегло на закланото животно. При такива случаи кланичното тегло следва да се счита за равно на или по-голямо от 185 килограма, ако живото тегло на закланото животно е било равно на или по-голямо от 340 килограма.
Член 95
Подаване на информация
Държавите-членки следва да уведомят Комисията преди началото на въпросната календарна година по отношение на тяхното решение и по отношение на всяко изменение към него, във връзка с прилагането на член 93 и съответните процедури.
РАЗДЕЛ 2
Премия за клане извън сезона
(член 124 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 96
Прилагане на премията
Комисията следва да вземе решение, в срок най-късно до 1 септември за всяка календарна година, в кои държави-членки ще може да се отпуска премията за клане извън сезона за следващата календарна година.
Държавите-членки следва да информират Комисията в срок най-късно до 1 януари на календарната година, за която се отпуска премията, ако те вземат решение да прилагат член 124, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 97
Допустимост за премията
1. Премията за клане извън сезона можа да се отпуска по отношение на бичетата, които вече са получили специалната премия, или които се счита, че са получили специалната премия, вследствие на член 88, в държава-членка, която прилага премията за клане извън сезона и които са заклани в държава-членка, която прилага премията за клане извън сезона.
2. Премията за клане извън сезона може да се отпуска само на земеделски производител, който е отглеждал животното непосредствено преди то да бъде заклано.
Член 98
Заявления
1. Земеделският производител следва да подаде заявление до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се намира неговото стопанство.
2. Заявлението следва да бъде изготвено в съответствие с член 93, параграф 4 и член 121, които се прилагат mutatis mutandis.
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да удостоверят, така че специалните премии са предоставени и се провеждат редовни необявени проверки по акуратността относно сертификатите, съгласно член 121.
РАЗДЕЛ 3
Премия за крави с бозаещи телета
(член от 125 до 129 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 99
Крави, които принадлежат към месна порода
За целите на член 122, буква г) и член 129, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кравите, които принадлежат към породите животни от рода на едрия рогат добитък, изброени в приложение XV към настоящия регламент, няма да се считат за крави, които принадлежат към месна порода.
Член 100
Максимално индивидуално референтно количество
1. Когато държавите-членки вземат решение да променят максималното индивидуално референтно количество от 120 000 килограма, посочено в член 125, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, или да поискат изключение от разпоредбите на този член, то тогава те следва да информират Комисията в срок най-късно до 1 януари на въпросната календарна година.
2. За всякакви последващи промени в заявлението, посочено в параграф 1, Комисията следва да бъде информирана, в срок най-късно до 1 януари на въпросната година.
Член 101
Период на задържане
Продължителността на шестмесечния период на задържане, посочен в член 125, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 следва да започне от датата, след тази, на която е било подадено заявлението за подпомагане.
Член 102
Заявления
1. Без да се засягат изискванията, по силата на интегрираната система, когато заявлението е подадено за премията, вследствие член 125, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, заявлението за директните плащания, предвидено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да съдържа:
а)
декларация, в която да се записва индивидуалното референтно количество мляко, което е разполагаемо за производителя към 31 март, предхождащ началото на дванадесетмесечния период на прилагане на схемата на допълнителната такса, който започва по време на въпросната година; когато това количество не е известно към датата, на която е било подадено заявлението, то тогава за него следва да бъде подадена информация към компетентните органи колкото е възможно по-скоро;
б)
декларация от страна на земеделския производител да не увеличава индивидуалното си референтно количество над количественото ограничение, заложено в член 125, параграф 2, буква б), по време на дванадесетмесечния период, започващ от датата, на която е било подадено заявлението.
Буква б) няма да се прилага, ако държавата-членка е премахнала количественото ограничение.
2. Заявленията трябва да бъдат подадени в рамките на общ период от шест месеца по време на календарната година, който период следва да бъде определен от държавата-членка.
Държавите-членки могат да предвидят различни периоди за подаване на заявленията в рамките на този общ период.
Член 103
Среден добив на мляко
Средният добив на мляко следва да се изчислява на базата на средните добиви, посочени в приложение ХVI. Въпреки това за целите на същото това изчисление държавите-членки могат да използват документ, който е признат от самите тях, и който удостоверява средния добив от стопанството на земеделския производител.
Член 104
Допълнителна национална премия
1. Допълнителната национална премия за крави с бозаещи телета, както е предвидена в член 125, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, може да се отпуска само на земеделски производители, които по отношение на същата календарна година са получавали премията за крави с бозаещи телета.
Допълнителните национални премии за крави с бозаещи телета следва да се отпускат само в рамките на ограничението на броя на животните, които са допустими за подпомагане с премия за крави с бозаещи телета, и ако е подходящо след приложението на пропорционалното намаление, заложено във втората алинея от член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. Държавите-членки могат да заложат допълнителни условия за отпускането на националната премия за крави с бозаещи телета. За всички такива решения те следва да информират Комисията достатъчно време преди тези условия да влязат в сила.
3. Комисията следва да вземе решение в срок до 1 септември за всяка календарна година по отношение на това кои държави-членки отговарят на условията, заложени в трета алинея от член 125, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 105
Индивидуален таван
Държавите-членки следва да определят индивидуален таван на всеки земеделски производител в съответствие с член 126, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 106
Подаване на информация
1. Държавите-членки следва да информират Комисията в срок най-късно до 1 март 2005 г. за всякакви промени в процедурите, които се използват при прилагането на намалението на индивидуалните тавани, в съответствие с член 126, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. Държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
в срок най-късно до 1 март 2005 г., по отношение на каквито и да било промени в метода на изчисляване на намалението, предвидено във втора алинея от член 127, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
в срок най-късно до 1 януари за всяка година, където това е приложимо, за каквито и да било изменения към мерките, които са били предприети по силата на член 127, параграф 2, буква а) от същия този регламент.
3. Като се използва таблицата, заложена в част трета от приложение XVIII, държавите-членки следва в срок не по-късно от 1 март (на база предварителни данни) и в срок не по-късно от 31 юли (на база окончателни данни) за всяка календарна година, да подават до Комисията информация по отношение на:
а)
броя на права за получаване на премии, които са били върнати без компенсаторни плащания в националния резерв, вследствие прехвърляния на права без прехвърляния на стопанствата, по време на предходната календарна година;
б)
броя на неизползваните права за получаване на премии, както е посочено в член 109, параграф 2, които са били прехвърлени в националния резерв, по време на предходната календарна година;
в)
броя на правата, които са били отпуснати по силата на член 128, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по време на предходната календарна година.
Член 107
Права, които са били получени безвъзмездно
Освен в надлежно обосновани изключителни обстоятелства, когато един земеделски производител е получил права за получаване на премии от националния резерв, на него не трябва да му бъде разрешено да прехвърля своите права или временно да ги отдава под наем за период от три години.
Член 108
Използване на правата
1. Земеделски производител, който притежава права може да ги използва като се възползва от тези права и/или като отдава тези права под наем на други производители.
2. Когато един земеделски производител не използва минималния процент от правата си, предвиден в параграф 4, по време на всяка една година, частта, която е останала неизползвана, следва да се прехвърля обратно в националния резерв, освен в следните случаи:
-
когато става дума за земеделски производители, които имат не повече от седем права за получаване на премии, когато този земеделски производител не е използвал минималния процент от тези права, фиксиран в съответствие с параграф 4, по време на всяка една от две календарни години, само частта, която той не е използвал през последната календарна година следва да се прехвърля към националния резерв,
-
когато става дума за земеделски производител, който участва в програма за екстензификация, призната от страна на Комисията,
-
когато става дума за земеделски производител, който участва в схема за ранно пенсиониране, призната от страна на Комисията, в която прехвърлянето и/или временното отдаване под наем на права не е задължително,
или
-
при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства.
3. Временното отдаване под наем следва да бъде само по отношение на цели години и следва да се отнася до поне минималния брой животни, предвиден в член 109, параграф 1. В края на всеки период на временно отдаване под наем, който не може да надвишава три последователни години, и освен в случай на прехвърляне на права, земеделският производител следва да си възвърне правата за себе си и да ги задържи за не по-малко от две години. Ако земеделският производител не се възползва от поне минималния процент от неговите права, фиксиран в съответствие с параграф 4, по време на всяка една от двете години, то тогава държавата-членка, освен при изключителни и надлежно обосновани обстоятелства, следва да изтегли и да върне в националния резерв, за всяка една година, онази част от правата на земеделския производител, които той не е използвал.
Въпреки това, когато става дума за земеделски производители, които участват в схемите за ранно пенсиониране, признати от страна на Комисията, то тогава държавите-членки могат да предвидят общата продължителност на временното отдаване под наем на базата на такива схеми да бъде увеличена.
На земеделските производители, които са взели решение да участват в програма за екстензификация, в съответствие с мярката, дефинирана в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета (34) или в програма за екстензификация, в съответствие с член 22 и член 23 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 (24), няма да им се дава разрешение да отдават под наем и/или да прехвърлят своите права, по време на целия период на участието им в програмата. Въпреки това тази разпоредба няма да се прилага по отношение на случаите, в които програмата разрешава прехвърляния и/или временни преотстъпвания на права на земеделските производители, чието участие в мерките, различни от тези, посочени в настоящата алинея, изисква придобиването на права.
4. Минималният процент на използване на правата за получаване на премии следва да бъде 70 %. Въпреки това държавите-членки могат да увеличат този процент до 100 %.
Те следва предварително да информират Комисията по отношение на процента, който възнамеряват да прилагат или по отношение на каквито и да било промени в същия.
Член 109
Прехвърляне на права и временно преотстъпване
1. Държавите-членки могат да заложат, на базата на своите производствени структури, минимален брой права за получаване на премии, които могат да са обект на частично прехвърляне, което не включва прехвърляне и на стопанството. Този минимум не може да надвишава пет права за получаване на премии.
2. Прехвърлянията на права за получаване на премии и временното отдаване под наем на такива права следва да се считат за ефективни само след като за същите е била подадена информация едновременно до компетентните органи в държавата-членка от страна на земеделския производител, който прехвърля и/или отдава под наем правата, както и от страна на земеделския производител, който получава правата.
Такова подаване на информация следва да става в рамките на краен срок, посочен от държавата-членка, но не по-късно от датата, на която свършва периода за подаване на заявления за получаване на премии в тази държава-членка, освен в онези случаи, при които прехвърлянето става по силата на наследство. В тези случаи земеделският производител, който получава правата, трябва да бъде в състояние да покаже съответните правни документи, за да докаже, че той или тя наистина е наследник на покойния земеделски производител.
Член 110
Смяна на индивидуалния таван
Когато става дума за прехвърляния или временни преотстъпвания на права за получаване на премии, държавите-членки следва да заложат нов индивидуален таван и следва да уведомят засегнатите земеделски производители относно права за получаване на премии, на които те имат право, в срок не по-късно от шестдесет дни от последния ден на периода, по време на който производителя е подал своето заявление.
Първият параграф няма да се прилага в случаите, при които прехвърлянето влиза в сила по смисъла на наследство.
Член 111
Земеделски производители, които не притежават земята, която обработват
Земеделски производители, които обработват земя, която е публична или колективна собственост, и които вземат решение да спрат да обработват тази земя и да прехвърлят всичките си права на друг земеделски производител, следва да се третират по същия начин като земеделските производители, които продават или прехвърлят своите стопанства. При всички други случаи тези земеделски производители следва да се третират по същия начин като земеделските производители, които прехвърлят само своите права за получаване на премии.
Член 112
Прехвърляния посредством националния резерв
Когато държавите-членки предвидят, че прехвърлянето на права ще се извършва посредством националния резерв, в съответствие с член 127, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, то тогава те следва да прилагат националните си разпоредби, аналогични като тези, заложени в член 109 до член 111. Нещо повече, в такива случаи:
-
държавите-членки могат да предвидят временното прехвърляне да се извършва посредством националния резерв,
-
в случай на прехвърляне на права за получаване на премии или на временно отдаване под наем, вследствие прилагането на разпоредбите на първото тире, прехвърлянето към резерва няма да става ефективно до момента на информирането от страна на компетентните органи в държавата-членка на земеделския производител, който прехвърля или временно отдава под наем правата си, а прехвърлянията от резерва към другия земеделски производител следва да става ефективно към момента на уведомяване на земеделския производител от страна на същите тези компетентни органи.
В допълнение, тези разпоредби следва да осигурят, че от страна на държавата-членка ще бъде направено плащане по отношение на онази част от правата, която не се покрива от втората алинея от член 127, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, съответстващо на плащането, които би се получило в резултат на директно прехвърляне между земеделските производители, като по-специално се взема предвид тенденцията в производството в рамките на държавата-членка. Това плащане следва да се равнява на сумата, която ще бъде поискано от земеделския производител, който ще получи еквивалентните права от националния резерв.
Член 113
Частични права
1. Когато изчисления, които следва да се направят по силата на член 105 до член 112 дават като резултат числа, които не са цели числа, следва да се взима предвид само първата цифра след десетичната запетая.
2. Когато прилагането на разпоредбите на настоящия раздел дават като резултат частични права за получаване на премии, независимо дали става дума за земеделските производители или за националния резерв, тези права за получаване на премии следва да се акумулират и събират.
3. Когато един земеделски производител притежава частични права, то тогава тези частични права за получаване на премии следва да му носят право да получава само съответстващата част от сумата на премията и, когато това е приложимо, само съответстващата част от сумата на допълнителната национална премия, посочена в член 104, и само съответстващата част от сумата на плащането за екстензификация, посочено в член 118.
Член 114
Специална схема за юници
1. Държавите-членки, които искат да се възползват от възможността, предвидена в член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да информират Комисията за това и, в същото време, да информират Комисията по отношение на съответните данни, които позволяват да се установи дали са спазени условията, заложени в член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Въпросните държави-членки следва също така, където това е приложимо, да подадат информация по отношение на специфичния таван, който те са определили.
Комисията следва да вземе решение кои държави-членки отговарят на условията, заложени в член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Решенията, които са в сила към датата на влизане в сила на настоящия регламент, следва да продължат да са в сила.
2. Държавите-членки, които отговарят на условията, заложени в член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва в срок най-късно до 1 януари на въпросната година да информират Комисията по отношение на каквито и да било изменения на специфичния национален таван, който самите те са определили.
3. Държавите-членки, които прилагат специалната схема следва да заложат критерии, които да осигурят, че премията се изплаща само на земеделски производители, чиито стада юници са предназначени за увеличаване на стадата с крави. Тези критерии могат да включват по-специално възрастови ограничения и/или изисквания по отношение на породния състав. Държавите-членки следва в срок не по-късно от 1 януари за въпросната година да информират Комисията по отношение на приетите критерии. За каквито и да било последващи изменения следва Комисията да бъде информирана в срок не по-късно от 1 януари за въпросната година.
4. Когато заявлението за пропорционално намаление, посочено във втората алинея от член 129, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, дава като резултат брой животни допустими за подпомагане, който е по-малък от цяло число, по отношение на частта от цялото число, която се получава следва да се отпуска съответстващата част от сумата на единица от премията и, където това е приложимо, от сумата на допълнителната национална премия, посочена в член 104, и от сумата на плащането за екстензификация, посочено в член 118. За тази цел, следва да бъде взета предвид само първата цифра след десетичната запетая.
5. В държавите-членки, които прилагат специалната схема, изискването, заложено в член 125, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на минималния брой отглеждани животни следва да бъде спазено изцяло или само с бройките крави с бозаещи телета (в случай, че земеделския производител е подал заявление за получаване на премия за крави с бозаещи телета) или с бройките юници, в случай че земеделския производител е подал заявление за получаване на премия за юници.
6. Разпоредбите на членове от 105 до 113 няма да се прилагат в рамките на тази специална схема.
Член 115
Закръгляване на броя на животните
Ако изчислението на максималния брой юници като процентно съотношение, заложен във втората алинея от член 125, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, даде резултат, който не е цяло число, то тогава този резултат следва да се закръгли в посока надолу до най-близкото цяло число (в случай, че първата цифра след десетичната запетая е по-малка от 5) и да се закръгли в посока нагоре до най-близкото цяло число, в случай че първата цифра след десетичната запетая е по-голяма от 5.
РАЗДЕЛ 4
Разпоредби, които са общи за специалната премия и за премията за крави с бозаещи телета
Подраздел 1
Общи разпоредби
Член 116
Заявления за специалната премия и за премията за крави с бозаещи телета
1. По административни причини държавите-членки могат да предвидят, че заявленията за директни плащания, посочени в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на специалната премия и на премията за крави с бозаещи телета, следва да се подават за поне минимален брой животни, при условие че този брой не надвишава три.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 102, параграф 2 и на член 118в, параграф 2, държавите-членки могат да определят периодите и датите за подаване на заявленията за премии и броя на заявленията, които земеделските производители могат да подадат за една схема за премии и за една календарна година.
Член 117
Плътност на отглеждане
1. За всеки земеделски производител, който по отношение на една и съща календарна година подаде заявлението за директни плащания, посочено в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 по отношение на специалната премия или по отношение на премията за крави с бозаещи телета, то тогава компетентните органи следва да определят броя на ЖЕ (животинските единици), който отговаря на броя на животните, за които може да бъде отпусната специалната премия или премията за крави с бозаещи телета, като се взема предвид площта в стопанството, която се използва за производството на фуражи.
2. Когато се определя плътността на отглеждане, посочена в член 131 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се прилага следната процедура:
а)
следва да бъдат взети предвид индивидуалното референтно количество мляко, което е на разположение в стопанството на земеделския производител към 31 март, предхождащ началото на дванадесетмесечния период на приложение на схемата на допълнителната такса, започващ по време на въпросната календарна година;
б)
броя на млечните крави, които са необходими за производството на това референтно количество, следва да се изчислява в съответствие с член 103 от настоящия регламент.
3. При определяне на броя на животните, които са допустими за подпомагане с премии:
а)
броят хектари, определени в съответствие с правилата, заложени в интегрираната система, следва да се умножи по плътността на отглеждане, посочена в член 131 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
броят на животинските единици, съответстващ на броя на млечните крави, които са необходими за производството на референтно количество мляко, което е на разположение в стопанството на земеделския производител, следва да се извади от така полученото число;
в)
броят на животинските единици, съответстващ на броя на овцете и/или козите, за които е било подадено заявление за премии, следва да се извади от така полученото число.
Така получената крайна цифра следва да съответства на максималния брой животински единици, за които може да се отпусне специалната премия и премията за крави с бозаещи телета.
4. Държавите-членки следва да информират всеки заинтересован земеделски производител за плътността на отглеждане, която му е била определена, и за произтичащия от това брой животински единици, за които могат да бъдат отпуснати премии.
Подраздел 2
Схема за плащане за екстензификация
(член 132 от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Член 118
Участие в схемата за плащане за екстензификация
1. За да се считат за допустими за подпомагане с плащането за екстензификация, земеделските производители следва да посочат в заявленията си за директни помощи, посочени в член 22 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, че те желаят да участват в схемата на екстензификационното плащане.
2. Животните, за които се счита, че са получили специалната премия, по смисъла на член 88, няма да се считат за допустими за подпомагане с плащането за екстензификация.
Член 118а
Определяне на плътността на отглеждане посредством преброяване
1. С цел да се провери, че общият брой на животните, изчислен в съответствие с член 132, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, отговаря на изискванията за плътност на отглеждане, заложени в член 132, параграф 2 от същия този регламент, държавите-членки следва за всяка година да определят пет дати за преброяване на животните и следва да информират Комисията за това.
Освен в случаите, когато държавите-членки вземат решение датите за преброяването да бъдат които и да било дати в една година, датите за преброяването следва да бъдат разпределени по случаен принцип, по такъв начин, че да бъдат представителни за цялата година, като тези дати се променят всяка година, и всяка дата на преброяване следва да бъде предварително определена, за да бъде информиран земеделският производител за това не по-рано от две седмици след като датата е била определена.
2. На датите за преброяването животните следва да се преброяват в съответствие с един от следните методи, по избор от страна на държавата-членка:
а)
държавите-членки могат да помолят всеки земеделски производител да декларира, на базата на своя регистър на стопанството, и преди датата, която следва да бъде определена от страна на държавата-членка, броя на животинските единици или броя на животните във всяка една от двете категории животни от рода на едрия рогат добитък, посочени в таблицата за превръщане, заложена в член 131, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
държавите-членки могат да използват компютризираните бази данни, посочени в член 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, за да определят броя на животинските единици, при условие че тези бази данни предлагат, задоволително за въпросната държава-членка, достатъчни гаранции по отношение на точността на данните, които те съдържат, за целите на схемата за плащането за екстензификация.
3. Броят на животинските единици, който се използва, за да се определи дали земеделски производител спазва изискванията за плътност на отглеждане, посочени в член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да бъде средната аритметична величина от цифрите на преброените животински единици на датите за преброяване, плюс броя на животинските единици, съответстващ на броя на овцете и козите, за които са били подадени заявления за премии за същата календарна година.
Въпреки това, когато държавите-членки вземат решение, че датите за преброяването могат да бъдат които и да било дати в годината, то тогава те могат да предвидят, че цифрите, посочени в параграф 2, букви а) и б), следва да се изчисляват в съответствие с времето (pro rata temporis) за периода, в който животните са били в наличност в стопанството.
4. Държавите-членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да приложат член 29 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 в случаите, в които земеделски производител, който чрез ненормално ниски проценти на отглеждане по време на част от годината, изкуствено създава условията, изисквани в член 132 от същия този регламент.
Член 118б
Опростено определяне на плътността на отглеждане
1. Като изключение от разпоредбите на член 118а държавите-членки могат да дадат на земеделските производители възможността да изберат една опростена схема за изчисление на плътността на отглеждане.
В този случай земеделският производител следва за включи в своето заявление за подпомагане:
а)
декларация, че всеки ден е спазвал изискването за максимална плътност на отглеждане, заложена в член 132 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, до датата на подаване на заявлението за подпомагане;
б)
декларация всеки ден да се съобразява с плътността на отглеждане от датата на подаване на заявлението за подпомагане и следващия 31 декември.
Когато въпросната държава-членка е взела решение да прилага втората алинея от член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, земеделският производител следва да посочи в своето заявление коя от двете максимални плътности на отглеждане спазва той. Земеделският производител може да променя този избор преди обявяването на проверката на място на броя на животните в стопанството му.
Земеделският производител може да информира компетентните органи по отношение на прекратяването на задължението, посочено в буква б) от втората алинея, преди обявяването на проверката на място на броя на животните в стопанството му. В този случай той няма да бъде допустим за подпомагане с плащането за екстензификация.
Декларациите, предвидени във втората алинея, следва да бъдат обект на разпоредбите по отношение на контрола и наказанията, предвидени по силата на интегрираната система.
2. Когато държавите-членки вземат решение да прилагат, или да спрат да прилагат, възможността, заложена във втората алинея от член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, то тогава те следва да информират Комисията за решението си в срок не по-късно от 1 януари за въпросната календарна година.
Член 118в
Земеделски производители в планински райони
1. Държавите-членки, които пожелаят да се възползват от възможността, предвидена в член 132, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да информират Комисията за това си решение и, в същото време, да информират Комисията по отношение на съответните данни, които позволяват да се установи дали са спазени условията, заложени в настоящия член.
За целите на прилагането на член 132, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, „земеделски производител в планински район“ означава едно от следните неща:
а)
земеделски производител, чието стопанство се намира в планински район;
б)
земеделски производител, на когото не по-малко от 50 % от площите за производство на фураж се намират в планински район.
Комисията следва да вземе решение кои държави-членки отговарят на условията, заложени в член 132, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Решенията, които са в сила към момента на влизане в сила на настоящия регламент, следва да продължат да се прилагат.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 118, параграф 1, земеделските производители които желаят да се считат за допустими за подпомагане с плащането за екстензификация по силата на параграф 1 от настоящия член, следва да посочат в заявленията си за подпомагане, че те кандидатстват и за плащането за екстензификация. Земеделските производители следва да поддържат, за поне шест поредни месеца, като се започне от датата, на която е било подадено заявлението, посочено в член 118а, определен брой млечни крави поне равен на броя млечни крави, за които е било подадено заявлението за плащането за екстензификация. Този шестмесечен период на задържане следва да започва от деня, следващ този, на който е било подадено заявлението.
Заявленията следва да се подават в рамките на един общ период от шест месеца по време на календарната година, който следва да бъде определен от държавата-членка.
Държавите-членки могат да предвидят различни периоди за подаване на заявленията в рамките на този общ период.
Член 118г
Максимален брой млечни крави, допустими за подпомагане
Броят на млечните крави, за които на земеделския производител може да се отпуска плащането за екстензификация, не може да надхвърля нито една от следните две цифри:
а)
броят на млечните крави, които са необходими за да се произведе индивидуалното референтно количество мляко, с което разполага земеделският производител към 31 март преди началото на дванадесетмесечния период на прилагане на схемата на допълнителната такса, започващ през въпросната календарна година; броят на кравите следва да бъде изчислен, като се използва средният добив на мляко, дефиниран в приложение XVI;
б)
общия брой на кравите в стопанството, определен в съответствие с член 118а, като от него се извади броят на кравите с бозаещи телета, съответстващ на индивидуалния таван.
Член 119
Общи разпоредби
1. Държавите-членки следва в срок не по-късно от 1 януари на въпросната година да уведомяват Комисията за каквито и да било изменения на към дефиницията за „земя за пасище“, която се използва за целите на член 132, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
2. За целите на изчисляването на плътността на отглеждане, която следва от настоящия подраздел, следва да се вземат предвид само първите две цифри след десетичната запетая.
3. В случай, че компетентните ветеринарни органи вземат решение, че нито едно животно не може да напуска производствената единица, освен когато това става с цел клане, броят на животинските единици, отчетени в стопанството следва да бъде умножен по коефициент 0.8 за целите на прилагането на настоящия подраздел.
Тази мярка следва да бъде ограничена само до онзи период, плюс двадесет дни, в рамките на който следва да се прилага решението, посочено в първата алинея, при условие че земеделският производител е информирал компетентните органи в писмена форма и в рамките на десет работни дни по отношение на решението, наличието на въпросните животни и е предприел всички необходими мерки да предотврати и/или да ограничи настъпването на епизоотия (епидемия).
РАЗДЕЛ 5
Премия за клане
(член 130 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 120
Държавите-членки могат да предвидят, че с цел да се счита за допустим за подпомагане с премията за клане за определена година, всеки от земеделските производители следва, преди да подаде или когато подава първото си заявление за календарната година, да подаде и заявление за участие в схемата.
Въпреки това, ако един земеделски производител не е направил никакви промени в заявлението си за участие, държавите-членки могат да приемат, че заявлението от предходната година продължава да е в сила.
Член 121
Заявления
1. Заявленията за подпомагане следва да включват всичката информация, която е необходима за изплащането на премията за клане, по-специално датата на раждане на животното, в случай че става дума за животни, които са били родени след 1 януари 1998 г.
Заявленията за подпомагане следва да бъдат предадени в рамките на период, който следва да бъде определен от страна на държавата-членка и който не може да надвишава шест месеца след клането на животното, или когато животното е изнесено, след датата, на която то е напуснало митническата територия на Общността. Този период следва да приключва не по-късно от края на февруари на следващата година, освен в изключителни случаи, в които животните са били изпратени за клане или са били изнесени, и за които въпросната държава-членка следва да вземе решение. Без да се засяга това ограничение във времето, държавите-членки могат да залагат периоди и дати за подаване на заявленията за подпомагане и да определят броя на заявленията, които всеки земеделски производител има право да подаде в рамките на една календарна година.
Държавите-членки могат да разрешат заявленията да бъдат подавани чрез посредник (лице, което не е самият земеделски производител). В такива случаи заявлението следва да съдържа името и адреса на земеделския производител, който желае да се счита за допустим за подпомагане с премията за клане.
В допълнение към изискванията, които са въведени като част от интегрираната система, всяко едно от заявленията следва да съдържа:
а)
в случаите, в които безвъзмездната помощ се отпуска при клането, сертификат от кланицата или какъвто и да било документ, произведен или издаден от кланицата, който да съдържа поне същата информация, и който да посочва:
i)
името и адреса на кланицата (или еквивалентен на тази информация код),
ii)
датата на клането, идентификационния номер и кланичния номер на животното,
iii)
когато става дума за телета, кланичното тегло, освен в случаите в които се прилага член 122, параграф 4);
б)
в случаите, в които животното се изнася за трета страна:
i)
името и адреса на износителя (или еквивалентен на тази информация код),
ii)
идентификационния номер на животното,
iii)
декларация за износа, която посочва възрастта на животното, за животните родени след 1 януари 1998 г., а когато става дума за телета, и освен в случаите в които се прилага член 122, параграф 4, живото тегло, което не може да надвишава 300 килограма,
iv)
доказателство, че животното действително е напуснало митническата територия на страната, което се показва по същия начин като при кандидатстването за експортна субсидия.
Държавите-членки могат да предвидят, че информацията, посочена в букви а) и б) от четвърта алинея, следва да се изпраща посредством институция или органи, одобрени от страна на държавата-членка, които са в състояние да използват информационни технологии.
Държавите-членки следва да провеждат редовни, необявени проверки по отношение на точността на сертификатите или документите, които се издават, и когато това е подходящо, по отношение на информацията посочена в четвърта алинея.
2. Чрез дерогация от параграф 1, държавите-членки могат да предвидят, че информацията по отношение на клането на животните, която се въвежда в компютризирани бази данни, посочени в член 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1760/2000, и която се изпраща от страна на кланиците към компетентните органи, следва да се счита за заявления за получаване на премията за клане от страна на земеделските производители, при условие че тези бази данни предоставят достатъчни доказателства, задоволително за държавите-членки, по отношение на данните които те съдържат, за целите на схемата за премиите за клане и, където това е приложимо, по отношение на плащането при клане на специалната премия и/или на допълнителните плащания, ако те се прилагат, и/или на премията за клане извън сезона.
Въпреки това държавите-членки могат да предвидят, че заявленията следва все пак да се подават. В такъв случай те могат да определят вида на информацията, която следва да придружава заявлението.
Държавите-членки, които вземат решение да прилагат разпоредбите на настоящия параграф, следва да информират Комисията по отношение на каквито и да било промени вследствие това свое решение преди то да започне да се прилага.
Държавите-членки следва да осигурят, че данните, които са предоставени на разплащателната агенция включват всичката информация, която е необходима за изплащането на премията за клане, и по-специално:
а)
видовете и количествата животни, както е посочено в член 130, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и които са били заклани по време на въпросната година;
б)
информация по отношение на съответствието с възрастовите ограничения и кланичното тегло на животните, посочени в същия този член, и с периода на задържане, посочен в член 123 от настоящия регламент;
в)
когато това е приложимо, информацията, която е необходима за изплащането на специалната премия при клането и/или на допълнителните плащания, ако те се прилагат, и/или на премията за клане извън сезона.
3. За животните, които са били обект на търговия в рамките на общността след периода на задържане, посочен в член 123, дори в случаите когато държавата-членка, в която е било извършено клането, е взела решение да прилага изключението заложено в параграф 2 от настоящия член, кланицата пак трябва да издава документа, посочен в буква а) от четвърта алинея от параграф 1 от настоящия член.
Въпреки това, когато техните системи за обмен на данни са съвместими, две държави-членки могат да се споразумеят да прилагат системата, описана в параграф 2.
Държавите-членки следва да се подпомагат взаимно с цел да се подпомагат взаимно по отношение на автентичността на подадените документи и/или по отношение на точността на обменените данни. За тази цел държавата-членка, в която се извършва плащането, следва редовно да изпраща в държавата-членка, където се извършва клането, обобщение на данните, групирани по кланици, по отношение на сертификатите за клане (или еквивалентна информация на мястото на тези сертификати), които са били получени от страна на втората държава-членка.
Член 122
Тегло и представяне на кланичните трупове
1. За целите на член 130, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, кланичните трупове на телета следва да бъдат представени след като са били одрани, изкормени и обезкървени, били са премахнати главата и копитата им, но заедно с черния дроб, бъбреците и околобъбречната лой.
2. Теглото, което следва да бъде взето предвид, следва да бъде теглото след охлаждане, или теглото на все още топлия кланичния труп, установено колкото е възможно по-скоро след клането, и намалено с два процента.
3. Когато кланичните трупове са представени без черния дроб, бъбреците и/или околобъбречната лой, то тогава тяхното тегло следва да бъде увеличено със следното:
а)
3,5 килограма за черния дроб;
б)
0,5 килограма за бъбреците;
в)
3,5 килограма за околобъбречната лой.
4. Държавите-членки могат да предвидят, че когато телето е на възраст по-малко от шест месеца по време на клането или на износа, то тогава се счита, че изискването за тегло, посочено в член 130, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, е било спазено.
Когато кланичното тегло не може да бъде установено в кланицата, то тогава се счита, че изискването за тегло, посочено в член 130, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, е било спазено, при условие че живото тегло на животното на надвишава 300 килограма.
Член 123
Бенефициер на премията
1. Премията за клане следва да се отпуска на земеделски производител, който е отглеждал животното за минимален срок на задържане не по-кратък от два месеца, който период да свършва по-малко от един месец преди клането или който да свършва по-малко от два месеца преди износа.
2. Когато става дума за телета, които са били заклани преди да са достигнали възраст от три месеца, периодът на задържане следва да бъде един месец.
Член 124
Национални тавани
1. Националните тавани, посочени в член 130, параграф 1 и в член 130, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са заложени в приложение XVII към настоящия регламент.
2. Когато прилагането на пропорционалното намаление, предвидено в член 130, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, даде като резултат брой допустими за подпомагане животни, който е по-малък от цяло число, по отношение на частта от цялото, която се получава, следва да се отпуска съответстващата част от сумата на единица за една премия за клане. За тази цел следва да се взема предвид само първата цифра след десетичната запетая.
РАЗДЕЛ 6
Допълнителни плащания
(член от 133 до член 136 от Регламент (ЕО)№ 1782/2003)
Член 125
Национални разпоредби
Подробната информация по отношение на националните разпоредби, посочени в член 137 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да включва следното:
1.
по отношение на плащанията на глава добитък, където това е приложимо:
а)
индикативните (неокончателните) суми на глава добитък, за всяка категория животни, и условията за отпускане на помощта;
б)
индикативна прогноза по отношение на общите разходи за всяка една категория животни, като се посочва дали тези плащания ще бъдат направени под формата на добавки към премията за клане, и по отношение на въпросния брой животни;
в)
изискванията за плътност на отглеждане, освен в случаите в които става дума за плащания под формата на добавки към премията за клане;
г)
ограничението за брой глави мъжки животни от рода на едрия рогат добитък в едно стопанство, където това е приложимо;
д)
друга информация по отношение на правилата за прилагане.
Категориите животни, посочени в буква а) и в буква б), са бици, бичета, крави с бозаещи телета, млечни крави, юници, които са допустими за подпомагане с премията за крави с бозаещи телета, и други юници, или която и да било подгрупа животни, определена от страна на някоя държава-членка и включена в тези категории;
2.
по отношение на плащанията на базата на площи, където това е приложимо:
а)
изчисление на регионалните базови площи;
б)
индикативни суми за един хектар;
в)
индикативна прогноза по отношение на общите разходи и по отношение на броя на въпросните (допустими за подпомагане) хектари;
г)
друга информация по отношение на правилата за прилагане.
РАЗДЕЛ 7
Общи разпоредби
Член 126
Плащане на аванси
1. В съответствие с член 28, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, на базата на административните проверки и на проверките на място, компетентните органи следва да изплащат на земеделския производител, съгласно броя на животните, за които се счита че са допустими за подпомагане, аванс в размер на 60 % от размера на специалната премия, премията за крави с бозаещи телета и на премията за клане.
Когато става въпрос за специалната премия, специалната схема за юниците, посочена в член 114 и премията за клане, процентът на авансовото плащане може да бъде намален от страна на държавата-членка, но не може да бъде по-малък от 40 %.
В допълнение на базата на административните проверки и на проверките на място, държавите-членки могат да вземат решение да изплатят на земеделския производител аванс в размер на до 60 % от размера на допълнителните плащания, посочени в член 133 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Авансовите плащания не могат да се изплащат преди 16 октомври на календарната година, по отношение на която е подадено заявлението за премията или по отношение на която е било отпуснато допълнителното плащане.
2. Окончателното плащане на премията или на допълнителното плащане следва да бъде сума, която да се равнява на разликата между авансовото плащане и сумата на премията или на допълнителното плащане, които земеделският производител има право да получи.
Член 127
Година на разпределяне
1. Датата на подаване на заявлението следва да се счита за оперативното събитие за целите на определянето на годината, за която ще бъдат отпускани премиите за животни, които се покриват от схемите на специалната премия, премията за крави с бозаещи телета, премията за клане извън сезона и плащането за екстензификация, както и за определяне на броя на животинските единици, които следва да се използват при изчисляването на плътността на отглеждане.
Въпреки това, ако специалната премия се отпуска в съответствие с член 93, сумата на премията, която ще се прилага следва да бъде онази, която е в сила на 31 декември на годината, по време на която са били извършени клането или износът, в следните случаи:
а)
когато животното е било заклано или изнесено не по-късно от 31 декември;
б)
когато заявлението за получаване на премията за това животно е било подадено след тази дата.
2. По отношение на премията за клане, за целите на прилагането на размера на помощта и на изчисляването на пропорционалното намаление, в съответствие с член 124, годината на разпределение следва да бъде годината, по време на която са били извършени клането или износът.
Член 128
Преизчисляване в национална валута
Превръщането в национална валута на сумите на премиите, на плащането за екстензификация и на допълнителните плащания следва да се извършва в съответствие със средната аритметична стойност, изчислена pro rata temporis, на обменните курсове, приложими през месец декември, преди годината на разпределение, определена в съответствие с член 127. Средните обменни курсове следва да се фиксират от Комисията по време на следващия месец.
Член 129
Глоби за незаконно използване или притежаване на определени вещества или продукти
В случай на повтарящи се нарушения чрез незаконното използване или притежаване вещества или продукти, които не са разрешени от страна на съответните разпоредби на Общността във ветеринарната област, държавите-членки следва да определят, с оглед на сериозността на нарушенията, срока на изключване от схемите за подпомагане, вследствие на втора алинея от член 140, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 130
Определяне на индивидуалното референтно количество мляко
До края на единайсетия период, заложен в член 1 от Регламент (ЕО) № 1788/2003, и като изключение от разпоредбите на член 102, параграф 1, буква а), член 117, параграф 2, буква а) и член 118г, буква а) от настоящия регламент, всяка една държава-членка може да вземе решение, че когато става дума за млекопроизводители, които отпуснат или поемат целите или част от индивидуалните референтни количества, от 31 март или съответно от 1 април, в съответствие с член 5, буква ж) и член 5, буква к) от Регламент (ЕО) № 1788/2003 или по силата на националните разпоредби, приети за прилагането на член 16, член 17 и член 18 от същия този регламент, следните данни следва да се определят към април:
а)
максималното индивидуално референтно количество мляко, което е на разположение на земеделския производител и с което той е допустим за подпомагане с премията за крави с бозаещи телета, както и максималния брой на кравите с бозаещи телета;
б)
безвъзмездните помощи на глава добитък, които ще се отпускат за млечните крави;
в)
броят на млечните крави, с оглед на отпускането на плащането за екстензификация за млечни крави, които се отглеждат в стопанство, което се намира в планински район;
г)
плътността на отглеждане.
Член 130а
Определяне на периодите на задържане
Последната дата на периодите на задържане, посочени в член 90, член 94, параграф 1, член 101, член 118в, параграф 2 и член 123 следва да бъде датата, независимо дали това е работен ден или не, предхождаща датата, която е със същото число като датата, на която е започнал периодът на задържане.
Член 131
Подаване на информация
1. В случай на прилагане на член 68, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година, по отношение на броя на телетата, по отношение на които са били подадени заявления за премията за клане, и като се посочва дали животните са били заклани или изнесени;
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на телетата, за които действително е била отпусната премията за клане, като се посочва дали премията е била отпусната при клането или при износа, както и броя на засегнатите земеделски производители;
ii)
по отношение на броя на телетата, за които предходната календарна година не е била отпусната премия за клане, поради прилагането на националните тавани.
2. В случай на прилагане на член 68, параграф 2, буква а), i) и на член 68, параграф 2, буква а), ii) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година:
i)
по отношение на броя на кравите, по отношение на които са били подадени заявления за премията за крави с бозаещи телета, като се направи разбивка в съответствие със схемите, посочени в член 125, параграф 2, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
ii)
по отношение на броя на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, по отношение на които са били подадени заявления за премията за клане, и като се посочва дали животните са били заклани или изнесени;
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на кравите с бозаещи телета и на броя на юниците, за които действително е била отпусната премията за крави с бозаещи телета, като се направи разбивка в съответствие със схемите, посочени в член 125, параграф 2, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и по отношение на броя на засегнатите земеделски производители за всяка схема;
ii)
където това е приложимо, по отношение на броя на животните, по отношение на които премията не е била отпусната за предходната година, поради приложението на специфичния национален таван за юници;
iii)
където това е приложимо, по отношение на отпускането на каквито и да било национални премии, в допълнение към премията за крави с бозаещи телета, като се посочват:
-
условията за отпускане на премията,
-
сумата, която е била отпусната за едно животно;
iv)
по отношение на броя на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, за които премията за клане действително е била отпусната, и като се посочва дали помощта е била отпусната при клане или при износ, както и броя на засегнатите земеделски производители;
v)
по отношение на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, по отношение на които за предходната календарна година не са били отпуснати премии за клане, поради прилагането на националните тавани.
3. В случай на прилагане на член 68, параграф 2, буква б), i) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година, по отношение на броя на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, по отношение на които са били подадени заявления за премията за клане, и като се посочва дали животните са били заклани или изнесени;
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, за които премията за клане действително е била отпусната, и като се посочва дали помощта е била отпусната при клане или при износ, както и броя на засегнатите земеделски производители;
ii)
по отношение на животните от рода на едрия рогат добитък, различни от телета, по отношение на които за предходната календарна година не са били отпуснати премии за клане поради прилагането на националните тавани.
4. В случай на прилагане на член 68, параграф 2, буква б), ii) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година, по отношение на броя на мъжките животни от рода на едрия рогат добитък, по отношение на които са били подадени заявления за специалната премия, като броя на животните се разбива по възрастова група и по вид животно (бик или биче);
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на мъжките животни от рода на едрия рогат добитък, за които специалната премия действително е била отпусната, и като броят на животните се разбива по възрастова група и по вид животно (бик или биче), както и броя на засегнатите земеделски производители;
ii)
по отношение на броя на животните, с разбивка по възрастова група, по отношение на които за предходната календарна година специалната премия не е била отпусната, поради прилагането на регионалния таван.
5. Държавите-членки следва в срок не по-късно от 31 юли за всяка година да информират Комисията по отношение на предходната календарна година относно действително изплатените премии, в съответствие с направения избор по отношение на частичното прилагане на схемата на единното плащане, след прилагането на намалението, посочено във втория параграф от член 139 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
6. В случай на прилагане на член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, държавите-членки следва да информират Комисията:
а)
където това е приложимо, всяка година, в срок не по-късно от 15 септември, информация по отношение на първите шест месеца на текущата година, и в срок не по-късно от 1 март, по отношение на информацията за вторите шест месеца на предходната година, по отношение на броя на животните, по отношение на които са били действително отпуснати премиите за клане извън сезона, като се направи разбивка на този брой в съответствие с това дали те са се възползвали от първия или от втория транш на специалната премия, както и по отношение на броя на земеделските производители, който съответства на всяка една от двете възрастови групи;
б)
в срок не по-късно от 31 юли за всяка година, информация за предходната календарна година:
i)
по отношение на броя на мъжките животни от рода на едрия рогат добитък, с разбивка в съответствие с ограниченията (лимитите), заложени в член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на които действително са били отпуснати плащанията за екстензификация, както и броя на засегнатите земеделски производители, посочени поотделно, в съответствие с тези ограничения;
ii)
по отношение на броя на кравите и на юниците, с разбивка в съответствие с ограниченията, заложени в член 132, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, по отношение на които действително са били отпуснати плащанията за екстензификация, както и броя на засегнатите земеделски производители, посочени поотделно, в съответствие с тези ограничения;
iii)
по отношение на броя на кравите, по отношение на които действително са били отпуснати плащанията за екстензификация;
iv)
по отношение на броя на животните, по отношение на които действително е била отпусната премията, която не е в зависимост от плътността на отглеждане, както и броя на засегнатите земеделски производители.
7. Държавите-членки следва да подадат информация по отношение на подробностите в настоящия член, като използват таблиците, заложени в приложение XVIII и в приложение ХIX.
РАЗДЕЛ 8
Преходни и заключителни разпоредби
Член 132
Преходни разпоредби
Следва да се прилага изискването за идентификация и регистрация на животните, заложено в член 138 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, за животни, които са били родени преди 1 януари 1998 г., в съответствие с процедурата заложена в Директива 92/102/ЕИО на Съвета (37), освен когато става въпрос за животни, които са обект на търговия в рамките на Общността.
Член 133
Разпоредби, приложими по време на преходния период, посочен в член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003
Без да се засягат разпоредбите на другите членове в настоящата глава, член 96, член 97, член 98, член от 117 до член 119, и член 125 следва да се прилагат по отношение на календарната 2005 г. и календарната 2006 г., доколкото държавите-членки вземат решение да се възползват от възможността, предвидена в член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
ГЛАВА 14
СХЕМА НА ЕДИННОТО ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ
(член 143б от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Член 134
Минимален размер на допустимите площи за едно стопанство
Минималният размер на допустимите за подпомагане площи в едно стопанство, за които могат да се поискат плащания, и които са над 0,3 хектара, както е посочено в член 143б, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, е посочен в приложение ХХ.
Член 135
Селскостопански площи
Селскостопанските площи, по силата на схемата на единното плащане на площ, както е предвидено в член 143б, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, са посочени в приложение ХХI.
Член 136
Прилагане на Регламент (ЕО) № 796/2004
Без да се засягат разпоредбите на член 143б, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1782/2003, Регламент (ЕО) № 796/2004 следва да се прилага по отношение на схемата на единното плащане на площ, с изключение на член 6 параграф 3, член 7, член 8, параграф, буква б) и член 8, параграф 2, буква в), член 12, параграф 1, буква в) и член 12, параграф 2, член 13, параграфи 2 до 8, член 14, параграф 2 и член 14, параграф 3, член 16, член 17, член 21, параграф 3, член 24, параграф 1, букви б), г) и д), член 26, параграф 1, букви а), б) и в), и член 26, параграф 2, букви б), в) и г), член 27, параграф 2, букви ж), з), и) и й), член 28, параграф 1, буква г), член 30, параграф 3, член 31, член 34 до член 40, член 49, параграф 2 и член 49, параграф 3, член 50, параграфи 2, 4, 5 и 6, член 51 до член 64, член 69 и член 71, параграф 1 от него.
Член 137
Заявление за единното плащане на площ
1. Заявлението за единното плащане на площ следва да се третира като единно заявление, по смисъла на член 2, параграф 11 от Регламент (ЕО) № 796/2004, за целите на прилагането на същия този регламент.
2. Заявлението за единното плащане на площ следва да посочва площите, които са допустими за подпомагане, в съответствие с условията, посочени в член 143б, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 138
Намаления и изключения по отношение на условията за допустимост
1. Освен в случаите на форсмажорни обстоятелства или изключителни обстоятелства, както са дефинирани в член 72 от Регламент (ЕО) № 796/2004, когато в резултат от административните проверки или на проверка на място се установи, че разликата между декларираните площи, и тези, които са били установени на място, по смисъла на точка 22 от член 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004, е повече от 3 %, но не повече от 30 % от действително установената площ, сумата която следва да бъде изплатена по силата на схемата на единното плащане на площ по отношение на въпросната година, следва да бъде намалена с двойния размер на установената разлика.
Ако се установи, че разликата е повече от 30 % от действително установената площ, за въпросната година няма да се отпуска никакво плащане.
Ако разликата е повече от 50 %, земеделският производител следва отново да бъде изключен от възможността да получава помощта, до определен размер, който съответства на разликата между декларираните площи и действително установените площи. Тази сума следва да бъде удържана от плащанията, които земеделският производител има право да получава по силата на заявленията, които подава, за период от три календарни години, след календарната година, в която е било открито несъответствието.
2. Когато разликите между декларираните площи и действително установените площи са в резултат на непозволени действия, които са били извършени умишлено, то тогава помощта, за получаването на която земеделският производител би имал право, няма да му бъде отпускана за въпросната календарна година.
Нещо повече, ако разликата е повече от 20 %, земеделският производител следва отново да бъде изключен от възможността да получава помощта, до определен размер, който съответства на разликата между декларираните площи и действително установените площи. Тази сума следва да бъде удържана от плащанията, които земеделският производител има право да получава по силата на заявленията, които подава, за период от три календарни години, след календарната година, в която е било открито несъответствието.
3. За целите на установяването на действително установената площ, по смисъла на точка 22 от член 2 от Регламент (ЕО) № 796/2004, следва да се прилагат член 143б, параграф 5 и първа алинея от член 143б, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и член 137 от настоящия регламент.
ГЛАВА 15
ДОПЪЛНИТЕЛНИ НАЦИОНАЛНИ ДИРЕКТНИ ПЛАЩАНИЯ
(член 143в от Регламент (ЕО) № 1782/2003)
Член 139
Коефициент на намаление
Когато в определен сектор допълнителните национални директни плащания биха надвишили максимално разрешените равнища от страна на Комисията, в съответствие с член 143в, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, процентът на допълнителните национални директни плащания в съответния сектор следва да бъде пропорционално намален, като се прилага коефициент на намаление.
Член 140
Проверки и санкции
1. Регламент (ЕО) № 796/2004 следва да се прилага по отношение на допълнителните национални директни плащания, които се съфинансират в съответствие с член 33з от Регламент (ЕО) № 1257/1999.
2. В случаите, в които няма съфинансиране, въпросните нови държави-членки следва да прилагат подходящи контролни мерки с цел да се осигури, че са спазени условията за отпускане на допълнителните национални директни плащания, дефинирани по силата на разрешението от страна на Комисията, в съответствие с член 143в, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 141
Подаване на информация
Новите държави-членки следва в срок не по-късно от 30 юни на годината след прилагането на мерките да предават доклад с информация по отношение на мерките по прилагането на допълнителните национални директни плащания. Този доклад следва да покрива поне следното:
а)
каквито и да било промени в ситуацията, които дават отражение върху допълнителните национални директни плащания;
б)
за всяко едно от допълнителните национални директни плащания, броя на бенефициерите, хектарите или единиците, за които се изплащат помощи;
в)
доклад по отношение на проверките и санкциите, които се прилагат в съответствие с член 140.
Член 142
Държавни помощи
Допълнителните национални директни плащания, които се изплащат и не са в съответствие с разрешението от страна на Комисията, посочено в член 143в, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се считат за незаконосъобразни държавни помощи, по смисъла от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (38).
ГЛАВА 16
ИЗПОЛЗВАНЕ НА ЗЕМЯТА, КОЯТО Е БИЛА ОСТАВЕНА ПОД УГАР ЗА ЦЕЛИТЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО НА СУРОВИ МАТЕРИАЛИ
РАЗДЕЛ 1
Обхват и дефиниции
Член 143
Цел
1. Земи, оставени под угар в контекста на схемите за директно подпомагане, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 могат да се използват, в съответствие с член 55, буква б) и първото тире от член 107, параграф 3 от същия този регламент, за производството на сурови материали за производството в рамките на Общността на продукти, които не са основно предназначени за консумация от човека или за храна за животните, при условията, заложени в настоящата глава.
2. Няма да се отпускат никакви плащания по отношение на земи, оставени под угар, на които се отглеждат захарно цвекло, йерусалимски артишок или корени от цикория. Въпреки това всички разпоредби на настоящата глава следва да се прилагат по отношение на тези култури, които се отглеждат върху оставени под угар земи по същия начин, както биха се прилагали, ако такива плащания се отпускаха.
Тези сурови материали могат да се отглеждат върху земи оставени под угар, при условие че:
а)
захарното цвекло не се използва за производството на захар, както е дефинирано в Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията (39), независимо дали като междинен продукт, копродукт или страничен продукт;
б)
корените от цикория и йерусалимският артишок не се подлагат на процеса, известен като хидролиза, както е дефиниран от Регламент (ЕО) № 314/2002, независимо дали в натуралното си състояние или като междинен продукт, какъвто например е инулинът, или като копродукт, какъвто например е олигофруктозата, или какъвто и да било страничен продукт.
Член 144
Дефиниции
За целите на настоящата глава:
а)
„лице, кандидатстващо за подпомагане“ означава всеки земеделски производител, който обработва оставени под угар земи, в съответствие с член 55, буква б) и първото тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003;
б)
„изкупвач“ означава всяко лице, което подписва договор, както е посочено в член 147, и което изкупува за своя сметка и на собствен риск суровите материали, които са изброени в член 145, и които са предназначени за целите, предвидени в приложение ХХIII;
в)
„първи преработвател“ означава всеки потребител на сурови селскостопански материали, който осъществява първата им преработка, с оглед получаване на един или повече от продуктите, посочени в приложение ХХIII към настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
Договор
Член 145
Използване на сурови материали
1. На оставени под угар земи, които са предвидени в член 55, буква б) и първото тире от член 107, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, могат да се отглеждат всякакви сурови селскостопански материали.
Икономическата стойност на продуктите, които се използват за цели, различни от храна, посочени в приложение ХХIII към настоящия регламент, и са получени от сурови материали трябва да бъде по-висока от тази на всички други продукти, предназначени за други цели и получени в резултат на такава преработка, каквато е определено от метода на оценката, посочен в член 163, параграф 3 от настоящия регламент.
2. Суровите материали, посочени в параграф 1, следва да се покриват от договор, в съответствие с член 147 от настоящия регламент, без да се засягат разпоредбите на член 148.
3. Лицата, които кандидатстват за подпомагане, следва да доставят реколтираните сурови материали на изкупвач или на първи преработвател, който да им ги изкупи и ще подсигури, че еквивалентно на това количество от такива сурови материали се използва в рамките на Общността за производството на един или повече от крайните продукти, които се използват за цели, различни от храна, посочени в приложение ХХIII.
Когато първият преработвател използва суровите материали, които действително са били реколтирани, за производството на междинен продукт или на страничен продукт, то тогава той може да използва еквивалентно количество от тези междинни продукти или странични продукти, за да произведе един или повече от крайните продукти, както са посочени в първата алинея.
В случая, посочен във втората алинея, или когато изкупвачът продаде еквивалентно количество от реколтирания суров материал, то тогава първият преработвател следва да уведоми компетентните органи, при които е внесена гаранцията. Когато такова еквивалентно количество е използвано в държава-членка, различна от тази, в която е бил реколтиран суровият материал, то тогава компетентните органи във въпросните държави-членки следва да се уведомят едни други относно подробностите за всички такива транзакции.
4. В съответствие с националните разпоредби относно договорните взаимоотношения, първият преработвател може да делегира на трета страна събирането и изкупуването на сурови материали от земеделски производител, който кандидатства за получаване на помощта. Преработвателят остава единствено отговорен по отношение на задълженията, заложени в настоящата глава.
Член 146
Изключения
1. Без да се засягат разпоредбите на член 145, параграфи 2 и 3, държавите-членки могат да позволят на кандидатстващите лица да:
а)
използват всички зърнени култури или маслодайни семена, които се покриват от кодове по КН 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 и 1206 00 99, които са били реколтирани:
i)
като гориво за затоплянето на земеделското стопанство;
ii)
за производството в рамките на стопанството на енергия или биогорива;
б)
преработват в биогаз, покрит от код по КН 2711 29 00, в рамките на своето стопанство, на реколтираните сурови материали.
2. В случаите, посочени в параграф 1, кандидатстващите лица следва да:
а)
предприемат, посредством декларация на мястото на договора, посочен в член 147, да използва или да преработва директно суровите материали, покрити от декларацията; член 147 до член 164 следва да се прилагат mutatis mutandis;
б)
направят така, че всички реколтирани сурови материали да бъдат претеглени от институция или предприятие, посочени от държавата-членка, и да поддържат отделни сметки за използваните сурови материали и за продуктите и страничните продукти, които се получават от тази преработка; въпреки това, когато става дума за зърнени култури и маслодайни семена, както и на слама, и когато едно цяло растение се използва, претеглянето може да бъде заместено от измерване на обема на суровия материал.
3. Държавите-членки, които прилагат параграф 1, следва да въведат адекватни контролни мерки, за да подсигурят, че суровият материал се използва директно в стопанството или се преработва в биогаз, който попада под код по КН 2711 29 00.
4. Зърнените култури и маслодайните семена, които се използват в съответствие с параграф 1, буква а), следва да бъдат денатурирани в съответствие с метода, заложен от страна на държавите-членки. Държавите-членки могат да разрешат растителното масло, произведено при преработката на маслодайните семена в съответствие с параграф 1, буква а), ii) да бъде денатурирано вместо това да става със самите маслодайни семена, при условие че едно такова денатуриране става веднага след като семената са преработени в растително масло, и че се проверява начинът, по който семената се използват.
Член 147
Договор
1. В подкрепа на заявленията си за помощи кандидатстващите лица следва да предоставят на компетентните органи към тях договорите, които са сключили с изкупвач или с първи преработвател. Въпреки това държавите-членки могат да вземат решение, че договорът може да бъде сключен само между едно кандидатстващо лице и един първи преработвател.
2. Кандидатите следва да осигурят, че договорите посочват следните детайли:
а)
имената и адресите на страните по договора;
б)
продължителността на действие на договора;
в)
биологичния вид на въпросните сурови материали, както и площите, засети с всеки един от тези видове;
г)
всякакви условия, които са приложими към доставките, а за маслодайните семена - и прогнозираните количества, които се считат за представителни от компетентните органи, за въпросните сурови материали;
д)
декларация, че ще бъдат изпълнени задълженията, които са следствие от член 145, параграф 3;
е)
предвидената първична крайна употреба на суровия материал, като всяка една крайна употреба, трябва да е в съответствие с условията, заложени в член 145, параграф 1 и член 163, параграф 3.
3. Кандидатстващите лица трябва да осигурят, че договорите са сключени във времето, така че да позволяват на изкупвача или на първия преработвател да предостави на компетентните органи при кандидатстващото лице копие от договора, в рамките на крайния срок, посочен в член 157, параграф 1.
4. За целите на контрола, държавите-членки могат да изискват всяко едно кандидатстващо лице да сключи само един договор за доставка за всеки отделен суров материал.
5. Когато договорите се отнасят до рапица (rapeseed), рапица (colza seed), слънчоглед или соя, които се покриват от кодове по КН 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 или 1201 00 90, кандидатстващите лица следва да осигурят, че в допълнение към информацията, изисквана по силата на параграф 2, те ще посочат общото прогнозно количество странични продукти, което е предназначено за цели, различни от тези за човешка консумация или храна на животните, като и двата случая се посочват по видове.
Количествата следва да се изчисляват на базата на следните съотношения:
а)
100 килограма семе от рапица (rapeseed) и/или семе от рапица (colza seed), които се покриват от кодове по КН 1205 10 90 или 1205 90 00, ще се считат за еквивалентни на 56 килограма странични продукти;
б)
100 килограма слънчогледово семе, който се покрива от кодове по КН 1206 00 91 или 1206 00 99, ще се считат за еквивалентни на 56 килограма странични продукти;
в)
100 килограма соя, която се покрива от код по КН 1201 00 90, ще се считат за еквивалентни на 78 килограма странични продукти.
Член 148
Сурови материали, които не е нужно да се покриват от договори
Чрез дерогация от член 147, суровите материали, изброени в приложение ХХII, не е нужно да се покриват от договори.
За да могат да получават плащания, кандидатстващите лица, които искат да използват оставени под угар земи за производството на тези сурови материали, следва заедно със заявленията си за плащане до компетентните органи в държавите-членки да представят и писмена декларация, в която да се посочва, че въпросните сурови материали ще се използват или продават само за целите, които са в съответствие с приложение ХХIII.
Член 149
Еквивалентни количества на соево брашно за страничните продукти от маслодайни растения
1. Компетентните органи, които са засегнати, следва да информират Комисията колкото е възможно по-скоро, но в срок не по-късно от 30 юни на годината, през която суровите продукти ще бъдат реколтирани, относно количествата по видове, на страничните продукти, които са предназначени за човешка консумация или за храна на животните, и които са в резултат от договор, както е посочено в член 147, и който договор покрива рапица (rapeseed), рапица (colza seed), слънчоглед или соя, които се покриват от кодове по КН 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 или 1201 00 90, както и площите, по видове, които са засети с тези видове маслодайни култури.
2. На базата на информацията, предоставена по силата на параграф 1, Комисията следва да изчисли прогнозното общо количество странични продукти, които са предназначени за човешка консумация или за храна на животните, изчислени под формата на еквивалент на соево брашно, за което се прилагат следните коефициенти:
-
соеви калъпи - 48 %,
-
калъпи от рапица (colza) - 32 %,
-
калъпи от слънчоглед - 28 %.
Ако в резултат на това изчисление, направено по силата на първата алинея, Комисията установи, че има превишение на тавана от един милион тона за странични продукти, които са предназначени за човешка консумация или за храна на животните, то тогава тя следва да фиксира колкото е възможно по-скоро, но в срок не по-късно от 31 юли на годината, през която суровите продукти ще бъдат събрани, процента на намаление, който следва да се приложи към всеки един договор, за целите на изчисляването на максималното количество странични продукти, които са предназначени за човешка консумация или за храна на животните.
РАЗДЕЛ 3
Изменения и прекратяване на договора
Член 150
Изменения и прекратяване на договора
Когато страните по договора изменят или прекратят договора след като кандидатстващото лице е подало заявление за подпомагане, то тогава това кандидатстващото лице може да продължи да поддържа това заявление за подпомагане само при условие, че с оглед да се позволи необходимите проверки да бъдат извършени, лицето уведоми компетентните органи за всяко едно такова изменение или прекратяване на договора, не по-късно от крайната дата, посочена от въпросната държава-членка за изменения на заявлението за подпомагане.
Член 151
Изключителни обстоятелства
Без да се засягат разпоредбите на член 150, когато едно кандидатстващо лице информира компетентните органи, че поради изключителни обстоятелства, той няма да има възможност да предостави цялото количество суров материал, посочен в договора, или част от него, то тогава компетентните органи, след като получат достатъчно доказателства за наличието на такива изключителни обстоятелства, могат да разрешат такива изменения в договора, които да изглеждат обосновани, или пък могат да разрешат и неговото прекратяване.
Когато земята, която се покрива от договор, е намалена в резултат на изменения към договора или когато договорът е бил прекратен, то тогава, с цел да запазят правото си за плащане, кандидатстващите лица следва:
а)
наново да оставят под угар въпросната земя, по какъвто и да било начин, който е разрешен от страна на компетентните органи;
б)
да се въздържат от продажби, прехвърляния или използване на суровите материали, които са били отглеждани върху земи, които са били премахнати (извадени) от обхвата на договора.
Член 152
Промени в крайната употреба
Без да се засягат разпоредбите на член 150, изкупвачите или първите преработватели могат да променят предвидената отначало крайна употреба на суровите материали, както е посочено в член 147, параграф 2, буква е), след като веднъж суровите материали по договора са им били доставени и след като са били изпълнени условията, заложени в член 154, параграф 1 и в първата алинея от член 157, параграф 3.
Промените в крайната употреба следва да са направени в съответствие с условията, заложени във втората алинея от член 145, параграф 1 и в член 163, параграф 3.
Изкупвачите или първите преработватели следва да уведомяват компетентните органи към тях предварително, с оглед извършване на необходимите проверки.
РАЗДЕЛ 4
Представителни добиви и доставени количества
Член 153
Представителни добиви
Всяка година държавите-членки следва да определят, като използват подходяща процедура, представителни добиви, които трябва да бъдат получени, и следва да уведомят за това засегнатите кандидатстващи лица.
Въпреки това суровите материали, изброени в приложение ХХII, могат да бъдат изключени от представителните добиви.
Член 154
Количества, които следва да бъдат доставени
1. Кандидатстващите лица следва да декларират общото количество реколтирани сурови материали, по видове, на компетентните органи и следва да потвърдят количествата доставени сурови материали и субектите, на които са били направени доставките.
2. Реалните количества, които следва да бъдат доставени от страна на кандидатстващите лица следва да съответстват поне на представителните добиви.
Въпреки това в надлежно обосновани случаи, като изключение от общото правило, държавите-членки могат да приемат количество, което е до 10 % под представителните добиви.
Нещо повече, когато компетентните органи са разрешили изменение или прекратяване на договори, в съответствие с член 151, то тогава те могат, когато това им се струва обосновано, да намалят количествата, които кандидатстващите лица са длъжни да доставят по силата на първа алинея.
РАЗДЕЛ 5
Условия за изплащане на помощта
Член 155
Плащане
1. Помощта може да бъде изплатена на кандидатстващите лица преди суровият материал да е бил преработен. Въпреки това такива плащания следва да се изплащат само когато необходимите количества сурови материали, по силата на настоящата глава, са били доставени на изкупвача или на първия преработвател и когато:
а)
е била направена декларацията, посочена в член 154, параграф 1;
б)
е било депозирано при компетентните органи копие от договора с изкупвача или с първия преработвател, в съответствие с член 158, параграф 1, и когато са били изпълнени условията, заложени в член 145, параграф 1;
в)
компетентните органи са получили уверение, че е била внесена пълната гаранция, предвидена в член 158, параграф 2;
г)
компетентните органи, отговорни за плащането, са проверили и са установили, че по отношение на всяко едно заявление за плащане са спазени условията, заложени в член 147.
2. В случаите, в които става дума за двугодишни култури, при които суровите материали се реколтират само по време на втората година след култивирането, плащанията следва да се извършват по време на всяка от двете години след дата на сключване на договора, както е предвидено в член 147, при условие че компетентните органи установят, че:
а)
задълженията, заложени в параграф 1, букви б), в) и г) от настоящия член, са изпълнени още от първата година след култивирането; и
б)
задълженията, заложени в параграф 1, буква а) от настоящия член, са изпълнени и че информацията, посочена в първа алинея от член 157, параграф 3, е предадена по време на втората година от култивирането.
По отношение на първата година на култивиране плащанията следва да се извършват само при условие, че компетентните органи са получили доказателства, че гаранцията, заложена в член 158, параграф 2, е била внесена. По отношение на втората година след култивирането плащането може да се извърши и без да е била внесена гаранция.
3. В случаите, в които става дума за трайни насаждения или многогодишни култури, изплащането на помощта ще се извършва всяка година, като се започне от датата на сключване на договора. Условията, заложени в параграф 2, следва да се прилагат mutatis mutandis.
РАЗДЕЛ 6
Задължения за изкупвачите и кандидатстващите за подпомагане субекти
Член 156
Брой на преработвателите
Продуктите, които не са предназначени за храна, следва да бъдат получени най-много от трети пореден преработвател.
Член 157
Задължения
1. Изкупвачите и първите преработватели следва да предоставят на компетентните органи към тях копие от договора, в съответствие с разписание, което следва да бъде установено от въпросната държава-членка, но не по-късно от крайния срок за подаване на заявления за подпомагане за въпросната година във въпросната държава-членка.
Когато кандидатстващите лица, изкупвачите и първите преработватели изменят или прекратяват договори преди датата, посочена в член 150 в определена година, то тогава изкупвачите или първите преработватели следва да депозират при компетентните органи при тях копие на изменения, допълнен или прекратен договор, не по-късно от тази дата.
2. Първите преработватели следва да предоставят на компетентните органи при тях необходимата им информация относно преработвателната верига, за която става дума, по-специално що се отнася до цените и техническите коефициенти за преработка, които следва да бъдат използвани при определянето на количествата крайни продукти, които могат да бъдат получени, както е посочено във втората алинея от член 164, параграф 2.
3. Изкупвачите или първите преработватели, които са придобили сурови материали от кандидатстващите лица следва да уведомят компетентните органи при тях относно получените количества сурови материали, като се посочват биологичните видове, името и адреса на другата страна на договора, която е доставила суровите материали, мястото на доставката и референция към договора, в рамките на ограничение във времето, заложено от държавите-членки, които разрешават плащанията да бъдат направени в рамките на периода, който е посочен в член 28 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Когато държавата-членка на изкупвачите или първият преработвател не е същата като държавата-членка, в която са били получени суровите материали, то тогава въпросните компетентни органи следва да информират компетентните органи към кандидатстващото лице, по отношение на общите количества доставени сурови материали, в рамките на 40 работни дни от получаването на информацията, посочена в първа алинея.
РАЗДЕЛ 7
Гаранция
Член 158
Гаранции, които се внасят от страна на изкупвачите или на първите преработватели
1. Изкупвачите и първите преработватели следва да внесат пълната гаранция, както е предвидено в параграф 2, в полза на компетентните органи, до крайния срок за подаване на заявленията за плащане за въпросната година във въпросната държава-членка.
2. Гаранцията, която трябва да се внесе по отношение на всеки суров материал, следва да се изчисли като се умножи сумата на всички площи, които са покрити от договор, подписан от въпросния изкупвач или първи преработвател и използван за производството на сурови материали, по сумата от 250 EUR на хектар.
3. Когато договорите бъдат изменени или прекратени, в съответствие с член 150 и член 151, внесените гаранции следва да бъдат съответно коригирани.
4. Процент от гаранцията следва да бъде освободен за всеки суров материал, при условие че компетентните органи при въпросния изкупвач или първи преработвател е в състояние да докаже, че:
а)
количеството суров материал е било преработено в съответствие с начините на използване, заложени в член 147, параграф 2, буква е), като при необходимост се вземат предвид всякакви промени, които са били направени вследствие на член 152; и
б)
когато договорите се отнасят до рапица (rapeseed), рапица (colza seed), слънчоглед или соя, които се покриват от кодове по КН 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 или 1201 00 90, и се прилага процедурата, заложена във втора алинея от член 149, параграф 2, то тогава за количеството странични продукти, което е в повече от максималното количество за консумация от човека и храна на животните, са намерени пазарни ниши, различни от тези на пазарите на храни и фуражи.
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, когато гаранцията е била внесена от изкупвача, тя следва да бъде освободена веднага след като въпросния суров материал е бил доставен на първия преработвател, при условие че компетентните органи при изкупвача разполагат със сведения, че първият преработвател вече е внесъл еквивалентна на тази гаранция при компетентните органи при него.
Член 159
Първични и подчинени на тях изисквания
1. Следните задължения представляват първичните изисквания по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
задължението да преработи количествата сурови продукти основно в крайните продукти, посочени в договора. Суровите материали следва да бъдат преработени в срок най-късно до 31 юли на втората година след тази на реколтиране;
б)
задължението преди датата, посочена в буква а), да намери пазарни ниши, различни от тези на пазарите на храни и фуражи за количествата странични продукти, които са в повече от максималното количество за консумация от човека и храна на животните, когато се прилага процедурата, заложена във втора алинея от член 149, параграф 2 от настоящия регламент;
в)
задължението продуктите да бъдат придружени от контролно копие на формуляра Т5, в съответствие с член 160 и член 161 от настоящия регламент.
2. Следните задължения, които се възлагат на изкупвачите и първите преработватели, представляват подчинените (вторични) изисквания, по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85:
а)
задължението да приемат доставката на всички сурови материали, които са им били доставени от кандидатстващите лица, по силата на член 145, параграф 3 от настоящия регламент;
б)
задължението да представят копия от договорите, в съответствие с член 157, параграф 1 от настоящия регламент;
в)
задължението да предоставят необходимата информация в съответствие с първа алинея от член 157, параграф 3 от настоящия регламент;
г)
задължението да внесат гаранции в съответствие с член 158, параграф 1 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 8
Документи за продажба, трансфер или доставка в друга държава-членка или за износ
Член 160
Контролно копие на формуляра Т5
1. Когато първите преработватели продадат или прехвърлят на други преработватели в други държави-членки междинни продукти, които се покриват от договори, както е посочено в член 147, то тогава продуктите трябва да се придружават от контролни копия на формуляра Т5, които да са издадени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Когато лица, които събират продукцията, продадат или прехвърлят на първи преработватели, установени в други държави-членки, сурови материали, които се покриват от договори, следва да се прилага първа алинея.
2. В полето „Други“ в клетка 104 на контролните копия на формуляра Т5 трябва да бъде записан един от следните текстове:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s èlánkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
-
A se utiliza pentru transformare și livrare în conformitate cu dispozițiile articolului 147 din Regulamentul (CE) nr. 1973/2004 al Comisiei.
Член 161
Контролно копие на формуляра Т5 за износ
Когато един или повече крайни продукти, междинни продукти, копродукти или странични продукти, които се покриват от договори, както е записано в член 147, са предназначени за износ в трети страни, контролното копие на формуляра Т5 следва да се издаде от компетентните органи в държавата-членка, в която са произведени тези продукти, с цел да се покрият техните транспортни разходи в рамките на Общността.
В полето „Други“ в клетка 104 на контролните копия на формуляра Т5, трябва да бъде записан един от следните текстове:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν µπορεί να τύχει καµιάς από τις χρηµατοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισµού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συµβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punkta noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
-
Acest produs nu poate beneficia de finanțările prevăzute la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului.
Първата и втората алинея следва да се прилагат само когато крайните продукти, изброени в приложение ХХIII, междинните продукти, копродуктите или страничните продукти, които се покриват от договори, както е записано в член 147, би следвало да получат експортни субсидии, в случай че са били произведени от сурови материали, които са били отгледани по друг начин, различен от този по настоящата схема.
Член 162
Алтернативи на контролното копие на формуляра Т5
Без да се засягат разпоредбите на член 159, параграф 1, буква б), ако контролното копие на формуляра Т5 не се върне в офиса на излизане на институцията, която е отговорна за контрола в държавата-членка, където е регистриран първият производител, в рамките на срок от два месеца след изтичането на крайния срок за преработката на сурови материали, заложен в член 159, параграф 1, буква а), в резултат на обстоятелства, които не зависят от първия преработвател, следните документи могат да се приемат като алтернативни на контролното копие на формуляра Т5:
а)
фактури, удостоверяващи закупуването на междинните продукти;
б)
заявления от страна на втория преработвател, които удостоверяват, че суровите материали са били преработени в продукти, които не са предназначени;
в)
сертифицирани фотокопия на счетоводни документи на втория преработвател, които доказват, че преработката действително е била извършена.
РАЗДЕЛ 9
Проверки
Член 163
Поддържане на архиви
1. Компетентните органи в държавата-членка следва да посочат конкретно вида на архивите, които трябва да се поддържат от страна на преработвателите, както и честотата на обслужване, което трябва да бъде поне веднъж месечно.
В случая с архивите, те следва да съдържат най-малко следната информация:
а)
количествата от различните сурови материали, изкупени и продадени за преработка при тази схема;
б)
имената и адресите на първите преработватели.
В случая с преработвателите, такива архиви включват поне следната информация:
а)
количествата преработени сурови материали за преработка;
б)
количествата преработени сурови материали и количествата и видовете крайни продукти и вторични продукти, получени от тях;
в)
отпадъците по време на преработка;
г)
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
д)
количествата и видовете продукти, които са били продадени или прехвърлени от страна на преработвателя, както и получените за тях средства;
е)
и където това е приложимо, имената и адресите на последващите преработватели.
2. Компетентните органи при първия преработвател следва да проверят дали договорът, който е бил предаден, е в съответствие с условията, заложени в член 145, параграф 1. Ако тези условия не са спазени, следва да бъдат уведомени компетентните органи при лицето, подало заявлението.
3. С оглед изчисляването на икономическата стойност на продуктите, посочени в член 145, параграф 1, на базата на информацията, посочена в член 157, параграф 2, въпросните компетентни органи следва да сравнят сумата на стойностите на всички продукти, които не са предназначени за храна, със сумата на стойностите на всички други продукти, които са предназначени за други цели, а са били получени чрез същата преработвателна операция. Всяка стойност следва да се равнява на съответното количество, умножено по средната аритметична стойност на фабричните цени, които са били отчетени по време на предишната пазарна година. Когато не са налице такива цени, компетентните органи следва да определят съответните цени, по-специално на базата на информацията, посочена в член 157, параграф 2.
Член 164
Проверки в сградите на лицата, събиращи продукцията и на преработвателите
1. Компетентните органи на държавите-членки, в които се намират лицата, които събират продукцията, следва да провеждат проверки в сградите на не по-малко от 25 % от лицата, които събират продукцията, които са установени на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки следва да се състоят от физически проверки и инспекции на търговските документи, с цел да се установи съвместимост между изкупуването на сурови материали и съответстващите доставки (продажби).
2. Компетентните органи на държавите-членки, в които се извършва преработката, следва да проверяват за съответствие с член 146, параграф 1, в сградите на не по-малко от 25 % от преработвателите, които се намират на територията на страната, избрани на базата на анализ на риска. Тези проверки трябва да включват най-малко следното:
а)
сравнение на сумата на стойностите на всички енергийни продукти със сумата на стойностите на всички други продукти, които са предназначени за други цели, а са били получени чрез същата преработвателна операция;
б)
анализ на производствената система на преработвателя, който включва физически проверки и инспекции на търговски документи, с оглед да се верифицира, че когато става въпрос за преработватели, доставките на сурови материали и крайните продукти, копродуктите и страничните продукти са съвместими.
За целите на проверките, посочени в буква б) от първа алинея, компетентните органи следва да се базират по-специално на техническите коефициенти за преработка за въпросните сурови материали. Когато в законодателството на Общността съществуват такива коефициенти за износа, те следва да се прилагат. Когато не съществуват такива, но пък съществуват други такива коефициенти в законодателството на Общността, те следва да се прилагат. Във всички други случаи инспекциите следва да разчитат основно на коефициентите, които са общоприети от преработвателната индустрия.
3. За преработвателните операции, посочени в член 146, следва да се провеждат проверки на поне 10 % от лицата, които са подали заявления, избрани на базата на анализ на риска, като се вземат предвид:
а)
сумите на помощта;
б)
броят на селскостопанските парцели и площите, които се покриват от едно заявление за подпомагане;
в)
развитията след последната година;
г)
резултатите от проверките, които са били направени през последните години;
д)
други параметри, които следва да бъдат посочени от държавите-членки, на базата на представителността на подадените декларации.
4. Когато проверките, посочени в параграф 3, покажат нередности в не по-малко от 3 % от случаите, компетентните органи следва да провеждат допълнителни проверки по време на годината и следователно следва да увеличат процента на земеделските производители, които ще бъдат подлагани на проверки на място по време на следващата година.
5. Ако е било предвидено, че определени елементи на проверките, посочени в параграф 1, параграф 2 и параграф 3, могат да се провеждат на базата на проба (извадка), то тогава тази проба следва да гарантира достоверно и представително равнище на проверката.
6. Всяка проверка на място следва да бъде обект на доклад за инспекцията, подписан от инспектора, който доклад трябва да съдържа подробности относно проведената проверка. Докладът трябва по-специално да посочва следното:
а)
датата на проверката;
б)
присъствалите на проверката лица;
в)
проверените периоди;
г)
използваните техники за проверяване, включително където това е приложимо, референции към методите на вземане на пробите;
д)
резултатите от проверката.
Член 165
Производство на коноп
Следва да се прилагат разпоредбите по отношение на конопа, посочени в член 29 от Регламент (ЕО) № 795/2004 и в член 33 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
Член 166
Допълнителни мерки и взаимно подпомагане
1. Държавите-членки следва да предприемат всички по-нататъшни мерки, които са необходими за правилното прилагане на настоящата глава, и ще предостави взаимното подпомагане, което е необходимо за целите на проверките, които се изискват в съответствие с настоящата глава. Когато настоящата глава не предвижда подходящите намаления и изключения, държавите-членки могат да прилагат съответните национални санкции срещу играчите на пазара, които са обвързани с процедурата по отпускане на помощта.
2. Доколкото е необходимо или наложено от настоящата глава, държавите-членки следва да си помагат една на друга с цел да се осигури ефективен контрол, и да стане възможно автентичността на предадените документи и точността на разменената информация да бъдат проверени.
РАЗДЕЛ 10
Изключване от схемата и подаване на информация
Член 167
Изключване на суровите материали от схемата
Държавите-членки могат да изключат който и да било суров селскостопански материал от схемата, установена с настоящата глава когато тези материали поставят трудности от гледна точка на контрола, публичното здравеопазване, околната среда, наказателното право (криминалното законодателство), или при наличието на намален процент крайни продукти, които не са предназначени за храна.
Член 168
Минимални площи
За всеки един от суровите материали, посочени в член 145, параграф 1, държавите-членки могат да поставят минимална култивирана площ.
Член 169
Подаване на информация
Държавите-членки следва да изпратят на Комисията, в срок най-късно до 15 октомври на годината, която следва въпросната година, следната информация:
а)
площите, които се получават, вследствие на договорите, посочени в член 147, и декларациите, посочени в член 146, параграф 2 и член 148, за всеки един суров материал;
б)
количествата от всеки вид суров материал, както и за всеки краен продукт, страничен продукт и копродукт, който е бил получен, като за всеки един от тях се посочват подробности за вида суров материал, който е бил използван;
в)
мерките, които са били предприети по силата на член 146;
г)
суровите материали, които са били изключени от схемата, по силата на член 167;
д)
минималните площи, които са били фиксирани, в съответствие с член 168.
ГЛАВА 17
ПЛАЩАНИЯ НА БАЗАТА НА ПЛОЩ ЗА ХМЕЛ
Член 170
Допълнителни плащания на земеделските производители, произвеждащи хмел
1. Допълнителните плащания, посочени в член 68а от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се отпускат на земеделските производители, произвеждащи хмел, на базата на обработваните хектари, за площите, които отговарят на условията, заложени в член 110о от същия този регламент, при условие че:
а)
те са засели площите си с една единна плътност от не по-малко от 1 500 растения на хектар в случай на садене на двойна жица, или от 2 000 растения на хектар в случай на садене на двойна жица;
б)
те са преминали нормални операции по отглеждането им.
2. Площ „засята с хмел“, посочена като понятие в член 110о от Регламент (ЕО) № 1782/2003, означава площта, означена чрез линията, която съединява външните страни на колчетата. Където на тази линия има растения хмел, към тази площ, от двете страни, ще се прибавя една допълнителна ивица, която да съответства на средната широчина на един ред в един парцел. Тази допълнителна ивица не трябва да представлява част от площ, за която има публично право за преминаване. Двете главни редици в краищата на редиците с хмел, които редици са необходими за маневриране на селскостопанската техника, също така се включват в тази площ, при условие че дължината на нито една от тези главни редици не надвишава осем метра и че те не представляват част от площ, за която има публично право за преминаване.
3. Площите, които са засети с млади растения хмел, които се отглеждат основно като млади продукти, с цел по-нататъшно отглеждане, не се считат за допустими за получаване на допълнителни плащания.
4. Общата разполагаема сума за допълнителни плащания следва да се разпределя поравно между допустимите за подпомагане площи, които са засети с хмел, на територията на въпросната държава-членка.
Член 171
Плащания за признати групи на производителите на хмел
1. Признатите организации на производителите следва да подават заявления за получаване на помощите, посочени във втория параграф от член 68а от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в срок не по-късно от 1 септември на годината на реколтиране.
2. Сумата, която се изплаща на признатите организации на производителите, следва да бъде изцяло в съответствие с мерките, заложени в член 7, параграф 1, букви а) до г), от Регламент (ЕИО) № 1696/71 в рамките на 3 години от датата на плащането. Всяка сума, която в рамките на този период не е била използвана за тези цели, следва да се върне обратно на разплащателната агенция и да се извади от разноските, които се финансират от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, раздел „Гарантиране“.
3. Помощта, която е била задържана, по отношение на реколтите преди 2005 г., в съответствие с член 12, параграф 5, буква в) от Регламент (ЕИО) № 1696/71, следва да бъде изразходена в срок най-късно до 31 декември 2008 г.
4. Държава-членка, която отпуска плащания на признати организации на производителите, следва да предоставят на годишна основа доклади до Комисията, относно използването на средствата, които са били отпуснати от страна на така признатите организации на производителите, включително и описание на мерките, заложени в член 7, параграф 1, букви а) до г) от Регламент (ЕИО) № 1696/71, финансирани посредством това плащане. Този доклад следва да бъде изпратен в срок най-късно до 30 юни всяка година.
5. Общата разполагаема сума в определена държава-членка, под формата на плащания за признатите организации на производителите, посочени в член 68а от Регламент (ЕО) № 1782/2003, следва да се разпредели на онези групи, пропорционално на площите, които отговарят на условията на член 170 от настоящия регламент, и за които членовете на тези организации са подали заявления за подпомагане, по силата на раздел II на дял II от Регламент (ЕО) № 796/2004.
ГЛАВА 18
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 172
Отмяна
1. Регламент (ЕИО) № 1686/72, Регламент (ЕИО) № 1445/76, Регламент (ЕО) № 1644/1996, Регламент (ЕО) № 2316/1999, Регламент (ЕО) № 2461/1999, Регламент (ЕО) № 2550/2001, Регламент (ЕО) № 2199/2003 и Регламент (ЕО) № 2237/2003 се отменят, считано от 1 януари 2005 г.
Въпреки това те ще продължат да се прилагат по отношение на заявленията за подпомагане за пазарната 2004/2005 г. или за периода на премиране 2004/2005 г., както по отношение на предишните пазарни години или периоди на премиране. В случай, че се прилага член 66 или член 71 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, член 20, параграфи от 2 до 5 от Регламент (ЕО) № 2316/1999 ще продължат да се прилагат до завършването на начинанията на земеделските производители.
2. Регламент (ЕО) № 2342/1999 се отменя, считано от 1 януари 2005 г. Той ще продължи да се прилага по отношение на заявленията, които са били подадени за годината 2004.
3. Регламент (ЕО) № 609/1999 се отменя, считано от 1 януари 2005 г. Той ще продължи да се прилага, въпреки това, по отношение на заявленията за директни плащания по отношение на реколта 2004, както и по отношение на реколта 2005, в случай че се прилага член 71, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
4. Препратки към отменените регламенти следва да се разбират като препратки към настоящия регламент.
Член 173
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той ще се прилага по отношение на заявления за помощи за пазарните години или периодите за премиране, които започват след 1 януари 2005 г., с изключение на член 10, който ще се прилага от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел 29 октомври 2004 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1973/2004 DE LA COMISIÓN
de 29 de octubre de 2004
por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo en lo que respecta a los regímenes de ayuda previstos en los títulos IV y IV bis de dicho Reglamento y a la utilización de las tierras retiradas de la producción con vistas a la obtención de materias primas
ÍNDICE
Capítulo 1
Ámbito de aplicación y disposiciones generales
Capítulo 2
Prima específica a la calidad del trigo duro
Capítulo 3
Prima a las proteaginosas
Capítulo 4
Ayuda específica al arroz
Capítulo 5
Ayuda por superficie a los frutos de cáscara
Capítulo 6
Ayuda a las patatas para fécula
Capítulo 7
Prima láctea y pagos adicionales
Capítulo 8
Ayuda a los cultivos energéticos
Sección 1
Definiciones
Sección 2
Contrato
Sección 3
Modificación y rescisión del contrato
Sección 4
Rendimientos representativos y cantidades que deben entregarse
Sección 5
Condiciones de pago de la ayuda
Sección 6
Contrato y obligaciones del solicitante y del primer transformador
Sección 7
Garantías
Sección 8
Documentos para la venta, cesión o entrega en otro Estado miembro, o para la exportación
Sección 9
Controles
Sección 10
Exclusión del régimen y evaluación
Capítulo 9
Ayuda regional específica para los cultivos herbáceos
Capítulo 10
Ayuda para las semillas
Capítulo 11
Pago por superficie de cultivos herbáceos
Sección 1
Disposiciones generales para poder optar al pago por superficie de cultivos herbáceos
Sección 2
Disposiciones específicas aplicables a determinados cultivos herbáceos
Sección 3
Superficies básicas, rendimientos de referencia y límites máximos
Sección 4
Retirada de tierras
Sección 5
Comunicaciones
Capítulo 12
Primas por ganado ovino y caprino
Sección 1
Pagos directos
Sección 2
Límites, reservas y transferencias
Sección 3
Pagos adicionales
Sección 4
Disposiciones generales
Capítulo 13
Pagos por ganado vacuno
Sección 1
Prima especial [artículo 123 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Sección 2
Prima por desestacionalizacióón [artículo 124 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Sección 3
Prima por vaca nodriza [artículos 125 a 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Sección 4
Disposiciones comunes a la prima especial y a la prima por vaca nodriza
Sección 5
Prima por sacrificio [artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Sección 6
Pagos adicionales [artículos 133 a 136 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Sección 7
Disposiciones generales
Sección 8
Disposiciones transitorias y finales
Capítulo 14
Régimen de pago único por superficie
Capítulo 15
Ayudas directas nacionales complementarias
Capítulo 16
Utilización de tierras retiradas de la producción con vistas a la obtencióón de materias primas
Sección 1
Objeto y definiciones
Sección 2
Contrato
Sección 3
Modificacióón o rescisión del contrato
Sección 4
Rendimientos representativos y cantidades que deben entregarse
Sección 5
Condiciones de pago de la ayuda
Sección 6
Obligaciones del receptor y del solicitante
Sección 7
Garantías
Sección 8
Documentos para la venta, cesión o entrega en otro Estado miembro, o para la exportación
Sección 9
Controles
Sección 10
Exclusión del régimen y comunicaciones
Capítulo 17
Ayuda por superficie en favor del lúpulo
Capítulo 18
Disposiciones finales
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista el Acta de adhesión de la República Checa, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Hungría, Malta, Polonia, Eslovenia y Eslovaquia, y, en particular, el primer párrafo de su artículo 41,
Visto el Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo, de 29 de septiembre de 2003, por el que se establecen disposiciones comunes aplicables a los regímenes de ayuda directa en el marco de la política agrícola común y se instauran determinados regímenes de ayuda a los agricultores y por el que se modifican los Reglamentos (CEE) no 2019/93, (CE) no 1452/2001, (CE) no 1453/2001, (CE) no 1454/2001, (CE) no 1868/94, (CE) no 1251/1999, (CE) no 1254/1999, (CE) no 1673/2000, (CEE) no 2358/71 y (CE) no 2529/2001 (1) y, en particular, su artículo 110 y las letras c), d), e) y f) de su artículo 145,
Considerando lo siguiente:
(1)
Los títulos IV y IV bis del Reglamento (CE) no 1782/2003 establecen determinados regímenes de ayuda a los agricultores. Las disposiciones de aplicación de algunos de estos regímenes ya han quedado establecidas en los siguientes actos: Reglamento (CEE) no 1686/72 de la Comisión, de 2 de agosto de 1972, relativo a determinadas modalidades referentes a la ayuda en el sector de las semillas (2), Reglamento (CEE) no 1445/76 de la Comisión, de 22 de junio de 1976, por el que se establece la lista de las diferentes variedades de «Lolium perenne L.» (3), Reglamento (CE) no 1644/96 de la Comisión, de 30 de julio de 1996, por el que se establecen las disposiciones de aplicación relativas a determinadas leguminosas de grano (4), Reglamento (CE) no 609/1999 de la Comisión, de 19 de marzo de 1999, relativo a las condiciones de concesión de la ayuda a los productores de lúpulo (5), Reglamento (CE) no 2316/1999 de la Comisión, de 22 de octubre de 1999, que establece las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1251/1999 del Consejo, por el que se establece un régimen de apoyo a los productores de determinados cultivos herbáceos (6), Reglamento (CE) no 2342/1999 de la Comisión, de 28 de octubre de 1999, que establece disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1254/1999 del Consejo por el que se establece la organización común de mercados en el sector de la carne de vacuno, en lo relativo a los regímenes de primas (7), Reglamento (CE) no 2461/1999 de la Comisión, de 19 de noviembre de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1251/1999 del Consejo en lo que respecta a la utilización de las tierras retiradas de la producción con vistas a la obtención de materias primas para la fabricación en la Comunidad de productos que no se destinen directamente al consumo humano o animal (8), Reglamento (CE) no 2550/2001 de la Comisión, de 21 de diciembre de 2001, que establece las disposiciones de aplicación, en lo referente a los regímenes de primas, del Reglamento (CE) no 2529/2001 del Consejo, por el que se establece la organización común del mercado de las carnes de ovino y de caprino, y modifica el Reglamento (CE) no 2419/2001 (9), Reglamento (CE) no 2199/2003 de la Comisión, de 16 de diciembre de 2003, por el que se establecen medidas transitorias para la aplicación, respecto de 2004, del Reglamento (CE) no 1259/1999 del Consejo en lo que se refiere al sistema de pago único por superficie para la República Checa, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Hungría, Malta, Polonia, Eslovenia y Eslovaquia (10), y Reglamento (CE) no 2237/2003 de la Comisión, de 23 de diciembre de 2003, por el que se establecen normas detalladas de aplicación de determinados regímenes de ayuda previstos en el título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo por el que se establecen disposiciones comunes aplicables a los regímenes de ayuda directa en el marco de la política agrícola común y se instauran determinados regímenes de ayuda a los agricultores (11). En aras de la claridad de la normativa comunitaria, es conveniente derogar dichos actos y sustituirlos por un único reglamento que establezca las disposiciones de aplicación de todos los regímenes citados y sea aplicable a partir del 1 de enero de 2005.
(2)
A fin de garantizar una gestión eficaz de dichos regímenes, los pagos por superficie deben limitarse a determinadas superficies en las condiciones que se determinen.
(3)
Malta posee un elevado número de pequeñas explotaciones de superficie inferior a 0,3 hectáreas. A fin de evitar que muchos agricultores malteses queden excluidos de los pagos directos por superficie, conviene establecer que la superficie mínima por la que puedan solicitarse tales pagos en Malta sea de 0,1 hectáreas, así como autorizar a Malta para que en 2005 y 2006 pueda establecer excepciones a lo dispuesto en el apartado 9 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
(4)
Debe evitarse la práctica consistente en sembrar la tierra con el único propósito de poder optar al pago por superficie. Procede establecer determinadas condiciones relativas a la siembra y al cultivo, en particular en lo que respecta al trigo duro, las proteaginosas y el arroz. Conviene respetar las normas locales para que así quede reflejada la diversidad de las prácticas agrícolas en la Comunidad.
(5)
Debe autorizarse una sola solicitud de pago por superficie respecto de cualquier parcela cultivada durante un año dado, excepto en los casos en que el pago por superficie constituya un complemento por el cultivo de que se trate o cuando la ayuda se destine a la producción de semillas. Los pagos por superficie pueden abarcar cultivos que se beneficien de un régimen de ayuda establecido en el marco de las políticas estructural o medioambiental de la Comunidad.
(6)
Los regímenes de ayuda basados en la ayuda por superficie establecen que, cuando la superficie para la que se solicita la ayuda sobrepase la superficie máxima garantizada o las superficies o subsuperficies básicas, la superficie por agricultor para la que se solicita la ayuda debe reducirse proporcionalmente durante el año considerado. Por consiguiente, conviene establecer las modalidades de aplicación y los plazos para el intercambio de información entre la Comisión y los Estados miembros a fin de fijar el coeficiente de reducción e informar a la Comisión de las superficies respecto de las que se ha pagado la ayuda. Procede aplicar las mismas disposiciones a la reducción del importe total de las cantidades de referencia individuales en caso de aplicación del apartado 4 del artículo 95 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
(7)
En virtud del artículo 73 del Reglamento (CE) no 1782/2003, la prima específica a la calidad del trigo duro está supeditada a la utilización de determinadas cantidades de semillas certificadas de variedades que, dentro de la zona de producción, gocen de reconocimiento por su elevada calidad para la producción de sémola o pasta. Con objeto de garantizar el cumplimiento de estos requisitos, es oportuno fijar los criterios relativos al método de examen de las variedades en cada Estado miembro, el procedimiento que debe seguirse para elaborar la lista de las variedades subvencionables y la cantidad mínima de semillas certificadas que ha de utilizarse.
(8)
La brevedad del período comprendido entre la adopción del Reglamento (CE) no 1782/2003 y la entrada en vigor de la prima específica a la calidad del trigo duro hace imposible elaborar una lista de las variedades que pueden optar a la ayuda en 2005 sobre la base del método de examen previsto. Por tanto, es necesario que los Estados miembros elaboren una lista provisional basada en una selección de las variedades actuales.
(9)
En algunas regiones, las proteaginosas se siembran tradicionalmente en combinación con cereales por razones agronómicas. El cultivo resultante de esta operación consiste principalmente en proteaginosas. A efectos de concesión de la prima a las proteaginosas, las superficies sembradas deben considerarse superficies de proteaginosas.
(10)
Procede establecer las normas aplicables a los altramuces dulces y las pruebas para determinar si una muestra de altramuces corresponde a la variedad dulce o no.
(11)
En aras de la eficacia y la correcta gestión del régimen de ayuda a los frutos de cáscara, conviene evitar que la ayuda por superficie se utilice para financiar plantaciones marginales o árboles aislados. Por consiguiente, es preciso determinar la superficie de parcela y la densidad de plantación mínimas de los huertos especializados. Para facilitar la transición de los planes de mejora existentes que concluyen después de la introducción del nuevo régimen de ayuda, conviene prever la adopción de medidas transitorias.
(12)
Las condiciones de pago, así como el cálculo de la ayuda específica al arroz, dependen no solamente de la superficie o las superficies básicas fijadas para cada Estado miembro productor por el Reglamento (CE) no 1782/2003, sino también de la posible subdivisión de dichas superficies en subsuperficies básicas y de los criterios objetivos marcados por cada Estado miembro para llevar a cabo esta operación, de las condiciones de cultivo de las parcelas y del tamaño mínimo de las superficies básicas. Por consiguiente, conviene prever disposiciones de aplicación para el establecimiento, la gestión y las modalidades de cultivo de las superficies y subsuperficies básicas.
(13)
La observación de una posible superación de la superficie básica a que hace referencia el artículo 82 del Reglamento (CE) no 1782/2003 entraña una reducción de la ayuda específica al arroz. Con objeto de establecer el método de cálculo de esta reducción, procede definir los criterios que han de tomarse en consideración y los coeficientes aplicables.
(14)
La Comisión debe haber recibido determinados datos acerca del cultivo de las superficies y subsuperficies básicas para poder supervisar los pagos relativos a la ayuda específica al arroz. A tal fin, debe determinarse la información detallada que los Estados miembros han de transmitir a la Comisión, así como los plazos fijados para la transmisión de dicha información.
(15)
Los artículos 93 y 94 del Reglamento (CE) no 1782/2003 establecen una ayuda a los agricultores que produzcan patatas destinadas a la fabricación de fécula que sean objeto de un contrato de cultivo dentro de los límites del contingente establecido en el Reglamento (CE) no 1868/94 del Consejo, de 27 de julio de 1994, por el que se establece un régimen de contingentes para la producción de fécula de patata (12). Por consiguiente, es preciso establecer las condiciones de concesión de la ayuda y, en su caso, introducir las oportunas remisiones a las disposiciones vigentes relativas al régimen de contingentes previsto en el Reglamento (CE) no 1868/94.
(16)
Los artículos 95 y 96 del Reglamento (CE) no 1782/2003 prevén el pago de la prima láctea y del pago adicional a los productores. El Reglamento (CE) no 1788/2003 del Consejo, de 29 de septiembre de 2003, por el que se establece una tasa en el sector de la leche y de los productos lácteos (13), establece disposiciones específicas en caso de inactividad. Por consiguiente, conviene prever la exclusión del beneficio de la prima y del pago adicional de aquellas personas físicas o jurídicas que posean una cantidad de referencia individual y dejen de cumplir las condiciones contempladas en la letra c) del artículo 5 del Reglamento (CE) no 1788/2003 durante el período de doce meses anterior al 31 de marzo del año de que se trate.
(17)
Los artículos 88 a 92 del Reglamento (CE) no 1782/2003 establecen un nuevo régimen de ayuda a los cultivos energéticos en favor de los agricultores. En consonancia con el Reglamento (CE) no 2461/1999, que excluye la remolacha azucarera de la ayuda, procede excluir el cultivo de la remolacha azucarera del régimen de ayuda a los cultivos energéticos.
(18)
Es oportuno establecer las condiciones de subvencionabilidad con respecto a esta ayuda. A tal efecto, es necesario estipular que debe celebrarse un contrato entre el productor y el primer transformador respecto de las materias primas agrícolas de que se trate. Además, procede establecer las condiciones aplicables cuando la transformación es realizada por el agricultor en la explotación.
(19)
Al objeto de garantizar que la materia prima se transforma en el producto energético previsto, el primer transformador debe constituir una garantía, a pesar de que el beneficiario de la ayuda no sea él, sino el agricultor. El importe de la garantía debe ser suficiente para evitar el riesgo de que las materias primas acaben destinándose a otros fines. Por otra parte, a fin de que el sistema de control del régimen sea eficaz, conviene limitar a un máximo de dos las ventas de las materias primas y de los productos semitransformados antes de la transformación final.
(20)
Es necesario hacer una distinción explícita entre las obligaciones del solicitante, que finalizan en el momento de la entrega de la cantidad total de materia prima cosechada, y las obligaciones del primer transformador, que comienzan en el momento de la entrega y terminan con la transformación final de las materias primas en productos energéticos.
(21)
Determinadas operaciones de transporte de materias primas y de productos derivados de ellas en el territorio de la Comunidad deben someterse a sistemas de control que incluyan la utilización de ejemplares de control T5 expedidos de conformidad con el Reglamento (CEE) no 2454/93 de la Comisión, de 2 de julio de 1993, por el que se fijan determinadas disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo por el que se establece el Código Aduanero Comunitario (14). Deben preverse pruebas alternativas en caso de pérdida del ejemplar de control T5 a raíz de circunstancias no imputables al primer transformador.
(22)
El artículo 98 del Reglamento (CE) no 1782/2003 prevé la reducción de la ayuda regional específica para los cultivos herbáceos en los casos en que la cantidad total de la ayuda solicitada supere el límite máximo establecido. Por consiguiente, procede establecer el método de cálculo del coeficiente de reducción.
(23)
El artículo 99 del Reglamento (CE) no 1782/2003 prevé la posibilidad de conceder una ayuda directa para la producción de una o varias especies de semillas.
(24)
Dicha ayuda solamente puede concederse para la producción de semillas de base o de semillas certificadas y estos productos han de quedar claramente definidos con referencia a las directivas sobre certificación y comercialización de semillas; a saber: la Directiva 66/401/CEE del Consejo, de 14 de junio de 1966, relativa a la comercialización de las semillas de plantas forrajeras (15), la Directiva 66/402/CEE del Consejo, de 14 de junio de 1966, relativa a la comercialización de las semillas de cereales (16), y la Directiva 2002/57/CE del Consejo, de 13 de junio de 2002, relativa a la comercialización de semillas de plantas oleaginosas y textiles (17).
(25)
Para que puedan practicarse los controles pertinentes, las semillas de base y las semillas certificadas deben producirse al amparo de contratos o declaraciones de cultivo, que se han de adjuntar a la solicitud única, y los establecimientos de semillas y obtentores han de estar oficialmente autorizados o registrados. Conviene establecer las medidas que han de aplicarse cuando un establecimiento de semillas o un obtentor de un Estado miembro cultive semillas en otro Estado miembro.
(26)
Por razones de orden administrativo, en cada Estado miembro sólo se deben conceder ayudas con respecto a los productos cosechados en el territorio de dicho Estado miembro.
(27)
En virtud del anexo XI del Reglamento (CE) no 1782/2003, puede abonarse una ayuda a la producción de semillas de base y de semillas certificadas de las variedades de Cannabis sativa L. con un contenido de tetrahidrocannabinol no superior al 0,2 %. Con objeto de garantizar la aplicación uniforme en la Comunidad de las normas de concesión de la ayuda, conviene hacer uso de la lista de las variedades de Cannabis sativa L. subvencionables que figura en el anexo II del Reglamento (CE) no 796/2004 de la Comisión, de 21 de abril de 2004, por el que se establecen disposiciones para la aplicación de la condicionalidad, la modulación y el sistema integrado de gestión y control previstos en el Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo por el que se establecen disposiciones comunes aplicables a los regímenes de ayuda directa en el marco de la política agrícola común y se instauran determinados regímenes de ayuda a los agricultores (18).
(28)
El artículo 108 del Reglamento (CE) no 1782/2003 define las tierras que pueden optar a pagos por superficie de cultivos herbáceos. Dicho artículo autoriza determinadas excepciones que deben ser reguladas por los Estados miembros y no deben menoscabar la eficacia de las disposiciones establecidas en dicho Reglamento. Con el fin de evitar este riesgo, conviene adoptar las medidas oportunas para que la superficie total de tierras subvencionables se mantenga en el nivel actual, evitándose aumentos importantes. En determinados casos, tales medidas pueden incluir, a modo de compensación, la posibilidad de considerar no subvencionables superficies que anteriormente lo eran.
(29)
Los Estados miembros en los que el maíz no es un cultivo tradicional pueden considerar subvencionables las superficies de hierba para ensilado al amparo del régimen de pagos por superficie de cultivos herbáceos. En consecuencia, es conveniente definir el concepto de hierba para ensilado.
(30)
El artículo 106 del Reglamento (CE) no 1782/2003 supedita el pago por superficie de lino y cáñamo destinados a la producción de fibras a la celebración del contrato o a la asunción del compromiso mencionados en el apartado 1 del artículo 2 del Reglamento (CE) no 1673/2000 del Consejo, de 27 de julio de 2000, por el que se establece la organización común de mercados en el sector del lino y el cáñamo destinados a la producción de fibras (19). Procede establecer que se remita una copia del contrato o del compromiso a las autoridades competentes del Estado miembro encargadas de la gestión de las solicitudes de pago. Asimismo, debe velarse por que las variedades de lino y cáñamo destinadas a la producción de fibras sean las enumeradas en el Catálogo común de variedades de especies agrícolas como plantas textiles y, en el caso concreto del lino, como «lino textil». Además, en el caso del cáñamo, el contenido de tetrahidrocannabinol de las variedades autorizadas no puede ser superior a un 0,2 %. Por tanto, es conveniente elaborar una lista de variedades de lino subvencionables, al estar ya las variedades de cáñamo subvencionables enumeradas en el anexo II del Reglamento (CE) no 796/2004 de la Comisión. A fin de ofrecer más garantías en relación con el cáñamo, también conviene imponer la obligación de utilizar semillas certificadas.
(31)
El artículo 109 del Reglamento (CE) no 1782/2003 exige que los productores de cereales, semillas oleaginosas y proteaginosas hayan concluido las labores de siembra el 31 de mayo. En determinados casos, la siembra puede efectuarse después del 31 de mayo en razón de las condiciones climáticas. Procede prorrogar el plazo para la siembra y la presentación de solicitudes en el caso de determinados cultivos y determinadas regiones. No obstante, la ampliación de los plazos no debe menoscabar la eficacia del régimen de ayuda ni comprometer el sistema de control establecido en el capítulo 4 del título II del Reglamento (CE) no 1782/2003.
(32)
A fin de garantizar el suministro regular de maíz dulce a la industria de transformación a lo largo de la campaña de comercialización, procede autorizar a los productores para que realicen la siembra de este cultivo durante un período más largo. Por tanto, debe aplazarse la fecha límite de siembra de maíz dulce hasta el 15 de junio.
(33)
Es oportuno imponer la obligación de utilizar una cantidad mínima de semillas certificadas de trigo duro en el caso del suplemento y de la ayuda especial al trigo duro. Habida cuenta de la diversidad de prácticas agrarias existentes en los Estados miembros y en sus regiones, conviene que sean los Estados miembros interesados los que determinen la cantidad mínima.
(34)
A los efectos del artículo 103 del Reglamento (CE) no 1782/2003, es necesario definir el concepto de riego.
(35)
Conviene precisar las superficies que han de tenerse en cuenta a la hora de evaluar cualquier posible rebasamiento de la superficie básica, así como las normas para cuantificar dicho rebasamiento. Cuando se establezca una superficie básica diferente para el maíz, las superficies regadas o la hierba para ensilado, deben preverse normas especiales que determinen las superficies que han de tenerse en cuenta para el cálculo de cualquier rebasamiento de la superficie básica de que se trate. Las normas para determinar el rebasamiento de la superficie básica deben garantizar en todos los casos el respeto de dicha superficie. Es conveniente, además, precisar el método de cálculo del rebasamiento de las superficies máximas garantizadas para el trigo duro. Asimismo, es preciso establecer el procedimiento que se ha de seguir para determinar el rebasamiento del límite máximo de pagos a que hace referencia el apartado 2 del artículo 102 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
(36)
En caso de aplicación del artículo 71 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los productores interesados están obligados a retirar una parte de la superficie de sus explotaciones de la producción para poder optar a los pagos por superficie de cultivos herbáceos. Procede establecer disposiciones de aplicación que garanticen la necesaria eficacia del régimen. A tal fin, conviene prever que las superficies que se tengan en cuenta para la retirada de tierras sean comparables a aquéllas que se hayan tenido en cuenta para calcular la superficie básica regional. Es preciso definir las «leguminosas» mencionadas en el segundo guión del apartado 3 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
(37)
En virtud del apartado 6 del artículo 107 y en caso de aplicación del artículo 66 del Reglamento (CE) no 1782/2003, conviene establecer disposiciones de aplicación con respecto a la retirada voluntaria de tierras. Dichas disposiciones han de ser compatibles con el régimen global establecido por el Reglamento (CE) no 1782/2003.
(38)
Procede establecer los criterios de subvencionabilidad con respecto a las primas por ganado ovino y caprino previstas en el capítulo 11 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003, y, en particular, las condiciones que se han de cumplir.
(39)
El apartado 2 del artículo 113 del Reglamento (CE) no 1782/2003 prevé la concesión de una prima a los agricultores que se dediquen a la cría de cabras en determinadas zonas de la Comunidad. Por consiguiente, hay que determinar dichas zonas de conformidad con los criterios establecidos en esa misma disposición.
(40)
El apartado 1 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003 establece que los agricultores cuya explotación tenga al menos el 50 % de la superficie dedicada a la agricultura en zonas desfavorecidas tienen derecho a una prima adicional. El apartado 2 del artículo 113 hace referencia a las zonas geográficas concretas donde los agricultores dedicados a la cría de ganado caprino reúnen las condiciones necesarias para acogerse a la prima por cabra. Procede disponer que los agricultores que se ajusten a estos criterios presenten una declaración como prueba documental de que al menos la mitad de las tierras dedicadas a la producción agraria están situadas en zonas desfavorecidas o con derecho a la prima por cabra.
(41)
A fin de poder controlar el derecho a la prima por oveja y de determinar correctamente su cuantía, es necesario que los Estados miembros elaboren un inventario de los agricultores que comercialicen leche o productos lácteos de oveja.
(42)
Con miras a la aplicación del sistema de límites individuales introducido por los artículos 116, 117 y 118 del Reglamento (CE) no 1782/2003, pueden seguir vigentes las normas administrativas actuales, sobre todo en lo que respecta a la utilización de derechos concedidos gratuitamente, la utilización, incluso con un porcentaje mínimo, de derechos normales, la cesión temporal y la transferencia de derechos, la notificación de cambios del límite máximo individual y la transferencia de derechos a través de la reserva nacional. Algunas de estas normas son disposiciones específicas para casos excepcionales y debidamente justificados como, por ejemplo, en lo tocante a la utilización de derechos, el de los pequeños agricultores y los agricultores que participan en programas de extensificación y regímenes de jubilación anticipada, y, en lo que respecta a las transferencias, el de los agricultores que heredan derechos a prima y los productores que utilizan únicamente terrenos de propiedad pública o colectiva para el pastoreo.
(43)
La Comisión debe supervisar las nuevas disposiciones y, por consiguiente, necesita recibir de los Estados miembros toda la información esencial sobre la aplicación de las normas referentes a las primas.
(44)
En su caso, debe presentarse a la Comisión información detallada sobre las disposiciones nacionales en materia de pagos adicionales y su aplicación.
(45)
El capítulo 12 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003 prevé una serie de pagos en el sector de la carne de vacuno. Es preciso establecer los criterios de subvencionabilidad y, en particular, las condiciones que se han de cumplir para optar a dichos pagos.
(46)
Dados los objetivos que se persiguen en lo que respecta al límite máximo regional y a la carga ganadera, los animales a los que son aplicables estas dos medidas ya no pueden ser objeto de una solicitud de prima especial por el mismo grupo de edad. A los efectos de la prima por desestacionalización, dichos animales deben considerarse admitidos al régimen de la prima especial.
(47)
Conviene establecer que el documento administrativo previsto en la letra b) del apartado 3 del artículo 123 del Reglamento (CE) no 1782/2003 se redacte y expida a escala nacional. Habida cuenta de las condiciones específicas de gestión y control en los Estados miembros, procede admitir distintas formas de documentos administrativos.
(48)
La letra a) del apartado 3 del artículo 123 y el apartado 1 del artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003 establecen un período de retención como condición indispensable para optar a la prima especial y a la prima por sacrificio. Por ende, es necesario determinar y cuantificar dicho período.
(49)
Es conveniente que las normas de concesión de la prima especial en el momento del sacrificio se adecuen a las de concesión de la prima por sacrificio. Es necesario precisar los tipos de documentos que deben acompañar al animal hasta el sacrificio, la expedición o la exportación. Atendiendo a las características específicas de la concesión en el momento del sacrificio, deben establecerse también las condiciones de edad de los bueyes y el tipo de presentación de las canales de vacuno pesado.
(50)
Procede establecer las condiciones de concesión de la prima por desestacionalización de manera acorde con las disposiciones que regulan la concesión de la prima por sacrificio. Es necesario que la Comisión determine, basándose en la información disponible, los Estados miembros que reúnen las condiciones necesarias para la aplicación de este régimen de prima.
(51)
Es oportuno definir el concepto de «vaca nodriza» recogido en el artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003. A este respecto, las razas que deben tenerse en cuenta son las que figuran en el Reglamento (CE) no 2342/1999 de la Comisión. Por otra parte, pueden seguir aplicándose los requisitos esenciales actualmente vigentes, en particular en lo que se refiere al rendimiento lácteo medio y a la prima nacional adicional.
(52)
Pueden continuar aplicándose las normas administrativas existentes, especialmente las referentes a los límites máximos individuales, las notificaciones sobre límites máximos individuales y la reserva nacional, los derechos obtenidos de forma gratuita, la utilización de derechos, la transferencia y cesión temporal de derechos, y las transferencias a través de la reserva nacional.
(53)
Corresponde a la Comisión determinar, basándose en la información disponible, los Estados miembros que cumplen las condiciones para la aplicación del régimen especial establecido en el artículo 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003. Conviene asimismo establecer normas específicas de concesión de la prima.
(54)
Es necesario determinar el método de cálculo de la carga ganadera. Conviene establecer una fecha para tomar en consideración la cantidad de referencia de leche.
(55)
A la hora de calcular la carga ganadera prevista dentro del régimen de pago por extensificación, es preciso contabilizar todos los bovinos de seis meses de edad como mínimo presentes en la explotación. Son por tanto necesarias normas específicas en lo que se refiere al recuento de los animales y a la declaración de participación en el régimen por parte del productor. Procede establecer disposiciones con respecto al uso de la base de datos informatizada a que hace referencia el Reglamento (CE) no 1760/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de julio de 2000, que establece un sistema de identificación y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 820/97 del Consejo (20).
(56)
Conviene velar por que no se conceda el pago por extensificación a los agricultores que consiguen artificialmente los coeficientes de carga medios requeridos para la concesión de dicho pago.
(57)
Es oportuno establecer los procedimientos que se han de seguir para determinar, sobre la base de la información disponible, los Estados miembros que reúnen las condiciones previstas en el apartado 4 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003 para conceder el pago por extensificación para las vacas lecheras. Conviene asimismo prever disposiciones específicas que regulen la concesión de la prima. Debe fijarse un período de retención mínimo.
(58)
Procede establecer disposiciones específicas con respecto a la aplicación de las normas sobre plazos, fechas y términos del período de retención.
(59)
En aras de la simplificación, debe considerarse que la solicitud de ayuda «por animales» prevista en el sistema integrado equivale a la solicitud de prima por sacrificio, siempre que en ella consten todos los particulares que justifiquen el pago de la prima y el animal se sacrifique en el mismo Estado miembro o en otro Estado miembro, o se exporte.
(60)
La existencia de la base de datos informatizada a que hace referencia el Reglamento (CE) no 1760/2000 debe poder aprovecharse para facilitar la gestión de la prima por sacrificio, siempre que el Estado miembro interesado considere que su base de datos ofrece suficientes garantías de exactitud de los datos sobre el pago de las primas.
(61)
La prima por sacrificio de terneros está supeditada a un límite de peso máximo. Por ello, es necesario determinar una presentación modelo de la canal a la cual se aplique dicho peso máximo.
(62)
Debe remitirse a la Comisión información detallada acerca de las normas nacionales sobre pagos adicionales y su ejecución.
(63)
Es necesario prever la concesión de anticipos para que los agricultores puedan percibir los pagos lo antes posible. No obstante, habida cuenta de la aplicación de los límites máximos nacionales o regionales, es preciso evitar que el anticipo sea superior al pago definitivo. Por consiguiente, conviene autorizar a los Estados miembros para que reduzcan el porcentaje del anticipo en el caso de los regímenes de primas sujetos a los mencionados límites máximos.
(64)
El Reglamento (CE) no 1782/2003 establece sanciones en caso de utilización o detención ilegal de sustancias o productos no autorizados por la normativa veterinaria pertinente. En caso de reincidencia, es conveniente que sean los Estados miembros quienes determinen la duración de las sanciones, ya que pueden calibrar mejor la gravedad real de la falta cometida.
(65)
Es necesario fijar la fecha que determina la imputación de los elementos que deben tenerse en cuenta para la aplicación de los regímenes de prima especial y prima por vaca nodriza. A fin de garantizar una gestión eficaz y coherente, es conveniente elegir, por regla general, la fecha de presentación de la solicitud. No obstante, en lo que se refiere a la prima especial en el momento del sacrificio, deben establecerse disposiciones específicas con el fin de evitar prórrogas de un año a otro con intención de obtener un importe de prima superior. En lo que respecta a la prima por sacrificio, la fecha de sacrificio o de exportación es más representativa de la realidad de las operaciones.
(66)
El tipo de cambio aplicable en la fecha del hecho generador con respecto a las primas debe fijarse de modo que se garantice que, en principio, estas primas, convertidas en moneda nacional, no sufran fluctuaciones bruscas causadas por el tipo de cambio de un solo día.
(67)
Procede imponer a los Estados miembros determinadas obligaciones de notificación. Con el fin de facilitar la transmisión y el análisis de los datos, es conveniente establecer una presentación armonizada de los mismos.
(68)
Con objeto de facilitar la transición al nuevo régimen, es preciso establecer disposiciones transitorias relativas a la obligación de marcar e identificar a los animales.
(69)
El artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo autoriza a la República Checa, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Hungría, Malta, Polonia, Eslovenia y Eslovaquia (los nuevos Estados miembros) a sustituir los pagos directos por un pago único («régimen de pago único por superficie»). La República Checa, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Hungría, Polonia y Eslovaquia han escogido esta opción. Por consiguiente, procede establecer las disposiciones de aplicación del régimen de pago único por superficie.
(70)
De conformidad con el segundo párrafo del apartado 5 del artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003 y a fin de no tener que tramitar un elevado número de solicitudes que acarrearía pagos por explotación inferiores a 50 euros, la República Checa, Estonia, Letonia, Lituania, Hungría, Polonia y Eslovaquia han solicitado autorización para fijar una superficie mínima subvencionable por explotación superior a 0,3 ha.
(71)
La República Checa, Estonia, Chipre, Letonia, Lituania, Hungría, Polonia y Eslovaquia han evaluado la parte de su superficie agrícola utilizada que se mantenía en buenas condiciones agrarias a 30 de junio de 2003 y han propuesto adaptarla en función de la superficie mínima subvencionable por explotación.
(72)
El artículo 143 quater del Reglamento (CE) no 1782/2003 ofrece a los nuevos Estados miembros la posibilidad de completar la ayuda directa abonada al agricultor, previa autorización de la Comisión. Conviene establecer las disposiciones generales de aplicación de esta posibilidad.
(73)
La letra b) del artículo 55 y el primer guión del apartado 3 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003 prevén la exención de la obligación de retirar tierras de la producción en caso de que las tierras se utilicen para la producción de materias primas con miras a la fabricación en la Comunidad de productos que no se destinen directamente al consumo humano o animal, a condición de que se apliquen sistemas eficaces de control.
(74)
De acuerdo con determinadas condiciones, es conveniente no excluir el cultivo de remolacha azucarera, aguaturmas o raíces de achicoria en las tierras retiradas de la producción. Estos cultivos no pueden beneficiarse de pagos, habida cuenta del riesgo de interferencias con el mercado del azúcar. No obstante, es necesario procurar que estos cultivos se ajusten a las normas que rigen el uso de tierras retiradas de la producción.
(75)
Conviene establecer las condiciones que se han de cumplir para poder acogerse a este régimen. Debe precisarse a este respecto la condición que impone la celebración de un contrato entre el productor y el receptor o el primer transformador de las materias primas agrícolas de que se trate. También deben establecerse las condiciones pertinentes para cuando sea el agricultor quien lleve a cabo la transformación en la explotación.
(76)
A fin de garantizar la conformidad con el punto 7 del memorándum de acuerdo entre la Comunidad Económica Europea y Estados Unidos de América sobre determinadas oleaginosas en el marco del GATT, aprobado por la Decisión 93/355/CEE del Consejo (21), es necesario establecer disposiciones de aplicación para reducir, cuando proceda, la cantidad de subproductos que puede producirse y destinarse al consumo humano o animal en caso de que la cantidad total de dichos subproductos sea superior a un millón de toneladas métricas al año, expresadas en equivalente de harina de habas de soja.
(77)
Con objeto de garantizar la transformación de la materia prima en el producto acabado previsto, el receptor o el primer transformador debe constituir una garantía, aun cuando la ayuda se conceda al productor. Además, para que el sistema de control del régimen sea eficaz, es necesario limitar el número de transformadores.
(78)
Es indispensable distinguir explícitamente entre las obligaciones del solicitante, que terminan con la entrega de la cantidad total de materia prima cosechada, y las obligaciones, acompañadas de una garantía, del receptor o del primer transformador, que comienzan en el momento de la entrega y finalizan con la transformación de la materia prima en los productos acabados.
(79)
Determinadas operaciones de transporte en el territorio de la Comunidad de materias primas y productos derivados de ellas deben someterse a sistemas de control que incluyan la utilización de declaraciones y ejemplares de control T5 expedidos de conformidad con el Reglamento (CEE) no 2454/93. Es preciso prever pruebas alternativas en caso de que el ejemplar de control T5 no sea devuelto a la autoridad competente de la que depende el receptor o el primer transformador por circunstancias no imputables a éste último. En aras de la eficacia y de la correcta gestión del régimen, es conveniente adoptar disposiciones que regulen el control.
(80)
Aparte de las condiciones de admisibilidad establecidas en el artículo 110 sexdecies del Reglamento (CE) no 1782/2003 con respecto a la ayuda por superficie en favor del lúpulo, es necesario establecer condiciones suplementarias para garantizar que la ayuda se conceda por superficies en las que se cultive lúpulo en condiciones normales de cultivo. Es oportuno definir a escala comunitaria el concepto de «superficie plantada con lúpulo» de modo que las superficies receptoras de pagos adicionales se calculen del mismo modo. Es preciso establecer de qué manera se ha de distribuir la suma total por Estado miembro disponible para los pagos adicionales entre las superficies subvencionables.
(81)
Debe establecerse un plazo para que las agrupaciones reconocidas de productores comprometan los pagos correspondientes a las medidas enumeradas en las letras a) a d) del apartado 1 del artículo 7 del Reglamento (CEE) no 1696/71 del Consejo, de 26 de julio de 1971, por el que se establece la organización común de mercados en el sector del lúpulo (22), y se ha de informar a la Comisión del uso dado a los pagos. Todo importe no comprometido dentro de un determinado plazo ha de devolverse. Es necesario establecer de qué manera se ha de distribuir la suma total disponible por Estado miembro para los pagos a las agrupaciones reconocidas de productores.
(82)
[Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de pagos directos].
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO 1
ÁMBITO DE APLICACIÓN Y DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento establece las disposiciones de aplicación de los siguientes regímenes de ayuda, previstos en los títulos IV y IV bis del Reglamento (CEE) no 1782/2003:
a)
prima específica a la calidad del trigo duro, prevista en el capítulo 1 del título IV de dicho Reglamento;
b)
prima a las proteaginosas, prevista en el capítulo 2 del título IV de dicho Reglamento;
c)
ayuda específica al arroz, prevista en el capítulo 3 del título IV de dicho Reglamento;
d)
ayuda por superficie a los frutos de cáscara, prevista en el capítulo 4 del título IV de dicho Reglamento;
e)
ayuda a los cultivos energéticos, prevista en el capítulo 5 del título IV de dicho Reglamento;
f)
ayuda a las patatas para fécula, prevista en el capítulo 6 del título IV de dicho Reglamento;
g)
prima láctea y pagos adicionales, previstos en el capítulo 7 del título IV de dicho Reglamento;
h)
ayudas regionales específicas para los cultivos herbáceos, previstas en el capítulo 8 del título IV de dicho Reglamento;
i)
ayudas para las semillas, previstas en el capítulo 9 del título IV de dicho Reglamento;
j)
pagos por superficies de cultivos herbáceos, previstos en el capítulo 10 del título IV de dicho Reglamento;
k)
primas por ganado ovino y caprino, previstas en el capítulo 11 del título IV de dicho Reglamento;
l)
pagos por ganado vacuno, previstos en el capítulo 12 del título IV de dicho Reglamento;
m)
ayuda a la producción de leguminosas de grano, prevista en el capítulo 13 del título IV de dicho Reglamento;
n)
régimen de pago único por superficie, previsto en el artículo 143 ter de dicho Reglamento;
o)
ayudas directas nacionales complementarias, previstas en el artículo 143 quater de dicho Reglamento;
p)
ayuda por superficie en favor del lúpulo, prevista en el capítulo 10 quinquies del título IV de dicho Reglamento.
2. El presente Reglamento establece disposiciones de aplicación en lo que respecta a la utilización de las tierras retiradas de la producción con vistas a la obtención de materias primas al amparo del régimen de pago único previsto en el título III del Reglamento (CE) no 1782/2003 y del régimen de pago por superficies de cultivos herbáceos previsto en el capítulo 10 del título IV de dicho Reglamento.
Artículo 2
Condiciones de pago
1. Los pagos directos a que hacen referencia las letras a), b), c), e), h), i), j), m) y p) del artículo 1 sólo se concederán respecto de las superficies de cada tipo de cultivo que hayan sido objeto de una solicitud relativa a un mínimo de 0,3 hectáreas, en los casos en que cada parcela cultivada supere el tamaño mínimo establecido por el Estado miembro dentro de los límites previstos en el apartado 4 del artículo 14 del Reglamento (CE) no 796/2004.
En el caso de Malta, los pagos directos contemplados en las letras a), b), c), e), h), i), j), m) y p) del artículo 1 sólo se concederán respecto de las superficies de cada tipo de cultivo que hayan sido objeto de una solicitud relativa a un mínimo de 0,1 hectáreas, en los casos en que cada parcela cultivada supere el tamaño mínimo establecido por el Estado miembro dentro de los límites previstos en el apartado 4 del artículo 14 del Reglamento (CE) no 796/2004.
2. El pago directo a que hacen referencia las letras a), b), c), h) y j) del artículo 1 sólo se concederá respecto de las superficies que hayan sido enteramente sembradas y en las que se hayan respetado todas las condiciones de cultivo normales de conformidad con las normas locales.
No obstante, en el caso de la prima específica a la calidad del trigo duro prevista en el capítulo 1 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003 y de los pagos por superficies de cultivos herbáceos previstos en el capítulo 10 del título IV de dicho Reglamento, los cultivos realizados en superficies enteramente sembradas y cultivadas de acuerdo con normas locales, pero que no alcanzan la fase de floración debido a circunstancias climáticas excepcionales reconocidas por el Estado miembro en cuestión, podrán seguir optando a la ayuda, siempre que las superficies consideradas no se utilicen para ningún otro fin hasta la citada fase de crecimiento.
3. En un año dado, no podrá presentarse respecto de una parcela cultivada más de una solicitud de pago por superficie en virtud de un régimen financiado de conformidad con la letra b) del apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo (23).
No obstante:
a)
toda parcela cultivada que esté cubierta en relación con el mismo año por una solicitud de prima específica a la calidad del trigo duro, prevista en el capítulo 1 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003, o de prima a las proteaginosas, prevista en el capítulo 2 del título IV de dicho Reglamento, podrá ser objeto de una solicitud de pago por superficie de cultivos herbáceos, previsto en el capítulo 10 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003;
b)
toda parcela cultivada que esté cubierta en relación con el mismo año por una solicitud de ayuda específica al arroz, prevista en el capítulo 3 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003, o de prima a las proteaginosas, prevista en el capítulo 2 del título IV de dicho Reglamento, podrá ser objeto de una solicitud de ayuda para las semillas, prevista en el capítulo 9 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003;
c)
toda parcela cultivada que esté cubierta en relación con el mismo año por una solicitud de ayuda a los cultivos energéticos, prevista en el capítulo 5 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003, podrá ser objeto de una solicitud de pago por superficie de cultivos herbáceos, prevista en el capítulo 10 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003, sin perjuicio de lo dispuesto en el segundo párrafo del artículo 90 del Reglamento (CE) no 1782/2003, o de una solicitud de ayuda específica al arroz, prevista en el capítulo 3 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003;
d)
toda parcela cultivada que esté cubierta en relación con el mismo año por una solicitud de pago por superficie de cultivos herbáceos, prevista en el capítulo 10 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003, podrá ser objeto de una solicitud de ayuda para las semillas, prevista en el capítulo 9 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003.
4. Las tierras utilizadas para la producción de las materias primas mencionadas en la letra b) del artículo 55 y en el primer guión del apartado 3 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003 o que se benefician de la ayuda a los cultivos energéticos prevista en el capítulo 5 del título IV de dicho Reglamento no podrán acogerse a la ayuda comunitaria prevista en el capítulo VIII del título II del Reglamento (CE) no 1257/1999 del Consejo (24), salvo si se trata de una ayuda concedida para sufragar los costes de plantación de especies de crecimiento rápido, tal y como establece el segundo párrafo del apartado 3 del artículo 31 de dicho Reglamento.
Las materias primas mencionadas en la letra b) del artículo 55 y en el primer guión del apartado 3 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003 que se cultiven en tierras retiradas de la producción y los productos intermedios, productos acabados, coproductos y subproductos de ellas derivados no podrán ser subvencionados por la Sección de Garantía del Fondo Europeo de Orientación y Garantía Agrícola en virtud de las letras a) y b) del apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999.
5. A los efectos de la prima a las proteaginosas prevista en el capítulo 2 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003 y del pago por superficie de cultivos herbáceos previsto en el capítulo 10 del título IV de dicho Reglamento, se entenderá por «altramuces dulces» las variedades de altramuces que no contengan más de un 5 % de semillas amargas. El contenido de semillas amargas se calculará con arreglo a la prueba que figura en el anexo I del presente Reglamento.
Artículo 3
Comunicaciones
Los Estados miembros notificarán los siguientes datos a la Comisión por transmisión electrónica:
a)
a más tardar el 15 de septiembre del año considerado: los datos disponibles sobre las superficies, o las cantidades en el caso de la prima láctea y de los pagos adicionales contemplados en los artículos 95 y 96 del Reglamento (CE) no 1782/2003, respecto de las cuales se haya solicitado ayuda para ese año civil, subdivididas en su caso por subsuperficies básicas;
b)
a más tardar el 31 de octubre del año considerado: los datos definitivos sobre las superficies o las cantidades mencionadas en la letra a), teniendo en cuenta los controles ya realizados;
c)
a más tardar el 31 de julio del año siguiente: los datos finales correspondientes a las superficies o cantidades por las que se haya pagado realmente la ayuda para el año considerado, una vez tenidas en cuenta, en su caso, las reducciones de superficie previstas en el capítulo 1 del título IV del Reglamento (CE) no 796/2004.
Las superficies se expresarán en hectáreas con dos decimales. Las cantidades se expresarán en toneladas con tres decimales.
Artículo 4
Coeficiente de reducción
1. El coeficiente de reducción de superficie en el caso contemplado en el artículo 75, el apartado 2 del artículo 78, el artículo 82, el artículo 85, el apartado 2 del artículo 89, el artículo 98, el artículo 143 y el apartado 7 del artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003 o el coeficiente de reducción de las cantidades, así como los criterios objetivos, en el caso previsto en el apartado 4 del artículo 95 del mismo Reglamento se fijarán a más tardar el 15 de noviembre del año considerado sobre la base de los datos notificados de conformidad con la letra b) del artículo 3 del presente Reglamento.
2. En los casos contemplados en los artículos 75, 82 y 85, el apartado 4 del artículo 95, el artículo 98, el artículo 143 y el apartado 7 del artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros comunicarán a la Comisión, a más tardar el 1 de diciembre del año considerado, el coeficiente de reducción aplicado y, en el caso contemplado en el apartado 4 del artículo 95 de dicho Reglamento, los criterios objetivos aplicados.
CAPÍTULO 2
PRIMA ESPECÍFICA A LA CALIDAD DEL TRIGO DURO
Artículo 5
Examen de las variedades
1. Los Estados miembros enumerados en el apartado 1 del artículo 74 del Reglamento (CE) no 1782/2003 elaborarán la lista de las variedades de trigo duro que pueden optar a la prima específica a la calidad prevista en el artículo 72 de dicho Reglamento, de conformidad con el método de examen de la variedad establecido en los apartados 2 a 5 del presente artículo.
2. Al menos cada dos años, los Estados miembros deberán identificar como mínimo dos variedades representativas. Las variedades representativas serán las variedades de trigo duro más certificadas.
3. Los Estados miembros analizarán las variedades de trigo duro de conformidad con los siguientes parámetros de calidad, ponderados tal como se indica a continuación:
a)
contenido de proteínas (40 %),
b)
calidad del gluten (30 %),
c)
índice de amarillo (20 %),
d)
peso específico o peso de mil endospermos (10 %).
La suma de las medias de los parámetros de calidad contemplados en las letras a) a d) del primer párrafo, multiplicada por el porcentaje indicado, constituirá el índice de calidad de las variedades.
Cada Estado miembro comparará, durante un período de al menos dos años, los índices de calidad de las variedades de trigo duro con los de las variedades representativas a escala regional. Las variedades examinadas serán las registradas en el catálogo nacional de cada Estado miembro, con exclusión de aquéllas sobre las que no se disponga de datos analíticos relativos a los tres últimos años porque han dejado de usarse o de certificarse.
Con este fin, sobre la base del índice de calidad medio igual a 100 atribuido a las variedades representativas, cada Estado miembro calculará, respecto a cada uno de los parámetros de calidad contemplados en las letras a) a d) del primer párrafo, el porcentaje que se asignará a las demás variedades de trigo duro en comparación con el índice 100. Únicamente las variedades de trigo duro cuyo índice sea igual o superior a 98 tendrán derecho a la prima específica a la calidad del trigo duro.
4. Los Estados miembros podrán excluir de la lista de variedades subvencionables aquéllas que presenten un porcentaje medio de harinosidad (mitadinage) superior a un 27 %.
5. Las variedades registradas en el catálogo nacional de otro Estado miembro también podrán ser objeto de un examen que permita pronunciarse sobre su subvencionabilidad.
Artículo 6
Métodos de análisis
1. Los métodos de análisis relativos al contenido de proteínas, al peso específico y a la harinosidad del trigo duro (mitadinage) serán los establecidos en el Reglamento (CE) no 824/2000 de la Comisión (25).
2. El índice de amarillo se medirá con arreglo al método ICC 152 u otro método reconocido equivalente.
3. La calidad del gluten se medirá con arreglo al método ICC 158 o con arreglo al método ICC 151.
Artículo 7
Cantidad de semillas certificadas
Antes del 1 de octubre del año anterior a aquél para el que se conceda la prima específica a la calidad del trigo duro, los Estados miembros fijarán la cantidad mínima de semillas, certificadas de conformidad con la Directiva 66/402/CEE (26), que se utilizará con arreglo a las prácticas agrícolas existentes en la zona de producción en cuestión.
Artículo 8
Publicaciones y comunicaciones
1. Los Estados miembros publicarán la lista de las variedades seleccionadas que pueden optar a escala nacional o regional a la prima específica a la calidad del trigo duro, a más tardar el 1 de octubre en lo que respecta a las variedades de invierno, y a más tardar el 31 de diciembre en lo que respecta a las variedades de primavera, del año anterior a aquél para el que se conceda la prima.
2. Los Estados miembros notificarán a la Comisión, dentro del mes siguiente a las fechas previstas en el apartado 1, la lista citada en dicho apartado y, en caso de modificarse, la cantidad mínima de semillas certificadas que vaya a utilizarse.
Artículo 9
Validez
1. Las variedades incluidas en la lista mencionada en el apartado 1 del artículo 8 podrán optar a la prima específica a la calidad del trigo duro por períodos de cinco años a partir de la fecha de su primera inclusión en esa lista.
2. La subvencionabilidad de cada variedad podrá prorrogarse por un período de cinco años sobre la base de los resultados de los análisis cualitativos realizados durante el segundo y el tercer año del período quinquenal de subvencionabilidad.
Artículo 10
Medidas transitorias
1. Los Estados miembros publicarán la lista de las variedades seleccionadas que pueden optar a la prima específica a la calidad del trigo duro en 2005 a más tardar el 1 de octubre de 2004 en lo que respecta a las variedades de invierno, y a más tardar el 31 de diciembre de 2004 en lo que respecta a las variedades de primavera.
2. Los Estados miembros elaborarán la lista mencionada en el apartado 1 eliminando de la lista de variedades registradas en el catálogo nacional las variedades que no hayan sido certificadas en 2003 y 2004 y aquéllas que no satisfagan, como mínimo, dos de los cuatro siguientes parámetros:
a)
contenido mínimo de proteínas de un 11,5 %,
b)
peso específico mínimo de 78 kg/hl o peso de 1 000 endospermos no inferior a 42 g,
c)
porcentaje máximo de harinosidad del trigo duro (mitadinage) de un 27 %,
d)
contenido mínimo de gluten de un 10 %.
3. Las listas de las variedades subvencionables en 2005 y 2006 podrán incluir variedades que figuren en la lista de variedades seleccionadas de otro Estado miembro, establecida sobre la base de los resultados de los análisis cualitativos realizados por ese otro Estado miembro.
CAPÍTULO 3
PRIMA A LAS PROTEAGINOSAS
Artículo 11
Mezcla de cereales y proteaginosas
En las regiones en las que las proteaginosas se siembran tradicionalmente en combinación con cereales, la prima a las proteaginosas sólo se abonará al solicitante si éste prueba, a satisfacción de las autoridades competentes del Estado miembro de que se trate, que las proteaginosas predominan en la mezcla. Las superficies en cuestión no podrán optar a la ayuda regional específica para los cultivos herbáceos prevista en el artículo 98 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
CAPÍTULO 4
AYUDA ESPECÍFICA AL ARROZ
Artículo 12
Fechas de siembra
Para poder optar a la ayuda específica al arroz, la superficie declarada deberá sembrase a más tardar:
a)
el 30 de junio anterior a la cosecha en cuestión, en España y Portugal;
b)
el 31 de mayo, en los demás Estados miembros productores contemplados en el apartado 2 del artículo 80 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
No obstante, en la Guayana Francesa las superficies deberán sembrarse a más tardar el 31 de diciembre y el 30 de junio anterior a cada uno de los dos ciclos de siembra y la ayuda específica al arroz se concederá sobre la base de la media de las superficies sembradas en cada uno de esos dos ciclos.
Artículo 13
Coeficiente de reducción
El coeficiente de reducción de la ayuda específica al arroz a que hace referencia el artículo 82 del Reglamento (CE) no 1782/2003 se calculará de conformidad con el anexo II del presente Reglamento.
Artículo 14
Comunicaciones
1. Los Estados miembros notificarán a la Comisión, de conformidad con el artículo 3, la siguiente información:
a)
a más tardar el 15 de septiembre:
i)
la lista de las variedades registradas en el catálogo nacional, clasificadas de conformidad con los criterios establecidos en el punto 2 del anexo I del Reglamento (CE) no 1785/2003 del Consejo (27),
ii)
las superficies sembradas por las que se hayan presentado solicitudes de ayuda específica al arroz, por variedad de arroz y por superficie y subsuperficie básicas, de conformidad con el modelo que figura en la letra A del anexo III del presente Reglamento, incluidas las superaciones de superficies y subsuperficies básicas;
b)
a más tardar el 31 de octubre, las modificaciones relativas a las superficies sembradas por las que se hayan presentado solicitudes de ayuda específica al arroz, notificadas de conformidad con la letra a) y de acuerdo con el modelo que figura en la letra B del anexo III del presente Reglamento;
c)
a más tardar el 31 de julio, la información relativa a las superficies sembradas por las que se haya pagado efectivamente la ayuda específica respecto de la campaña de comercialización anterior, según el método de cálculo establecido en el anexo II del presente Reglamento y, de conformidad con el modelo que figura en la letra C del anexo III del presente Reglamento.
2. En el caso de la Guayana Francesa, la información relativa a las superficies sembradas se comunicará sobre la base de la media de las superficies sembradas durante los dos ciclos de siembra.
3. Los Estados miembros podrán revisar anualmente la subdivisión de su superficie o sus superficies básicas en subsuperficies básicas y los criterios objetivos en que se basan tales subdivisiones. Notificarán esta información a la Comisión a más tardar el 15 de mayo anterior a la cosecha en cuestión.
CAPÍTULO 5
AYUDA POR SUPERFICIE A LOS FRUTOS DE CÁSCARA
Artículo 15
Condiciones de subvencionabilidad en el caso de la ayuda comunitaria
1. A los efectos del presente capítulo, se entenderá por huerto una superficie única y homogénea, plantada de árboles de frutos de cáscara en la que no coexistan otros cultivos o plantaciones y caracterizada por la continuidad geográfica. Los árboles aislados o una simple hilera de árboles de frutos de cáscara plantados a lo largo de una carretera o junto a otros cultivos no se considerarán un huerto.
No obstante lo dispuesto en el primer párrafo, los Estados miembros podrán autorizar la presencia de árboles que produzcan frutos distintos de los frutos de cáscara, a condición de que su número no supere el 10 % del número de árboles establecido en el apartado 3. Por otra parte, los Estados miembros podrán autorizar la presencia de castaños si se respeta el número de árboles fijado en el apartado 3 en lo que respecta a los árboles subvencionables productores de frutos de cáscara.
2. Únicamente los huertos que produzcan frutos de cáscara y cumplan las condiciones establecidas en los apartados 3 y 4 del presente artículo en la fecha que se fijará de conformidad con el artículo 11 del Reglamento (CE) no 796/2004 podrán optar a la ayuda por superficie prevista en el artículo 83 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
En el caso de un huerto en el que se cultiven diferentes tipos de frutos de cáscara y cuando la ayuda esté diferenciada en función de los productos, se aplicarán las condiciones de subvencionabilidad y el nivel de la ayuda específicos del tipo de fruto de cáscara que predomine.
3. La superficie mínima del huerto no podrá ser inferior a 0,10 hectáreas.
El número de árboles de frutos de cáscara por hectárea de huerto no podrá ser inferior a:
i)
125 en el caso de las avellanas;
ii)
50 en el caso de las almendras;
iii)
50 en el caso de las nueces;
iv)
50 en el caso de los pistachos;
v)
30 en el caso de las algarrobas.
4. Los Estados miembros podrán fijar las superficies mínimas de las parcelas y la densidad mínima de árboles en un nivel superior al establecido en el apartado 3, de acuerdo con criterios objetivos y atendiendo a las características específicas de las superficies y productos en cuestión.
Artículo 16
Condiciones de subvencionabilidad en el caso de la ayuda nacional
El artículo 15 será de aplicación a las ayudas nacionales previstas en el artículo 87 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 87 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros podrán establecer criterios de subvencionabilidad adicionales, siempre que éstos sean coherentes con los objetivos medioambientales, rurales, sociales y económicos del régimen de ayuda y no entrañen discriminación alguna entre productores. Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para controlar la observancia de esas condiciones de subvencionabilidad por parte de los agricultores.
Artículo 17
Comunicaciones
1. Los Estados miembros notificarán a la Comisión, en cualquier caso antes de la fecha de presentación de solicitudes establecida por los Estados miembros de conformidad con el artículo 11 del Reglamento (CE) no 796/2004, y a más tardar:
a)
el 31 de marzo, los niveles superiores y los criterios a que hace referencia el apartado 4 del artículo 15, y los criterios adicionales mencionados en el artículo 16;
b)
el 15 de mayo, cuando el Estado miembro diferencie la ayuda de conformidad con el apartado 2 del artículo 83 del Reglamento (CE) no 1782/2003, el nivel de la ayuda por superficie por productos o la superficie nacional garantizada modificada («SNG»), o ambos datos.
2. Toda modificación de la información que debe comunicarse a la Comisión de conformidad con el apartado 1 se aplicará al año siguiente y será notificada inmediatamente por el Estado miembro interesado a la Comisión, acompañada de los criterios objetivos que justifiquen tal modificación.
Artículo 18
Medidas transitorias
1. Los Estados miembros podrán determinar si es posible interrumpir, y en qué condiciones, los planes de mejora contemplados en el apartado 2 del artículo 86 del Reglamento (CE) no 1782/2003 antes de su fecha normal de expiración y si las superficies correspondientes pueden considerarse subvencionables en virtud del régimen previsto en el título IV del capítulo 4 de dicho Reglamento.
2. Cuando establezcan las condiciones a que se hace referencia en el apartado 1, los Estados miembros deberán garantizar que:
a)
el plan no se interrumpa antes de que se haya completado un período de un año;
b)
se hayan alcanzado los objetivos iniciales del plan a satisfacción del Estado miembro.
CAPÍTULO 6
AYUDA A LAS PATATAS PARA FÉCULA
Artículo 19
Subvencionabilidad
La ayuda a las patatas para fécula establecida en el artículo 93 del Reglamento (CE) no 1782/2003 se concederá respecto de las patatas cubiertas por el contrato de cultivo previsto en el artículo 3 del Reglamento (CE) no 2236/2003 de la Comisión (28), sobre la base del peso neto de las patatas determinado por alguno de los métodos descritos en el anexo I del Reglamento (CE) no 2235/2003 de la Comisión (29), y del contenido de fécula de las patatas entregadas, de conformidad con los porcentajes fijados en el anexo II de dicho Reglamento.
No se concederá ninguna ayuda a la patata para fécula a las patatas cuyo contenido de fécula sea inferior a un 13 %, excepto cuando sea aplicable lo dispuesto en el segundo párrafo del apartado 3 del artículo 5 del Reglamento (CE) no 2236/2003.
Artículo 20
Precio mínimo
La ayuda a la patata para fécula estará sujeta a la presentación de la prueba de que se ha pagado un precio no inferior al contemplado en el artículo 4 bis del Reglamento (CE) no 1868/94 en la fase de entrega en fábrica, de conformidad con los porcentajes fijados en el anexo II del Reglamento (CE) no 2235/2003.
Será de aplicación el apartado 2 del artículo 10 del Reglamento (CE) no 2236/2003.
Artículo 21
Pago
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 28 del Reglamento (CE) no 1782/2003, la ayuda a la patata para fécula será pagada a cada agricultor por el Estado miembro en cuyo territorio se haya fabricado la fécula cuando el agricultor haya entregado todas las cantidades correspondientes a la campaña de comercialización a la empresa productora de fécula dentro de los cuatro meses siguientes a la fecha en la que se haya presentado la prueba contemplada en el artículo 20 del presente Reglamento y cuando se hayan cumplido las condiciones establecidas en el artículo 19 del presente Reglamento.
2. Los Estados miembros podrán conceder anticipos a partir del 1 de diciembre de la campaña de comercialización sobre la base de las distintas partes de la cantidad de patatas para fécula por agricultor entregadas a la empresa productora de fécula con respecto a dicha campaña de comercialización. Los anticipos se concederán por la cantidad de patatas para fécula entregada respecto de la que se haya presentado la prueba mencionada en el artículo 20 y se hayan cumplido las condiciones establecidas en el artículo 19.
3. El tipo de cambio utilizado para expresar la ayuda a la patata para fécula en moneda nacional será el aplicado de conformidad con el artículo 20 del Reglamento (CE) no 2236/2003.
CAPÍTULO 7
PRIMA LÁCTEA Y PAGOS ADICIONALES
Artículo 22
Casos de inactividad
1. Cuando una persona física o jurídica en posesión de una cantidad de referencia individual no se ajuste a la definición de productor establecida en la letra c) del artículo 5 del Reglamento (CE) no 1788/2003 durante el período de doce meses que finaliza el 31 de marzo del año en cuestión, no se le concederá la prima láctea ni se le abonarán pagos adicionales con respecto al año considerado a menos que pruebe antes del plazo límite de presentación de la solicitud y a satisfacción de la autoridad competente que ha reanudado la producción.
2. El apartado 1 no se aplicará en casos de fuerza mayor y en casos debidamente justificados y reconocidos por la autoridad competente que afecten temporalmente a la capacidad de producción de los productores en cuestión.
CAPÍTULO 8
AYUDA A LOS CULTIVOS ENERGÉTICOS
SECCIÓN 1
Definiciones
Artículo 23
Definiciones
A los efectos del presente capítulo, se entenderá por:
a)
«solicitante»: el agricultor que cultive las superficies a que hace referencia el artículo 88 del Reglamento (CE) no 1782/2003 con el fin de obtener la ayuda prevista en dicho artículo;
b)
«primer transformador»: el usuario de materias primas agrícolas que proceda a su primera transformación con el fin de obtener uno o varios de los productos contemplados en el segundo párrafo del artículo 88 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
SECCIÓN 2
Contrato
Artículo 24
Utilización de la materia prima
1. Toda materia prima agrícola, con excepción de la remolacha azucarera, podrá cultivarse en las superficies que se beneficien de la ayuda prevista en el artículo 88 del Reglamento (CE) no 1782/2003, a condición de que su destino final principal sea la producción de uno de los productos energéticos contemplados en el segundo párrafo de dicho artículo.
El valor económico de los productos energéticos resultantes de la transformación de las materias primas deberá ser más elevado que el de los demás productos destinados a otras utilizaciones y resultantes de la misma transformación, de conformidad con el método de evaluación previsto en el apartado 3 del artículo 39.
2. Las materias primas contempladas en el apartado 1 deberán ser objeto de un contrato de conformidad con el artículo 90 del Reglamento (CE) no 1782/2003 y en las condiciones que se detallan en la presente sección.
3. El solicitante entregará toda la materia prima cosechada y el primer transformador la recibirá y garantizará la utilización en la Comunidad de una cantidad equivalente de esta materia prima en la fabricación de uno o de varios de los productos energéticos contemplados en el artículo 88 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Si el primer transformador utiliza la materia prima efectivamente cosechada con fines de fabricación de un producto intermedio o de un subproducto, podrá utilizar una cantidad equivalente de este producto intermedio o subproducto para fabricar uno o varios productos acabados contemplados en el primer párrafo.
En el caso contemplado en el segundo párrafo, el primer transformador informará a la autoridad competente ante la que se haya constituido la garantía. Si esta cantidad equivalente se utiliza en un Estado miembro distinto de aquél en el que se haya cosechado la materia prima, las autoridades competentes de los Estados miembros en cuestión se informarán mutuamente acerca de dicha transacción.
4. De conformidad con las disposiciones nacionales que rigen las relaciones contractuales, el primer transformador podrá delegar en un tercero la recogida de la materia prima ante el agricultor que solicita la ayuda. El delegado deberá actuar en nombre y por cuenta del transformador, que seguirá siendo el único responsable del cumplimiento de las obligaciones previstas en el presente capítulo.
Artículo 25
Excepciones
1. No obstante lo dispuesto en los apartados 2 y 3 del artículo 24, los Estados miembros podrán autorizar al solicitante a:
a)
utilizar árboles forestales de ciclo corto del código ex 0602 90 41 o todos los cereales o las oleaginosas de los códigos NC 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 y 1206 00 99 cosechados:
i)
como combustible para calentar su explotación agraria,
ii)
para la producción de energía o de biocombustibles en su explotación agraria;
b)
transformar en biogás del código NC 2711 29 00, en su explotación agraria, toda la materia prima cosechada.
2. En los casos contemplados en el apartado 1, el solicitante:
a)
se comprometerá, mediante una declaración que sustituirá al contrato contemplado en el artículo 26, a utilizar o a transformar directamente la materia prima objeto de la declaración; los artículos 26 a 40 se aplicarán mutatis mutandis a tales casos.
b)
deberá hacer que un organismo o una empresa designados por el Estado miembro pesen toda la materia prima cosechada y deberá llevar una contabilidad específica de la materia prima utilizada y de los productos y subproductos obtenidos de la transformación; no obstante, en lo que respecta a los cereales, las oleaginosas y la paja, y en caso de utilización de la planta entera, podrá sustituirse el pesaje por la determinación volumétrica de la materia prima.
3. Los Estados miembros que apliquen el apartado 1 adoptarán medidas de control adecuadas que garanticen la utilización directa de la materia prima en la explotación o su transformación en biogás del código NC 2711 29 00.
4. Los cereales y las oleaginosas utilizados con arreglo a la letra a) del apartado 1 deberán desnaturalizarse por el método que fije el Estado miembro. Los Estados miembros podrán autorizar que el aceite obtenido de la transformación de semillas oleaginosas de conformidad con el inciso ii) de la letra a) del apartado 1 se desnaturalice en lugar de las propias semillas, a condición de que la desnaturalización se efectúe inmediatamente después de la transformación en aceite y se controle la utilización de las semillas.
Artículo 26
Contrato
1. El solicitante presentará a la autoridad competente de la que dependa, en apoyo de su solicitud de ayuda, un contrato celebrado entre él mismo y un primer transformador.
2. El solicitante se cerciorará de que el contrato incluya la siguiente información:
a)
nombre y dirección de las partes contratantes;
b)
duración del contrato;
c)
especies de cada materia prima de que se trate y superficie ocupada por cada especie;
d)
toda condición aplicable a la entrega de la cantidad de materia prima prevista;
e)
el compromiso de respetar las obligaciones establecidas en el apartado 3 del artículo 24;
f)
las utilizaciones finales principales previstas de la materia prima, cada una de las cuales deberá cumplir las condiciones contempladas en el apartado 1 del artículo 24 y en el apartado 3 del artículo 39.
3. El solicitante velará por que el contrato se celebre en una fecha que permita al primer transformador presentar una copia del mismo ante la autoridad competente de la que dependa el solicitante en los plazos establecidos en el apartado 1 del artículo 34.
4. Los Estados miembros podrán exigir, por razones de control, que cada solicitante sólo celebre un único contrato de suministro por materia prima.
SECCIÓN 3
Modificación y rescisión del contrato
Artículo 27
Modificación y rescisión del contrato
Cuando las partes contratantes modifiquen o rescindan el contrato después de que el solicitante haya presentado su solicitud de ayuda, éste último podrá mantener su solicitud siempre que, con objeto de permitir la realización de todos los controles necesarios, informe a la autoridad competente de la que dependa de la modificación o de la rescisión, a más tardar en la fecha límite fijada para la modificación de la solicitud de ayuda en el Estado miembro de que se trate.
Artículo 28
Circunstancias excepcionales
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 27, si el solicitante notifica a la autoridad competente de la que depende que, debido a circunstancias excepcionales, no le será posible suministrar total o parcialmente las materias primas indicadas en el contrato, la autoridad competente, una vez obtenidas las pruebas suficientes de dichas circunstancias excepcionales, podrá autorizar una modificación del contrato en la medida en que se considere justificado, o su rescisión.
En caso de que la modificación del contrato implique una reducción de las superficies objeto del contrato, o en caso de rescisión del mismo, el solicitante perderá el derecho a la ayuda contemplada en el presente capítulo con respecto a las superficies retiradas del contrato.
Artículo 29
Modificación de las utilizaciones finales
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 27, el primer transformador podrá modificar las utilizaciones finales principales previstas de las materias primas contempladas en la letra f) del apartado 2 del artículo 26 una vez que haya recibido las materias primas objeto del contrato y se hayan cumplido las condiciones establecidas en el apartado 1 del artículo 31 y en el primer párrafo del apartado 3 del artículo 34.
La modificación de las utilizaciones finales se efectuará de conformidad con las condiciones fijadas en el segundo párrafo del apartado 1 del artículo 24 y en el apartado 3 del artículo 39.
El primer transformador informará previamente a la autoridad competente de la que dependa, con objeto de permitir la realización de los controles necesarios.
SECCIÓN 4
Rendimientos representativos y cantidades entregadas
Artículo 30
Rendimientos representativos
Los Estados miembros establecerán todos los años, de acuerdo con un procedimiento adecuado, los rendimientos representativos que deben obtenerse y los notificarán a los solicitantes interesados.
Artículo 31
Cantidades que deben entregarse
1. El solicitante declarará a la autoridad competente de la que dependa la cantidad total de materias primas cosechadas por especie y confirmará la cantidad entregada y la parte a la que hizo entrega de estas materias primas.
2. La cantidad que el solicitante deberá entregar efectivamente al primer transformador deberá corresponder, como mínimo, al rendimiento representativo.
No obstante, en casos debidamente justificados, los Estados miembros podrán aceptar con carácter excepcional que esa cantidad sea inferior en un 10 % como máximo al rendimiento representativo.
Además, cuando la autoridad competente haya autorizado la modificación o la rescisión del contrato de conformidad con el artículo 28, dicha autoridad podrá reducir, en la medida en que lo considere justificado, la cantidad que el solicitante está obligado a entregar en virtud del primer párrafo del presente apartado.
SECCIÓN 5
Condiciones de pago de la ayuda
Artículo 32
Pago
1. El pago de la ayuda al solicitante podrá efectuarse antes de la transformación de la materia prima. No obstante, el pago sólo se efectuará si la cantidad de materia prima que debe suministrarse en virtud del presente capítulo ha sido entregada al primer transformador y si:
a)
se ha efectuado la declaración mencionada en el apartado 1 del artículo 31;
b)
se ha presentado una copia del contrato ante la autoridad competente de la que dependa el primer transformador de conformidad con el apartado 1 del artículo 34 y se han cumplido las condiciones fijadas en el apartado 1 del artículo 24;
c)
la autoridad competente ha recibido la prueba de que se ha constituido íntegramente la garantía prevista en el apartado 2 del artículo 35;
d)
la autoridad competente responsable del pago ha comprobado que cada una de las solicitudes cumple las condiciones previstas en el artículo 26.
2. En el caso de los cultivos bienales, en los que la cosecha y, por consiguiente, la entrega de las materias primas sólo tienen lugar durante el segundo año de cultivo, el pago se efectuará durante los dos años siguientes a la fecha de celebración del contrato contemplado en el artículo 26, siempre que las autoridades competentes comprueben:
a)
el cumplimiento a partir del primer año de cultivo de las obligaciones previstas en las letras b), c) y d) del apartado 1 del presente artículo;
b)
el cumplimiento durante el segundo año de cultivo de las obligaciones previstas en la letra a) del apartado 1 del presente artículo, así como la notificación de la información prevista en el primer párrafo del apartado 3 del artículo 34.
El pago correspondiente al primer año de cultivo sólo se efectuará si la autoridad competente ha recibido la prueba de la constitución de la garantía contemplada en el apartado 2 del artículo 35. El pago correspondiente al segundo año de cultivo podrá efectuarse sin que sea preciso constituir la garantía.
3. En el caso de los cultivos permanentes o plurianuales, el pago de la ayuda se efectuará todos los años a partir de la fecha de celebración del contrato. Se aplicarán mutatis mutandis las condiciones establecidas en el apartado 2.
SECCIÓN 6
Contrato y obligaciones del solicitante y del primer transformador
Artículo 33
Número de transformadores
Los productos energéticos deberán ser obtenidos, como máximo, por un segundo transformador.
Artículo 34
Contrato y obligaciones del solicitante y del primer transformador
1. El primer transformador presentará una copia del contrato ante la autoridad competente de la que dependa de acuerdo con el calendario que fije el Estado miembro de que se trate y a más tardar en la fecha límite de presentación de la solicitud de ayuda respecto del año en cuestión en dicho Estado.
Si el solicitante y el primer transformador modifican o rescinden el contrato antes de la fecha contemplada en el artículo 27 durante un año dado, el primer transformador presentará a más tardar en esa fecha una copia del contrato modificado o rescindido ante la autoridad competente de la que dependa.
2. El primer transformador facilitará a la autoridad competente de la que dependa la información necesaria relativa a la cadena de transformación en cuestión, en particular en lo referente a los precios y los coeficientes técnicos de transformación utilizados para determinar las cantidades de productos acabados que pueden obtenerse a que hace referencia el segundo párrafo del apartado 1 del artículo 40.
3. El primer transformador que haya recibido la materia prima entregada por el solicitante informará a la autoridad competente de la que dependa de la cantidad de materia prima recibida, especificando la especie, así como el nombre y dirección de la parte contratante que le haya entregado la materia prima, el lugar de entrega y la referencia del contrato, en un plazo que fijarán los Estados miembros y que permita que el pago se efectúe en el período previsto en el artículo 28 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
En caso de que el Estado miembro del primer transformador sea diferente de aquél en el que se ha cultivado la materia prima, la autoridad competente del primer transformador informará a la autoridad competente del solicitante de la cantidad total de materia prima entregada en un plazo de cuarenta días hábiles a partir de la recepción de la información contemplada en el primer párrafo.
SECCIÓN 7
Garantías
Artículo 35
Primer transformador
1. El primer transformador constituirá la totalidad de la garantía a que se hace referencia en el apartado 2 ante la autoridad competente de la que dependa a más tardar en la fecha límite de presentación de la solicitud de ayuda durante el año en cuestión y en el Estado miembro de que se trate.
2. La garantía que deba constituirse respecto de cada materia prima se calculará multiplicando un importe de 60 euros por hectárea por la suma de todas las superficies que sean objeto de un contrato firmado por el primer transformador y se hayan utilizado para la producción de la materia prima mencionada.
3. En caso de que el contrato se modifique o se rescinda de conformidad con los artículos 27 o 28, la garantía constituida se adaptará en consecuencia.
4. Se liberará un porcentaje de la garantía con respecto a cada materia prima, siempre que la autoridad competente de la que dependa el primer transformador haya obtenido la prueba de que las cantidades de materias primas en cuestión han sido transformadas de conformidad con lo dispuesto en la letra f) del apartado 2 del artículo 26, teniendo en cuenta, en su caso, las posibles modificaciones efectuadas en virtud del artículo 29.
Artículo 36
Exigencias principales y subordinadas
1. Las obligaciones siguientes constituirán exigencias principales con arreglo al artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85 de la Comisión (30):
a)
obligación de transformar con carácter principal las cantidades de materias primas en los productos acabados estipulados en el contrato; la transformación deberá realizarse antes del 31 de julio del segundo año siguiente al año de cosecha de la materia prima;
b)
obligación de adjuntar al producto un ejemplar de control T5 de conformidad con los artículos 37 y 38 del presente Reglamento.
2. Las obligaciones siguientes, que incumben al primer transformador, constituirán exigencias subordinadas con arreglo al artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85:
a)
obligación de aceptar toda la materia prima entregada por el solicitante de conformidad con el apartado 3 del artículo 24 del presente Reglamento;
b)
obligación de depositar una copia del contrato de conformidad con el apartado 1 del artículo 34 del presente Reglamento;
c)
obligación de suministrar la información requerida de conformidad con el primer párrafo del apartado 3 del artículo 34 del presente Reglamento;
d)
obligación de constituir una garantía de conformidad con el apartado 1 del artículo 35 del presente Reglamento.
SECCIÓN 8
Documentos para la venta, cesión o entrega en otro Estado miembro, o para la exportación
Artículo 37
Ejemplar de control T5
En caso de que el primer transformador venda o ceda a un segundo transformador establecido en otro Estado miembro productos intermedios objeto del contrato a que se hace referencia en el artículo 26, el producto deberá ir acompañado de un ejemplar de control T5 expedido de conformidad con el Reglamento (CE) no 2454/93.
En la rúbrica «Otros» de la casilla 104 del ejemplar de control T5 deberá figurar una de las siguientes menciones:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Artículo 38
Pruebas alternativas al ejemplar de control T5
Cuando el ejemplar de control T5 no se haya devuelto al servicio de origen del organismo encargado del control del Estado miembro en que esté establecido el primer transformador a los dos meses de vencer el plazo para la transformación de las materias primas previsto en la letra a) del apartado 1 del artículo 36 debido a circunstancias no imputables al primer transformador, los siguientes documentos podrán aceptarse como prueba alternativa al ejemplar de control T5:
a)
facturas de compra de los productos intermedios;
b)
certificados del segundo transformador de la transformación final de las materias primas en productos energéticos a que se hace referencia en el artículo 88 del Reglamento (CE) no 1782/2003;
c)
fotocopias certificadas por el segundo transformador de los documentos contables que prueben que se ha efectuado la transformación.
SECCIÓN 9
Controles
Artículo 39
Registros
1. La autoridad competente del Estado miembro establecerá los registros que deberá llevar el transformador y su periodicidad, que deberá ser como mínimo mensual.
Estos registros deberán incluir al menos la siguiente información:
a)
cantidades de las diversas materias primas compradas para su transformación;
b)
cantidades de materias primas transformadas, y cantidades y tipos de productos acabados, coproductos y subproductos obtenidos a partir de ellas;
c)
pérdidas registradas durante el proceso de transformación;
d)
cantidades destruidas y justificación de su destrucción;
e)
cantidades y tipos de productos vendidos o cedidos por el transformador y precios obtenidos;
f)
en su caso, nombre y dirección del transformador ulterior.
2. La autoridad competente de la que dependa el primer transformador comprobará que el contrato presentado cumple las condiciones previstas en el apartado 1 del artículo 24. En caso de no cumplirse estas condiciones, se informará de ello a la autoridad competente de la que dependa el solicitante.
3. A los efectos del cálculo del valor económico de los productos a que se hace referencia en el apartado 1 del artículo 24, la autoridad competente comparará, basándose en la información mencionada en el apartado 2 del artículo 34, la suma de los valores de todos los productos energéticos con la suma de los valores de todos los demás productos destinados a otras utilizaciones obtenidos de la misma transformación. Cada valor será el resultado de la cantidad respectiva multiplicada por la media de los precios franco fábrica comprobados durante la anterior campaña de comercialización. En caso de que estos precios no estén disponibles, la autoridad competente determinará los precios pertinentes, en particular sobre la base de la información a que se hace referencia en el apartado 2 del artículo 34.
Artículo 40
Controles en las instalaciones de los transformadores
1. Las autoridades competentes de los Estados miembros en los que tenga lugar la transformación realizarán controles del cumplimiento de las disposiciones del apartado 1 del artículo 24, en las instalaciones de al menos el 25 % de los transformadores instalados en su territorio, seleccionados sobre la base de un análisis de riesgo. Estos controles consistirán, como mínimo, en lo siguiente:
a)
comparación de la suma de los valores de todos los productos energéticos con la suma de los valores de todos los demás productos destinados a otras utilizaciones y obtenidos de la misma transformación;
b)
análisis del sistema de producción del transformador que incluya comprobaciones físicas y el examen de los documentos comerciales, con el fin de comprobar la coherencia, en el caso del transformador, entre las entregas de materias primas, los productos acabados, lo coproductos y los subproductos.
A los efectos de la comprobación contemplada en la letra b) del primer párrafo, la autoridad competente se basará principalmente en los coeficientes técnicos de transformación de las materias primas consideradas. Cuando existan, deberán aplicarse los coeficientes previstos en la normativa comunitaria en materia de exportación. En su ausencia, se recurrirá a otros coeficientes que estén previstos en la normativa comunitaria. En todos los demás casos, la comprobación se basará principalmente en los coeficientes generalmente admitidos por la industria de transformación.
2. En lo que respecta a las transformaciones contempladas en el artículo 25, los controles se efectuarán sobre el 10 % de los solicitantes, seleccionados sobre la base de un análisis de riesgo que tendrá en cuenta los siguientes elementos:
a)
importe de las ayudas;
b)
número de parcelas agrícolas y superficie objeto de una solicitud de ayuda;
c)
evolución desde el año anterior;
d)
resultados de los controles de años anteriores;
e)
otros parámetros que definan los Estados miembros, sobre la base de la representatividad de las declaraciones presentadas.
3. En caso de que los controles a que se hace referencia en el apartado 2 pongan de manifiesto la existencia de irregularidades en al menos el 3 % de los casos, la autoridad competente realizará los controles suplementarios que sean necesarios durante el año en curso y aumentará en consonancia el porcentaje de agricultores que deban ser objeto de un control sobre el terreno el siguiente año.
4. En caso de establecerse que determinados elementos de los controles contemplados en los apartados 1 y 2 se lleven a cabo mediante muestreo, éste deberá garantizar un nivel de control fiable y representativo.
5. Cada control sobre el terreno será objeto de un informe de control firmado por el responsable del mismo, en el que se precisarán los diferentes elementos del control. Este informe contendrá, en particular, los siguientes datos:
a)
fecha del control;
b)
personas presentes;
c)
período controlado;
d)
técnicas de control utilizadas, incluida, en su caso, una referencia a los métodos de muestreo;
e)
resultados del control.
Artículo 41
Producción de cáñamo
Serán de aplicación las disposiciones relativas al cáñamo a que se hace referencia en el artículo 29 del Reglamento (CE) no 795/2004 de la Comisión (31) y en el artículo 33 del Reglamento (CE) no 796/2004.
Artículo 42
Medidas suplementarias y asistencia mutua
1. Los Estados miembros adoptarán las medidas suplementarias necesarias para la adecuada aplicación del presente capítulo y se prestarán asistencia mutua para la ejecución de los controles en él previstos. En caso de que el presente capítulo no prevea las reducciones o exclusiones apropiadas, los Estados miembros podrán aplicar las sanciones nacionales pertinentes en relación con los operadores comerciales que intervengan en el procedimiento de concesión de las ayudas.
2. En la medida de lo necesario o de lo requerido por el presente capítulo, los Estados miembros se prestarán asistencia mutua para garantizar la eficacia de los controles y permitir la comprobación de la autenticidad de los documentos presentados y la exactitud de los datos intercambiados.
SECCIÓN 10
Exclusión del régimen de ayuda a los cultivos energéticos y evaluación
Artículo 43
Exclusión de las materias primas de la ayuda a los cultivos energéticos y superficie mínima cultivada
1. Los Estados miembros podrán excluir de la ayuda a los cultivos energéticos las materias primas agrícolas que planteen dificultades relacionadas con el control, la sanidad, el medio ambiente, el Derecho penal o con un porcentaje reducido de productos energéticos finales.
2. Los Estados miembros podrán establecer una superficie mínima cultivada con respecto a cualquier materia prima contemplada en el artículo 24.
Artículo 44
Evaluación
Los Estados miembros transmitirán a la Comisión, antes del 15 de octubre siguiente al final del año con respecto al que se conceda la ayuda, toda la información necesaria para la evaluación de la ayuda a los cultivos energéticos.
Dicha información incluirá los siguientes datos:
a)
superficies correspondientes a cada especie de materia prima;
b)
cantidades de cada tipo de materia prima, producto acabado, subproducto y coproducto obtenido, con indicación del tipo de materia prima utilizada;
c)
medidas adoptadas en aplicación del artículo 25;
d)
materias primas excluidas de la ayuda a los cultivos energéticos en aplicación del apartado 1 del artículo 43 y superficies mínimas cultivadas mencionadas en el apartado 2 del artículo 43.
CAPÍTULO 9
AYUDA REGIONAL ESPECÍFICA PARA LOS CULTIVOS HERBÁCEOS
Artículo 45
Fecha de siembra
Para poder optar a la ayuda regional específica para los cultivos herbáceos establecida en el artículo 98 del Reglamento (CE) no 1782/2003, la superficie declarada deberá estar sembrada en una fecha que habrán de determinar los Estados miembros y que no podrá ser posterior al 15 de junio.
CAPÍTULO 10
AYUDA PARA LAS SEMILLAS
Artículo 46
Semillas certificadas
En caso de aplicarse el artículo 99 del Reglamento (CE) no 1782/2003, la ayuda se concederá para la producción de semillas de base y oficialmente certificadas definidas en las Directivas 66/401/CEE, 66/402/CEE y 2002/57/CE que cumplan las normas y condiciones establecidas en dichas Directivas, de conformidad con los artículos 47 a 50 del presente Reglamento.
Artículo 47
Producción de semillas
1. Las semillas serán producidas:
a)
al amparo de un contrato de cultivo celebrado entre un establecimiento de semillas o un obtentor y un multiplicador,
b)
o directamente por el establecimiento de semillas o el obtentor; esta producción quedará certificada en una declaración de cultivo.
2. Los Estados miembros autorizarán o registrarán los establecimientos de semillas y obtentores mencionados en el apartado 1. La autorización o el registro por parte de un Estado miembro serán válidos en toda la Comunidad.
3. El establecimiento de semillas u obtentor que multiplique o haga multiplicar semillas en un Estado miembro que no sea el de la autorización o el registro a que se hace referencia en el apartado 2 deberá facilitar a las autoridades competentes de ese otro Estado miembro, si así se le solicita, todos los datos necesarios para comprobar si tiene derecho a la ayuda.
Artículo 48
Subvencionabilidad en función del territorio
Los Estados miembros únicamente concederán la ayuda con respecto a las semillas recolectadas en su territorio durante el año civil en que comience la campaña de comercialización para la que se haya establecido la ayuda.
La ayuda se concederá a todos los multiplicadores en condiciones que garanticen la igualdad de trato de los beneficiarios, independientemente del lugar de la Comunidad en que estén establecidos.
Artículo 49
Comercialización de semillas
La ayuda únicamente se abonará a condición de que las semillas hayan sido realmente comercializadas para siembra por el beneficiario antes del 15 de junio del año siguiente al de la recolección. Se entenderá por «comercialización» la puesta a disposición, el almacenamiento, la exposición para la venta, la oferta de venta, la venta o la entrega a otra persona.
Artículo 50
Variedades de Cannabis sativa L.
Las variedades de Cannabis sativa L. subvencionables en virtud del apartado 4 del artículo 99 del Reglamento (CE) no 1782/2003 serán las que se recogen en el anexo II del Reglamento (CE) no 796/2004.
CAPÍTULO 11
PAGO POR SUPERFICIE DE CULTIVOS HERBÁCEOS
SECCIÓN 1
Disposiciones generales para poder optar al pago por superficie de cultivos herbáceos
Artículo 51
Tierras subvencionables
1. A los efectos del capítulo 10 del Reglamento (CEE) no 1782/2003, se aplicarán las definiciones siguientes:
a)
«pastos permanentes»: los «pastos permanentes» según la definición que figura en el punto 2 del artículo 2 del Reglamento (CE) no 796/2004 de la Comisión;
b)
«cultivos permanentes»: los «cultivos permanentes» según la definición que figura en la letra c) del artículo 2 del Reglamento (CE) no 795/2004 de la Comisión.
2. A los efectos del primer párrafo del artículo 108 del Reglamento (CE) no 1782/2003, se considerarán tierras dedicadas a pastos permanentes en 2003:
a)
las que el agricultor declare como tierras dedicadas a pastos permanentes en su solicitud de ayuda para 2003,
y
b)
las tierras que el agricultor no declare en su solicitud de ayuda para 2003, a menos que pueda demostrarse que dichas tierras no estaban dedicadas a pastos permanentes en 2003.
3. De conformidad con el tercer párrafo del artículo 108 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros solamente podrán establecer excepciones a lo dispuesto en el primer párrafo de dicho artículo de acuerdo con las siguientes condiciones:
a)
en el caso de las superficies incluidas en un programa de reestructuración, definido como la «modificación de la estructura o de la superficie subvencionable de una explotación impuesta por los poderes públicos», los Estados miembros adoptarán medidas para prevenir todo aumento importante de la superficie agrícola total que puede optar al pago por superficie de cultivos herbáceos; en tales medidas se podrá establecer la posibilidad de considerar no subvencionables superficies que antes lo eran como medida compensatoria; las superficies que los Estados miembros hayan declarado subvencionables por primera vez en el marco de un programa de reestructuración no podrán sobrepasar en más del 5 % la de las superficies declaradas por primera vez no subvencionables en dicho programa.
b)
en el caso de cualquier forma de intervención pública, cuando dicha intervención induzca a un agricultor a cultivar tierras previamente consideradas no subvencionables al amparo del régimen de pago por superficie de cultivos herbáceos a fin de proseguir su actividad agraria normal y la intervención en cuestión signifique que las tierras inicialmente subvencionables dejan de serlo, los Estados miembros no podrán incrementar su superficie agrícola total subvencionable, temporal o definitivamente, en más de un 0,1 % de su superficie básica total;
c)
cuando los agricultores puedan ofrecer razones pertinentes y objetivas para el intercambio de tierras no subvencionables al amparo del régimen de pago por superficie de cultivos herbáceos por tierras subvencionables en sus explotaciones, los Estados miembros se cerciorarán de que no existen razones válidas que se opongan a tales intercambios, en particular desde el punto de vista de los riesgos para el medio ambiente, y presentarán a la Comisión un plan que demuestre que la superficie total de tierras subvencionables no ha experimentado cambio alguno; este intercambio no podrá dar lugar en ningún caso a un incremento de la superficie total de las tierras subvencionables de la explotación; los Estados miembros establecerán un sistema para la notificación previa y la aprobación de tales intercambios.
Artículo 52
Condiciones de pago
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 2, los pagos por superficie de cultivos herbáceos se abonarán únicamente por las superficies:
a)
situadas en regiones adecuadas para la producción de cultivos herbáceos desde el punto de vista climático y agronómico; los Estados miembros podrán determinar que una región no es adecuada para determinados cultivos herbáceos;
b)
en las que los cultivos herbáceos se mantengan al menos hasta el principio de la floración en condiciones normales de crecimiento.
El trigo duro, además, se deberá cultivar de acuerdo con las normas locales al menos hasta el 30 de junio de la campaña para la que se conceda el pago, excepto en aquellos casos en que la cosecha se realice antes de esa fecha en la fase de maduración completa.
Artículo 53
Importe regional
1. Cuando las superficies de un productor que pueden optar a pagos por superficie de cultivos herbáceos se hallen en varias regiones de producción, el importe de la ayuda se determinará en función de la situación de cada parcela incluida en la solicitud.
2. Los Estados miembros que apliquen un trato distinto al maíz en una región en la que el maíz esté principalmente destinado al ensilado quedarán autorizados a aplicar a todas las superficies de maíz de dicha región el rendimiento de un cereal forrajero de esa región.
SECCIÓN 2
Disposiciones específicas aplicables a determinados cultivos herbáceos
Artículo 54
Hierba para ensilado
1. A los efectos del apartado 3 del artículo 100 del Reglamento (CE) no 1782/2003, se entenderá por «hierba para ensilado» el cultivo de una superficie sembrada principalmente de gramíneas herbáceas y cosechada, al menos una vez al año, en estado húmedo, con el fin de obtener una conservación en medio cerrado a través de una fermentación anaeróbica del producto.
Las superficies registradas para la producción de semillas de hierbas certificadas de conformidad con la Directiva 66/401/CEE durante la campaña de comercialización de que se trate quedarán excluidas de los pagos por superficie de cultivos herbáceos.
2. Las disposiciones del presente capítulo, exceptuando la condición relativa a la floración que figura en la letra b) del primer párrafo del artículo 52, serán aplicables a la hierba para ensilado.
3. Podrán optar a pagos por superficie de hierba para ensilado los agricultores de los Estados miembros que hayan previsto una superficie específica de hierba para ensilado, recogida en el anexo IV.
Artículo 55
Trigo duro
1. Las solicitudes de ayuda referentes al suplemento y a la ayuda especial al trigo duro establecidos en el artículo 105 del Reglamento (CE) no 1782/2003 únicamente serán válidas si:
a)
se presenta una solicitud de pago por superficie, contemplada en el artículo 101 del Reglamento (CE) no 1782/2003, por un mismo número de hectáreas sembradas de trigo duro;
b)
se utiliza una cantidad mínima de semillas certificadas con arreglo a la Directiva 66/402/CEE.
2. Antes del 1 de octubre del año anterior a aquél respecto del que se conceda la ayuda, los Estados miembros fijarán y notificarán a los agricultores la cantidad mínima de semillas certificadas que habrán de utilizarse de acuerdo con las prácticas agronómicas corrientes del Estado miembro de que se trate.
Artículo 56
Lino y cáñamo destinados a la producción de fibras
1. El pago por superficie de lino y de cáñamo destinados a la producción de fibras estará supeditado a lo siguiente:
a)
el depósito de una copia del contrato o compromiso mencionados en el primer párrafo del artículo 106 del Reglamento (CE) no 1782/2003 a más tardar el 15 de septiembre del año respecto del que se efectúe el pago o una fecha anterior fijada por el Estado miembro;
b)
la utilización de semillas de las siguientes variedades:
i)
en el caso del lino destinado a la producción de fibras, las variedades que figuran en el anexo V el 15 de mayo del año respecto del que se conceda el pago;
ii)
en el caso del cáñamo destinado a la producción de fibras, las variedades que figuran en el anexo II del Reglamento (CE) no 796/2004 el 15 de mayo del año respecto del que se conceda el pago, certificadas de conformidad con la Directiva 2002/57/EEC (32).
2. A los efectos de la concesión del pago por superficie de cáñamo destinado a la producción de fibras, los Estados miembros podrán fijar la dosis mínima de siembra compatible con las prácticas correctas de cultivo.
Artículo 57
Fecha de siembra
No obstante lo dispuesto en el artículo 109 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros podrán prorrogar hasta el 15 de junio como máximo la fecha límite de siembra de los cultivos enumerados en el anexo VIII del presente Reglamento en las zonas que determinen, situadas en las regiones que figuran en dicho anexo.
SECCIÓN 3
Superficies básicas, rendimientos de referencia y límites máximos
Artículo 58
Tierras regadas y no regadas
1. Cuando los planes de regionalización mencionados en el artículo 103 del Reglamento (CE) no 1782/2003 prevean rendimientos distintos para superficies regadas y no regadas, los Estados miembros fijarán normas para determinar si una superficie es regada a lo largo de una campaña de comercialización. En particular, establecerán:
a)
una lista de los cultivos herbáceos por los que puedan concederse pagos por superficie, calculados a partir de los rendimientos en zonas regadas;
b)
una descripción del material de riego de que debe disponer el agricultor, que deberá ser proporcional a la superficie regada y permitir el suministro del agua necesaria para asegurar el desarrollo normal de los vegetales durante todo el ciclo vegetativo;
c)
el período de riego que debe tenerse en cuenta.
2. El apartado 1 no será de aplicación a las regiones de producción de España denominadas «de regadío» u otras regiones en las que el riego constituye una característica histórica ligada a las parcelas que permite distinguirlas y repertoriarlas catastralmente.
Artículo 59
Rebasamiento de la superficie básica
1. A fin de determinar cualquier rebasamiento de la superficie básica regional de conformidad con el artículo 102 del Reglamento (CE) no 1782/2003, la autoridad competente del Estado miembro tomará en consideración:
a)
la superficie básica regional fijada en el anexo IV del presente Reglamento;
b)
la suma de las superficies para las que se hayan presentado solicitudes de pago por superficie con respecto a cada uno de los cultivos de que se trate, incluida, en caso de aplicación del artículo 71 del Reglamento (CE) no 1782/2003, la retirada de tierras obligatoria correspondiente.
La retirada de tierras voluntaria debe asignarse a superficies no regadas, no cultivadas de maíz ni dedicadas a la hierba de ensilado.
2. Cuando se proceda a determinar la suma de las superficies para las que se hayan presentado solicitudes de ayuda no se tendrán en cuenta las superficies, o partes de éstas, de las solicitudes que, al efectuar el control administrativo, resulten ser manifiestamente injustificadas.
En su caso, se contabilizará la superficie realmente determinada en los controles sobre el terreno efectuados en aplicación del artículo 23 del Reglamento (CEE) no 1782/2003.
3. A la suma de las superficies para las que se hayan presentado solicitudes, ajustada con arreglo al apartado 2, se añadirán las superficies sembradas de cultivos herbáceos de conformidad con el capítulo 10 del título IV del Reglamento (CE) no 1782/2003 que se hayan utilizado para justificar una solicitud de ayuda en virtud del capítulo 12 del título IV de dicho Reglamento.
4. El porcentaje de rebasamiento de la superficie básica se calculará según el cuadro del anexo VI.
Artículo 60
Rebasamiento de la superficie limitada de trigo duro
1. A fin de determinar cualquier rebasamiento de la superficie limitada de trigo duro que puede optar al suplemento del pago por superficie establecido en el apartado 1 del artículo 105 del Reglamento (CE) no 1782/2003, las autoridades competentes de los Estados miembros tendrán en cuenta la suma de las superficies para las que se solicita el suplemento del pago por superficie por trigo duro, ajustada conforme a lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 59 del presente Reglamento y, en su caso, reducida de conformidad con el artículo 102 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
2. Lo dispuesto en el apartado 1 se aplicará para determinar cualquier rebasamiento de las superficies limitadas que tienen derecho a la ayuda especial al trigo duro establecida en el apartado 3 del artículo 105 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 61
Porcentaje definitivo de rebasamiento de superficies y coeficiente de reducción
1. Cuando se constate un rebasamiento de las superficies contempladas en los artículos 59 y 60, el Estado miembro interesado determinará, a más tardar el 31 de octubre del año que se trate, el porcentaje definitivo de rebasamiento, con un máximo de dos decimales.
2. El porcentaje definitivo de rebasamiento, fijado de esta manera, servirá para calcular la reducción proporcional de la superficie que puede optar:
a)
al pago por superficie de cultivos herbáceos según lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 102 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
b)
al suplemento y a la ayuda especial al trigo duro según lo dispuesto en el artículo 105 del Reglamento (CE) no 1782/2003 y una vez aplicado el apartado 1 del artículo 102 de dicho Reglamento.
Artículo 62
Subsuperficies básicas
A los efectos del apartado 5 del artículo 102 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros determinarán y comunicarán a la Comisión, a más tardar el 15 de septiembre del año correspondiente a la solicitud del pago por superficie, los datos siguientes:
a)
superficie básica nacional que vayan a subdividir;
b)
criterios utilizados por el Estado miembro para determinar las subsuperficies básicas;
c)
subsuperficies básicas (número, denominación y superficie);
d)
método de concentración de las medidas aplicables en caso de rebasamiento.
Artículo 63
Límite máximo de la suma de los pagos
A fin de determinar cualquier rebasamiento del límite máximo de los pagos y el correspondiente coeficiente de reducción previsto en el apartado 2 del artículo 102 del Reglamento (CE) no 1782/2003, las autoridades competentes de los Estados miembros tomarán en consideración la reducción proporcional de las superficies prevista en el apartado 1 del artículo 102 y en el apartado 2 del artículo 105 de dicho Reglamento.
SECCIÓN 4
Retirada de tierras
Artículo 64
Definición
A los efectos del apartado 1 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003, se entenderá por «retirada de tierras» el abandono del cultivo en una superficie que puede optar a los pagos por superficie a que se refiere el artículo 108 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 65
Condiciones
1. Será de aplicación el artículo 32 del Reglamento (CE) no 795/2004.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 9 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003, en 2005 y 2006 Malta podrá autorizar que el tamaño mínimo de las superficies retiradas del cultivo sea inferior a 0,1 ha y a 10 metros de anchura.
Artículo 66
Desglose por regiones
1. Las solicitudes de ayuda a que se refiere el título II del Reglamento (CE) no 1782/2003 se desglosarán por regiones de conformidad con el plan de regionalización previsto en el artículo 103 de dicho Reglamento.
2. A cada solicitud de pago por superficie en una región de producción dada deberá corresponder una declaración de retirada de al menos el número correspondiente de hectáreas cultivadas en la misma región de producción.
3. Los Estados miembros podrán establecer excepciones a lo dispuesto en el apartado 2 de acuerdo con criterios objetivos.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 2, la retirada obligatoria de tierras correspondiente a una solicitud de pago por superficie podrá efectuarse, total o parcialmente:
a)
en España, en el caso de las explotaciones situadas en regiones de producción «de secano» y «de regadío», en la región de secano;
b)
en otras regiones de producción, siempre que las superficies que se vayan a retirar se sitúen en regiones de producción contiguas a las superficies cultivadas.
5. En caso de aplicación de los apartados 3 y 4, deberá ajustarse la superficie que se vaya a retirar atendiendo a la diferencia entre los rendimientos utilizados para calcular los pagos por retirada de tierras en las regiones consideradas. No obstante, la aplicación del presente apartado no podrá en ningún caso dar lugar a que se retiren menos hectáreas de las previstas en la obligación de retirada.
Artículo 67
Leguminosas forrajeras
1. A los efectos de la aplicación del segundo guión del apartado 3 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003, se entenderá por «cultivo de leguminosas forrajeras» una superficie sembrada de una o varias de las especies que se enumeran en el anexo VII del presente Reglamento. Se admitirá una mezcla con cereales o gramíneas con la condición de que:
a)
la superficie se siembre principalmente de leguminosas forrajeras;
b)
no sea posible una cosecha aparte.
Cuando haya normas regionales específicas en materia de medio ambiente, establecidas por los Estados miembros, que fijen un porcentaje máximo de superficie sembrada principalmente de leguminosas forrajeras en los cultivos de la agricultura ecológica, se considerará cumplida la condición relativa a la siembra contemplada en la letra a) del párrafo anterior si ésta representa al menos el 85 % del límite fijado por los Estados miembros.
2. Las superficies cuyas leguminosas forrajeras contempladas en el apartado 1 puedan acogerse, entre el 15 de enero y el 31 de agosto, al régimen de ayuda establecido en el Reglamento (CE) no 1786/2003 del Consejo (33) quedarán excluidas del pago por superficie.
Artículo 68
Pagos por retirada voluntaria de tierras
A los efectos del apartado 6 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003, en caso de aplicación del artículo 66 de dicho Reglamento, los Estados miembros autorizarán a los agricultores a retirar al menos el 10 % de la superficie por la que hayan presentado una solicitud de pago por superficie de cultivos herbáceos y que no utilicen para optar al pago de derechos por retirada de tierras. Los Estados miembros podrán establecer porcentajes más altos que tengan en cuenta situaciones concretas y garanticen una ocupación suficiente de las tierras agrícolas.
El importe básico en concepto de retirada voluntaria ascenderá a 63,00 euros por tonelada a partir de la campaña de comercialización de 2005/06. Cuando se fijen rendimientos diferentes para las tierras regadas y no regadas, se aplicará el pago por la retirada de tierras no regadas.
Los Estados miembros aplicarán medidas adecuadas que sean compatibles con la situación concreta de las superficies que hayan sido retiradas voluntariamente de la producción para garantizar su mantenimiento en buenas condiciones agrarias y medioambientales y la protección del medio ambiente.
SECCIÓN 5
Comunicaciones
Artículo 69
Comunicaciones
1. Los Estados miembros remitirán a la Comisión la información indicada en el anexo IX según el formato normalizado que en él figura, por regiones de producción, superficies básicas y países, de acuerdo con el calendario previsto en el artículo 3.
2. Cuando se constate un rebasamiento de las superficies a que se refieren los artículos 59 y 60, el Estado miembro interesado deberá fijar el porcentaje de rebasamiento definitivo cuanto antes y, a más tardar, el 15 de noviembre del año de que se trate y notificarlo a la Comisión a más tardar el 1 de diciembre del año de que se trate. Los datos en los que se base el cálculo del porcentaje de rebasamiento de una superficie básica deberán comunicarse con arreglo al formulario que figura en el anexo VI.
3. Si se efectúa un reparto del porcentaje de rebasamiento de conformidad con lo dispuesto en el apartado 5 del artículo 102 y en el apartado 2 del artículo 105 del Reglamento (CE) no 1782/2003, el Estado miembro interesado deberá notificarlo a la Comisión a más tardar el 15 de noviembre.
4. En caso de aplicación del artículo 63, el Estado miembro interesado notificará a la Comisión el coeficiente de reducción definitivo a más tardar el 1 de diciembre del año de que se trate.
CAPÍTULO 12
PRIMAS POR GANADO OVINO Y CAPRINO
SECCIÓN 1
Pagos directos
Artículo 70
Solicitudes y período de retención
1. Además de cumplir los requisitos exigidos por el sistema integrado de gestión y control previsto en el capítulo 4 del título II del Reglamento (CE) no 1782/2003 («sistema integrado»), los agricultores deberán indicar en sus solicitudes de prima por oveja y por cabra y de prima adicional si van a comercializar leche de oveja o productos lácteos a base de leche de oveja durante el año para el que solicitan la prima.
2. Las solicitudes de prima en favor de los agricultores que posean ovejas o cabras se presentarán ante la autoridad competente durante un plazo único, fijado por el Estado miembro interesado, que no podrá iniciarse antes del 1 de noviembre ni finalizar después del 30 de abril anterior y siguiente, respectivamente, al comienzo del año con cargo al que se presenten las solicitudes.
No obstante, el Reino Unido podrá fijar para Irlanda del Norte un plazo diferente del que fije para Gran Bretaña.
3. El período mencionado en el apartado 1 del artículo 115 del Reglamento (CE) no 1782/2003, durante el cual los agricultores se comprometerán a mantener en sus explotaciones el número de ovejas o cabras por el que hayan solicitado la prima («período de retención») será de cien días a partir del día siguiente al último día del plazo de presentación de solicitudes a que se refiere el apartado 2.
Artículo 71
Zonas que pueden optar a la prima por cabra
En el anexo X se indican las zonas que cumplen los criterios señalados en el apartado 2 del artículo 113 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
No obstante, los Estados miembros se cerciorarán periódicamente de que tales criterios sigan cumpliéndose en todas las zonas enumeradas en el anexo X que estén situadas en sus respectivos territorios. Una vez efectuada esta evaluación, los Estados miembros notificarán a la Comisión si es necesario modificar el anexo X antes del 31 de julio del año anterior a aquél respecto del que se vaya a aplicar la modificación. Se notificarán, en particular, las zonas o partes de zonas enumeradas en el anexo X que hayan dejado de cumplir los criterios a que alude el apartado 2 del artículo 113 del Reglamento (CE) no 1782/2003, así como otras zonas que puedan cumplir estos criterios y todavía no figuren en el anexo X. En el caso de estas posibles nuevas zonas, los Estados miembros presentarán a la Comisión una justificación detallada de su propuesta.
Artículo 72
Solicitud de prima adicional y de prima por cabra
1. Para poder recibir la prima adicional o la prima por cabra, los agricultores cuya explotación tenga por lo menos un 50 % pero menos de un 100 % de la superficie dedicada a la agricultura en las zonas mencionadas en el apartado 1 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003 o en las zonas enumeradas en el anexo X del presente Reglamento presentarán una o varias declaraciones en las que deberán indicar la situación de las tierras de conformidad con los apartados 2 y 3 del presente artículo.
2. Los agricultores que tengan que presentar anualmente una declaración de la superficie agrícola útil total de su explotación al presentar su solicitud de ayuda, de conformidad con lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 22 del Reglamento (CE) no 1782/2003, deberán indicar en esa declaración las parcelas dedicadas a la agricultura que se hallan situadas en las zonas mencionadas en el apartado 1 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003 o en las zonas recogidas en la lista del anexo X del presente Reglamento, según proceda.
Los agricultores que no tengan que presentar la declaración a que se refiere el primer párrafo deberán presentar anualmente una declaración específica utilizando, cuando proceda, el sistema de identificación de parcelas agrícolas previsto en el sistema integrado.
En esa declaración específica, los agricultores deberán señalar la localización del conjunto de tierras que posean, arrienden o utilicen según otras modalidades, indicando su superficie y especificando las dedicadas a la agricultura que estén situadas en las zonas mencionadas en el apartado 1 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003 o en las zonas recogidas en la lista del anexo X del presente Reglamento, según proceda. Los Estados miembros podrán prever que esta declaración específica se incluya en la solicitud de prima por oveja o por cabra. Asimismo, podrán exigir que la declaración específica se efectúe en un impreso de solicitud de pago único.
3. Las autoridades nacionales competentes podrán exigir que se presente un título de propiedad, un contrato de arrendamiento o un acuerdo escrito entre agricultores y, cuando así proceda, un certificado de la autoridad local o regional que haya puesto a disposición del agricultor en cuestión las tierras utilizadas para la agricultura. En dicho certificado deberán indicarse la superficie concedida al productor y las parcelas situadas en las zonas mencionadas en el apartado 1 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003 o en las zonas recogidas en la lista del anexo X del presente Reglamento, según proceda.
Artículo 73
Agricultores trashumantes
1. Las solicitudes de prima presentadas por los agricultores cuyas explotaciones tengan su dirección registrada en una de las zonas geográficas mencionadas en la letra b) del apartado 2 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003 y que deseen acogerse a la prima adicional deberán indicar:
a)
el lugar o los lugares en que vaya a llevarse a cabo la trashumancia durante la campaña en curso,
b)
el período mínimo de 90 días contemplado en la letra a) del apartado 2 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003 y fijado para la campaña en curso.
2. Las solicitudes de primas de los agricultores mencionados en el apartado 1 deberán ir acompañadas de documentos que certifiquen la efectiva realización de las actividades de trashumancia - excepto en los casos de fuerza mayor o los provocados en el rebaño por circunstancias naturales, debidamente justificadas - durante los dos últimos años, en particular mediante un certificado de la autoridad local o regional del lugar de trashumancia en el que se confirme que ésta se ha realizado durante 90 días consecutivos como mínimo.
Al proceder a los controles administrativos de las solicitudes, los Estados miembros comprobarán que el lugar de trashumancia especificado en la solicitud de prima está efectivamente situado en una de las zonas mencionadas en el apartado 1 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 74
Subvencionabilidad
1. Las primas se pagarán a los agricultores sobre la base del número de ovejas o cabras presentes en su explotación durante el período de retención indicado en el apartado 3 del artículo 70.
2. Se considerarán subvencionables los animales que cumplan las condiciones señaladas en las definiciones mencionadas en el artículo 112 del Reglamento (CE) no 1782/2003 el último día del período de retención.
Artículo 75
Relación de agricultores que comercialicen leche o productos lácteos de oveja
Los Estados miembros elaborarán anualmente, en los treinta primeros días del período de retención, una relación de los agricultores que comercialicen leche y productos lácteos de oveja sobre la base de las declaraciones de los agricultores a que se refiere el apartado 1 del artículo 70.
Al preparar dicha relación, los Estados miembros tendrán en cuenta el resultado de los controles realizados y cualquier otra fuente de información de que disponga la autoridad competente, en particular los datos obtenidos de los transformadores o los distribuidores acerca de la comercialización de la leche o los productos lácteos de oveja por parte de los agricultores.
Artículo 76
Notificación
1. Los Estados miembros notificarán anualmente a la Comisión:
a)
a más tardar el 31 de julio, la información referente a las solicitudes de prima presentadas para el año en curso, utilizando los impresos cuyo modelo figura en el anexo XI;
b)
a más tardar el 31 de julio, el número y la cuantía de las primas abonadas durante el año anterior, en su caso, previa aplicación de la reducción de la ayuda prevista en el artículo 120 del Reglamento (CE) no 1782/2003, utilizando los impresos cuyo modelo figura en el anexo XII del presente Reglamento;
c)
a más tardar el 31 de octubre, todo cambio que se haya producido en la lista de zonas geográficas que practican la trashumancia mencionadas en el apartado 2 del artículo 114 del Reglamento (CE) no 1782/2003 y en el artículo 73 del presente Reglamento.
La información a que se refiere el primer párrafo se pondrá a disposición de los organismos nacionales encargados de elaborar las estadísticas oficiales en el sector de la carne de ovino y caprino que así lo soliciten.
2. Cuando se produzcan cambios en la información obligatoria en virtud del apartado 1, especialmente como consecuencia de controles o de correcciones o mejoras de las cifras anteriores, la información actualizada deberá comunicarse a la Comisión en el plazo de un mes a partir del momento en que se haya producido el cambio.
SECCIÓN 2
Límites, reservas y transferencias
Artículo 77
Derechos obtenidos gratuitamente
Salvo en casos excepcionales debidamente justificados, cuando un agricultor haya obtenido gratuitamente derechos a la prima procedentes de la reserva nacional, no estará autorizado para transferir ni ceder temporalmente dichos derechos durante un período de tres años a partir de la fecha en que los haya obtenido.
Artículo 78
Utilización de los derechos
1. Los agricultores titulares de derechos podrán hacer uso de ellos personalmente o cederlos temporalmente a otro agricultor.
2. Cuando un agricultor no haya utilizado el porcentaje mínimo de derechos fijado en el apartado 4, durante cada año, la parte no utilizada se devolverá a la reserva nacional, salvo cuando se trate de:
a)
un agricultor que sea titular de una cantidad máxima de veinte derechos a la prima y no haya hecho uso del porcentaje mínimo de sus derechos durante dos años civiles consecutivos; en tal caso, solamente se transferirá a la reserva nacional la parte no utilizada durante el último año civil;
b)
un agricultor que participe en un programa de extensificación reconocido por la Comisión;
c)
un agricultor que participe en un programa de jubilación anticipada reconocido por la Comisión que no imponga de forma obligatoria la transferencia ni la cesión temporal de los derechos;
d)
casos excepcionales debidamente justificados.
3. La cesión temporal sólo podrá efectuarse por años civiles completos y tendrá por objeto, como mínimo, el número de animales establecido en el apartado 1 del artículo 79. Al finalizar cada período de cesión temporal, que no podrá superar tres años consecutivos, y salvo en caso de transferencia de derechos, el agricultor recuperará la totalidad de sus derechos para sí durante al menos dos años consecutivos. En caso de que el agricultor no llegue a hacer uso de al menos el porcentaje mínimo de sus derechos previsto en el apartado 4 durante cada uno de los dos años citados, el Estado miembro, salvo en casos excepcionales debidamente justificados, retirará anualmente la parte de los derechos que el agricultor no haya utilizado y la incorporará a la reserva nacional.
No obstante, en el caso de los agricultores que participen en programas de jubilación anticipada reconocidos por la Comisión, los Estados miembros podrán prorrogar la duración total de la cesión temporal en función de dichos programas.
Los agricultores que se hayan comprometido a participar en un programa de extensificación conforme a la medida contemplada en la letra c) del apartado 1 del artículo 2 del Reglamento (CEE) no 2078/92 del Consejo (34) o en un programa de extensificación con arreglo a los artículos 22 y 23 del Reglamento (CE) no 1257/1999, no estarán autorizados para ceder temporalmente ni transferir sus derechos durante el período de participación en esos programas. No obstante, esta prohibición no se aplicará en caso de que el programa permita la transferencia o la cesión temporal de derechos a agricultores cuya participación en medidas no contempladas en el presente párrafo requiera la obtención de derechos.
4. El porcentaje mínimo de utilización de los derechos a la prima queda fijado en un 70 %.
No obstante, los Estados miembros podrán aumentar este porcentaje hasta un 100 %. Informarán por anticipado a la Comisión del porcentaje que vayan a aplicar.
Artículo 79
Transferencia de derechos y cesión temporal
1. Los Estados miembros podrán establecer, en función de sus estructuras de producción, un mínimo de derechos a la prima que podrán ser objeto de una transferencia parcial sin transferencia de explotación. Este mínimo no podrá sobrepasar diez derechos a la prima.
2. La transferencia de los derechos a la prima y la cesión temporal de estos derechos sólo podrán ser efectivas una vez que el agricultor que transfiera o ceda y el que reciba los derechos lo hayan notificado conjuntamente a las autoridades competentes del Estado miembro.
Esta notificación se efectuará en un plazo fijado por el Estado miembro y, en todo caso, antes de la fecha en que termine el período de solicitud de la prima en el Estado miembro, excepto cuando la transferencia se deba a una herencia. En ese caso, el agricultor que adquiera los derechos deberá poder presentar los documentos legales adecuados que certifiquen que es el derechohabiente del agricultor fallecido.
3. Cuando se trate de una transferencia sin transferencia de explotación, el número de derechos cedidos sin compensación a la reserva nacional no podrá en ningún caso ser inferior a la unidad.
Artículo 80
Modificación del límite máximo individual
En caso de transferencia o de cesión temporal de derechos a la prima, los Estados miembros determinarán el nuevo límite máximo individual y comunicarán a los agricultores interesados el número de sus derechos a la prima, a más tardar sesenta días a partir del último día del período durante el que el productor haya presentado su solicitud de prima.
Lo dispuesto en el primer párrafo no se aplicará cuando la transferencia se lleve a cabo con motivo de una herencia en las condiciones mencionadas en el apartado 2 del artículo 79.
Artículo 81
Agricultores que no son propietarios de las tierras que cultivan
Los agricultores que exploten únicamente tierras de propiedad pública o colectiva y decidan dejar de utilizar dichas tierras para el pastoreo y transferir todos sus derechos a otro agricultor se asimilarán a los agricultores que vendan o transfieran su explotación. En todos los demás casos, estos agricultores se asimilarán a los que sólo transfieran sus derechos a la prima.
Artículo 82
Transferencia a través de la reserva nacional
Cuando los Estados miembros dispongan que la transferencia de derechos se efectúe a través de la reserva nacional, aplicarán disposiciones nacionales análogas a las contenidas en el presente capítulo. Además, en esos casos:
a)
los Estados miembros podrán disponer que la cesión temporal se efectúe a través de la reserva nacional,
b)
cuando se transfieran los derechos a la prima o se cedan temporalmente en aplicación de la letra a), la transferencia a la reserva sólo será efectiva tras la notificación oportuna por parte de las autoridades competentes del Estado miembro al agricultor que transfiera o ceda los derechos, y las transferencias de la reserva a otro agricultor no serán efectivas hasta la notificación a dicho agricultor por las citadas autoridades.
Además, las disposiciones nacionales a que hace referencia el primer párrafo deberán garantizar que la parte de los derechos no contemplada en el segundo párrafo del apartado 2 del artículo 117 del Reglamento (CE) no 1782/2003 sea compensada por el Estado miembro mediante una compensación correspondiente al pago que habría resultado de una transferencia directa entre agricultores, habida cuenta, en particular, de la evolución de la producción en el Estado miembro de que se trate. Dicha compensación será igual al pago que se reclame a un agricultor que reciba derechos equivalentes de la reserva nacional.
Artículo 83
Cálculo de los límites individuales
Sólo se emplearán números enteros en los cálculos iniciales de los límites individuales de los derechos a la prima y sus posteriores ajustes.
A tal fin, cuando el resultado final de los cálculos aritméticos no sea un número entero, se empleará el número entero más próximo. No obstante, cuando el resultado de los cálculos se sitúe exactamente entre dos números enteros, se utilizará el más elevado.
Artículo 84
Notificación
1. Los Estados miembros notificarán a la Comisión, a más tardar el 1 de marzo de 2005, la parte de los derechos a la prima transferidos que se devolverá a la reserva nacional de conformidad con el apartado 2 del artículo 117 del Reglamento (CE) no 1782/2003 y, si procede, las medidas adoptadas en aplicación del apartado 3 del artículo 117 de dicho Reglamento, y todos los años, antes del 1 de enero, las modificaciones que se hayan introducido.
2. Los Estados miembros notificarán a la Comisión los siguientes datos todos los años, a más tardar el 30 de abril, utilizando los cuadros que figuran en los anexos XIII y XIV:
a)
número de derechos a la prima devueltos sin compensación a la reserva nacional como consecuencia de transferencias de derechos sin transferencias de explotaciones durante el año anterior;
b)
número de derechos a la prima no utilizados a que se refiere el apartado 2 del artículo 118 del Reglamento (CE) no 1782/2003 que se hayan transferido a la reserva nacional durante el año anterior;
c)
número de derechos concedidos en aplicación del apartado 3 del artículo 118 del Reglamento (CE) no 1782/2003 durante el año anterior;
d)
número de derechos a la prima procedentes de la reserva nacional concedidos a los agricultores de zonas desfavorecidas durante el año anterior;
e)
fechas de los períodos y plazos para las transferencias de derechos y la presentación de solicitudes de primas.
SECCIÓN 3
Pagos adicionales
Artículo 85
Pagos adicionales
Los Estados miembros que apliquen lo dispuesto en el artículo 71 del Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo presentarán a la Comisión información sobre sus disposiciones nacionales en materia de concesión de los pagos adicionales previstos en el artículo 119 de dicho Reglamento. Cuando proceda, esta información incluirá, entre otros extremos:
a)
en lo que respecta a los pagos por cabeza:
i)
importes indicativos por cabeza y normas de concesión,
ii)
previsión indicativa de los gastos totales y del número de animales en cuestión,
iii)
requisitos específicos en materia de carga ganadera,
iv)
otros datos pertinentes sobre las disposiciones de aplicación;
b)
en lo que respecta a los pagos por superficie, cuando sea necesario:
i)
cálculo de las superficies básicas regionales,
ii)
importes indicativos por hectárea,
iii)
previsión indicativa de los gastos totales y del número de hectáreas en cuestión,
iv)
otros datos pertinentes sobre las disposiciones de aplicación;
c)
información sobre otros regímenes de pagos adicionales que se hayan establecido.
Los Estados miembros notificarán a la Comisión todo cambio de estas disposiciones en el plazo de un mes a partir del momento en que se produzcan.
SECCIÓN 4
Disposiciones generales
Artículo 86
Conversión en moneda nacional
El hecho generador del tipo de cambio aplicable al importe de las primas y pagos contemplados en los artículos 113, 114 y 119 del Reglamento (CE) no 1782/2003 será el inicio del año civil respecto del cual se conceda la prima o el pago.
El tipo de cambio utilizado será la media de los tipos de cambio aplicables en el mes de diciembre anterior a la fecha del hecho generador, calculada pro rata temporis. Será fijado por la Comisión durante el mes siguiente a la fecha del hecho generador.
CAPÍTULO 13
PAGOS POR GANADO VACUNO
SECCIÓN 1
Prima especial
[Artículo 123 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Artículo 87
Solicitudes
1. Además de los requisitos que exige el sistema integrado, las solicitudes de pagos directos a que hace referencia el artículo 22 del Reglamento (CE) no 1782/2003 deberán incluir la siguiente información:
a)
desglose del número de animales por grupos de edad;
b)
referencias a los pasaportes o documentos administrativos que acompañen a los animales objeto de la solicitud.
2. Sólo podrán presentarse solicitudes por los animales que, en la fecha de inicio del período de retención mencionado en el artículo 90:
a)
en el caso de los toros, tengan como mínimo 7 meses,
b)
en el caso de los bueyes:
i)
tengan como mínimo 7 meses y como máximo 19 meses, en lo que respecta al primer grupo de edad,
ii)
tengan como mínimo 20 meses, en lo que respecta al segundo grupo de edad.
Artículo 88
Concesión de la prima
Los animales que hayan quedado excluidos de la concesión de la prima especial bien por causa de la aplicación de la reducción proporcional a que se refiere el apartado 4 del artículo 123 del Reglamento (CE) no 1782/2003, o bien por causa de la aplicación de la carga ganadera a que se refiere el artículo 131 de dicho Reglamento, no podrán ser objeto en ningún caso de una nueva solicitud para el mismo grupo de edad y se considerará que han sido objeto del pago de la prima.
Artículo 89
Pasaportes y documentos administrativos
1. En caso de que, en las condiciones establecidas en el artículo 6 del Reglamento (CE) no 1760/2000, el pasaporte no esté disponible, se sustituirá por un documento administrativo nacional, tal como dispone la letra b) del apartado 3 del artículo 123 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
2. Las autoridades competentes del Estado miembro se cerciorarán de que el pasaporte o el documento administrativo permitan garantizar que sólo se concede una prima por animal y grupo de edad. A tal fin, los Estados miembros se prestarán la asistencia mutua necesaria.
3. Los Estados miembros podrán disponer que el documento administrativo nacional mencionado en el apartado 1 consista en:
a)
un documento que acompañe a cada animal;
b)
un listado global llevado por el agricultor que contenga todos los datos que figuran en el documento administrativo, siempre que, a partir de la presentación de la primera solicitud, los animales permanezcan en poder del mismo agricultor hasta su comercialización para el sacrificio;
c)
un listado global llevado por la autoridad central que contenga todos los datos que deben figurar en el documento administrativo, siempre que el Estado miembro o la región de Estado miembro que haya optado por esta posibilidad efectúe controles sobre el terreno de todos los animales que hayan sido objeto de una solicitud, controle la circulación de estos animales y lleve a cabo un marcado inequívoco de cada uno de los animales controlados, que los agricultores deberán tolerar;
d)
un listado global llevado por la autoridad central que contenga todos los datos que deben figurar en el documento administrativo, siempre que el Estado miembro adopte las medidas necesarias para evitar la doble concesión de la prima por el mismo grupo de edad y proporcione información, sin demora y a simple petición del interesado, sobre la situación de cualquier animal con respecto a la prima.
4. Los Estados miembros que decidan optar por una o varias de las posibilidades previstas en el apartado 3 informarán de ello a la Comisión a su debido tiempo y le comunicarán las disposiciones de aplicación que hayan adoptado al respecto.
A los efectos de la aplicación de la letra c) del apartado 3, sólo Gran Bretaña e Irlanda del Norte se considerarán como regiones de un Estado miembro.
Artículo 90
Período de retención
La duración del período de retención mencionado en la letra a) del apartado 3 del artículo 123 del Reglamento (CE) no 1782/2003 será de dos meses a partir del día siguiente al de la presentación de la solicitud.
No obstante, los Estados miembros podrán autorizar que el agricultor determine otras fechas de inicio de dicho período, a condición de que éstas no sean más de dos meses posteriores a la fecha de presentación de la solicitud.
Artículo 91
Límite máximo regional
1. En caso de que la aplicación de la reducción proporcional prevista en el apartado 4 del artículo 123 del Reglamento (CE) no 1782/2003 no dé un número entero de animales subvencionables, se concederá respecto de la parte decimal la fracción correspondiente del importe unitario de la prima. A tal fin, sólo se tendrá en cuenta el primer decimal.
2. En caso de que los Estados miembros decidan añadir regiones con arreglo a la letra a) del artículo 122 del Reglamento (CE) no 1782/2003 o introducir modificaciones en las existentes en su territorio, lo comunicarán a la Comisión antes del 1 de enero del año en cuestión, especificando la definición de la región y el límite máximo asignado. Cualquier modificación posterior deberá ponerse en conocimiento de la Comisión antes del 1 de enero del año en cuestión.
Artículo 92
Límites del número de animales por explotación
1. En caso de que los Estados miembros decidan modificar el límite de 90 cabezas de ganado por explotación y por grupo de edad a que hace referencia el apartado 1 del artículo 123 del Reglamento (CE) no 1782/2003, o establecer excepciones al mismo, lo comunicarán a la Comisión antes del 1 de enero del año civil de que se trate.
En caso de que, además, los Estados miembros determinen un número mínimo de animales por explotación por debajo del cual no se aplique la reducción proporcional, lo comunicarán a la Comisión antes del 1 de enero del año civil de que se trate.
2. Cualquier modificación posterior en aplicación del apartado 1 deberá ponerse en conocimiento de la Comisión antes del 1 de enero del año en cuestión.
Artículo 93
Concesión de la prima en el momento del sacrificio
1. Los Estados miembros podrán decidir conceder la prima especial en el momento del sacrificio de la siguiente manera:
a)
en el caso de los toros, por el grupo de edad único;
b)
en el caso de los bueyes, por el primer grupo de edad, el segundo o ambos conjuntamente.
2. Los Estados miembros que hayan decidido conceder la prima especial en el momento del sacrificio de conformidad con el apartado 1 dispondrán que la prima también se conceda cuando los animales subvencionables se envíen a otro Estado miembro o se exporten a un tercer país.
3. Cuando los Estados miembros decidan conceder la prima especial en el momento del sacrificio de conformidad con el apartado 1, la presente sección, el artículo 120 y los apartados 1 y 2 del artículo 121 se aplicarán, mutatis mutandis, a la concesión de la prima.
4. Además de la información mencionada en el apartado 1 del artículo 121, en la solicitud de ayuda deberá especificarse si el animal es un toro o un buey y deberá adjuntársele un documento en el que figuren las indicaciones necesarias a los efectos de la aplicación del apartado 2 del artículo 89. Este documento será uno de los siguientes, a criterio del Estado miembro:
a)
el pasaporte, o un ejemplar del mismo en caso de que se utilice un modelo que conste de varios ejemplares;
b)
una copia del pasaporte en caso de que se utilice un modelo de pasaporte que conste de un solo ejemplar que deba restituirse a la autoridad competente en aplicación del artículo 6 del Reglamento (CE) no 1760/2000; en tal caso, el Estado miembro adoptará medidas que permitan garantizar que los datos que figuran en la copia coincidan con los del original;
c)
en caso de que no se disponga del pasaporte, el documento administrativo nacional en las condiciones a que se refiere el artículo 6 del Reglamento (CE) no 1760/2000.
Los Estados miembros podrán suspender la aplicación del documento administrativo nacional. En tal caso, adoptarán las medidas necesarias para evitar la doble concesión de la prima por un mismo grupo de edad para animales que hayan sido objeto de comercio intracomunitario.
Cuando en las bases de datos informatizadas previstas en la letra b) del artículo 3 del Reglamento (CE) no 1760/2000 esté registrada, a satisfacción del Estado miembro, la información necesaria para garantizar que sólo se concede una prima por animal y por grupo de edad, no será preciso adjuntar a la solicitud de ayuda el documento a que se refiere el primer párrafo del presente apartado.
No obstante lo dispuesto en el primer párrafo del presente apartado, el Estado miembro, en caso de que aplique la opción a que se refiere el primer párrafo del apartado 2 del artículo 121, adoptará las medidas necesarias para que el agricultor pueda determinar por qué animales solicita la prima especial.
5. En el caso de los toros, la prueba del sacrificio deberá precisar el peso en canal.
6. En caso de envío, la prueba del mismo consistirá en la presentación de una declaración del expedidor en la que se indique, en particular, el Estado miembro de destino del animal.
En tal caso, la solicitud de ayuda incluirá lo siguiente:
a)
nombre y domicilio del expedidor (o un código equivalente),
b)
número de identificación del animal,
c)
una declaración de que el animal tiene, como mínimo, nueve meses de edad.
La solicitud de ayuda se presentará antes de la salida del territorio del Estado miembro del animal de que se trate y el comprobante del envío se presentará en un plazo de tres meses a partir de la salida de dicho territorio.
Artículo 94
Particularidades del sistema de concesión
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 90, la prima se abonará al agricultor en cuyo poder haya permanecido el animal durante un período de retención mínimo de dos meses que haya finalizado menos de un mes antes del sacrificio o el envío, o menos de dos meses antes de la fecha de exportación.
En el caso de los bueyes, el pago de la prima quedará sujeto a las siguientes normas:
a)
la prima respecto del primer grupo de edad sólo podrá abonarse cuando el animal haya permanecido en poder del agricultor durante un período de dos meses como mínimo, comprendido entre el momento en que tenga por lo menos siete meses y el momento en que tenga menos de veintidós meses;
b)
la prima respecto del segundo grupo de edad sólo podrá abonarse cuando el animal haya permanecido en poder del agricultor durante un período de dos meses como mínimo con una edad de al menos veinte meses;
c)
las primas respecto de los dos grupos de edad sólo podrán abonarse conjuntamente cuando el animal haya permanecido en poder del agricultor como mínimo cuatro meses consecutivos ajustándose a las condiciones de edad indicadas en las letras a) y b);
d)
la prima respecto del segundo grupo de edad sólo podrá abonarse cuando el animal se haya enviado desde otro Estado miembro habiendo alcanzado los diecinueve meses de edad.
2. Al calcular la carga ganadera prevista en el artículo 131 del Reglamento (CE) no 1782/2003, cada uno de los animales que sea objeto de una solicitud conjunta referida a los dos grupos de edad se contará dos veces.
3. El peso en canal se determinará sobre la base de una canal con arreglo al artículo 2 del Reglamento (CEE) no 1208/81 del Consejo (35).
Cuando la presentación de la canal no se ajuste a esa definición, se aplicarán los coeficientes de corrección que figuran en el anexo del Reglamento (CEE) no 563/82 de la Comisión (36).
Cuando el sacrificio se efectúe en un matadero que no esté sujeto a la aplicación del modelo comunitario de clasificación de canales de vacuno pesado, el Estado miembro podrá autorizar que el peso se determine sobre la base del peso en vivo del animal sacrificado. En este caso, si el peso en vivo del animal sacrificado es igual o superior a 340 kilogramos se considerará que el peso en canal es igual o superior a 185 kilogramos.
Artículo 95
Notificación
Antes del inicio del año civil de que se trate, los Estados miembros notificarán a la Comisión su decisión, o cualquier modificación de la misma, sobre la aplicación del artículo 93 y los procedimientos correspondientes.
SECCIÓN 2
Prima por desestacionalización
[Artículo 124 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Artículo 96
Aplicación de la prima
A más tardar el 1 de septiembre de cada año civil, la Comisión decidirá en qué Estados miembros podrá concederse la prima por desestacionalización correspondiente al año civil siguiente.
A más tardar el 1 de enero del año civil en que se conceda la prima, los Estados miembros comunicarán a la Comisión si deciden aplicar el apartado 3 del artículo 124 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 97
Derecho a la prima
1. La prima por desestacionalización sólo podrá concederse por los bueyes que hayan causado ya derecho a la prima especial, o que se considere que han causado tal derecho en virtud del artículo 88, en un Estado miembro que aplique la prima por desestacionalización, y que sean sacrificados en un Estado miembro que aplique dicha prima.
2. Sólo podrá concederse la prima por desestacionalización al último agricultor en cuyo poder haya estado el animal antes del sacrificio.
Artículo 98
Solicitudes
1. El agricultor presentará la solicitud a la autoridad competente del Estado miembro en cuyo territorio esté situada su explotación.
2. La solicitud se presentará de conformidad con las disposiciones del apartado 4 del artículo 93 y del artículo 121, aplicadas mutatis mutandis.
Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para comprobar que se ha concedido la prima especial y efectuarán controles periódicos y sin previo aviso de la exactitud de las declaraciones a que se refiere el artículo 121.
SECCIÓN 3
Prima por vaca nodriza
[Artículos 125 a 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Artículo 99
Vacas de razas cárnicas
A los efectos de la letra d) del artículo 122 y del apartado 2 del artículo 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003, no se considerarán vacas de razas cárnicas las vacas que pertenezcan a las razas de vacuno enumeradas en el anexo XV del presente Reglamento.
Artículo 100
Cantidad de referencia individual máxima
1. En caso de que los Estados miembros decidan modificar la cantidad de referencia individual máxima de 120 000 kilogramos a que se refiere la letra b) del apartado 2 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003 o establecer excepciones a la misma, lo comunicarán a la Comisión antes del 1 de enero del año civil de que se trate.
2. Cualquier modificación posterior en aplicación del apartado 1 deberá ponerse en conocimiento de la Comisión antes del 1 de enero del año en cuestión.
Artículo 101
Período de retención
El período de retención de seis meses a que se refiere el apartado 2 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003 comenzará el día siguiente a aquél en que se presente la solicitud.
Artículo 102
Solicitudes
1. Sin perjuicio de los requisitos establecidos en el marco del sistema integrado, cuando la prima se solicite con arreglo a la letra b) del apartado 2 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003, la solicitud de pago directo prevista en el artículo 22 del Reglamento (CE) no 1782/2003 incluirá los siguientes documentos:
a)
una declaración que indique la cantidad de referencia individual de leche disponible para el productor el 31 de marzo anterior al período de doce meses de aplicación del régimen de la tasa suplementaria que empiece en el año civil de que se trate; si dicha cantidad no es conocida en la fecha de presentación de la solicitud, se notificará a la autoridad competente en cuanto sea posible;
b)
el compromiso del agricultor de no aumentar su cantidad de referencia individual por encima del límite cuantitativo a que se refiere la letra b) del apartado 2 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003 durante el período de doce meses siguiente a la presentación de la solicitud.
No se aplicará la letra b) en caso de que el Estado miembro haya suprimido el límite cuantitativo.
2. Las solicitudes deberán presentarse dentro de un período global de seis meses, durante un año civil, que determinará el Estado miembro.
Los Estados miembros podrán establecer períodos de presentación distintos dentro de este período global.
Artículo 103
Rendimiento lácteo medio
El rendimiento lácteo medio se calculará sobre la base de los rendimientos medios que figuran en el anexo XVI. No obstante, a los efectos de ese cálculo, los Estados miembros podrán utilizar un documento por ellos reconocido para certificar el rendimiento medio del ganado lechero del agricultor.
Artículo 104
Prima nacional adicional
1. Sólo podrá concederse la prima nacional adicional por vaca nodriza prevista en el apartado 5 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003 a los agricultores que, con respecto al mismo año civil, estén acogidos a la prima por vaca nodriza.
La prima nacional adicional por vaca nodriza se concederá, como máximo, por el número de animales que puedan acogerse a la prima por vaca nodriza una vez aplicada, en su caso, la reducción proporcional a que se refiere el segundo párrafo del apartado 1 del artículo 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
2. Los Estados miembros podrán establecer condiciones suplementarias para la concesión de la prima nacional adicional por vaca nodriza. En tal caso, informarán de ello a la Comisión con tiempo suficiente antes de que tales condiciones sean aplicables.
3. A más tardar el 1 de septiembre de cada año civil, la Comisión determinará cuáles son los Estados miembros que reúnen las condiciones a que se refiere el tercer párrafo del apartado 5 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 105
Límite máximo individual
Los Estados miembros determinarán para cada agricultor un límite máximo individual de conformidad con el apartado 1 del artículo 126 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 106
Notificación
1. A más tardar el 1 de marzo de 2005, los Estados miembros notificarán a la Comisión toda modificación de los procedimientos utilizados para aplicar la reducción de los límites máximos individuales de conformidad con el apartado 3 del artículo 126 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
2. Los Estados miembros notificarán a la Comisión:
a)
a más tardar el 1 de marzo de 2005, toda modificación del método de cálculo de la reducción a que hace referencia el segundo párrafo del apartado 1 del artículo 127 del Reglamento (CE) no 1782/2003;
b)
todos los años antes del 1 de enero, cuando proceda, toda modificación de las medidas adoptadas en virtud de la letra a) del apartado 2 del artículo 127 del citado Reglamento.
3. A más tardar el 1 de marzo con carácter provisional y el 31 de julio con carácter definitivo, los Estados miembros comunicarán a la Comisión, utilizando el cuadro que figura en la parte 3 del anexo XVIII, los datos siguientes con respecto a cada año civil:
a)
número de derechos a la prima que se hayan devuelto sin compensación a la reserva nacional debido a transferencias de derechos sin transferencia de explotación durante el año civil anterior;
b)
número de derechos a la prima no utilizados a que se refiere el apartado 2 del artículo 109 que se hayan transferido a la reserva nacional durante el año civil anterior;
c)
número de derechos asignados en aplicación del apartado 3 del artículo 128 del Reglamento (CE) no 1782/2003 durante el año civil anterior.
Artículo 107
Derechos obtenidos gratuitamente
Salvo en casos excepcionales debidamente justificados, cuando un agricultor haya obtenido gratuitamente derechos a la prima de la reserva nacional, no estará autorizado a transferir ni ceder temporalmente sus derechos durante los tres años civiles siguientes.
Artículo 108
Utilización de derechos
1. Un agricultor titular de derechos podrá utilizarlos personalmente o cederlos temporalmente a otro productor.
2. Cuando un agricultor utilice menos del porcentaje mínimo de sus derechos, establecido de conformidad con el apartado 4, durante cada año civil, la parte no utilizada se devolverá a la reserva nacional, salvo cuando se trate de:
-
un agricultor titular de siete derechos a la prima como máximo; si éste no utiliza al menos el porcentaje mínimo de sus derechos, establecido de conformidad con el apartado 4, cada año durante dos años civiles consecutivos, la parte no utilizada durante el último año civil se devolverá a la reserva nacional,
-
un agricultor que participe en un programa de extensificación reconocido por la Comisión,
-
un agricultor que participe en un programa de jubilación anticipada reconocido por la Comisión que no imponga la transferencia o la cesión temporal de los derechos,
o
-
casos excepcionales debidamente justificados.
3. La cesión temporal sólo podrá efectuarse por años civiles completos y tendrá por objeto al menos el número mínimo de animales establecido en el apartado 1 del artículo 109. Al finalizar cada período de cesión temporal, que no podrá ser de más de tres años consecutivos, y salvo en caso de transferencia de derechos, el agricultor recuperará la totalidad de sus derechos para sí durante al menos dos años consecutivos. En caso de que el agricultor no llegue a hacer uso al menos del porcentaje mínimo de derechos fijado con arreglo al apartado 4 durante cada uno de los dos años citados, el Estado miembro, salvo en casos excepcionales debidamente justificados, retirará anualmente la parte de los derechos que el agricultor no haya utilizado y la incorporará a la reserva nacional.
No obstante, en el caso de los agricultores que participen en programas de jubilación anticipada reconocidos por la Comisión, los Estados miembros podrán prorrogar la duración total de la cesión temporal en función de dichos programas.
Los agricultores que se hayan comprometido a participar en un programa de extensificación conforme a la medida contemplada en la letra c) del apartado 1 del artículo 2 del Reglamento (CEE) no 2078/92 del Consejo (37) o en un programa de extensificación con arreglo a los artículos 22 y 23 del Reglamento (CE) no 1257/1999 (38), no estarán autorizados para ceder temporalmente ni transferir sus derechos durante el período de participación en esos programas. No obstante, esta disposición no se aplicará en caso de que el programa permita la transferencia o la cesión temporal de derechos a los agricultores cuya participación en medidas no contempladas en el presente párrafo requiera la obtención de derechos.
4. El porcentaje mínimo de utilización de los derechos a la prima queda fijado en un 70 %. No obstante, los Estados miembros podrán aumentar este porcentaje hasta un 100 %.
Los Estados miembros informarán previamente a la Comisión del porcentaje que vayan a aplicar o de cualquier modificación del mismo.
Artículo 109
Transferencia de derechos y cesión temporal
1. Los Estados miembros podrán establecer, en función de sus estructuras de producción, un mínimo de derechos a la prima que podrán ser objeto de una transferencia parcial sin transferencia de explotación. Este mínimo no podrá sobrepasar los cinco derechos a la prima.
2. La transferencia y la cesión temporal de derechos a la prima sólo podrán tener efecto tras su notificación conjunta a las autoridades competentes del Estado miembro por parte del agricultor que transfiera o ceda los derechos y del que los adquiera.
Esta notificación se efectuará en un plazo que fijará el Estado miembro y, a más tardar, en el momento en que el agricultor que adquiera los derechos presente la solicitud de prima, salvo cuando la transferencia de derechos esté motivada por una herencia. En este caso, el agricultor que adquiera los derechos deberá poder presentar los documentos legales adecuados que certifiquen que es el derechohabiente del agricultor fallecido.
Artículo 110
Modificación del límite máximo individual
En caso de transferencia o de cesión temporal de derechos a la prima, los Estados miembros determinarán el nuevo límite máximo individual y notificarán a los agricultores interesados el número de sus derechos a la prima, a más tardar sesenta días a partir del último día del período durante el que el agricultor haya presentado su solicitud de prima.
La disposición del primer párrafo no se aplicará cuando la transferencia se lleve a cabo con motivo de una herencia.
Artículo 111
Agricultores que no son propietarios de las tierras que cultivan
Los agricultores que exploten únicamente tierras de propiedad pública o colectiva y decidan dejar de cultivar dichas tierras y transferir todos sus derechos a otro agricultor se asimilarán a los agricultores que vendan o transfieran su explotación. En todos los demás casos, estos agricultores se asimilarán a los que sólo transfieran sus derechos a la prima.
Artículo 112
Transferencia a través de la reserva nacional
Cuando un Estado miembro disponga que la transferencia de derechos sin transferencia de explotación se realice a través de la reserva nacional de conformidad con la letra b) del apartado 2 del artículo 127 del Reglamento (CE) no 1782/2003, aplicará disposiciones nacionales análogas a las de los artículos 109 a 111. Además, en ese caso:
-
los Estados miembros podrán disponer que la cesión temporal se efectúe a través de la reserva nacional,
-
en el momento de la transferencia de los derechos a la prima, o de la cesión temporal en caso de aplicación del primer guión, la transferencia a la reserva sólo se hará efectiva tras la notificación por las autoridades competentes del Estado miembro al agricultor que transfiera o ceda, y la transferencia de la reserva a otro agricultor sólo será efectiva previa notificación a éste por las mismas autoridades.
Además, tales disposiciones deberán garantizar que la parte de los derechos no contemplada en el segundo párrafo del apartado 1 del artículo 127 del Reglamento (CE) no 1782/2003 sea objeto de un pago, por el Estado miembro, correspondiente al importe que se habría derivado de una transferencia directa entre agricultores teniendo en cuenta el desarrollo de la producción en el Estado miembro en cuestión. Este pago será igual al que se solicite al agricultor que reciba derechos equivalentes a través de la reserva nacional.
Artículo 113
Derechos parciales
1. En caso de que los cálculos efectuados en aplicación de lo dispuesto en los artículos 105 a 112 no den como resultado números enteros, sólo se tomará en consideración el primer decimal.
2. Cuando la aplicación de las disposiciones de la presente sección genere derechos parciales a la prima por parte de un agricultor o de la reserva nacional, estos derechos parciales se sumarán.
3. Cuando un agricultor tenga un derecho parcial, éste sólo dará lugar a la concesión de la fracción correspondiente del importe unitario de la prima y, en su caso, de la prima nacional adicional a que se refiere el artículo 104 y del pago por extensificación a que se refiere el artículo 118.
Artículo 114
Régimen específico aplicable a las novillas
1. Los Estados miembros que deseen hacer uso de la posibilidad prevista en el apartado 1 del artículo 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003 informarán de ello a la Comisión, notificándole al mismo tiempo los datos pertinentes que permitan comprobar el cumplimiento de las condiciones establecidas en el apartado 1 del artículo 129 de dicho Reglamento.
Los Estados miembros interesados también notificarán, cuando proceda, el límite máximo específico que hayan determinado.
La Comisión determinará cuáles son los Estados miembros que cumplen las condiciones establecidas en el apartado 1 del artículo 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Las decisiones vigentes en el momento de la entrada en vigor del presente Reglamento seguirán siendo de aplicación.
2. Antes del 1 de enero del año de que se trate, los Estados miembros que cumplan las condiciones establecidas en el apartado 1 del artículo 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003 notificarán a la Comisión cualquier modificación del límite máximo nacional específico por ellos determinado.
3. Los Estados miembros que apliquen el régimen específico establecerán criterios con objeto de garantizar que la prima se abone a agricultores cuyo rebaño de novillas se destine a la renovación del censo de vacas. Estos criterios podrán incluir, en particular, un límite de edad y condiciones de raza. Antes del 1 de enero del año de que se trate, los Estados miembros comunicarán a la Comisión los criterios que hayan establecido. Cualquier modificación posterior deberá ponerse en conocimiento de la Comisión antes del 1 de enero del año en cuestión.
4. En caso de que al aplicarse la reducción proporcional a que se refiere el segundo párrafo del apartado 1 del artículo 129 del Reglamento (CE) no 1782/2003 resulte un número de animales subvencionables no entero, se concederá por la parte decimal la fracción que corresponda del importe unitario de la prima y, en su caso, de la prima nacional adicional a que se refiere el artículo 104 y del pago por extensificación a que se refiere el artículo 118. A tal fin, sólo se tendrá en cuenta el primer decimal.
5. En los Estados miembros que apliquen el régimen específico, deberá cumplirse totalmente la obligación sobre el número mínimo de animales que deben mantenerse a que se refiere el apartado 2 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003, tanto en el caso de las vacas nodrizas si el agricultor ha presentado una solicitud por vacas nodrizas, como en el de las novillas si el agricultor ha presentado una solicitud por novillas.
6. Las disposiciones de los artículos 105 a 113 no se aplicarán dentro de este régimen específico.
Artículo 115
Redondeo del número de animales
En caso de que el cálculo del número máximo de novillas, expresado en forma de porcentaje y establecido en el segundo párrafo del apartado 2 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003 dé como resultado un número fraccionario de animales, dicho número se redondeará al número entero inferior si es inferior a 0,5 y al número entero superior si es igual o superior a 0,5.
SECCIÓN 4
Disposiciones comunes a la prima especial y a la prima por vaca nodriza
Subsección 1
Disposiciones generales
Artículo 116
Solicitudes de prima especial y de prima por vaca nodriza
1. Por razones administrativas, los Estados miembros podrán disponer que las solicitudes de pagos directos mencionadas en el artículo 22 del Reglamento (CE) no 1782/2003 en concepto de prima especial y prima por vaca nodriza se presenten por un número mínimo de animales, siempre que dicho número no sea superior a tres.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2 del artículo 102 y en el apartado 2 del artículo 118 quater, los Estados miembros podrán determinar los períodos y fechas de presentación de las solicitudes de prima y el número de solicitudes que un agricultor podrá presentar por régimen de prima y por año civil.
Artículo 117
Carga ganadera
1. Respecto de cada agricultor que, por un mismo año civil, presente la solicitud de pago directo a que se refiere el artículo 22 del Reglamento (CE) no 1782/2003, en concepto de prima especial o de prima por vaca nodriza, las autoridades competentes determinarán el número de unidades de ganado mayor (UGM) que corresponda al número de animales por el que pueda ser concedida la prima especial o la prima por vaca nodriza, habida cuenta de la superficie forrajera de su explotación.
2. Para establecer la carga ganadera a que se refiere el artículo 131 del Reglamento (CE) no 1782/2003 se procederá de la forma siguiente:
a)
se tendrá en cuenta la cantidad de referencia individual de leche disponible para el agricultor el 31 de marzo anterior al principio del período de doce meses de aplicación del régimen de tasa suplementaria que empiece el año civil de que se trate;
b)
el número de vacas lecheras necesarias para producir esa cantidad de referencia se calculará de conformidad con las disposiciones del artículo 103 del presente Reglamento.
3. Para determinar el número de animales que podrán causar derecho a la prima:
a)
el número de hectáreas determinado con arreglo a las normas establecidas dentro del sistema integrado se multiplicará por la carga ganadera a que se refiere el artículo 131 del Reglamento (CE) no 1782/2003;
b)
de la cifra obtenida se restará el número de UGM correspondiente al número de vacas lecheras necesarias para producir la cantidad de referencia de leche disponible para el agricultor;
c)
de la cifra anterior se restará el número de UGM correspondiente al número de ovinos o caprinos por el que se presente una solicitud de prima.
La cifra final así obtenida corresponderá al número máximo de UGM por el que podrán concederse la prima especial y la prima por vaca nodriza.
4. Los Estados miembros informarán a cada agricultor interesado de la carga ganadera que le corresponda y del número de UGM resultante por el que podrá concederse una prima.
Subsección 2
Régimen de pago por extensificación
[Artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Artículo 118
Participación en el régimen de pago por extensificación
1. Para poder optar al régimen de pago por extensificación, los agricultores deberán indicar en la solicitud de pago directo a que hace referencia el artículo 22 del Reglamento (CE) no 1782/2003 que desean acogerse a dicho régimen.
2. Los animales que se considere han recibido la prima especial con arreglo al artículo 88 quedarán excluidos del pago por extensificación.
Artículo 118 bis
Determinación de la carga ganadera mediante recuento
1. Para comprobar que el número total de animales calculado de conformidad con la letra a) del apartado 3 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003 se ajusta a los requisitos en materia de carga ganadera establecidos en el apartado 2 de dicho artículo, los Estados miembros determinarán todos los años al menos cinco fechas de recuento de los animales y las comunicarán a la Comisión.
Excepto en caso de que los Estados miembros decidan que todos los días del año pueden ser fechas de recuento, las fechas de recuento se distribuirán aleatoriamente de manera que sean representativas de todo el año y se modificarán anualmente. Cada fecha de recuento deberá determinarse a posteriori y darse a conocer al agricultor no antes de dos semanas después de determinarse.
2. El recuento de los animales en esas fechas podrá efectuarse mediante uno de los siguientes métodos, a criterio del Estado miembro:
a)
solicitando el Estado miembro al agricultor que, basándose en su registro de explotación, declare, antes de una fecha que el primero determinará, el número de UGM o el número de animales de cada una de las dos categorías de vacuno a que se refiere el cuadro de conversión que figura en la letra a) del apartado 2 del artículo 131 del Reglamento (CE) no 1782/2003,
b)
los Estados miembros podrán utilizar las bases de datos informatizadas mencionadas en la letra b) del artículo 3 del Reglamento (CE) no 1760/2000, para determinar el número de UGM, siempre y cuando dichas bases ofrezcan suficiente garantía, a criterio del Estado miembro interesado, de la exactitud de los datos que contienen con vistas a la aplicación del régimen de pago por extensificación.
3. Para determinar si el agricultor se ajusta o no a los requisitos en materia de carga ganadera establecidos en el apartado 2 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003, se considerará, como número de UGM, la media aritmética de los números de UGM establecidos en las fechas de recuento, a los que se añadirán las UGM correspondientes a los ovinos y caprinos por los que se hayan presentado solicitudes de primas respecto del mismo año civil.
No obstante, en caso de que los Estados miembros decidan que todos los días del año pueden ser fechas de recuento, podrán establecer que los números a que se refieren las letras a) y b) del apartado 2 se calculen pro rata temporis al período de presencia de los animales en la explotación.
4. Los Estados miembros adoptarán las medidas necesarias para aplicar el artículo 29 del Reglamento (CE) no 1782/2003 en el caso de los agricultores que, manteniendo un coeficiente de carga anormalmente bajo durante una parte del año, creen artificialmente las condiciones requeridas por el artículo 132 de dicho Reglamento.
Artículo 118 ter
Determinación simplificada de la carga ganadera
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 118 bis, los Estados miembros podrán ofrecer a los agricultores la posibilidad de optar por un método de cálculo simplificado de la carga ganadera.
En tal caso, el agricultor deberá adjuntar a la solicitud de ayuda:
a)
una declaración en la que señale que se ha ajustado a la carga ganadera máxima establecida en el artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003 todos los días hasta la fecha de su solicitud de ayuda,
b)
un compromiso por el que se obligue a ajustarse a dicha carga ganadera todos los días comprendidos entre la fecha de su solicitud de ayuda y el 31 de diciembre siguiente.
En caso de que el Estado miembro interesado haya optado por aplicar el segundo párrafo del apartado 2 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003, el agricultor deberá especificar en su solicitud por cuál de las dos cargas ganaderas opta. El agricultor podrá modificar esta elección antes de que se anuncie un control sobre el terreno de su número de animales.
El agricultor podrá notificar a la autoridad competente la anulación del compromiso mencionado en la letra b) del segundo párrafo antes de que se anuncie un control sobre el terreno de su número de animales. En este caso, no podrá acogerse al pago por extensificación.
La declaración y el compromiso previstos en el segundo párrafo estarán sujetos a las disposiciones en materia de control y sanciones previstas en el marco del sistema integrado.
2. En caso de que los Estados miembros decidan aplicar o dejar de aplicar la opción a que se refiere el segundo párrafo del apartado 2 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003, lo comunicarán a la Comisión antes del 1 de enero del año civil de que se trate.
Artículo 118 quater
Agricultores de zonas de montaña
1. Los Estados miembros que deseen acogerse a la posibilidad prevista en el apartado 4 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003 informarán de ello a la Comisión, notificándole al mismo tiempo los datos pertinentes que permitan comprobar el cumplimiento de las condiciones establecidas en el presente artículo.
A los efectos del apartado 4 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003, se considerará «agricultor de zona de montaña»:
a)
aquél cuya explotación esté situada en una zona de montaña,
b)
aquél cuya superficie forrajera esté situada al menos en un 50 % en una zona de montaña.
La Comisión determinará cuáles son los Estados miembros que cumplen las condiciones establecidas en el apartado 4 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Las decisiones vigentes en el momento de la entrada en vigor del presente Reglamento seguirán siendo de aplicación.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 118, los agricultores que deseen acogerse al pago por extensificación en virtud del apartado 1 del presente artículo deberán indicarlo en su solicitud de ayuda. Durante al menos seis meses consecutivos a partir de la fecha de presentación de la solicitud a que se refiere el artículo 118, deberán mantener un número de vacas lecheras como mínimo igual al número de vacas lecheras por el que hayan solicitado el pago por extensificación. Este período de retención de seis meses comenzará el día siguiente a aquél en que se haya presentado la solicitud.
Las solicitudes deberán presentarse dentro de un período global de seis meses, durante un año civil, que determinará el Estado miembro.
El Estado miembro podrá establecer períodos de presentación diferentes dentro de este período global.
Artículo 118 quinquies
Número máximo de vacas lecheras subvencionables
El número de vacas lecheras por las que se conceda a un agricultor el pago por extensificación no podrá sobrepasar ninguna de las dos cantidades siguientes:
a)
el número de vacas lecheras necesario para producir la cantidad de referencia individual de leche disponible para dicho agricultor el 31 de marzo anterior al comienzo del período de doce meses de aplicación del régimen de tasa suplementaria que comience durante el año civil de que se trate, calculándose dicho número de vacas lecheras a partir del rendimiento lácteo medio establecido en el anexo XVI;
b)
el número total de vacas de la explotación, determinado con arreglo al artículo 118 bis, una vez deducido el número de vacas nodrizas correspondiente al límite máximo individual.
Artículo 119
Disposiciones generales
1. Los Estados miembros notificarán a la Comisión cualquier modificación que introduzcan en la definición de «tierras de pastoreo» utilizada a los efectos de la letra c) del apartado 3 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003 antes del 1 de enero del año de que se trate.
2. Para calcular la carga ganadera en aplicación de la presente subsección se tendrán en cuenta únicamente las dos primeras cifras decimales.
3. En aquellos casos en los que, a raíz de una decisión de las autoridades veterinarias competentes, ningún animal pueda abandonar la unidad de producción salvo para ser sacrificado, para la aplicación de la presente subsección, el número de UGM comprobado en la explotación se multiplicará por el coeficiente 0,8.
Esta medida se limitará al plazo durante el cual se aplique la decisión mencionada en el primer párrafo, más un período de veinte días, siempre que el agricultor haya notificado por escrito a la autoridad competente, en un plazo de diez días hábiles a partir de la publicación de la decisión, la presencia de los animales de que se trate y adoptado todas las medidas necesarias para prevenir o limitar la sobrevenida de la epizootia.
SECCIÓN 5
Prima por sacrificio
[Artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Artículo 120
Los Estados miembros podrán establecer que, para poder optar a la prima por sacrificio correspondiente a un determinado año civil, los agricultores deban presentar una declaración de participación antes de cursar la primera solicitud para ese mismo año civil o simultáneamente a la presentación de dicha solicitud.
No obstante, cuando el agricultor no introduzca modificaciones en su declaración de participación, el Estado miembro podrá admitir que continúe siendo válida la declaración presentada anteriormente.
Artículo 121
Solicitudes
1. En la solicitud de ayuda deberán constar los datos necesarios para el pago de la prima por sacrificio y, en particular, la fecha de nacimiento del animal, en el caso de los animales nacidos después del 1 de enero de 1998.
Las solicitudes de ayuda deberán presentarse en un plazo que determinará el Estado miembro y que no podrá ser de más de seis meses después del sacrificio del animal o, en caso de exportación, después de la fecha de salida del territorio aduanero de la Comunidad, ni terminar después de finales de febrero del año siguiente, salvo en casos excepcionales que determinará el Estado miembro interesado al que se envíen o exporten los animales. Sin perjuicio del plazo fijado, los Estados miembros podrán determinar períodos y fechas para la presentación de las solicitudes de ayuda, así como el número de solicitudes que puede presentar cada agricultor por año civil.
Los Estados miembros podrán admitir que la solicitud se presente por mediación de una persona distinta del agricultor. En tal caso, deberán indicarse en ella el nombre y domicilio del agricultor que tenga derecho a acogerse a la prima.
Además de los requisitos establecidos en el sistema integrado, cada solicitud incluirá lo siguiente:
a)
en caso de concesión en el momento del sacrificio, una declaración del matadero, o cualquier documento expedido o visado por el mismo que contenga como mínimo la misma información, en el que se indique:
i)
nombre y domicilio del matadero (o un código equivalente),
ii)
fecha del sacrificio, número de identificación y número de sacrificio del animal,
iii)
en el caso de los terneros, peso en canal, excepto en caso de aplicación del apartado 4 del artículo 122;
b)
en caso de exportación del animal a un tercer país:
i)
nombre y domicilio del exportador (o un código equivalente),
ii)
número de identificación del animal,
iii)
declaración de exportación en la que conste la edad en el caso de los animales nacidos después del 1 de enero de 1998 y, en el de los terneros, salvo en caso de aplicación del apartado 4 del artículo 122, la indicación del peso en vivo, que no podrá sobrepasar los 300 kilogramos,
iv)
prueba de la salida del territorio aduanero de la Comunidad, facilitada del mismo modo que en el caso de las restituciones por exportación.
Los Estados miembros podrán establecer que la información a que se refieren las letras a) y b) del cuarto párrafo se notifique a través de un organismo u organismos autorizados por el Estado miembro, los cuales podrán utilizar medios informáticos.
Los Estados miembros efectuarán controles periódicos y sin previo aviso de la exactitud de las certificaciones o los documentos expedidos y, en su caso, de la información a que se refiere el cuarto párrafo.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros podrán disponer que los datos referentes al sacrificio de los animales, introducidos en las bases de datos informatizadas a que hace referencia la letra b) del artículo 3 del Reglamento (CE) no 1760/2000 y transmitidos por los mataderos a la autoridad competente, tengan valor de solicitud de prima por sacrificio a nombre del agricultor, siempre y cuando dichas bases ofrezcan suficiente garantía, a criterio del Estado miembro, de la exactitud de los datos que contienen con vistas a la aplicación del régimen de prima por sacrificio y, en su caso, del pago en el momento del sacrificio de la prima especial, de los pagos adicionales si éstos se pagan en el momento del sacrificio, o de la prima por desestacionalización.
No obstante, los Estados miembros podrán exigir la presentación de las solicitudes. En este caso, podrá determinar qué tipos de datos deben adjuntarse a las mismas.
Los Estados miembros que opten por aplicar el presente apartado informarán a la Comisión de cualquier modificación posterior antes de su aplicación.
Los Estados miembros se cerciorarán de que los datos puestos a disposición del organismo pagador incluyan toda la información necesaria para el pago de la prima por sacrificio y, en particular:
a)
los tipos y cantidades de animales a que se refiere el apartado 1 del artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003 sacrificados durante el año considerado;
b)
los datos sobre el cumplimiento de las condiciones de edad y peso en canal de los animales a que se refiere dicho artículo y el período de retención a que se refiere el artículo 123 del presente Reglamento;
c)
en su caso, los datos necesarios para el pago de la prima especial en el momento del sacrificio o los pagos adicionales en caso de que éstos se abonen en el momento del sacrificio, y de la prima por desestacionalización.
3. En el caso de los animales que hayan sido objeto de comercio intracomunitario después del período de retención a que se refiere el artículo 123, aunque el Estado miembro en que se haya efectuado el sacrificio haya optado por aplicar la excepción prevista en el apartado 2 del presente artículo, el matadero deberá expedir el documento contemplado en la letra a) del cuarto párrafo del apartado 1 del presente artículo.
No obstante, en caso de que sus sistemas informáticos de intercambio de datos sean compatibles, dos Estados miembros podrán acordar aplicar entre sí el sistema descrito en el apartado 2.
Los Estados miembros se prestarán asistencia mutua para garantizar el control eficaz de la autenticidad de los documentos presentados y de la exactitud de los datos intercambiados. A tal fin, el Estado miembro en que se haya efectuado el pago presentará periódicamente al Estado miembro en el que haya tenido lugar el sacrificio una relación, por mataderos, de las certificaciones de sacrificio (o los datos equivalentes) que haya recibido procedentes de éste último.
Artículo 122
Peso y presentación de la canal
1. A los efectos de la letra b) del apartado 1 del artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003, la canal de ternera se presentará desollada, eviscerada y sangrada, sin cabeza y sin patas, con el hígado, los riñones y la grasa de riñonada.
2. El peso que se tomará en consideración será el de la canal después de su enfriamiento, o el de la canal registrado en caliente, lo antes posible después del sacrificio, menos un 2 %.
3. En caso de que la canal se presente sin el hígado, los riñones o la grasa de riñonada, su peso se aumentará como sigue:
a)
3,5 kilogramos por el hígado;
b)
0,5 kilogramos por los riñones;
c)
3,5 kilogramos por la grasa de riñonada.
4. Los Estados miembros podrán establecer que, en caso de que el ternero tenga menos de seis meses de edad en el momento del sacrificio o de la exportación, se considere que se cumple la condición de peso a que se refiere la letra b) del apartado 1 del artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
En caso de que el peso en canal no pueda determinarse en el matadero, se considerará que se cumple la condición de peso a que se refiere la letra b) del apartado 1 del artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003 si el peso en vivo no sobrepasa los 300 kilogramos.
Artículo 123
Beneficiarios de la prima
1. La prima por sacrificio se abonará al agricultor en cuyo poder haya permanecido el animal durante un período de retención mínimo de dos meses que habrá finalizado menos de un mes antes del sacrificio o menos de dos meses antes de la exportación.
2. En el caso de los terneros sacrificados antes de los tres meses de edad, el período de retención será de un mes.
Artículo 124
Límites máximos nacionales
1. Los límites máximos nacionales a que se refieren los apartados 1 y 3 del artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003 figuran en el anexo XVII del presente Reglamento.
2. En caso de que la aplicación de la reducción proporcional prevista en el apartado 4 del artículo 130 del Reglamento (CE) no 1782/2003 no dé un número entero de animales subvencionables, se concederá para la parte decimal la fracción correspondiente del importe unitario de la prima por sacrificio. A tal fin, sólo se tendrá en cuenta el primer decimal.
SECCIÓN 6
Pagos adicionales
[Artículos 133 a 136 del Reglamento (CE) no 1782/2003]
Artículo 125
Medidas nacionales
La información detallada sobre las medidas nacionales a que se refiere el artículo 137 del Reglamento (CE) no 1782/2003 deberá incluir los siguientes datos:
1)
En lo que respecta a los pagos por cabeza, cuando proceda:
a)
importes indicativos por cabeza según las categorías de animales, y normas de concesión;
b)
previsión indicativa de los gastos totales correspondientes a cada categoría de animales, precisándose si esos pagos se efectuarán en forma de suplemento de la prima por sacrificio, y del número de animales en cuestión;
c)
requisitos específicos en lo que respecta a la carga ganadera, excepto en caso de pago en forma de suplemento de la prima por sacrificio;
d)
límite de bovinos machos por explotación, en cabezas, cuando proceda;
e)
otros datos sobre las disposiciones de aplicación.
Las categorías de animales a que se refieren las letras a) y b) serán toros, bueyes, vacas nodrizas, vacas lecheras, novillas con derecho a la prima por vaca nodriza y demás novillas, o cualquier subgrupo de animales incluido en estas categorías que determine el Estado miembro;
2)
En lo que respecta a los pagos por superficie, cuando sea necesario:
a)
cálculo de las superficies básicas regionales;
b)
importes indicativos por hectárea;
c)
previsión indicativa de los gastos totales y del número de hectáreas en cuestión;
d)
otros datos sobre las disposiciones de aplicación.
SECCIÓN 7
Disposiciones generales
Artículo 126
Pago de anticipos
1. De conformidad con lo dispuesto en la letra b) del apartado 3 del artículo 28 del Reglamento (CE) no 1782/2003, basándose en los resultados de los controles administrativos y de los controles sobre el terreno, la autoridad competente abonará al agricultor un anticipo igual al 60 % del importe de la prima especial, de la prima por vaca nodriza y de la prima por sacrificio por el número de animales que se consideren subvencionables.
En el caso de la prima especial, del régimen específico aplicable a las novillas a que se refiere el artículo 114 y de la prima por sacrificio, los Estados miembros podrán reducir el porcentaje del anticipo, aunque éste no podrá ser inferior al 40 %.
Además, basándose en los resultados de los controles administrativos y de los controles sobre el terreno, el Estado miembro podrá decidir abonar al agricultor un anticipo máximo del 60 % del importe de los pagos adicionales contemplados en el artículo 133 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
El anticipo sólo podrá abonarse a partir del 16 de octubre del año civil para el que se haya solicitado la prima o se haya concedido el pago adicional.
2. El pago definitivo de la prima o del pago adicional se efectuará por un importe igual a la diferencia entre el anticipo pagado y el importe de la prima o del pago adicional al que el agricultor tenga derecho.
Artículo 127
Año de imputación
1. La fecha de presentación de la solicitud determinará el año de imputación de los animales objeto de los regímenes de prima especial, prima por vaca nodriza, prima por desestacionalización y pago por extensificación, y el número de UGM que deba tenerse en cuenta para calcular la carga ganadera.
No obstante, en caso de concederse la prima especial de conformidad con el artículo 93, el importe de la prima aplicable será el vigente el 31 de diciembre del año durante el cual hayan tenido lugar el sacrificio o la exportación en los siguientes casos:
a)
si el animal se ha sacrificado o exportado a más tardar el 31 de diciembre,
b)
si la solicitud de prima por ese animal se presenta con posterioridad a esa fecha.
2. En lo que respecta a la prima por sacrificio y a los efectos de la aplicación del porcentaje de ayuda y del cálculo de la reducción proporcional en aplicación del artículo 124, el año de imputación será el año del sacrificio o de la exportación.
Artículo 128
Conversión en moneda nacional
La conversión en moneda nacional de los importes de las primas, del pago por extensificación y de los pagos adicionales se efectuará según la media, calculada pro rata temporis, de los tipos de cambio aplicables durante el mes de diciembre anterior al año de imputación determinado de conformidad con el artículo 127. La Comisión fijará la media de los tipos de cambio durante el mes siguiente.
Artículo 129
Sanciones por uso o posesión ilegal de determinadas sustancias y productos
En caso de reincidencia en la utilización o posesión ilegal de sustancias o productos no autorizados por la reglamentación comunitaria pertinente del sector veterinario, los Estados miembros determinarán, en función de la gravedad de la infracción, la duración del período de exclusión de los regímenes de ayuda con arreglo al segundo párrafo del apartado 1 del artículo 140 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 130
Determinación de la cantidad de referencia individual de leche
No obstante lo dispuesto en la letra a) del apartado 1 del artículo 102, en la letra a) del apartado 2 del artículo 117 y en la letra a) del artículo 118 quinquies del presente Reglamento, hasta el final del undécimo período establecido en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 1788/2003, un Estado miembro podrá decidir que, en el caso de los productores lecheros que liberen o reciban la totalidad o una parte de las cantidades de referencia individuales con efecto a partir del 31 de marzo o el 1 de abril, respectivamente, de conformidad con las letras j) y k) del artículo 5 del Reglamento (CEE) no 1788/2003 o de conformidad con disposiciones nacionales adoptadas para la aplicación de los artículos 16, 17 y 18 de dicho Reglamento, se determine lo siguiente el 1 de abril:
a)
cantidad de referencia individual máxima de leche disponible para poder optar a la prima por vaca nodriza y número máximo de vacas nodrizas;
b)
concesión de pagos adicionales por cabeza para las vacas lecheras;
c)
número de vacas lecheras para la concesión del pago por extensificación para las vacas lecheras mantenidas en explotaciones situadas en zonas de montaña;
d)
carga ganadera.
Artículo 130 bis
Determinación de los períodos de retención
El último día de los períodos de retención a que se refieren el artículo 90, el apartado 1 del artículo 94, el artículo 101, el apartado 2 del artículo 118 quater y el artículo 123 será el día, hábil o no, anterior al día cuyo ordinal sea el mismo que el del día de comienzo del período.
Artículo 131
Notificación
1. En caso de aplicación del apartado 1 del artículo 68 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros notificarán a la Comisión:
a)
anualmente, a más tardar el 15 de septiembre y el 1 de marzo, respectivamente, según se trate de los datos correspondientes al primer semestre del año en curso o al segundo semestre del año anterior, número de terneros por los que se haya solicitado la prima por sacrificio, precisándose si se trata de animales sacrificados o exportados;
b)
anualmente, a más tardar el 31 de julio respecto del año civil anterior:
i)
número de terneros por los que se haya concedido la prima por sacrificio, precisándose si se ha concedido por sacrificio o exportación, así como número de agricultores interesados;
ii)
número de terneros por los que no se haya concedido la prima por sacrificio respecto del año civil anterior debido a la aplicación de los límites máximos nacionales.
2. En caso de aplicación de los incisos i) y ii) de la letra a) del apartado 2 del artículo 68 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros notificarán a la Comisión:
a)
anualmente, a más tardar el 15 de septiembre y el 1 de marzo, respectivamente, según se trate de los datos correspondientes al primer semestre del año en curso o al segundo semestre del año anterior:
i)
número de vacas por las que se haya solicitado la prima por vaca nodriza, desglosado según los regímenes a que se refieren las letras a) y b) del apartado 2 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003;
ii)
número de bovinos, con excepción de los terneros, por los que se haya solicitado la prima por sacrificio, precisándose si se trata de animales sacrificados o exportados;
b)
anualmente, a más tardar el 31 de julio respecto del año civil anterior:
i)
número de vacas y novillas por las que se haya concedido la prima por vaca nodriza, desglosado según los regímenes a que se refieren las letras a) y b) del apartado 2 del artículo 125 del Reglamento (CE) no 1782/2003, así como número de agricultores beneficiarios en el caso de cada uno de dichos regímenes;
ii)
en su caso, número de animales por los que no se haya concedido la prima correspondiente al año civil anterior debido a la aplicación del límite máximo nacional específico para las novillas;
iii)
en su caso, concesión de una prima nacional adicional de la prima por vaca nodriza, especificándose lo siguiente:
-
condiciones de concesión de la prima,
-
importe concedido por animal;
iv)
número de bovinos, con excepción de los terneros, por los que se haya concedido la prima por sacrificio, precisándose si se ha concedido por sacrificio o exportación, así como número de agricultores beneficiarios;
v)
número de bovinos, con excepción de los terneros, por los que no se haya concedido la prima por sacrificio por el año civil anterior debido a la aplicación de los límites máximos nacionales.
3. En caso de aplicación del inciso i) de la letra b) del apartado 2 del artículo 68 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros notificarán a la Comisión:
a)
anualmente, a más tardar el 15 de septiembre y el 1 de marzo, respectivamente, según se trate de los datos correspondientes al primer semestre del año en curso o al segundo semestre del año anterior, número de bovinos, con excepción de los terneros, por los que se haya solicitado la prima por sacrificio, precisándose si se trata de animales sacrificados o exportados;
b)
anualmente, a más tardar el 31 de julio respecto del año civil anterior:
i)
número de bovinos, con excepción de los terneros, por los que se haya concedido la prima por sacrificio, precisándose si se ha concedido por sacrificio o exportación, así como número de agricultores beneficiarios;
ii)
número de bovinos, con excepción de los terneros, por los que no se haya concedido la prima por sacrificio por el año civil anterior debido a la aplicación de los límites máximos nacionales.
4. En caso de aplicación del inciso ii) de la letra b) del apartado 2 del artículo 68 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros notificarán a la Comisión:
a)
anualmente, a más tardar el 15 de septiembre y el 1 de marzo, respectivamente, según se trate de los datos correspondientes al primer semestre del año en curso o al segundo semestre del año anterior, número de bovinos machos por los que se haya solicitado la prima especial, desglosado por grupos de edad y por tipos de animal (toro o buey);
b)
anualmente, a más tardar el 31 de julio respecto del año civil anterior:
i)
número de bovinos machos por los que se haya concedido la prima especial, desglosado por grupos de edad y por tipos de animal (toro o buey), y número de agricultores beneficiarios;
ii)
número de animales, desglosado por grupos de edad, por los que no se haya concedido la prima especial correspondiente al año civil anterior debido a la aplicación del límite máximo regional.
5. Todos los años, a más tardar el 31 de julio, los Estados miembros notificarán a la Comisión, con respecto al año civil anterior, el importe de las primas efectivamente pagadas, según la opción que se haya elegido con respecto a la aplicación parcial del régimen de pago único, tras haber aplicado la reducción prevista en el segundo párrafo del artículo 139 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
6. En caso de aplicación del artículo 71 del Reglamento (CE) no 1782/2003, los Estados miembros notificarán a la Comisión:
a)
en su caso, anualmente, a más tardar el 15 de septiembre y el 1 de marzo, respectivamente, según se trate de los datos correspondientes al primer semestre del año en curso o al segundo semestre del año anterior, número de animales por los que se haya concedido la prima por desestacionalización, desglosado según se hayan acogido al primero o al segundo tramo de la prima especial, y número de agricultores correspondiente a cada uno de los dos grupos de edad;
b)
anualmente, a más tardar el 31 de julio respecto del año civil anterior:
i)
número de bovinos machos, desglosado según los límites establecidos en el apartado 2 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003, por los que se haya abonado el pago por extensificación, así como número de agricultores beneficiarios, indicados por separado según dichos límites;
ii)
número de vacas y novillas, desglosado según los límites establecidos en el apartado 2 del artículo 132 del Reglamento (CE) no 1782/2003, por las que se haya abonado el pago por extensificación, así como número de agricultores beneficiarios, indicados por separado según dichos límites;
iii)
número de vacas lecheras por las que se haya abonado el pago por extensificación;
iv)
número de animales por los que se hayan concedido primas exentas de la aplicación de la carga ganadera y número de agricultores beneficiarios.
7. Los Estados miembros comunicarán los datos a que hace referencia el presente artículo utilizando los cuadros que figuran en los anexos XVIII y XIX.
SECCIÓN 8
Disposiciones transitorias y finales
Artículo 132
Disposiciones transitorias
La obligación de identificación y registro de los animales establecida en el artículo 138 del Reglamento (CE) no 1782/2003 se aplicará a los animales nacidos antes del 1 de enero de 1998, de conformidad con el procedimiento previsto en la Directiva 92/102/CEE del Consejo (39), con exclusión de los animales que sean objeto de comercio intracomunitario.
Artículo 133
Disposiciones aplicables durante el período transitorio mencionado en el artículo 71 del Reglamento (CE) no 1782/2003
Sin perjuicio de lo dispuesto en los demás artículos del presente capítulo, los artículos 96, 97, 98, 117 a 119 y 125 serán aplicables durante los años civiles de 2005 y 2006 en la medida en que los Estados miembros decidan hacer uso de la posibilidad prevista en el artículo 71 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
CAPÍTULO 14
RÉGIMEN DE PAGO ÚNICO POR SUPERFICIE
[artículo 143 ter del Reglamento (CEE) no 1782/2003]
Artículo 134
Superficie mínima subvencionable por explotación
En el anexo XX se establece la superficie mínima subvencionable por explotación superior a 0,3 ha por la que pueden solicitarse pagos, de conformidad con el apartado 5 del artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 135
Superficies agrícolas
En el anexo XXI se establecen las superficies agrícolas sujetas al régimen de pago único por superficie, de conformidad con el apartado 4 del artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 136
Aplicación del Reglamento (CE) no 796/2004
Sin perjuicio de lo dispuesto en el tercer párrafo del apartado 6 del artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003, se aplicará el Reglamento (CE) no 796/2004 al régimen de pago único por superficie, con excepción del apartado 3 de su artículo 6, su artículo 7, las letras b) y c) del apartado 2 de su artículo 8, la letra c) del apartado 1 y el apartado 2 de su artículo 12, los apartados 2 a 8 de su artículo 13, los apartados 2 y 3 de su artículo 14, sus artículos 16 y 17, el apartado 3 de su artículo 21, las letras b), d) y e) del apartado 1 de su artículo 24, las letras a), b) y c) del apartado 1 y las letras b) c) y d) del apartado 2 de su artículo 26, las letras g), h), i) y j) del apartado 2 de su artículo 27, la letra d) del apartado 1 de su artículo 28, el apartado 3 de su artículo 30, su artículo 31, sus artículos 34 a 40, los apartados 2 y 3 de su artículo 49, los apartados 2, 4, 5 y 6 de su artículo 50, sus artículos 51 a 64, su artículo 69 y el apartado 1 de su artículo 71.
Artículo 137
Solicitud de pago único por superficie
1. La solicitud de pago único por superficie se tramitará como solicitud única con arreglo al apartado 11 del artículo 2 del Reglamento (CE) no 796/2004 a los efectos de la aplicación de dicho Reglamento.
2. La solicitud de pago único por superficie indicará las superficies subvencionables con arreglo a las condiciones indicadas en el apartado 5 del artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 138
Reducciones y exclusiones relativas a las condiciones de subvencionabilidad
1. Excepto en los casos de fuerza mayor o en las circunstancias excepcionales que se definen en el artículo 72 del Reglamento (CE) no 796/2004, cuando, como resultado de un control administrativo o sobre el terreno, se descubra que la diferencia entre la superficie declarada y la superficie determinada, según la definición del punto (22) del artículo 2 del Reglamento (CE) no 796/2004, es superior al 3 % pero igual o inferior al 30 % de la superficie determinada, el importe pagadero en virtud del régimen de pago único por superficie se reducirá, con respecto al año en cuestión, en el doble de la diferencia detectada.
Si dicha diferencia es superior al 30 % de la superficie determinada, no se concederá ayuda alguna para el año en cuestión.
Si la diferencia es superior al 50 %, el agricultor quedará excluido del beneficio de la ayuda en una ocasión más, hasta alcanzar un importe correspondiente a la diferencia entre la superficie declarada y la superficie determinada. Ese importe se deducirá de los pagos a que tenga derecho el agricultor en relación con las solicitudes que presente durante los tres años civiles siguientes al año civil del descubrimiento de la irregularidad.
2. Cuando las diferencias entre la superficie declarada y la superficie determinada resulten de irregularidades cometidas intencionalmente, no se concederá la ayuda a la que hubiera tenido derecho el agricultor respecto del año civil en cuestión.
Además, cuando esa diferencia sea superior al 20 % de la superficie determinada, el agricultor será excluido del beneficio de la ayuda en una ocasión más, hasta alcanzar un importe correspondiente a la diferencia entre la superficie declarada y la superficie determinada. Ese importe se deducirá de los pagos a los que tenga derecho el agricultor en relación con las solicitudes que presente durante los tres años civiles siguientes al año civil del descubrimiento de la irregularidad.
3. Para establecer la superficie determinada a que alude el punto (22) del artículo 2 del Reglamento (CE) no 796/2004, serán de aplicación el apartado 5 y el primer párrafo del apartado 6 del artículo 143 ter del Reglamento (CE) no 1782/2003 y el artículo 137 del presente Reglamento.
CAPÍTULO 15
AYUDAS DIRECTAS NACIONALES COMPLEMENTARIAS
[Artículo 143 quater del Reglamento (CEE) no 1782/2003]
Artículo 139
Coeficiente de reducción
Cuando en un sector dado las ayudas directas nacionales complementarias superen el límite máximo autorizado por la Comisión de conformidad con el apartado 7 del artículo 143 quater del Reglamento (CE) no 1782/2003, el porcentaje correspondiente a las ayudas directas nacionales complementarias de dicho sector se reducirá proporcionalmente mediante la aplicación de un coeficiente de reducción.
Artículo 140
Controles y sanciones
1. Se aplicará el Reglamento (CE) no 796/2004 a las ayudas directas nacionales complementarias cofinanciadas de conformidad con el artículo 33 nonies del Reglamento (CE) no 1257/1999.
2. En caso de que no se recurra a la cofinanciación, los nuevos Estados miembros interesados aplicarán las medidas de control pertinentes para garantizar el cumplimiento de las condiciones de concesión de las ayudas directas nacionales complementarias previstas en la autorización de la Comisión de conformidad con el apartado 7 del artículo 143 quater del Reglamento (CE) no 1782/2003.
Artículo 141
Comunicaciones
Los nuevos Estados miembros presentarán un informe con datos sobre las medidas adoptadas para aplicar las ayudas directas nacionales complementarias antes del 30 de junio del año siguiente a su aplicación. Este informe cubrirá al menos los aspectos siguientes:
a)
cualquier cambio de la situación que repercuta en las ayudas directas nacionales complementarias;
b)
respecto de cada una de las ayudas directas nacionales complementarias, número de beneficiarios, hectáreas o unidades de pago abonadas;
c)
relación de los controles y sanciones aplicados de conformidad con el artículo 140.
Artículo 142
Ayuda estatal
Las ayudas directas nacionales complementarias que se hayan abonado contraviniendo la autorización de la Comisión mencionada en el apartado 6 del artículo 143 quater del Reglamento (CE) no 1782/2003 se considerarán ayudas estatales ilegales con arreglo al Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo (40).
Capítulo 16
Utilización de tierras retiradas de la producción con vistas a la obtención de materias primas
SECCIÓN 1
Objeto y definiciones
Artículo 143
Objeto
1. Las tierras retiradas de la producción en el marco de los regímenes de ayuda directa previstos por el Reglamento (CE) no 1782/2003 podrán utilizarse, de conformidad con la letra b) del artículo 55 y con el primer guión del apartado 3 del artículo 107 de dicho Reglamento, con vistas a la obtención de materias primas destinadas a la fabricación en la Comunidad de productos que no se destinen al consumo humano o animal de acuerdo con las condiciones previstas en el presente capítulo.
2. No se abonará pago alguno por las tierras retiradas de la producción en las que se cultiven remolacha azucarera, aguaturmas o raíces de achicoria. No obstante, las disposiciones del presente capítulo se aplicarán a estos cultivos en las tierras retiradas de la producción en las mismas condiciones que si se abonara el pago.
Se autorizará el cultivo de estas materias primas en las tierras retiradas de la producción siempre que:
a)
la remolacha azucarera no se destine a la fabricación de azúcar, de acuerdo con la definición que figura en el Reglamento (CEE) no 314/2002 (41), ni se utilice como producto intermedio, coproducto ni subproducto;
b)
las raíces de achicoria y las aguaturmas no se sometan a un proceso de hidrólisis con arreglo al Reglamento (CEE) no 314/2002, bien sin transformar, bien como productos intermedios tales como la inulina, bien como coproductos tales como las oligofructosas, o como posibles subproductos.
Artículo 144
Definiciones
A los efectos del presente capítulo, se entenderá por:
a)
«solicitante»: el agricultor que utilice las tierras retiradas de la producción de conformidad con lo dispuesto en la letra b) del artículo 55 y en el primer guión del apartado 3 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003;
b)
«receptor»: toda persona, firmante del contrato previsto en el artículo 147, que compre por cuenta propia materias primas mencionadas en el artículo 145 destinadas a los fines previstos en el anexo XXIII;
c)
«primer transformador»: el usuario de las materias primas que proceda a su primera transformación con vistas a la obtención de uno o varios de los productos mencionados en el anexo XXIII del presente Reglamento.
SECCIÓN 2
Contrato
Artículo 145
Utilización de la materia prima
1. Podrá cultivarse cualquier materia prima en las superficies retiradas de la producción de conformidad con la letra b) del artículo 53 y con el primer guión del apartado 3 del artículo 107 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
El valor económico de los productos utilizados para los fines no alimentarios contemplados en el anexo XXIII del presente Reglamento obtenidos por transformación de materias primas deberá ser superior al de todos los demás productos destinados a otros usos que se hayan obtenido durante el mismo proceso de transformación, de conformidad con el método de valoración previsto en el apartado 3 del artículo 163 del presente Reglamento.
2. Las materias primas mencionadas en el apartado 1 deberán ser objeto de un contrato de conformidad con el artículo 147, sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 148.
3. El solicitante entregará toda la materia prima cosechada al receptor o al primer transformador, que se hará cargo de ella y garantizará la utilización en la Comunidad de una cantidad equivalente de esta materia prima en la fabricación de uno o varios de los productos acabados destinados a fines no alimentarios contemplados en el anexo XXIII.
Si el primer transformador utiliza la materia prima realmente cosechada para la fabricación de un producto intermedio o un subproducto, podrá utilizar una cantidad equivalente de ese producto intermedio o de ese subproducto en la fabricación de uno o varios de los productos acabados contemplados en el primer párrafo.
En el caso contemplado en el segundo párrafo, o cuando el receptor venda una cantidad equivalente de la materia prima cosechada, el primer transformador o el receptor informará de ello a la autoridad competente ante la que haya constituido la garantía. En caso de que esta cantidad equivalente se utilice en un Estado miembro distinto de aquél en el que se haya cosechado la materia prima, las autoridades competentes de los Estados miembros de que se trate intercambiarán información sobre dicha transacción.
4. En el marco de las disposiciones nacionales que regulan las relaciones contractuales, el primer transformador podrá delegar en un tercero la recepción de la materia prima obtenida por el agricultor que solicite la ayuda. El transformador seguirá siendo el único responsable del cumplimiento de las obligaciones previstas en el presente capítulo.
Artículo 146
Excepciones
1. No obstante lo dispuesto en los apartados 2 y 3 del artículo 145, los Estados miembros podrán autorizar al solicitante para:
a)
utilizar todos los cereales o las semillas oleaginosas de los códigos NC 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 y 1206 00 99 cosechados:
i)
como combustibles para calentar su explotación agrícola;
ii)
para la producción de energía o de biocombustibles en su explotación agrícola;
b)
transformar en biogás del código NC 2711 29 00 en su explotación agrícola toda la materia prima cosechada.
2. En los casos contemplados en el apartado 1, el solicitante:
a)
se comprometerá, mediante una declaración que sustituirá al contrato contemplado en el artículo 147, a utilizar o transformar directamente la materia prima objeto de dicha declaración; se aplicarán mutatis mutandis los artículos 147 a 164.
b)
deberá hacer que un organismo o una empresa designados por el Estado miembro pese toda la materia prima cosechada y llevará una contabilidad específica de la materia prima utilizada y los productos y subproductos obtenidos de la transformación; no obstante, en el caso de los cereales, las semillas oleaginosas y la paja, así como en caso de utilizarse toda la planta, el pesaje podrá sustituirse por la determinación volumétrica de la materia prima.
3. El Estado miembro que se acoja a la facultad ofrecida en el apartado 1 adoptará medidas de control adecuadas que garanticen la utilización directa de la materia prima en la explotación o la transformación en biogás del código NC 2711 29 00.
4. Los cereales o las semillas oleaginosas utilizados con arreglo a la letra a) del apartado 1 deberán desnaturalizarse por el método que fije el Estado miembro de que se trate. No obstante, los Estados miembros podrán autorizar la desnaturalización del aceite procedente de la transformación de semillas oleaginosas contemplada en el inciso ii) de la letra a) del apartado 1, en lugar de la desnaturalización de las semillas, a condición de que la desnaturalización se efectúe directamente tras la transformación en aceite y se controle la utilización de las semillas.
Artículo 147
Contrato
1. El solicitante presentará a la autoridad competente de la que dependa, en apoyo de su solicitud de ayuda, un contrato celebrado entre él y un receptor o un primer transformador. Con todo, el Estado miembro podrá decidir que el contrato sólo pueda celebrarse entre el solicitante y un primer transformador.
2. El solicitante se cerciorará de que el contrato contenga la siguiente información:
a)
nombre y la dirección de las partes contratantes;
b)
duración del contrato;
c)
especies de cada materia prima y superficie ocupada por cada especie;
d)
cualquier condición aplicable a la entrega y, en el caso de las semillas oleaginosas, cantidad previsible, considerada representativa por la autoridad competente, de la materia prima en cuestión;
e)
compromiso de cumplir las obligaciones previstas en el apartado 3 del artículo 145;
f)
utilizaciones finales principales previstas de la materia prima, de conformidad con las condiciones establecidas en el apartado 1 del artículo 145 y en el apartado 3 del artículo 163.
3. El solicitante velará por que el contrato se celebre en una fecha que permita al receptor o al primer transformador depositar un ejemplar del mismo ante la autoridad competente de la que dependa en los plazos fijados en el apartado 1 del artículo 157.
4. Los Estados miembros podrán exigir, por motivos de control, que cada solicitante sólo pueda celebrar un contrato de suministro por cada materia prima.
5. Si el contrato se refiere a semillas de nabina, de colza, de girasol o habas de soja de los códigos NC 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 o 1201 00 90, el solicitante velará por que el contrato especifique, además de la información contemplada en el apartado 2, la cantidad total de subproductos que esté previsto producir y la cantidad previsible de subproductos destinados a fines distintos del consumo humano o animal, desglosadas en ambos casos por especies.
Dichas cantidades se calcularán según los baremos siguientes:
a)
100 kg de semillas de nabina o colza de los códigos NC 1205 00 90 ó 1205 90 00 equivaldrán a 56 kg de subproductos;
b)
100 kg de semillas de girasol de los códigos NC 1206 00 91 o NC 1206 00 99 equivaldrán a 56 kg de subproductos;
c)
100 kg de habas de soja del código NC 1201 00 90 equivaldrán a 78 kg de subproductos.
Artículo 148
Materias primas que no han de ser objeto de contrato
No obstante lo dispuesto en el artículo 147, las materias primas que se enumeran en el anexo XXII no han de ser obligatoriamente objeto de contrato.
Para poder beneficiarse del pago, el solicitante que desee utilizar tierras retiradas de la producción para el cultivo de materias primas se comprometerá mediante declaración escrita ante la autoridad competente de su Estado miembro, al presentar su solicitud de pago, a que, en caso de utilización en su explotación agrícola o de venta de dichas materias primas, éstas se destinen a los usos previstos en el anexo XXIII.
Artículo 149
Equivalencia de subproductos de oleaginosas en harina de soja
1. La autoridad competente notificará a la Comisión lo antes posible y, a más tardar, el 30 de junio del año en que deba cosecharse la materia prima, la cantidad total prevista, desglosada por especies, de subproductos destinados al consumo humano o animal que resulten de los contratos contemplados en el artículo 147 cuando los citados contratos se refieran a semillas de nabina, de colza, de girasol o habas de soja de los códigos NC 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 o 1201 00 90, así como la superficie por especies de dichas oleaginosas.
2. La Comisión calculará la cantidad total prevista de subproductos destinados al consumo humano o animal, expresada en equivalente de harina de soja, basándose en la información facilitada de conformidad con el apartado 1 y aplicando los coeficientes siguientes:
-
tortas de soja: 48 %,
-
tortas de colza: 32 %,
-
tortas de girasol: 28 %.
Si, al efectuar el cálculo indicado en el primer párrafo, la Comisión observa que se ha rebasado el límite máximo de un millón de toneladas de subproductos destinados al consumo humano o animal, fijará cuanto antes y, a más tardar, el 31 de julio del año en el que se coseche la materia prima, el porcentaje de reducción que deberá aplicarse a cada contrato con objeto de calcular la cantidad máxima de subproductos que puede destinarse al consumo humano o animal.
SECCIÓN 3
Modificación o rescisión del contrato
Artículo 150
Modificación o rescisión del contrato
Cuando las partes contratantes modifiquen o rescindan el contrato después de que el solicitante haya presentado la solicitud de ayuda, éste último sólo seguirá facultado para mantener su solicitud de ayuda si, con objeto de que puedan efectuarse todos los controles necesarios, informa de la modificación o rescisión a la autoridad competente de la que dependa a más tardar en la fecha límite fijada para la modificación de la solicitud de ayuda en el Estado miembro correspondiente.
Artículo 151
Circunstancias excepcionales
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 150, si el solicitante informa a la autoridad competente de que, debido a circunstancias excepcionales, no podrá suministrar la totalidad o parte de la materia prima indicada en el contrato, la autoridad, tras haber obtenido suficientes pruebas de dichas circunstancias excepcionales, podrá autorizar la modificación del contrato que se considere justificada, o su rescisión.
En caso de que la modificación del contrato conduzca a una reducción de las tierras objeto del mismo, o en caso de que el contrato se rescinda, el solicitante, para poder mantener su derecho al pago, estará obligado a:
a)
volver a retirar de la producción las tierras de que se trate, por los medios autorizados por la autoridad competente;
b)
no vender, ceder o utilizar la materia prima cultivada en las tierras retiradas del contrato.
Artículo 152
Modificación de la utilización final
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 150, el receptor o el primer transformador podrá modificar las utilizaciones finales previstas para las materias primas contempladas en la letra f) del apartado 2 del artículo 147 después de que las materias primas objeto del contrato le hayan sido entregadas y se hayan cumplido las condiciones previstas en el apartado 1 del artículo 154 y en el primer párrafo del apartado 3 del artículo 157.
La modificación de la utilización final se ajustará a las condiciones establecidas en el segundo párrafo del apartado 1 del artículo 145 y en el apartado 3 del artículo 163.
El receptor o el primer transformador informará previamente a la autoridad competente de la que dependa para que ésta pueda llevar a cabo todos los controles necesarios.
SECCIÓN 4
Rendimientos representativos y cantidades que deben entregarse
Artículo 153
Rendimientos representativos
Los Estados miembros establecerán anualmente, de acuerdo con un procedimiento adecuado, los rendimientos representativos que deberán obtenerse realmente e informarán de ello a los solicitantes interesados.
No obstante, las materias primas recogidas en el anexo XXII podrán quedar exentas de rendimientos representativos.
Artículo 154
Cantidades que deben entregarse
1. El solicitante declarará a la autoridad competente de la que dependa la cantidad total de materia prima cosechada por especie, y confirmará la cantidad entregada y la parte a la que haya suministrado dicha materia prima.
2. La cantidad que deberá entregar realmente el solicitante al receptor o al primer transformador deberá coincidir al menos con el rendimiento representativo.
No obstante, en casos debidamente justificados, los Estados miembros podrán aceptar, excepcionalmente, que dicha cantidad sea inferior hasta en un 10 % al rendimiento representativo.
Además, en los casos en los que la autoridad competente haya permitido la modificación o la rescisión del contrato, de conformidad con el artículo 151, dicha autoridad podrá reducir, en la medida en que esté justificado, la cantidad que el solicitante esté obligado a entregar en virtud del primer párrafo.
SECCIÓN 5
Condiciones de pago de la ayuda
Artículo 155
Pago
1. El pago de la ayuda al solicitante podrá realizarse antes de la transformación de la materia prima. No obstante, dicho pago sólo se realizará cuando se haya entregado al receptor o al primer transformador la cantidad de materia prima requerida de conformidad con el presente capítulo, y si:
a)
se ha efectuado la declaración prevista en el apartado 1 del artículo 154;
b)
se ha depositado un ejemplar del contrato ante la autoridad competente de la que dependa el receptor o el primer transformador, de conformidad con el apartado 1 del artículo 158, y se han cumplido las condiciones establecidas en el apartado 1 del artículo 145;
c)
la autoridad competente ha recibido la prueba de que se ha constituido íntegramente la garantía contemplada en el apartado 2 del artículo 158;
d)
la autoridad competente encargada del pago ha comprobado que cada una de las solicitudes cumple las condiciones previstas en el artículo 147.
2. En el caso de los cultivos bienales, en los que la cosecha y, por consiguiente, la entrega de la materia prima sólo tienen lugar en el segundo año de cultivo, el pago se efectuará en los dos años siguientes a la fecha de celebración del contrato contemplado en el artículo 147, siempre que las autoridades competentes comprueben que:
a)
a partir del primer año de cultivo se cumplen las obligaciones previstas en las letras b), c) y d) del apartado 1;
b)
el segundo año se cumplen las obligaciones previstas en la letras a) del apartado 1, así como la notificación de la información contemplada en el primer párrafo del apartado 3 del artículo 157.
En el caso del primer año de cultivo, el pago sólo se efectuará si la autoridad competente ha recibido la prueba de la constitución de la garantía contemplada en el apartado 2 del artículo 158. En el caso del segundo año de cultivo, no se exigirá la constitución de la garantía para efectuar el pago.
3. En el caso de los cultivos permanentes o plurianuales, el pago de la ayuda se efectuará todos los años a partir de la celebración del contrato. Se aplicarán, mutatis mutandis, las condiciones establecidas en el apartado 2.
SECCIÓN 6
Obligaciones del receptor y del solicitante
Artículo 156
Número de transformadores
Los productos no alimentarios deberán ser obtenidos, como máximo, por un tercer transformador.
Artículo 157
Obligaciones
1. El receptor o el primer transformador depositará un ejemplar del contrato ante la autoridad competente de la que dependa, de acuerdo con el calendario que determine el Estado miembro interesado, a más tardar en la fecha límite de presentación de la solicitud de ayuda en el año de que se trate y en el Estado miembro correspondiente.
Si, en un año dado, el solicitante y el receptor o el primer transformador modifican o rescinden el contrato antes de la fecha contemplada en el artículo 150, el receptor o el primer transformador depositará ante la autoridad competente de la que dependa un ejemplar del contrato modificado o rescindido, a más tardar en dicha fecha.
2. El primer transformador aportará a la autoridad competente de la que dependa la información necesaria relativa a la cadena de transformación de que se trate, especialmente en lo referente a los precios y coeficientes técnicos de transformación que servirán para determinar las cantidades de productos acabados que podrán obtenerse a que hace referencia el segundo párrafo del apartado 2 del artículo 164.
3. El receptor o el primer transformador que haya recibido la materia prima entregada por el solicitante comunicará a la autoridad competente de la que dependa la cantidad de materia prima recibida, especificando la especie y el nombre y dirección de la parte contratante que le haya entregado la materia prima, el lugar de entrega y la referencia del contrato de que se trate, en un plazo que deberán fijar los Estados miembros de forma que se garantice que el pago se abone dentro del plazo previsto en el artículo 28 del Reglamento (CE) no 1782/2003
En caso de que el Estado miembro del receptor o del primer transformador sea diferente del Estado miembro en el que se haya cultivado la materia prima, la autoridad competente correspondiente comunicará a aquélla de la que dependa el solicitante, en un plazo de cuarenta días hábiles a partir de la recepción de las comunicaciones contempladas en el primer párrafo, la cantidad total de materia prima entregada.
SECCIÓN 7
Garantías
Artículo 158
Garantía del receptor o del primer transformador
1. El receptor o el primer transformador constituirá la totalidad de la garantía contemplada en el apartado 2 ante la autoridad competente de la que dependa a más tardar en la fecha límite de presentación de la solicitud de pago durante el año de que se trate y en el Estado miembro correspondiente.
2. La garantía correspondiente a cada materia prima se calculará sobre la base de un importe de 250 euros por hectárea, multiplicado por la suma de todas las tierras cultivadas que sean objeto de un contrato firmado por el receptor o el primer transformador de que se trate y que se utilicen para producir la materia prima prevista.
3. Cuando un contrato se modifique o se rescinda en las condiciones previstas en el artículo 150 o en el artículo 151, la garantía constituida se adaptará en consecuencia.
4. La garantía correspondiente a cada materia prima se liberará proporcionalmente, siempre y cuando la autoridad competente del receptor o del primer transformador haya obtenido la prueba de que:
a)
dichas cantidades de materias primas se han transformado de conformidad con las utilizaciones previstas en la letra f) del apartado 2 del artículo 147 y, en su caso, teniendo en cuenta las modificaciones realizadas en virtud del artículo 152;
b)
si el contrato se refiere a semillas de nabina, de colza, de girasol o habas de soja de los códigos NC ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 o 1201 00 90 y si es de aplicación el procedimiento previsto en el segundo párrafo del apartado 2 del artículo 149, las cantidades de subproductos que rebasan la cantidad máxima que puede destinarse al consumo humano o animal han tenido una salida distinta del mercado alimentario.
5. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 4, cuando la garantía haya sido constituida por el receptor, se liberará una vez que la materia prima de que se trate haya sido entregada al primer transformador, siempre que la autoridad competente de la que dependa el receptor disponga de la prueba de que el primer transformador ha constituido una garantía equivalente ante la autoridad competente de la que dependa.
Artículo 159
Exigencias principales y subordinadas
1. Las siguientes obligaciones constituirán exigencias principales con arreglo al artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85 de la Comisión:
a)
obligación de transformar, con carácter principal, cantidades de materias primas en los productos acabados estipulados en el contrato; la transformación se deberá efectuar antes del 31 de julio del segundo año siguiente al año de cosecha de la materia prima;
b)
obligación de encontrar, antes de la fecha mencionada en la letra a), salidas que no sean el mercado de alimentos para las cantidades de subproductos que rebasen la cantidad máxima que pueda destinarse al consumo humano o animal cuando sea aplicable el procedimiento previsto en el segundo párrafo del apartado 2 del artículo 149 del presente Reglamento;
c)
obligación de adjuntar al producto un ejemplar de control T5 de conformidad con los artículos 160 y 161 del presente Reglamento.
2. Las obligaciones siguientes, que incumben al receptor o al transformador, constituirán exigencias subordinadas con arreglo al artículo 20 del Reglamento (CEE) no 2220/85 de la Comisión:
a)
obligación de aceptar toda la materia prima entregada por el solicitante de conformidad con el apartado 3 del artículo 145 del presente Reglamento;
b)
obligación de depositar un ejemplar del contrato de conformidad con el apartado 1 del artículo 157 del presente Reglamento;
c)
obligación de efectuar comunicaciones de conformidad con el primer párrafo del apartado 3 del artículo 157 del presente Reglamento;
d)
obligación de constituir una garantía de conformidad con el apartado 1 del artículo 158 del presente Reglamento.
SECCIÓN 8
Documentos para la venta, cesión o entrega en otro Estado miembro, o para la exportación
Artículo 160
Ejemplar de control T5
1. Cuando un transformador venda o ceda a un transformador establecido en otro Estado miembro productos intermedios que sean objeto del contrato contemplado en el artículo 147, el producto irá acompañado de un ejemplar de control T5 expedido de acuerdo con lo dispuesto en el Reglamento (CEE) no 2454/93.
Será de aplicación el primer párrafo cuando el receptor venda o ceda a un primer transformador establecido en otro Estado miembro materias primas que sean objeto de un contrato.
2. En la rúbrica «Otros» de la casilla 104 del ejemplar de control T5 deberá figurar una de las siguientes menciones:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Artículo 161
Ejemplar de control T5 para la exportación
En caso de que uno o varios de los productos acabados, productos intermedios, coproductos o subproductos sujetos a un contrato contemplado en el artículo 147 se destinen a la exportación a un tercer país, su transporte en el territorio de la Comunidad estará amparado por un ejemplar de control T5, expedido por la autoridad competente del Estado miembro en el que se hayan obtenido dichos productos.
La rúbrica «Otros» de la casilla 104 del ejemplar de control T5 se rellenará con una de las siguientes indicaciones:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Los párrafos primero y segundo se aplicarán únicamente cuando el producto acabado contemplado en el anexo XXIII, el producto intermedio, el coproducto o el subproducto objeto de un contrato contemplado en el artículo 147 se beneficien de restituciones por exportación si se obtienen a partir de materias primas cultivadas al margen del presente régimen.
Artículo 162
Pruebas alternativas al ejemplar de control T5
No obstante lo dispuesto en la letra b) del apartado 1 del artículo 159, cuando el ejemplar de control T5 no se haya devuelto al servicio de origen del organismo encargado del control del Estado miembro en que esté establecido el receptor o el primer transformador a los dos meses de vencer el plazo previsto en la letra a) del apartado 1 del artículo 159 debido a circunstancias no imputables al primer transformador, se podrán aceptar los siguientes documentos como prueba alternativa al ejemplar de control T5:
a)
facturas de compra de los productos intermedios;
b)
certificado en que el último transformador haga constar la transformación final en productos no alimentarios;
c)
fotocopias certificadas por el último transformador de los documentos contables que prueben que se ha efectuado la transformación.
SECCIÓN 9
Controles
Artículo 163
Registros
1. La autoridad competente del Estado miembro precisará los registros que deberá llevar el receptor o el transformador, así como su periodicidad, que deberá ser, como mínimo, mensual.
En el caso de los receptores, figurarán en ellos, al menos, los datos siguientes:
a)
cantidades de todas las materias primas compradas y vendidas para su transformación en el marco del presente régimen;
b)
nombre y dirección del primer transformador.
En el caso de los transformadores, figurarán en los registros, al menos, los datos siguientes:
a)
cantidades de las diversas materias primas compradas para su transformación;
b)
cantidades de materias primas transformadas y cantidades y tipos de productos acabados, coproductos y subproductos obtenidos a partir de ellas;
c)
pérdidas registradas durante el proceso de transformación;
d)
cantidades destruidas y justificación de su destrucción;
e)
cantidades y tipos de productos vendidos o cedidos por el transformador y precios obtenidos;
f)
en su caso, nombre y dirección del transformador ulterior.
2. La autoridad competente de la que dependa el receptor o el primer transformador comprobará que los contratos presentados cumplan las condiciones establecidas en el apartado 1 del artículo 145. Si no se cumplen dichas condiciones, deberá informarse de ello a la autoridad competente de la que dependa el solicitante.
3. A los efectos del cálculo del valor económico de los productos a que hace referencia el apartado 1 del artículo 145, la autoridad competente comparará, basándose en la información mencionada en el apartado 2 del artículo 157, la suma de los valores de todos los productos no alimentarios con la suma de los valores de todos los demás productos destinados a otras utilizaciones que resulten de la misma transformación. Cada valor será el resultado de la multiplicación de la cantidad respectiva por la media de los precios franco fábrica registrados durante la anterior campaña. En caso de que no se disponga de dichos precios, la autoridad competente determinará los precios apropiados, basándose en particular en los datos contemplados en el apartado 2 del artículo 157.
Artículo 164
Controles en las instalaciones de los receptores y los transformadores
1. Las autoridades competentes de los Estados miembros en los que se encuentren los receptores realizarán controles respecto al menos el 25 % de los receptores instalados en su territorio, seleccionados sobre la base de un análisis de riesgo. Estos controles comprenderán comprobaciones físicas y el examen de los documentos comerciales con el fin de verificar la correspondencia entre las compras de materias primas y las entregas respectivas.
2. Las autoridades competentes de los Estados miembros en los que hayan tenido lugar las transformaciones realizarán controles del cumplimiento de las disposiciones del apartado 1 del artículo 146 respecto al menos el 25 % de los transformadores instalados en su territorio, seleccionados sobre la base de un análisis de riesgo. Estos controles consistirán, como mínimo, en lo siguiente:
a)
comparación de la suma de los valores de todos los productos no alimentarios con la suma de los valores de todos los demás productos destinados a otras utilizaciones y obtenidos en la misma transformación;
b)
análisis del sistema de producción del transformador que incluya comprobaciones físicas y el examen de los documentos comerciales, con el fin de comprobar la coherencia, en el caso del transformador, entre las entregas de materias primas, los productos acabados, lo coproductos y los subproductos.
A los efectos de la comprobación contemplada en la letra b), la autoridad competente se basará principalmente en los coeficientes técnicos de transformación de las materias primas consideradas. Cuando existan, deberán aplicarse los coeficientes previstos en la normativa comunitaria en materia de exportación. En su ausencia, se recurrirá a otros coeficientes que estén previstos en la normativa comunitaria. En todos los demás casos, la comprobación se basará principalmente en los coeficientes generalmente admitidos por la industria de transformación en cuestión.
3. En lo que respecta a las transformaciones contempladas en el artículo 146, los controles se efectuarán sobre el 10 % de los solicitantes, seleccionados sobre la base de un análisis de riesgo que tendrá en cuenta los siguientes elementos:
a)
importe de las ayudas;
b)
número de parcelas agrícolas y superficie objeto de una solicitud de ayuda;
c)
evolución desde el año anterior;
d)
resultados de los controles de años anteriores;
e)
otros parámetros que definan los Estados miembros, sobre la base de la representatividad de las declaraciones presentadas.
4. En caso de que los controles a que se hace referencia en el apartado 3 pongan de manifiesto la existencia de irregularidades en al menos el 3 % de los casos, la autoridad competente realizará los controles suplementarios que sean necesarios durante el año en curso y aumentará en consonancia el porcentaje de agricultores que deban ser objeto de un control sobre el terreno el siguiente año.
5. En caso de establecerse que determinados elementos de los controles contemplados en los apartados 1, 2 y 3 se lleven a cabo mediante muestreo, éste deberá garantizar un nivel de control fiable y representativo.
6. Cada control será objeto de un informe de control firmado por el responsable del mismo, en el que se precisarán los diferentes elementos del control. Este informe contendrá, en particular, los siguientes datos:
a)
fecha del control;
b)
personas presentes;
c)
período controlado;
d)
técnicas de control utilizadas, incluida, en su caso, una referencia a los métodos de muestreo;
e)
resultados del control.
Artículo 165
Producción de cáñamo
Serán de aplicación las disposiciones relativas al cáñamo a que se hace referencia en el artículo 29 del Reglamento (CE) no 795/2004 y en el artículo 33 del Reglamento (CE) no 796/2004.
Artículo 166
Medidas suplementarias y asistencia mutua
1. Los Estados miembros adoptarán las medidas suplementarias necesarias para la adecuada aplicación del presente capítulo y se prestarán asistencia mutua para la ejecución de los controles en él previstos. En caso de que el presente capítulo no prevea las reducciones o exclusiones apropiadas, los Estados miembros podrán aplicar las sanciones nacionales pertinentes en relación con los operadores comerciales que intervengan en el procedimiento de concesión de las ayudas.
2. En la medida de lo necesario o de lo requerido por el presente capítulo, los Estados miembros se prestarán asistencia mutua para garantizar la eficacia de los controles y permitir la comprobación de la autenticidad de los documentos presentados y la exactitud de los datos intercambiados.
SECCIÓN 10
Exclusión del régimen y comunicaciones
Artículo 167
Exclusión de materias primas del régimen
Los Estados miembros podrán excluir del régimen establecido en el presente capítulo las materias primas agrícolas que planteen dificultades relacionadas con el control, la sanidad, el medio ambiente, el Derecho penal o con un porcentaje reducido de productos finales no alimentarios.
Artículo 168
Superficie mínima
Los Estados miembros podrán establecer una superficie mínima cultivada con respecto a cualquier materia prima contemplada en el apartado 1 del artículo 145.
Artículo 169
Comunicaciones
Los Estados miembros transmitirán a la Comisión antes del 15 de octubre siguiente al final del año de que se trate todos los datos que a continuación se detallan:
a)
superficies correspondientes a cada materia prima que se deriven de los contratos mencionados en el artículo 147 y de las declaraciones contempladas en el apartado 2 del artículo 146 y en el artículo 148;
b)
cantidades de cada tipo de materia prima, producto acabado, subproducto y coproducto obtenido, con indicación del tipo de materia prima utilizada;
c)
medidas adoptadas en aplicación del artículo 146;
d)
materias primas excluidas del régimen en aplicación del artículo 167;
e)
superficies mínimas establecidas de conformidad con el artículo 168.
CAPÍTULO 17
AYUDA POR SUPERFICIE EN FAVOR DEL LÚPULO
Artículo 170
Pagos adicionales en favor de los productores de lúpulo
1. El pago adicional mencionado en el segundo párrafo del artículo 68 bis del Reglamento (CE) no 1782/2003 se concederá a los agricultores que produzcan lúpulo por hectárea de superficie que cumpla las condiciones establecidas en el artículo 110 sexdecies de dicho Reglamento, siempre que dicha superficie:
a)
haya estado plantada con una densidad uniforme mínima de 1 500 plantas por hectárea en caso de doble tutorado o de 2 000 plantas por hectárea en caso de tutorado simple;
b)
haya sido sometida a las labores normales de cultivo.
2. Se entenderá por superficie «plantada con lúpulo» con arreglo al segundo guión del artículo 110 sexdecies del Reglamento (CE) no 1782/2003 la superficie delimitada por la línea de alambres exteriores de anclaje de los tutores. Cuando se cultiven plantas de lúpulo en esa línea, se añadirá a cada lado de la parcela un pasillo de servicio suplementario cuya anchura corresponderá a la anchura media de los pasillos de servicio situados dentro de dicha superficie cultivada. Ese pasillo de servicio suplementario no deberá pertenecer a una vía pública. Las dos parcelas situadas en los extremos de las líneas de cultivo y necesarias para la maniobra de la maquinaria agrícola estarán incluidas en la superficie, siempre que la longitud de cada una de ellas no sea superior a ocho metros y que no pertenezcan a una vía pública.
3. Las superficies plantadas con plantas de lúpulo cultivadas principalmente como producto de vivero quedarán excluidas del pago adicional.
4. La suma total disponible para pagos adicionales se distribuirá equitativamente entre las superficies subvencionables plantadas con lúpulo en el territorio del Estado miembro de que se trate.
Artículo 171
Pagos a agrupaciones reconocidas de productores
1. Las agrupaciones reconocidas de productores solicitarán el pago a que hace referencia el segundo párrafo del artículo 68 bis del Reglamento (CE) no 1782/2003 a más tardar el 1 de septiembre del año de cosecha.
2. La suma abonada a las agrupaciones reconocidas de productores se comprometerá para financiar las medidas previstas en las letras a) a d) del apartado 1 del artículo 7 del Reglamento (CEE) no 1696/71 en el plazo de los tres años siguientes a la fecha del pago. Todo importe no comprometido dentro de ese plazo se devolverá al organismo pagador y se deducirá de los gastos financiados con cargo a la Sección de Garantía del FEOGA.
3. La ayuda retenida con respecto a las cosechas anteriores a la de 2005 de conformidad con la letra c) del apartado 5 del artículo 12 del Reglamento (CEE) no 1696/71 deberá gastarse antes del 31 de diciembre de 2008.
4. Los Estados miembros que efectúen pagos a agrupaciones reconocidas de productores remitirán anualmente a la Comisión un informe sobre la utilización de los pagos por parte de las agrupaciones de productores por ellos reconocidas, que incorporará una descripción de las medidas previstas en las letras a) a d) del apartado 1 del artículo 7 del Reglamento (CEE) no 1696/71 que se hayan financiado con tales pagos. El informe se enviará a más tardar el 30 de junio de todos los años.
5. La suma total disponible en un Estado miembro dado para efectuar pagos a las agrupaciones reconocidas de productores a que hace referencia el segundo párrafo del artículo 68 bis del Reglamento (CE) no 1782/2003 se distribuirá entre dichas agrupaciones proporcionalmente a las superficies que cumplan las condiciones establecidas en el artículo 170 del presente Reglamento respecto de las que sus miembros hayan presentado una solicitud de conformidad con el título II de la parte II del Reglamento (CE) no 796/2004.
CAPÍTULO 18
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 172
Derogaciones
1. Quedan derogados, con efectos a partir del 1 de enero de 2005, los Reglamentos (CEE) no 1686/72, (CEE) no 1445/76, (CE) no 1644/1996, (CE) no 2316/1999, (CE) no 2461/1999, (CE) no 2550/2001, (CE) no 2199/2003 y (CE) no 2237/2003.
No obstante, seguirán aplicándose a las solicitudes de ayuda correspondientes a la campaña de comercialización o período de prima de 2004/05 y a campañas de comercialización o períodos de prima anteriores. En caso de aplicación del artículo 66 o del artículo 71 del Reglamento (CE) no 1782/2003, seguirán siendo aplicables los apartados 2 a 5 del artículo 20 del Reglamento (CE) no 2316/1999 hasta que expiren los compromisos de los agricultores.
2. Queda derogado el Reglamento (CE) no 2342/1999 con efectos a partir del 1 de enero de 2005. Seguirá siendo aplicable a las solicitudes presentadas respecto del año 2004.
3. Queda derogado el Reglamento (CE) no 609/1999 con efectos a partir del 1 de enero de 2005. No obstante, seguirá siendo aplicable a las solicitudes de pagos directos correspondientes a la cosecha de 2004 y a la de 2005 en caso de aplicación del apartado 1 del artículo 71 del Reglamento (CE) no 1782/2003.
4. Las referencias a los actos derogados se entenderán hechas al presente Reglamento.
Artículo 173
El presente Reglamento entrará en vigor el séptimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a las solicitudes de ayuda correspondientes a las campañas de comercialización o períodos de prima que comiencen a partir del 1 de enero de 2005, con excepción del artículo 10, que se aplicará a partir de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de octubre de 2004