РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 956/2008 НА КОМИСИЯТА
от 29 септември 2008 година
за изменение на приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (1), и по-специално член 7, параграф 3, втора алинея, член 23, първа алинея и член 23а, буква г) от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 999/2001 се определят правила за превенция, контрол и ликвидиране на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) при животните. Той се прилага при производството и пускането на пазара на живи животни и продукти от животински произход, а в някои конкретни случаи и при износа им.
(2)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 999/2001 се забранява храненето на преживни животни с протеини, добити от животни. Въпреки това в член 7, параграф 3 от посочения регламент се предвижда дерогация от посочената забрана за храненето на млади преживни животни с протеини, добити от риба, при определени условия. Тези условия включват научна оценка на хранителните нужди на младите преживни животни и оценка на контролните аспекти на подобна дерогация.
(3)
В част II от приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 се определят дерогациите от забраната, предвидена в член 7, параграф 1 от посочения регламент, както и конкретните условия за прилагането на подобни дерогации.
(4)
На 24 януари 2007 г. Европейският орган по безопасност на храните прие становище относно оценката на рисковете от ТСЕ за здравето при храненето на преживните животни с рибно брашно. В становището се стигна до заключението, че рискът от наличие на ТСЕ в рибата, независимо от това дали заразяването е станало чрез храната или чрез предаване, е много малък. В становището се казва още, че евентуалното наличие на ТСЕ в рибното брашно би могло да се дължи на храненето на рибата със съставки с произход от бозайници или да идва от рибно брашно, замърсено с месокостно брашно.
(5)
На 19 март 2008 г. бе завършен доклад на Генерална дирекция „Здравеопазване и потребители“, изготвен в сътрудничество с редица научни експерти. В доклада се заключава, че рибното брашно е много добре смилаем протеинов източник (по-трудно смилаем от млякото, но по-лесно смилаем от повечето протеини с растителен произход), с по-добър аминокиселинен профил в сравнение с източниците на растителни протеини, използвани като заместители на млякото, и че храненето на млади преживни животни с рибно брашно би могло да бъде разрешено.
(6)
Предвид условията за оценка на контролните аспекти, предвидени в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 999/2001, евентуалният риск от храненето на млади преживни животни с рибно брашно се преодолява от съществуващите строги работни правила, наложени при производството на рибно брашно, и от контрола на всяка пратка внесено рибно брашно преди пускането ѝ в свободно обращение в Общността.
(7)
Освен това, за да се гарантира, че рибното брашно се използва единствено при храненето на млади преживни животни, тази употреба следва да бъде ограничена до производството на заместители на млякото, разпространявани в сухо състояние и прилагани след разтварянето им в определено количество течност, предназначени за хранене на млади преживни животни като добавка или като заместители на следколастрово мляко преди окончателното отбиване. Следва да бъдат наложени и строги правила за производството, пакетирането, етикетирането и транспортирането на съдържащи рибно брашно заместители на млякото, които са предназначени за такива животни.
(8)
С оглед на по-голяма яснота и съгласуваност за етикетирането на документите, които придружават съдържащите рибно брашно фуражи, предназначени за непреживни животни, следва да се определят същите правила.
(9)
В част III, буква Д.1 от приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 се забранява износът към трети страни на преработени животински протеини, добити от преживни животни, и на продукти, които съдържат такива преработени животински протеини.
(10)
Въпреки това в момента в Общността се разрешава използването на такива протеини за производството на храни за домашни любимци. С оглед осигуряването на съгласуваност на законодателството на Общността е целесъобразно износът към трети държави на преработени храни за домашни любимци, в това число и на консервирани храни, които съдържат преработени животински протеини, добити от преживни животни, да бъде разрешен.
(11)
Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да бъде съответно изменен.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2008 година.
REGLAMENTO (CE) N o 956/2008 DE LA COMISIÓN
de 29 de septiembre de 2008
que modifica el anexo IV del Reglamento (CE) no 999/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, por el que se establecen disposiciones para la prevención, el control y la erradicación de determinadas encefalopatías espongiformes transmisibles
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 999/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de mayo de 2001, por el que se establecen disposiciones para la prevención, el control y la erradicación de determinadas encefalopatías espongiformes transmisibles (1), y, en particular, su artículo 7, apartado 3, párrafo segundo, su artículo 23, párrafo primero, y su artículo 23 bis, letra d),
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 999/2001 establece normas para la prevención, el control y la erradicación de determinadas encefalopatías espongiformes transmisibles (EET) en los animales. Se aplica a la producción y comercialización de animales vivos y productos de origen animal y, en algunos casos específicos, a su exportación.
(2)
El artículo 7, apartado 1, del Reglamento (CE) no 999/2001 prohíbe alimentar a los rumiantes con proteínas de origen animal. Sin embargo, el artículo 7, apartado 3, del citado Reglamento establece una excepción a esa prohibición en lo que se refiere a la alimentación de crías de rumiantes con proteínas derivadas de pescado, con arreglo a unas determinadas condiciones. Esas condiciones son la evaluación científica de las necesidades alimentarias de las crías de rumiantes y una evaluación de los aspectos relacionados con el control de esa excepción.
(3)
En la parte II del anexo IV del Reglamento (CE) no 999/2001 se exponen las excepciones a la prohibición establecida en el artículo 7, apartado 1, del citado Reglamento, así como las condiciones específicas para la aplicación de tales excepciones.
(4)
El 24 de enero de 2007, la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria adoptó un dictamen sobre la evaluación de los riesgos sanitarios que conlleva la alimentación de los rumiantes con harina de pescado, en relación con el riesgo de EET. En ese dictamen se llegaba a la conclusión de que el riesgo de EET en el pescado es remoto, ya sea alimentando directamente con él a los animales, ya por amplificación de la infectividad. También se determinó que, de haber algún riesgo de EET en la harina de pescado, este podría ser consecuencia de los piensos derivados de mamíferos con los que se había alimentado recientemente a los peces, o de la contaminación de la harina de pescado con harina de carne y huesos.
(5)
El 19 de marzo de 2008 se completó un informe de la Dirección General de Sanidad y Consumo realizado con ayuda de varios expertos científicos. En ese informe se concluía que la harina de pescado es una fuente de proteínas fácilmente digestible, con una digestibilidad inferior a la de la leche pero superior a la de la mayoría de las proteínas de origen vegetal, y con un buen perfil de aminoácidos en comparación con las fuentes de proteína vegetales que se emplean en los sustitutivos de la leche, y que podía permitirse alimentar con ella a las crías de rumiantes.
(6)
Teniendo en cuenta la condición relativa a la evaluación de los aspectos relacionados con el control, establecida en el artículo 7, apartado 3, del Reglamento (CE) no 999/2001, el riesgo que puede conllevar la alimentación de las crías de rumiantes con harina de pescado se compensa con las estrictas normas de procesamiento que se imponen actualmente a la producción de este material y con los controles a que se somete cada partida de harina de pescado importada antes de su despacho a libre práctica en la Comunidad.
(7)
Por otro lado, para garantizar que el uso de harina de pescado esté solo permitido en las crías de rumiantes, tal uso debe limitarse a la producción de sustitutivos de la leche que se distribuyen en forma desecada y se administran tras diluirlos en una determinada cantidad de líquido, y que están destinados a la alimentación de crías de rumiantes como suplemento o sustituto de la leche posterior al calostro antes de finalizar el destete. También deben imponerse normas estrictas a la producción, embalaje, etiquetado y transporte de sustitutivos de la leche que contengan harina de pescado y estén destinados a esos animales.
(8)
En aras de la claridad y la coherencia, deben establecerse las mismas normas en relación con el etiquetado y la documentación que acompañe a los piensos que contengan harina de pescado y estén destinados a animales no rumiantes.
(9)
El punto E.1 de la parte III del anexo IV del Reglamento (CE) no 999/2001 establece la prohibición de exportar a terceros países proteínas animales transformadas derivadas de rumiantes, así como de los productos que las contengan.
(10)
Sin embargo, actualmente está permitido en la Comunidad utilizar esas proteínas en la producción de comida para animales de compañía. En aras de la coherencia de la legislación comunitaria, conviene permitir las exportaciones a terceros países de comida para animales de compañía transformada, en especial en conserva, que contenga proteínas animales transformadas derivadas de rumiantes.
(11)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 999/2001 en consecuencia.
(12)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo IV del Reglamento (CE) no 999/2001 queda modificado con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de septiembre de 2008.