РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 306/2008 НА КОМИСИЯТА
от 2 април 2008 година
за установяване, в съответствие с Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета, на минимални изисквания и условия за взаимно признаване на сертифицирането на служители, извършващи извличане от съоръжения на някои разтворители на базата на флуорирани парникови газове
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно някои флуорирани парникови газове (1), и по-специално член 5, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Във връзка с изискванията на Регламент (ЕО) № 842/2006 е необходимо да се формулират правила за квалификация на служителите, изпълняващи дейности по съоръжения, съдържащи някои флуорирани парникови газове, които биха могли да предизвикат изтичания на такива газове.
(2)
За тези служители, които още не са получили сертификат, но вече са включени в курс за сертифициране, следва за ограничен период от време да бъде разрешено да изпълняват дейности, за които се изисква такова сертифициране, с цел да придобият практически опит, необходим за изпита, при условие че тяхната работа се наблюдава от сертифицирани служители.
(3)
В някои държави-членки понастоящем няма съответни системи за професионална квалификация или сертифициране. По тази причина следва да бъде разрешен ограничен период от време, който съответните служители да използват за придобиване на сертификати.
(4)
С цел да се избегнат излишни административни натоварвания, следва да се разреши за изграждането на сертификационна система да се използват съществуващите системи за професионална квалификация, при условие че уменията и знанията, придобивани по съответната система, са равностойни на минималните изисквания, предвидени в настоящия регламент.
(5)
В ролята на оценяващи или сертифициращи органи, или едновременно и като двата вида органи, биха могли да бъдат определени производители или оператори на съоръжения, съдържащи разтворители на базата на флуорирани парникови газове, при условие че отговарят на съответните изисквания.
(6)
С оглед да бъдат избегнати излишни административни разходи всяка държава-членка, в която в момента не се използват разтворители на базата на флуорирани парникови газове, следва да има право да не създава цялостна сертификационна система, при условие че съответната държава членка направи необходимата подготовка, за да може такива сертификати да се издават без неоправдано закъснение, в случай че бъдат поискани в бъдеще, като по този начин не се създават неоправдани препятствия за навлизане на пазара.
(7)
Изпитът е ефективно средство за проверка на способностите на кандидата да извършва правилно дейности, които могат пряко или косвено да причинят изтичане на парникови газове.
(8)
Официално определените оценяващи органи и сертифициращи органи следва да осигурят спазване на минималните изисквания, установени с настоящия регламент, като по този начин допринесат за реалното и ефективно взаимно признаване на сертификати в цялата Общност.
(9)
На Комисията следва да бъде съобщавана информацията относно системата за сертифициране, чиито сертификати подлежат на взаимно признаване, във формата, определен с Регламент (ЕО) № 308/2008 на Комисията от 2 април 2008 г. за установяване, съгласно Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета, на формата на уведомленията за програмите на държавите-членки за обучение и сертифициране (2).
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
Настоящият регламент установява минималните изисквания за сертифициране на служители за извличане от съоръжения на някои разтворители на базата на флуорирани парникови газове, както и на условията за взаимно признаване на сертификатите, издадени съгласно тези изисквания.
Член 2
Сертифициране на служители
1. Служителите, които извършват посочените в член 1 дейности, следва да притежават сертификат, както е посочено в член 4.
2. За служителите, които са записани на курс за обучение за получаване на сертификат и работят под наблюдението на лице, притежаващо сертификат, изискването по параграф 1 няма да се прилага за срок от максимум 1 година.
3. Държавите-членки могат да решат, че изискването по параграф 1 няма да се прилага за период, който следва да не просрочва датата, посочена в член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 842/2006, за тези служители, които са извършвали дейността, предвидена в член 1 от настоящия регламент, преди датата, посочена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 842/2006.
Такива служители следва да бъдат считани за сертифицирани по отношение на тези дейности за периода, посочен в първата алинея, по смисъла на изискванията на Регламент (ЕО) № 842/2006.
Член 3
Издаване на сертификати на служители
1. На служителите, които са издържали теоретичен и практически изпит, организиран от оценяващ орган, както е посочено в член 5, по отношение на минимума от умения и познания, посочени в приложението, следва да бъде издаден сертификат от сертифициращ орган, съгласно посоченото в член 4.
2. Сертификатът трябва да съдържа минимум следната информация:
а)
наименованието на сертифициращия орган, пълното име на притежателя, номер на сертификата и дата, до която е валиден, ако има такава;
б)
дейностите, които притежателят на сертификата е оправомощен да извършва;
в)
дата на издаване и подпис на издалия сертификата.
3. В случаите, в които съществуващата система за сертифициране, основаваща се на провеждането на изпит, покрива минималните умения и познания, посочени в приложението, и отговаря на изискванията на членове 4 и 5, но съответният атестат не съдържа посочените в параграф 2 от настоящия член елементи, се допуска съответстващ на изискванията на член 4 сертифициращ орган да издаде сертификат на притежателя на тази квалификация без повторно явяване на изпит.
4. В случаите, когато съществуваща система за сертифициране, основаваща се на провеждането на изпит, отговаря на изискванията на членове 4 и 5 и частично покрива минималните умения и познания, посочени в приложението, сертифициращите органи могат да издават сертификат, при условие че кандидатът издържи допълнителен изпит, организиран от съответстващ на изискванията на член 5 оценяващ орган, по тези умения и познания, които не са покрити от съществуващото сертифициране.
Член 4
Сертифициращ орган
1. Сертифициращият орган следва да бъде определен посредством национален законов или подзаконов акт, или да бъде назначен от компетентния орган на държавата-членка или от други организации, които са оправомощени за това, като имащ правото да издава сертификати на служители, които изпълняват дейностите, посочени в член 1.
Сертифициращият орган следва да е безпристрастен при извършването на своята дейност.
2. Сертифициращият орган следва да определя и прилага процедурите по издаването, временното отменяне и отнемането на сертификати.
3. Сертифициращият орган следва да води документация, удостоверяваща статута на всяко сертифицирано лице. Тази документация следва да доказва, че действително е изпълнена съответната процедура по сертифициране. Документацията следва да се пази за период от най-малко 5 години.
Член 5
Оценяващ орган
1. Изпитите за служителите, посочени в член 1, следва да се организират от оценяващ орган, определен от компетентните органи на държавата-членка или от други институции, които са оправомощени за това. На изискванията за оценяващ орган може да отговаря и сертифициращ орган по смисъла на член 4.
Оценяващият орган следва да е безпристрастен при извършването на своята дейност.
2. Изпитите следва да бъдат планирани и структурирани по начин, който гарантира покриването на минималните умения и познания, определени в приложението.
3. Оценяващият орган следва да приеме процедури за докладване и да съхранява документация, за да се даде възможност за удостоверяване на резултатите от изпита на отделно лице и на цялостните резултати от оценяването.
4. Оценяващият орган следва да гарантира, че назначените изпитващи лица за даден изпит притежават необходимите знания относно съответните изпитни методи и документи, както и подходяща компетентност в областта на изпита. Също така този орган следва да гарантира, че необходимото оборудване, инструменти и материали са в наличност за провеждане на практическите изпити.
Член 6
Уведомяване
1. До 4 януари 2009 г. държавите-членки следва да съобщят на Комисията наименованията и данните за контакт на сертифициращите органи за служители по смисъла на член 4, както и наименованията на отговарящите на изискванията на член 3 сертификати за служители, като при съобщаването следва да се използва форматът, определен с Регламент (ЕО) № 308/2008.
2. Ако в дадена държава-членка не се използват разтворители на базата на флуорирани парникови газове, тази държава-членка може да вземе решение да не определя сертифициращ орган или оценяващ орган по смисъла на член 4 и съответно член 5, или нито един от двата органа, преди да се появи в бъдеще необходимост от такова сертифициране. В такъв случай държавата-членка следва да включи в националното законодателство съответните разпоредби, които да осигурят издаването на такива сертификати без неоправдани закъснения, в случай че такова сертифициране бъде поискано в бъдеще.
До 4 януари 2009 г. държавите-членки следва да уведомят Комисията за евентуално намерение да приложат настоящия параграф и за съответните разпоредби. В този случай параграф 1 не се прилага.
3. Държавите-членки следва да актуализират уведомлението, представено съгласно параграф 1, със съответната нова информация и незабавно да предоставят на Комисията актуализираното уведомление.
Член 7
Условия за взаимно признаване
1. Взаимното признаване на сертификати, издадени в други държави-членки, следва да се прилага само за сертификати, издадени в съответствие с член 3.
2. Държавите-членки могат да изискват от притежателите на сертификати, издадени в друга държава-членка, да предоставят превод на сертификата на някой от другите официални езици на Общността.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 2 април 2008 година.
REGLAMENTO (CE) N o 306/2008 DE LA COMISIÓN
de 2 de abril de 2008
por el que se establecen, en virtud del Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, los requisitos mínimos y las condiciones para el reconocimiento mutuo de la certificación del personal que recupere de equipos determinados disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de mayo de 2006, sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero (1), y, en particular, su artículo 5, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
Para cumplir lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 842/2006, es necesario establecer normas sobre la cualificación del personal que realice, en equipos que contengan determinados gases fluorados de efecto invernadero, actividades que puedan dar lugar a fugas.
(2)
Durante un período limitado, debe autorizarse al personal que aún no cuente con la certificación, pero que se haya inscrito en un curso de formación dirigido a la obtención de un certificado, a realizar las actividades para las que se exige la certificación, a fin de adquirir la experiencia práctica necesaria para el examen, siempre que esté supervisado por personal certificado.
(3)
Actualmente, algunos Estados miembros no han establecido sistemas de cualificación o certificación. Por tanto, debe darse un plazo para que el personal obtenga el certificado requerido.
(4)
A fin de evitar cargas administrativas indebidas, debe permitirse el establecimiento de un sistema de certificación a partir de los ya existentes, siempre que las competencias y conocimientos cubiertos y el sistema de cualificación correspondiente sean equivalentes a las normas mínimas previstas en el presente Reglamento.
(5)
Las entidades que fabriquen o utilicen equipos que contengan disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero podrían ser designadas organismos de evaluación o certificación, o ambas cosas, siempre que cumplan los requisitos pertinentes.
(6)
A fin de evitar costes administrativos innecesarios, debe permitirse a cualquier Estado miembro en el que no se utilicen actualmente disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero que no establezca un sistema de certificación completo, siempre que dicho Estado tome las medidas necesarias para asegurar que puedan expedirse certificados sin tardanza indebida en caso de que se soliciten en el futuro, de tal manera que no se creen barreras injustificadas a la entrada en su mercado.
(7)
Los exámenes son un medio eficaz para probar la capacidad del candidato para efectuar correctamente las operaciones que pueden dar lugar directamente a fugas, así como las que las pueden provocar indirectamente.
(8)
Los organismos de evaluación y certificación designados oficialmente deben asegurar el cumplimiento de los requisitos mínimos establecidos en el presente Reglamento y contribuir así al reconocimiento mutuo eficaz y eficiente de los certificados en toda la Comunidad.
(9)
La información sobre el sistema de certificación mediante el cual se expidan certificados sujetos a reconocimiento mutuo debe notificarse a la Comisión en el formato establecido en el Reglamento (CE) 308/2008 de la Comisión, de 2 de abril de 2008, por el que se establece, en virtud del Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, el formato para la notificación de los programas de formación y certificación de los Estados miembros (2).
(10)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité creado por el artículo 18, apartado 1, del Reglamento (CE) no 2037/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo (3).
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
El presente Reglamento establece los requisitos mínimos para la certificación del personal que recupere de equipos determinados disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero así como las condiciones para el reconocimiento mutuo de los certificados expedidos con arreglo a dichos requisitos.
Artículo 2
Certificación del personal
1. El personal que lleve a cabo la actividad mencionada en el artículo 1 deberá estar en posesión de un certificado según lo dispuesto en el artículo 4.
2. El apartado 1 no se aplicará durante un período máximo de un año al personal inscrito en un curso de formación para la obtención de un certificado, siempre que esté bajo la supervisión de un titular de un certificado.
3. Los Estados miembros podrán decidir que el apartado 1 no sea aplicable, durante un período que no rebasará la fecha mencionada en el artículo 5, apartado 4, del Reglamento (CE) no 842/2006, al personal que lleve a cabo la actividad indicada en el artículo 1 del presente Reglamento antes de la fecha mencionada en el artículo 5, apartado 2, del Reglamento (CE) no 842/2006.
Se considerará que, durante el período indicado en el párrafo primero, dicho personal está certificado en lo que se refiere a esta actividad a los efectos de lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 842/2006.
Artículo 3
Expedición de certificados al personal
1. Los organismos de certificación mencionados en el artículo 4 expedirán certificados al personal que haya superado un examen teórico y práctico organizado por un organismo de evaluación según lo dispuesto en el artículo 5 y que cubra las competencias y conocimientos mínimos establecidos en el anexo.
2. El certificado especificará, como mínimo, lo siguiente:
a)
el nombre del organismo de certificación, el nombre y apellidos del titular, un número de certificado y, en su caso, la fecha de expiración;
b)
la actividad que el titular del certificado está autorizado a realizar;
c)
la fecha de expedición y la firma del expedidor.
3. Cuando un sistema de certificación ya existente basado en un examen cubra las competencias y conocimientos mínimos establecidos en el anexo y, además, cumpla lo dispuesto en los artículos 4 y 5, pero la acreditación correspondiente no contenga los datos indicados en el apartado 2 del presente artículo, los organismos de certificación a los que se refiere el artículo 4 podrán expedir un certificado al titular de esta cualificación sin repetir el examen.
4. Cuando un sistema de certificación ya existente basado en un examen cumpla lo dispuesto en los artículos 4 y 5 y cubra en parte las competencias y conocimientos mínimos establecidos en el anexo, los organismos de certificación podrán expedir un certificado siempre que el solicitante supere un examen complementario acerca de las competencias y conocimientos no cubiertos por el certificado ya existente, organizado por un organismo de evaluación según lo dispuesto en el artículo 5.
Artículo 4
Organismos de certificación
1. En virtud de una disposición legal o reglamentaria nacional o por designación de la autoridad competente del Estado miembro o de otra entidad competente para ello, se creará un organismo de certificación que estará autorizado a expedir certificados al personal que intervenga en la actividad mencionada en el artículo 1.
El organismo de certificación será imparcial en el desempeño de sus actividades.
2. El organismo de certificación establecerá y aplicará procedimientos para la expedición, suspensión y retirada de los certificados.
3. Asimismo, mantendrá registros que permitan comprobar el estatus de la persona certificada. Los registros darán fe de que se ha cumplido debidamente el procedimiento de certificación. Dichos registros se guardarán durante al menos cinco años.
Artículo 5
Organismo de evaluación
1. La autoridad competente del Estado miembro u otra entidad competente para ello designará un organismo de evaluación que se encargará de organizar los exámenes del personal a los que se refiere el artículo 1. Los organismos de certificación a los que se refiere el artículo 4 también podrán considerarse organismos de evaluación.
Los organismos de evaluación serán imparciales en el desempeño de sus actividades.
2. Los exámenes se planificarán y estructurarán de tal forma que queden cubiertas las competencias y los conocimientos mínimos establecidos en el anexo.
3. El organismo de evaluación adoptará procedimientos de notificación y conservará registros para poder documentar los resultados individuales y globales de la evaluación.
4. El organismo de evaluación garantizará que los examinadores designados para una prueba tengan el debido conocimiento de los métodos de examen y los documentos de examen pertinentes, así como las competencias adecuadas en la materia objeto del examen. Asimismo garantizará que se dispone del equipo, los instrumentos y el material necesarios para las pruebas prácticas.
Artículo 6
Notificación
1. A más tardar el 4 de enero de 2009, los Estados miembros notificarán a la Comisión los nombres y los datos de los organismos de certificación para el personal cubierto por el artículo 4, así como los títulos de los certificados para el personal que cumpla lo dispuesto en el artículo 3, utilizando para ello el formato establecido por el Reglamento (CE) no 308/2008.
2. Cuando en un determinado Estado miembro no se utilicen disolventes a base de gases fluorados de efecto invernadero, este Estado podrá decidir que no se designe el organismo de certificación o el de evaluación al que se refiere, respectivamente, el artículo 4 y el artículo 5, o que no se designe ninguno de ellos, antes de que surja esta necesidad de certificación. En este caso, el Estado miembro tomará las medidas necesarias con arreglo a su legislación para asegurar la expedición de estos certificados sin tardanza indebida si se solicitase esta certificación en el futuro.
A más tardar el 4 de enero de 2009, el Estado miembro notificará a la Comisión su intención de recurrir a la aplicación de este apartado y las medidas tomadas para darle cumplimiento. En este caso, no se aplicará el apartado 1.
3. Los Estados miembros actualizarán la notificación presentada en virtud del apartado 1, aportando la información pertinente, y la presentarán a la Comisión sin demora.
Artículo 7
Condiciones para el reconocimiento mutuo
1. El reconocimiento mutuo de los certificados expedidos en otros Estados miembros será aplicable a los certificados expedidos con arreglo al artículo 3.
2. Cualquier Estado miembro podrá exigir a los titulares de certificados expedidos en otro Estado miembro que presenten una traducción del certificado a otra lengua oficial comunitaria.
Artículo 8
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 2 de abril de 2008.