32005R0183
L 035/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 183/2005 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 януари 2005 година
за определяне на изискванията за хигиена на фуражите
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37, параграф 2 и член 152, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора за създаване на Европейската общност (2),
като имат предвид, че:
(1)
Производството на добитък играе много важна роля в сектора на земеделието на Общността. Задоволителните резултати от тази дейност зависят до голяма степен от използването на безопасни и доброкачествени фуражи.
(2)
Преследването на високо ниво на защита на здравето на хора и животни е една от основните цели на закона за храните, така както са посочени в Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за определяне на общите принципи и изисквания към законодателството в областта на храните за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури в областта на безопасността на храните (3). Въпросният регламент урежда освен това други общи принципи и дефиниции за националното и общностното законодателство за храните, включително целта да се постигне свободно движение на фуражи в рамките на Общността.
(3)
Директива 95/69/ЕО на Съвета (4) създаде условията и подробните правила, прилагани за някои категории предприятия и посредници в сектора на фуражите за животни, така че те да могат да упражняват своите дейности. Опитът показа, че тези условия и правила съставляват здрава основа за гарантиране безопасност на фуражите. Въпросната директива създаде освен това условия за одобряване на предприятията, произвеждащи някои вещества, изброени в Директива 82/471/ЕИО на Съвета от 30 юни 1982 г. относно някои продукти, използвани при храненето на животните (5).
(4)
Директива 98/51/ЕО на Комисията от 9 юли 1998 г. за определяне на някои мерки по прилагане на Директива 95/69/ЕО на Съвета за определяне на условията и правилата за одобряване и регистриране на някои предприятия и посредници, работещи в сектор на фуражите за животни (6) установи някои мерки, включващи правила за внос от трети страни.
(5)
Опитът показа освен това, че е необходимо да се гарантира това, че всички предприятия за фуражи, включително за аквакултури, работят в съответствие с хармонизирани изисквания за безопасност и че е необходимо да се направи обща ревизия, така че да се отчете необходимостта от гарантиране на по-високо ниво на защита на здравето на хора и животни, а така също и на околната среда.
(6)
Основната цел на новите правила за хигиена, съдържащи се в настоящия регламент, е да се гарантира високо ниво на защита на потребителите с оглед безопасността на храните и на фуражите, като се отчитат по-специално следните принципи:
а)
основната отговорност за безопасност на фуража е на оператора в сектора на фуражите;
б)
необходимостта да се гарантира безопасност на фуражите по цялата хранителна верига, като се започне от първичното производство на фуражите до и включително храненето на животните, отглеждани за производство на храна;
в)
общото изпълнение на процедурите, основани на принципите на системата за анализ на опасностите и критични контролни точки (НАССР), които - заедно с прилагане на добра хигиенна практика - следва да засилят отговорността на операторите в сектора на фуражите;
г)
тези ръководства за добра практика са ценен инструмент, помагащ на операторите в сектора на фуражите от всички нива на хранителната верига да се придържат към правилника за хигиена на фуражите и към прилагане на принципите на НАССР;
д)
създаването на микробиологични критерии на основата на научни критерии за риска;
е)
необходимостта да се гарантира това, че внасяните фуражи постигат стандарт, който е поне еквивалентен на този за фуражите, произвеждани в Общността.
(7)
За да се гарантира пълно прилагане на системата за регистрация и одобрение за всички оператор в сектора на фуражите и, следователно, да се гарантира възможност за пълно проследяване, целесъобразно е да се гарантира това, че те получават и използват фуражи само от предприятия, които са регистрирани и/или одобрени в съответствие с настоящия регламент.
(8)
Необходим е интегрален подход, за да се гарантира безопасност на фуражите от и включително на първичното производство на фуражи до и включително пласирането им на пазара или тяхното експортиране. Първичното производство на фуражи включва продукти, които са подложени само на просто физическо третиране, като например почистване, опаковане, складиране, естествено сушене или силажиране.
(9)
В съответствие с принципите на пропорционалност и субсидиарност правилата на Общността не се прилагат за някои случаи на частно домашно производство на фуражи и хранене на някои животни, нито за преки доставки на малки количества първично производство на фуражи на местно ниво, нито за продажби на дребно на храни за домашни любимци.
(10)
Идентифицират се и се контролират адекватно рисковете за фуражите, съществуващи на ниво първично производство на фуражи, така че да се гарантира това, че се спазват целите на настоящия регламент. Следователно основните принципи на настоящия регламент се прилагат за ферми, произвеждащи фуражи единствено за изискванията на собственото им производство, а така също и за ферми, пласиращи фуражи на пазара. Следва да се вземе под внимание фактът, че рискът е по-малък, ако фуражите се произвеждат и използват за хранене на животни, които се използват само за домашна консумация или за животни, които не се използват за производство на храни. Търговията на малки количества фуражни продукти на местно ниво и продажбите на дребно на храни за домашни любимци се третират отделно в рамките на настоящия регламент.
(11)
Прилагането на принципите на НАССР към първичното производство на фуражи е средносрочна цел на европейското законодателство за хигиената. Въпреки това, ръководства за добра практика трябва вече да насърчат използването на подходящи изисквания за хигиената.
(12)
Безопасността на фуражите зависи от редица фактори. Законодателство трябва да урежда минималните изисквания за хигиена. Трябва да има изградени официални контролни органи, които да проверяват съответствието на операторите в сектора на фуражите. Освен това операторите в сектора на фуражите трябва да предприемат мерки или приемат процедури, за да постигнат високо ниво на безопасност на фуражите.
(13)
Принципите на НАССР могат да помогнат операторите в сектора на фуражите да постигнат по-висок стандарт на безопасност на фуражите. Принципите на НАССР не трябва да се разглеждат като метод за саморегулиране и не заместват официалния контрол.
(14)
За изпълнение на принципите на НАССР се изисква пълно сътрудничество и ангажимент на служителите от предприятията за фураж.
(15)
За принципите на НАССР при производство на фуражи следва да се вземат под внимание принципите, съдържащи се в Codex Alimentarius, но те трябва да позволят достатъчна гъвкавост във всички ситуации. В някои предприятия за фураж не могат да бъдат определени критичните точки за контрол, а в някои случаи добрите практики могат да заменят наблюдението на критичните точки за контрол. Аналогично, изискването да се установят „критични граници“, така както е изложено в Codex Alimentarius, не изисква да се фиксира във всеки случай цифрова граница. Изискването да се запазят документите, така както е изложено в същия кодекс, трябва да е гъвкаво, така че да се избегне ненужният товар за много малки предприятия. Трябва да се гарантира това, че операциите, изпълнявани от предприятието за фураж на ниво първично производство на фуражи, включително свързаните с това операции, а така също и смесването на фуражи с допълващи фуражи изключително за нуждите на собственото имение, не трябва задължително да следват принципите на НАССР.
(16)
Необходима е освен това гъвкавост, за да се нагодят нуждите на предприятията за фуражи, разположени в региони, изпитващи специални географски ограничения или свързани със структурни изисквания. Тази гъвкавост не трябва обаче да е за сметка на целите на хигиената на фуражите. Трябва при необходимост да се прави обсъждане в рамките на Постоянния комитет за хранителната верига и здравето на животните.
(17)
Целесъобразно е да има система за регистрация и одобрение на всички предприятия за фуражи от компетентния орган на държавата-членка, осигуряваща възможност за проследяване от производителя до крайния потребител и улесняваща прилагането на ефективен официален контрол. Съществуващите системи за събиране на данни относно предприятията за фуражи могат да се използват от компетентния орган на държавата-членка, така че да се стартира и внедри системата, предвидена в настоящия регламент.
(18)
Целесъобразно е да се поддържа система за одобрение на предприятията за фуражи по отношение на дейности, представляващи по-висок риск при производството на фуражи. Следва да се предвидят процедури, така че да се разшири сегашният обхват на системата за одобрение, предвидена в Директива 95/69/ЕО.
(19)
За да бъдат одобрени или регистрирани, предприятията за фуражи трябва да отговарят на няколко условия, засягащи техните операции относно обектите, оборудването, персонала, производството, качествения контрол, складирането и документацията, така че да се гарантират както сигурността на фуражите, така и възможността за проследяване на продуктите. Трябва да се предвиди възможност тези условия да варират, така че да се гарантира това, че са подходящи за различните видове предприятия за фуражи. На държавите-членки трябва да се разреши да издават условно одобрение на предприятия, ако от посещението на място се вижда, че предприятието отговаря на всички изисквания за инфраструктурата и оборудването. Целесъобразно е освен това обаче да се посочи максимална продължителност от време за такова условно одобрение.
(20)
Трябва да се предвиди временно суспендиране, поправка или отмяна на регистрацията или одобрението, ако предприятията променят или прекратят дейностите си, или ако вече не изпълняват условията, засягащи тяхната дейност.
(21)
Възможността за проследяване на фуражите и фуражните съставки по цялата фуражна верига е съществен елемент за осигуряване на безопасността на фуражите. Регламент (ЕО) № 178/2002 съдържа правила, с които се гарантира възможност за проследяване на фуражите и фуражните съставки и се предвижда процедура за приемане на правилник за изпълнение, прилаган за конкретните сектори.
(22)
Последователните фуражни кризи показаха, че грешки във всеки стадий на хранителната верига могат да имат значителни икономически последици. Характеристиката на фуражното производство и сложността на веригата за разпределение на фуражите означават, че е трудно да оттеглим фуража от пазара. Разходите за компенсиране на икономическите щети по фуражната и хранителната верига се поемат често пъти от обществените фондове. Справянето с тази икономическа последица на ниска цена за обществото може да се подобри, ако операторът, чиято дейност предизвиква икономическа щета във фуражния сектор, бъде държан финансово отговорен. Създаването на обща задължителна система за финансова отговорност и финансови гаранции обаче, например посредством застраховане, прилагано за всички оператори в сектора на фуражите, може да не е осъществимо или целесъобразно. Поради това Комисията следва да обсъди този въпрос по-задълбочено, отчитайки разпоредбите в съществуващото законодателство с оглед гражданската отговорност в други сфери, а така също и съществуващите системи и практики между държавите-членки. За целта Комисията трябва да представи доклад, придружен при необходимост от законодателни предложения.
(23)
Фуражите, внасяни в Общността, трябва да задоволяват общите изисквания, посочени в Регламент (ЕО) № 178/2002, и условията за внос, посочени в Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (7). За да се избегнат смущения в търговията е целесъобразно, докато бъдат завършени мерките за изпълнение, вносът да продължи да се разрешава при условията, посочени в Директива 98/51/ЕО.
(24)
Продуктите на Общността, изнасяни в трети страни, трябва да задоволяват общите изисквания, посочени в Регламент (ЕО) № 178/2002.
(25)
Целесъобразно е да се разшири обхватът на системата за бързо предупреждение за храни и фуражи, установена в Регламент (ЕО) № 178/2002, така че да се включат рисковете за здравето на животните или за околната среда от фуражи, използвани за животни, които не се отглеждат за производство на храни.
(26)
Законодателството на Общността относно хигиената на фуражите трябва да бъде подкрепено от научна консултация. За тази цел Европейският орган за безопасност на храните трябва да се консултира винаги, когато това е необходимо.
(27)
За да се отчете техническият и научният напредък, трябва да има тясно и ефективно сътрудничество между Комисията и държавите-членки в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
(28)
Настоящият регламент отчита международните задължения, посочени в санитарното и фитосанитарното споразумение на Световната търговска организация и в международните стандарти за безопасност на храните, съдържащи се в Codex Alimentarius.
(29)
Държавите-членки трябва да установят правила за наказанията, прилагани за нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и да гарантират тяхното изпълнение. Тези наказания трябва да бъдат ефективни, пропорционални и разубеждаващи.
(30)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящия регламент, се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на процедурите за упражняване на изпълнителните пълномощия, предоставени на Комисията (8).
(31)
Целесъобразно е да се предвиди по-късна дата за прилагане на регламента, така че да се даде време за адаптиране на засегнатите от него предприятия за фуражни.
(32)
Поради изложените причини Директиви 95/69/ЕО и 98/51/ЕО се отменят,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ДЕФИНИЦИИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява:
а)
общи правила за хигиена на фуражите;
б)
условия и правила, осигуряващи възможност за проследяване на фуражите;
в)
условия и правила за регистрация и одобрение на предприятия.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
дейности на операторите в сектора на фуражите на всички стадии от и включително първичното производство на фуражи до и включително пласирането на фуражи на пазара;
б)
хранене на животни, отглеждани за производство на храна;
в)
внос и износ на фуражи от и за трети страни.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
частно домашно производство на фуражи:
i)
за произвеждащи храна животни, отглеждани за частна домашна консумация;
и
ii)
за животни, които не се отглеждат за производство на храни;
б)
хранене на произвеждащи храна животни, отглеждани за частна домашна консумация или за дейностите, посочени в член 1, параграф 2, буква в) от Регламент 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на хранителните продукти (9);
в)
хранене на животни, които не се отглеждат за производство на храни;
г)
пряка доставка на малки количества първично производство на фуражи на местно ниво от производител към частни ферми, които ще се използват в тези ферми;
д)
продажба на дребно на храна за домашни любимци.
3. Държавите-членки могат да приемат правила и насоки за уреждане на дейностите, посочени в параграф 2. Националните правила и насоки гарантират постигане на целите на настоящия регламент.
Член 3
Дефиниции
По смисъла на настоящия регламент дефинициите в Регламент (ЕО) № 178/2002 се прилагат във връзка със следните специфични дефиниции:
а)
„хигиена на фуражите“ означава мерките и условията, които са необходими за контролиране на рисковете и осигуряване на годност за консумация от животни на фуражи, като се отчита планираната им употреба;
б)
„оператор в сектора на фуражите“ означава физическо или юридическо лице, поело отговорност да гарантира това, че са спазени изискванията на настоящия регламент в рамките на предприятието за фураж, което е под техен контрол;
в)
„фуражни добавки“ означава вещества или микроорганизми, разрешени с Регламент (ЕО) № 1831/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно добавки, използвани при храненето на животни (10);
г)
„предприятие“ означава всяка единица на предприятието за фураж;
д)
„компетентен орган“ означава органът на държава-членка или на трета страна, определен за изпълнение на официални проверки;
е)
„първично производство на фуражи“ означава производство на земеделски продукти, включително и по-специално отглеждане, прибиране на реколта, доене, отглеждане на животни (преди заколване) или риболов, водещи изключително до продукти, които не се подлагат на друга операция след прибиране на реколтата, събиране или улавяне, изключвайки обикновеното физическо третиране.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 4
Общи задължения
1. Операторите в сектора на фуражите гарантират, че всички стадии на производство, обработка и разпределение под техен контрол се изпълняват в съответствие със законодателството на Общността и със съвместимите с него национални закони, както и в съответствие с добрите практики. Те по-специално гарантират това, че задоволяват съответните изисквания за хигиена, посочени в настоящия регламент.
2. При хранене на животни, отглеждани за производство храни, фермерите вземат мерки и приемат процедури за поддържане на разумно постижимо ниско ниво риска от биологично, химично и физическо замърсяване на фуражи, животни и животински продукти.
Член 5
Специални задължения
1. За операции на ниво първично производство на фуражи и на следващите, свързани с това операции:
а)
транспорт, складиране и третиране на първичните продукти на мястото на тяхното производство;
б)
транспортни операции за доставка на първични продукти от мястото на тяхното производство до предприятие;
в)
смесване на фуражи за изключителните изисквания на техните имения, без да се използват добавки или премикси от добавки, с изключение на силажни добавки,
операторите в сектора на фуражите се съобразяват с разпоредбите в приложение I, ако се прилагат за изпълняваните операции.
2. За операции, различни от посочените в параграф 1, включително смесването на фуражи при изключителни нужди за техните стопанства, като се използват добавки или премикси с изключение на добавки, свързани с дейности по силажиране, операторите в сектора на фуражите се съобразяват с разпоредбите на приложение II, когато се прилагат за тези операции.
3. Операторите в сектора на фуражите трябва:
а)
да е съобразяват със специфични микробиологични критерии;
б)
да вземат мерки или приемат процедури, необходими за изпълнение на конкретните цели.
Критериите и целите, посочени в букви а) и б), се приемат съобразно процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
4. Операторите в сектора на фуражите могат да използват ръководствата, предвидени в глава III, които да им помогнат да се справят със задълженията си в изпълнение на настоящия регламент.
5. При хранене на животни, отглеждани за производство храни, фермерите се съобразяват с разпоредбите, изложени в приложение III.
6. Операторите в сектора на фуражите и фермерите трябва да получават и използват фуражи само от предприятия, които са регистрирани и/или одобрени в съответствие с настоящия регламент.
Член 6
Система за анализ на риска и критични точки за контрол (НАССР)
1. Оператор в сектора на фуражите, изпълняващи операции, различни от посочените в член 5, параграф 1, създават, изпълняват и поддържат процедура или процедури на основата на принципите на системата на НАССР.
2. Посочените в параграф 1 принципи са, както следва:
а)
идентифициране на всички рискове, които трябва да бъдат възпрепятствани, елиминирани или редуцирани до приемливи нива;
б)
идентифициране на критичните точки за контрол при стъпката или стъпките, при които контролът е от съществено значение за възпрепятстване или елиминиране на риск, или редуцирането му до приемливи нива;
в)
създаване на критични граници в критичните точки за контрол, разделящи приемливост от неприемливост, за възпрепятстване, елиминиране или редуцирането на идентифицираните рискове;
г)
създаване и изпълнение на ефективни процедури на мониторинг в критичните точки за контрол;
д)
създаване на коригиращо действие, когато мониторингът покаже, че някоя критична точка за контрол не е под контрол;
е)
създаване на процедури, с които да се удостовери, че мерките, очертани в букви а)-д) са комплектни и действат ефективно. Процедурите за удостоверяване се изпълняват редовно;
ж)
създаване на документи и архиви, съизмерими с характера и размера на предприятията за фураж, за да се демонстрира ефективното прилагане на мерките, изложени в букви а)-е).
3. Когато в продукт, процес или в който и да е стадий на производството, обработката, складирането и разпределението се прави някаква промяна, операторите в сектора на фуражите ревизират своята процедура и извършват необходимите промени.
4. Като част от системата от процедури, посочена в параграф 1, операторите в сектора на фуражите могат да използват ръководства за добри практики във връзка с ръководствата за прилагане на НАССР, разработени съобразно член 20.
5. Могат да се приемат мерки за улесняване на изпълнението на настоящия член, включително за малки предприятия в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
Член 7
Документи, отнасящи се за системата на НАССР
1. Операторите в сектора на фуражите:
а)
предоставят на компетентния орган доказателство за съответствието им с член 6 във формата, поискана от компетентния орган;
б)
гарантират, че всички документи, описващи процедурите, разработени в съответствие с член 6, са по всяко време актуални.
2. При определяне на изискванията относно формата, посочена в параграф 1, буква а), компетентният орган отчита характера и размера на предприятието за фураж.
3. Могат да се приемат подробни правила за изпълнение на настоящия член, съобразно процедурата, посочена в член 31, параграф 2. Тези правила могат да улеснят изпълнението на принципите на НАССР от някои оператори в сектора на фуражите, разработени в съответствие с глава III, с оглед спазване на изискванията на член 6, параграф 1.
Член 8
Финансови гаранции
1. За да се подготви за ефективна система от финансови гаранции за операторите в сектора на фуражите, Комисията ще представи на Европейския парламент и на Съвета до 8 февруари 2006 г. доклад за финансовите гаранции във фуражния сектор. В допълнение към изследването на съществуващите национални правни разпоредби, системи и практики, свързани с гражданската отговорност във фуражния сектор и свързаните с него сектори, докладът се придружава, ако е целесъобразно, от законодателни предложения за такава изпълнима и практична система от гаранции на ниво Общността. Тези гаранции трябва да осигурят покритие за всички разходи, за които операторите могат да бъдат държани отговорни, като пряка последица от оттеглянето от пазара, третирането и/или разрушаването на всякакви фуражи, животни и произведени от тях храни.
2. Операторите в сектора на фуражите са отговорни за всички нарушения на релевантното законодателство относно безопасността на фуражите, като операторите по смисъла на член 5, параграф 2 представят доказателство за това, че притежават покритие с финансови гаранции, така както се изисква от законодателните мерки на Общността, посочени в параграф 1.
Член 9
Официални проверки, нотификация и регистрация
1. Операторите в сектора на фуражите си сътрудничат с компетентните органи, в съответствие с приложимото законодателство на Общността и със съвместимите с него национални закони.
2. Операторите в сектора на фуражите:
а)
нотифицират съответния компетентен орган за всички предприятия под техен контрол, действащи във всеки от стадиите на производство, обработка, складиране, транспорт или разпределение на фуражи във формата, изисквана от компетентния орган с оглед регистрация;
б)
предоставят на компетентния орган актуална информация относно всички предприятия под техен контрол, така както е посочено в буква а), включително нотифицират компетентния орган за всяка съществена промяна в дейностите и всяко затваряне на съществуващо предприятие.
3. Компетентният орган поддържа регистър или регистри за предприятията.
Член 10
Одобрение на предприятия за фураж
Операторите в сектора на фуражите гарантират, че предприятията под техен контрол, които са предмет на настоящия регламент, са одобрени от компетентния орган, когато:
1.
тези предприятия изпълняват една от следните дейности:
а)
производство и/или пласиране на пазара на фуражни добавки, които са предмет на Регламент (ЕО) № 1831/2003, или продукти, които са предмет на Директива 82/1471/ЕИО и са посочени в глава 1 от приложение IV към настоящия регламент;
б)
производство и/или пласиране на пазара на премикси, подготвени с използване на фуражни добавки, посочени в глава 2 от приложение IV към настоящия регламент;
в)
производство за пласиране на пазара или производство за изключителните изисквания на своите имения на съставни фуражни продукти с използване на фуражни добавки или премикси, съдържащи фуражни добавки и посочени в глава 3 от приложение IV към настоящия регламент;
2.
се изисква одобрение от националното законодателство на държавата-членка, в която е разположено предприятието;
или
3.
се изисква одобрение с регламент, приет по процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
Член 11
Изисквания
Операторите в сектора на фуражите не могат да работят без:
а)
регистрация, така както е предвидено в член 9;
или
б)
одобрение, ако се изисква в съответствие с член 10.
Член 12
Информация относно националните правила за одобрение
Всяка държава-членка, изискваща одобрение в изпълнение на член 10, параграф 2 за някои предприятия, разположени на нейната територия, информира Комисията и другите държави-членки за приложимите национални правила.
Член 13
Одобрение на предприятия
1. Компетентният орган одобрява предприятия само ако след посещение на място, преди започване на всяка дейност, предприятията докажат, че отговарят на релевантните изисквания на настоящия регламент.
2. Компетентният орган може да даде временно одобрение, ако при посещение на място става ясно, че предприятието отговаря на всички изисквания за инфраструктурата и оборудването. Компетентният орган дава окончателно одобрение, ако при ново посещение на място, направено в срок от три месеца от даване на временното одобрение, става ясно, че предприятието отговаря на другите изисквания, посочени в параграф 1. Ако е постигнат ясен напредък, но предприятието все още не изпълнява всички тези изисквания, компетентният орган може да продължи временното одобрение. Въпреки това, продължителността на временното одобрение не може да превишава срок от общо шест месеца.
Член 14
Суспендиране на регистрация или одобрение
Компетентният орган суспендира временно регистрацията или одобрението на предприятието за една, няколко или за всички негови дейности, ако се окаже, че предприятието вече не изпълнява условията, приложими за тези дейности.
Това суспендиране продължава, докато предприятието отново не започне да отговаря на тези условия. Ако условията не бъдат изпълнени в срок от една година, прилага се член 15.
Член 15
Отмяна на регистрация или одобрение
Компетентният орган отменя регистрацията или одобрението на предприятието за една или няколко от неговите дейности, ако:
а)
предприятието прекрати една или няколко от своите дейности;
б)
се окаже, че предприятието не изпълни в продължение на период от една година условията, приложими за неговите дейности;
в)
идентифицира сериозни недостатъци или е трябвало многократно да спира производство на предприятието, а операторът в сектора на фуражите все още не е в състояние да даде адекватни гаранции относно бъдещото производство.
Член 16
Изменения в регистрацията или одобрението на предприятие
При поискване компетентният орган изменя регистрацията или одобрението на предприятие, ако то докаже своята способност да развива дейности, които са допълнителни спрямо онези, за които е било първоначално регистрирано или одобрено, или ги заместват.
Член 17
Освобождаване от посещения на място
1. Държавите-членки са освободени от задължението да извършват посещения на място, така както е предвидено в член 13, по отношение на предприятия за фураж, които действат само като търговци, без да задържат продуктите в свои помещения.
2. Тези предприятия за фураж представят на компетентния орган декларация във форма, за каквато компетентният орган вземе решение, в смисъл че фуражите, които пласират на пазара, съответстват на условията на настоящия регламент.
Член 18
Преходни мерки
1. Предприятията и посредниците, одобрени и/или регистрирани в съответствие с Директива 95/69/ЕО, могат да продължат своите дейности, при условие че до 1 януари 2006 г. представят нотификация в този смисъл на компетентния орган, в чийто район са разположени техните обекти.
2. Предприятията и посредниците, за които не се изисква нито регистрация, нито одобрение съобразно Директива 95/69/ЕО, но които трябва да бъдат регистрирани по настоящия регламент, могат да продължат своите дейности, при условие че до 1 януари 2006 г. представят молба за регистрация на компетентен орган, в чийто район са разположени техните обекти.
3. До 1 януари 2008 г. молителят трябва да декларира във форма, за каквато компетентният орган вземе решение, че са изпълнени условията, посочени в настоящия регламент.
4. Компетентните органи отчитат вече съществуващите системи за събиране на данни и искат от нотифициращия или молителя да предостави само допълнителна информация, гарантираща съответствие с условията на настоящия регламент. По-специално, компетентните органи могат да разглеждат молба по параграф 2 като нотификация в изпълнение на член 6 от Регламент (ЕО) № 852/2004.
Член 19
Списък с регистрираните и одобрени предприятия
1. За всяка дейност компетентният орган регистрира в национален списък или списъци предприятията, които е регистрирал по член 9.
2. Предприятията, одобрени от компетентния орган в съответствие с член 13, се регистрират в националния списък под индивидуален идентификационен номер.
3. Държавите-членки актуализират редовно регистрациите за предприятията в списъците, посочени в параграфи 1 и 2, в съответствие с решенията, посочени в членове 14, 15 и 16, за суспендиране, отмяна или изменение на регистрация или одобрение.
4. Списъкът, посочен в параграф 2, трябва да се състави във формата, предвидена в приложение V, глава I.
5. Идентификационният номер, посочен в параграф 2, трябва да е във формата, предвидена в приложение V, глава II.
6. Комисията съставя и предоставя на широката общественост онази част от списъците с държавите-членки, която включва предприятията, посочени в параграф 2, за първи път през ноември 2007 г. и след това ежегодно, най-късно до 30 ноември. Съставеният списък отчита измененията, направени през годината.
7. Държавите-членки предоставят на широката общественост списъците с предприятията, посочени в параграф 1.
ГЛАВА III
РЪКОВОДСТВА ЗА ДОБРИ ПРАКТИКИ
Член 20
Развитие, разпространение и използване на ръководства
1. Комисията насърчава разработката на ръководства на Общността за добри практики във фуражния сектор и за прилагане на принципите на НАССР в съответствие с член 22.
Ако е необходимо, държавите-членки насърчават разработката на национални ръководства в съответствие с член 21.
2. Разпространението и използването както на националните ръководства, така и тези на Общността, се насърчава от компетентните органи.
3. Независимо от това, операторите в сектора на фуражите могат доброволно да използват тези ръководства.
Член 21
Национални ръководства
1. При разработка на национални ръководства за добри практики, те трябва да се разработват и разпространяват от секторите на предприятията за фураж:
а)
в консултация с представители на страните, чиито интереси могат съществено да се засегнат, като например компетентни органи и потребителски групи;
б)
с отчитане на релевантните кодекси за употреба от Codex Alimentarius;
и
в)
ако засягат първичното производство на фуражи, с отчитане на изискванията, изложени в приложение I.
2. Държавите-членки оценяват националните ръководства, за да гарантират, че:
а)
са разработени в съответствие с параграф 1;
б)
съдържанието им има практическо значение за секторите, за които се отнасят;
и
в)
са подходящи като ръководства за изпълнение на членове 4, 5 и 6 за съответните сектори и/или фуражи.
3. Държавите-членки предоставят на Комисията националните ръководства.
4. Комисията изгражда и поддържа система за регистрация на тези ръководства и я предоставя за ползване от държавите-членки.
Член 22
Ръководства на Общността
1. Преди да бъдат разработени ръководства на Общността за добри практики за хигиена или прилагане на принципите на НАССР, Комисията се консултира с Комитета, посочен в член 31, параграф 1. Целта на тази консултация е да се разгледа целесъобразността за съставяне на тези ръководства, техния обхват и техния предмет.
2. При разработката на ръководства на Общността Комисията гарантира, че те се разработват и разпространяват:
а)
от или в консултация със съответните представители от европейския фуражен сектор и с други заинтересувани страни, като например сдружения на потребители;
б)
в сътрудничество със среди, чиито интереси могат да бъдат засегнати съществено, включително компетентните органи.
3. Ръководствата на Общността се разработват и разпространяват, отчитайки:
а)
релевантните кодекси за употреба от Codex Alimentarius;
и
б)
ако засягат първичното производство на фуражи - изискванията, изложени в приложение I.
4. Комитетът, посочен в член 31, параграф 1, оценява проектите за ръководства на Общността, за да гарантира, че:
а)
са разработени в съответствие с параграфи 2 и 3;
б)
съдържанието им има практическо значение в цялата Общност за секторите, за които се отнасят;
и
в)
са подходящи като ръководства за изпълнение на членове 4, 5 и 6, за съответните сектори и/или фуражи.
5. Комисията кани периодично Комитета, посочен в член 31, параграф 1, да ревизира всички ръководства на Общността, подготвени в съответствие с настоящия член, в сътрудничество с юридическите лица, посочени в параграф 2 от настоящия член. Целта на тази ревизия е да се гарантира това, че ръководствата остават практически приложими и са отчетени технологичните и научните развития.
6. Заглавията и препратките на ръководствата на Общността, подготвени в съответствие с настоящия член, се публикуват в серия С на Официалния вестник на Европейския съюз.
ГЛАВА IV
ВНОС И ИЗНОС
Член 23
Внос
1. Операторите в сектора на фуражите, внасящи фуражи от трети страни, гарантират, че вносът се осъществява само в съответствие със следните условия:
а)
третата страна изпращач е включена в списъка с третите страни, от които се разрешава внос на фуражи, съставен в съответствие с член 48 от Регламент (ЕО) № 882/2004;
б)
предприятието изпращач е включено в списъка с предприятията, от които се разрешава внос на фуражи, съставен и поддържан в актуално състояние от третата страна в съответствие с член 48 от Регламент (ЕО) № 882/2004;
в)
фуражът е произведен от предприятието изпращач или от друго предприятие, включено в списъка, посочен в точка б), или в Общността;
и
г)
фуражите са съобразени с:
i)
изискванията, посочени в настоящия регламент и в друго законодателство на Общността, уреждащо правилника за фуражите;
или
ii)
условията, за които се признава в Общността, че са поне еквивалентни на тях;
или
iii)
ако съществува конкретна договореност между Общността и страната износител, съдържащите се там изисквания.
2. Може да се приеме примерен сертификат в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
Член 24
Временни мерки
Като изключение от член 33 и докато бъдат съставени списъците, предвидени в член 23, параграф 1, букви а) и б), вносът ще продължи да се разрешава при условията, посочени в член 6 от Директива 98/51/ЕО.
Член 25
Износ
Фуражи, включително фуражи за животни, които не се отглеждат за производство на храни, произвеждани в Общността с цел да бъдат пускани на пазара в трети страни, трябва да задоволяват изискванията на член 12 от Регламент (ЕО) № 178/2002.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Мерки по прилагане
Мерките по прилагане се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2.
Член 27
Изменения в приложения I, II и III
Приложения I, II и III могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2, така че да се отчетат:
а)
разработката на кодекс за добри практики;
б)
опитът, получен от внедряването на системи на основата на НАССР, в изпълнение на член 6;
в)
технологичните развития;
г)
научните консултация и особено новите оценки за рисковете;
д)
определянето на целите за безопасност на фуражите;
и
е)
разработката на изисквания, свързани с конкретни операции.
Член 28
Дерогации от приложения I, II и III
Дерогации от приложения I, II и III могат да се направят в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2, по конкретни причини, при условие че тези дерогации не засягат постигането на целите на настоящия регламент.
Член 29
Система за бързо предупреждение
Ако конкретни фуражи, включително фуражи за животни, които не се отглеждат за производство на храни, представляват сериозен риск за здравето на хора или животни, или за околната среда, член 50 от Регламент (ЕО) № 178/2002 се прилага mutatis mutandis.
Член 30
Санкции
Държавите-членки установяват режима на санкциите, приложим за нарушения на настоящия регламент и предприемат мерки, необходими за гарантиране на тяхното изпълнение. Предвидените мерки трябва да са ефективни, пропорционални и разубеждаващи. Държавите-членки нотифицират до 8 февруари 2007 г. Комисията относно тези разпоредби и я нотифицират незабавно за всяко последващо изменение на тези разпоредби.
Член 31
Процедура на Комитета
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, създаден с Регламент (ЕО) № 178/2002 (наричан оттук нататък „Комитета“).
2. При препратки към настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО във връзка с разпоредбите на член 8 от него.
Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се установява на шест месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 32
Консултация с Европейския орган за безопасност на храните
Комисията се консултира с Европейския орган за безопасност на храните по всеки въпрос, попадащ в обхвата на настоящия регламент, който може да има съществено влияние върху общественото здраве и, по-специално, преди да бъдат предложени критерии или цели в съответствие с член 5, параграф 3.
Член 33
Отмяна
Следните директиви се отменят, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно крайните срокове за транспониране, считано от 1 януари 2006 г.:
а)
Директива 95/69/ЕО на Съвета;
б)
Директива 98/51/ЕО на Комисията.
Член 34
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2006 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 12 януари 2005 година.
REGLAMENTO (CE) N o 183/2005 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 12 de enero de 2005
por el que se fijan requisitos en materia de higiene de los piensos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el apartado 2 de su artículo 37 y la letra b) del apartado 4 de su artículo 152,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
Previa consulta al Comité de las Regiones,
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
La producción animal ocupa un lugar muy importante en el sector agrícola de la Comunidad. La obtención de resultados satisfactorios en esta actividad depende en gran medida de la utilización de piensos inocuos y de buena calidad.
(2)
La consecución de un elevado nivel de protección de la salud humana y animal constituye uno de los objetivos fundamentales de la legislación alimentaria, tal y como se establece en el Reglamento (CE) no 178/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 28 de enero de 2002, por el que se establecen los principios y los requisitos generales de la legislación alimentaria, se crea la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria y se fijan procedimientos relativos a la seguridad alimentaria (3). En ese Reglamento se fijan asimismo otros principios y definiciones comunes para la legislación alimentaria nacional y comunitaria, incluido el objetivo de garantizar la libre circulación de los piensos dentro de la Comunidad.
(3)
La Directiva 95/69/CE del Consejo (4) estableció los requisitos y normas aplicables a determinadas categorías de establecimientos e intermediarios del sector de la alimentación animal en el ejercicio de sus actividades. La experiencia ha demostrado que estos requisitos y estas normas constituyen una base sólida para garantizar la seguridad de los piensos. Esta Directiva también estableció requisitos para la autorización de los establecimientos que producen ciertas sustancias enumeradas en la Directiva 82/471/CEE del Consejo, de 30 de junio de 1982, relativa a determinados productos utilizados en la alimentación animal (5).
(4)
La Directiva 98/51/CE de la Comisión, de 9 de julio de 1998, relativa a determinadas disposiciones de aplicación de la Directiva 95/69/CE del Consejo por la que se establecen los requisitos y las normas aplicables a la autorización y el registro de determinados establecimientos e intermediarios del sector de la alimentación animal (6), estableció determinadas disposiciones que incluían normas relativas a las importaciones procedentes de terceros países.
(5)
La experiencia ha demostrado igualmente que es necesario velar por que todas las empresas de piensos, incluida la acuicultura, actúen de conformidad con requisitos de seguridad armonizados, y proceder a una revisión general para tener en cuenta la necesidad de garantizar un nivel más elevado de protección de la salud humana y animal y del medio ambiente.
(6)
El objetivo principal de las nuevas normas en materia de higiene establecidas en el presente Reglamento es asegurar un elevado nivel de protección de los consumidores por lo que respecta a la seguridad de los alimentos y los piensos, teniendo en cuenta especialmente los siguientes principios:
a)
el hecho de que los explotadores de empresas del sector son los principales responsables de la seguridad de los piensos;
b)
la necesidad de garantizar la seguridad de los piensos a lo largo de toda la cadena alimentaria, desde la producción primaria de piensos hasta la alimentación de animales destinados a la producción de alimentos;
c)
la aplicación generalizada de procedimientos basados en los principios del sistema de análisis de peligros y puntos críticos de control (HACCP) que, junto con la aplicación de buenas prácticas en materia de higiene, debe reforzar la responsabilidad de los explotadores de empresas de piensos;
d)
el hecho de que las guías de buenas prácticas constituyen un valioso instrumento para ayudar a los explotadores de empresas del sector, a todos los niveles de la cadena de la alimentación animal, a cumplir las normas en materia de higiene de los piensos y a aplicar los principios HACCP;
e)
la definición de criterios microbiológicos basados en criterios de riesgo científicos;
f)
la necesidad de garantizar que los piensos importados tengan, como mínimo, un nivel equivalente al de los piensos producidos en la Comunidad.
(7)
Con objeto de lograr la plena aplicación del sistema de registro y autorización a todos los explotadores de empresas de piensos y, en consecuencia, garantizar la plena trazabilidad, conviene velar por que obtengan y utilicen piensos procedentes únicamente de establecimientos registrados y/o autorizados de conformidad con el presente Reglamento.
(8)
Se requiere un planteamiento integrado para garantizar la seguridad de los piensos desde la producción primaria de los piensos hasta su comercialización o exportación. La producción primaria de los piensos incluye los productos que se someten únicamente a tratamientos meramente físicos como la limpieza, el embalaje, el almacenamiento, el secado natural o el ensilado.
(9)
De conformidad con los principios de proporcionalidad y subsidiariedad, las normas comunitarias no deben aplicarse a ciertos casos de producción doméstica privada de piensos y alimentación de ciertos animales, ni al suministro directo, a escala local, de pequeñas cantidades de producción primaria de piensos por el productor a explotaciones agrícolas locales o a la venta al por menor de piensos para animales de compañía.
(10)
Para garantizar la consecución de los objetivos establecidos en el presente Reglamento, es preciso identificar y controlar adecuadamente los factores de peligro presentes en la producción primaria de piensos. Por consiguiente, los principios fundamentales de las normas recogidas en el presente Reglamento deben aplicarse a las explotaciones agrícolas que fabrican piensos destinados únicamente a las necesidades de su propia producción, así como a las explotaciones agrícolas que los comercializan. Es necesario tomar en consideración el hecho de que el riesgo es menor si los piensos se producen y utilizan para alimentar animales que sirven únicamente para el consumo doméstico o para animales que no se utilizan para la producción de alimentos. El comercio de pequeñas cantidades de productos de pienso a nivel local y la venta al por menor de alimentos para animales de compañía recibirán un trato especial en el marco del presente Reglamento.
(11)
La aplicación de los principios HACCP a la producción primaria de piensos es el objetivo a medio plazo de la legislación europea en materia de higiene. Sin embargo, las guías de buenas prácticas deben fomentar ya desde ahora el uso de requisitos apropiados en materia de higiene.
(12)
La seguridad de los piensos depende de diversos factores. La legislación debe fijar requisitos mínimos en materia de higiene y deben ponerse a punto controles oficiales para comprobar su cumplimiento por parte de los explotadores de empresas del sector. Además, éstos deben adoptar medidas o procedimientos que permitan alcanzar un nivel elevado de seguridad de los piensos.
(13)
Los principios HACCP pueden ayudar a los explotadores de empresas del sector a alcanzar un nivel más elevado de seguridad de los piensos. Estos principios no deben considerarse un mecanismo de autorregulación y no sustituyen a los controles oficiales.
(14)
La aplicación de los principios HACCP requiere la cooperación y el compromiso plenos de los trabajadores de las empresas de piensos.
(15)
A la hora de aplicar los principios HACCP a la producción de piensos deben tenerse en cuenta los principios establecidos en el Codex Alimentarius, previendo al mismo tiempo un margen de flexibilidad suficiente que permita su aplicación en cualquier tipo de situación. En ciertas empresas del sector no es posible identificar puntos críticos de control y, en algunos casos, el seguimiento de buenas prácticas puede reemplazar a la supervisión de estos puntos. Del mismo modo, el requisito de establecer «límites críticos», tal como está establecido en el Codex Alimentarius, no requiere que se fije un límite numérico en todos los casos. El requisito de conservar documentos, como está establecido en el mismo Código, debe aplicarse con cierta flexibilidad a fin de evitar cargas innecesarias para las empresas muy pequeñas. Se debe garantizar que las operaciones realizadas por una empresa de piensos en la producción primaria de piensos, incluidas las operaciones conexas y la mezcla de los piensos con piensos complementarios, exclusivamente para las necesidades de su explotación, no se vean obligadas a atenerse a los principios HACCP.
(16)
También es preciso prever un cierto grado de flexibilidad a fin de satisfacer las necesidades específicas de las empresas de piensos situadas en regiones con limitaciones geográficas especiales o por lo que se refiere al cumplimiento de requisitos estructurales. Sin embargo, esta flexibilidad no debe poner en peligro la consecución de los objetivos marcados en materia de higiene de los piensos. Se debe prever la posibilidad de celebrar debates, cuando proceda, en el Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
(17)
Un sistema de registro y autorización de todas las empresas de piensos por parte de las autoridades competentes de los Estados miembros es apropiado para garantizar la trazabilidad de los productos desde el fabricante hasta el usuario final y facilitar la realización de controles oficiales eficaces. Con objeto de poner en marcha y de llevar a la práctica el sistema establecido en el presente Reglamento, la autoridad competente de los Estados miembros podrá utilizar los sistemas actuales para la recogida de datos relativos a las empresas de piensos.
(18)
Es conveniente que se mantenga un sistema de autorización de las empresas del sector para aquellas actividades que puedan entrañar un riesgo más elevado en la fabricación de piensos. Se deben prever procedimientos que permitan ampliar el actual ámbito de aplicación del sistema de autorización previsto actualmente en la Directiva 95/69/CE.
(19)
Como requisito previo a su autorización o registro, las empresas de piensos deben cumplir una serie de condiciones correspondientes a sus operaciones por lo que respecta a las instalaciones, el equipo, el personal, la producción, el control de la calidad, el almacenamiento y la documentación, a fin de garantizar tanto la inocuidad de los piensos como la trazabilidad de los productos. Debe preverse que dichas condiciones varíen para adecuarse a los diversos tipos de empresas de piensos. Se debe permitir que los Estados miembros concedan autorizaciones condicionales si en la inspección sobre el terreno se pone de manifiesto que el establecimiento cumple todos los requisitos de infraestructura y equipamiento. No obstante, también es adecuado fijar un plazo máximo de dicha autorización condicional.
(20)
Deben preverse disposiciones que permitan la suspensión temporal, la modificación o la revocación del registro o de la autorización en caso de que los establecimientos modifiquen o pongan fin a sus actividades, o dejen de cumplir las condiciones aplicables a estas.
(21)
La trazabilidad de los piensos y de sus ingredientes a lo largo de la cadena de la alimentación animal es un factor esencial para garantizar su inocuidad. El Reglamento (CE) no 178/2002 contiene normas destinadas a garantizar la trazabilidad de los piensos y de sus ingredientes y prevé un procedimiento para la adopción de normas de ejecución aplicables a sectores específicos.
(22)
Sucesivas crisis relacionadas con los piensos han puesto de manifiesto que un fallo en cualquiera de las fases de la cadena de la alimentación animal puede tener consecuencias económicas importantes. Las características de la producción de piensos y la complejidad inherente al circuito de distribución de éstos implican que sea difícil la retirada de los piensos del mercado. El coste que supone reparar los daños económicos ocasionados a lo largo de la cadena de la alimentación humana y animal se sufraga a menudo con cargo a fondos públicos. Se podrían reparar mejor estas consecuencias económicas, a bajo coste para la sociedad, haciendo recaer la responsabilidad económica en el explotador cuya actividad cause un daño económico en el sector de la alimentación animal. Sin embargo, puede no resultar viable o adecuado establecer un sistema general obligatorio de responsabilidad económica y de garantía financiera, por ejemplo mediante seguros, que se aplique a todos los explotadores de empresas de piensos. Por lo tanto, la Comisión debe estudiar esta cuestión con mayor detenimiento, teniendo en cuenta las disposiciones de la legislación actual respecto de la responsabilidad en otros ámbitos, así como los sistemas y las prácticas existentes en los Estados miembros. Con este fin, la Comisión debe presentar un informe, acompañado en su caso de propuestas legislativas.
(23)
Los piensos importados en la Comunidad deben cumplir los requisitos generales establecidos en el Reglamento (CE) no 178/2002 y las condiciones de importación establecidas en el Reglamento (CE) no 882/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 29 de abril de 2004, sobre los controles oficiales efectuados para garantizar la verificación del cumplimiento de la legislación en materia de piensos y alimentos y la normativa sobre salud animal y bienestar de los animales (7). Con objeto de evitar perturbaciones del mercado, es adecuado que, hasta que se lleven a término las medidas de aplicación, sigan autorizándose las importaciones en las condiciones establecidas en la Directiva 98/51/CE.
(24)
Los productos comunitarios exportados a terceros países deben cumplir los requisitos generales establecidos en el Reglamento (CE) no 178/2002.
(25)
Conviene hacer extensivo el ámbito de aplicación del sistema de alerta rápida para alimentos y piensos establecido por el Reglamento (CE) n.° 178/2002 a los riesgos para la salud animal o el medio ambiente derivados de piensos utilizados para animales no destinados a la producción de alimentos.
(26)
La legislación comunitaria en materia de higiene de los piensos debe sustentarse en consideraciones científicas. A tal fin, debe consultarse a la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria siempre que sea necesario.
(27)
Para poder tener en cuenta los avances técnicos y científicos, la Comisión y los Estados miembros deben cooperar estrecha y eficazmente en el Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
(28)
El presente Reglamento tiene en cuenta las obligaciones internacionales establecidas en el Acuerdo sobre medidas sanitarias y fitosanitarias de la OMC y las normas internacionales de seguridad alimentaria que figuran en el Codex Alimentarius.
(29)
Los Estados miembros deben establecer reglas sobre las sanciones aplicables en caso de incumplimiento de las disposiciones del presente Reglamento y velar por su ejecución. Estas sanciones deben ser eficaces, proporcionadas y disuasorias.
(30)
Procede aprobar las medidas necesarias para la aplicación del presente Reglamento con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (8),
(31)
Conviene aplazar la fecha de aplicación del Reglamento para dar a las empresas de piensos afectadas tiempo suficiente para adaptarse al mismo.
(32)
Por las razones señaladas deben derogarse las Directivas 95/69/CE y 98/51/CE.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
OBJETO, ÁMBITO DE APLICACIÓN Y DEFINICIONES
Artículo 1
Objeto
En el presente Reglamento se establecen:
a)
normas generales en materia de higiene de los piensos;
b)
condiciones y mecanismos que garanticen la trazabilidad de los piensos;
c)
condiciones y mecanismos para el registro y la autorización de los establecimientos.
Artículo 2
Ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento se aplicará a:
a)
las actividades de los explotadores de empresas de piensos en todas las etapas del proceso, desde la producción primaria de piensos hasta su comercialización;
b)
la alimentación de los animales destinados a la producción de alimentos;
c)
las importaciones y las exportaciones de piensos procedentes de y destinados a terceros países.
2. El presente Reglamento no se aplicará a:
a)
la producción doméstica de piensos para su utilización en la alimentación de:
i)
animales destinados a la producción de alimentos para consumo propio,
y
ii)
animales no destinados a la producción de alimentos;
b)
la alimentación de animales destinados a la producción de alimentos para consumo propio o a las actividades mencionadas en la letra c) del apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 852/2004 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 29 de abril de 2004, relativo a la higiene de los productos alimenticios (9);
c)
la alimentación de animales no destinados a la producción de alimentos;
d)
el suministro directo, a nivel local, de pequeñas cantidades de producción primaria de piensos por el productor a explotaciones agrícolas locales para su utilización en dichas explotaciones agrícolas;
e)
la venta al por menor de piensos para animales de compañía.
3. Los Estados miembros podrán establecer normas y directrices para regular las actividades consideradas en el apartado 2. Estas normas y directrices nacionales garantizarán la consecución de los objetivos del presente Reglamento.
Artículo 3
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se aplicarán las definiciones que figuran en el Reglamento (CE) no 178/2002, a reserva de las definiciones específicas siguientes:
a)
«higiene de los piensos»: las medidas y condiciones necesarias para controlar los peligros y garantizar la aptitud para el consumo animal de un pienso, teniendo en cuenta su utilización prevista;
b)
«explotador de empresa de piensos»: la persona física o jurídica responsable de asegurar el cumplimiento de los requisitos del presente Reglamento en la empresa de piensos bajo su control;
c)
«aditivos para piensos»: las sustancias o los microorganismos autorizados en virtud del Reglamento (CE) no 1831/2003 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de septiembre de 2003, sobre los aditivos en la alimentación animal (10);
d)
«establecimiento»: cualquier unidad de una empresa de piensos;
e)
«autoridad competente»: la autoridad de un Estado miembro o de un país tercero designada para llevar a cabo controles oficiales;
f)
«producción primaria de piensos»: la producción de productos agrícolas, incluido, en particular, el cultivo, la cosecha, el ordeño y la cría de animales (antes de ser sacrificados) o la actividad pesquera, que únicamente den como resultado productos que no se sometan a ninguna otra operación tras su cosecha, recogida o captura, exceptuando el tratamiento meramente físico.
CAPÍTULO II
OBLIGACIONES
Artículo 4
Obligaciones generales
1. Los explotadores de empresas de piensos garantizarán que todas las etapas de producción, transformación y distribución que tienen lugar bajo su control se lleven a cabo de conformidad con la legislación comunitaria, la legislación nacional compatible con ella y las buenas prácticas, y en particular garantizarán que cumplan los requisitos pertinentes en materia de higiene que establece el presente Reglamento.
2. Al alimentar animales destinados a la producción de alimentos, los agricultores deberán adoptar medidas y procedimientos para mantener al nivel más bajo que pueda alcanzarse razonablemente el riesgo de contaminación biológica, química y física de los piensos, los animales y los productos de origen animal.
Artículo 5
Obligaciones específicas
1. Para las operaciones en el ámbito de la producción primaria de piensos y las siguientes operaciones asociadas:
a)
el transporte, el almacenamiento y la manipulación de productos primarios en el lugar de producción,
b)
las operaciones de transporte para entregar los productos primarios del lugar de producción a un establecimiento;
c)
la mezcla de piensos exclusivamente para las necesidades de su explotación sin utilizar aditivos ni premezclas de aditivos con excepción de los aditivos de ensilado,
los explotadores de empresas de piensos deberán cumplir las disposiciones del anexo I cuando sean pertinentes para las operaciones que se lleven a cabo.
2. Para las operaciones no consideradas en el apartado 1, incluida la mezcla de piensos exclusivamente para las necesidades de su explotación cuando se utilicen aditivos o premezclas de aditivos con excepción de los aditivos de ensilado, los explotadores de empresas de piensos deberán cumplir las disposiciones del anexo II cuando sean pertinentes para las operaciones que se lleven a cabo.
3. Los explotadores de empresas de piensos deberán:
a)
cumplir criterios microbiológicos específicos;
b)
adoptar las medidas o los procedimientos necesarios para alcanzar objetivos específicos.
Los criterios y los objetivos específicos mencionados en las letras a) y b) se adoptarán de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 31.
4. Los explotadores de empresas de piensos podrán utilizar las guías a las que se hace referencia en el capítulo III como ayuda con vistas al cumplimiento de las obligaciones que les incumben en virtud del presente Reglamento.
5. Al alimentar animales destinados a la producción de alimentos, los agricultores deberán cumplir las disposiciones del anexo III.
6. Los explotadores de empresas de piensos y agricultores deberán obtener y utilizar únicamente los piensos procedentes de los establecimientos registrados y/o autorizados con arreglo al presente Reglamento.
Artículo 6
Sistema de análisis de peligros y puntos críticos de control (HACCP)
1. Los explotadores de empresas de piensos que lleven a cabo operaciones no consideradas en el apartado 1 del artículo 5 deberán poner a punto, aplicar y mantener uno o varios procedimientos escritos permanentes basados en los principios HACCP.
2. Los principios a los que se hace referencia en el apartado 1 son los siguientes:
a)
identificar cualquier peligro que deba evitarse, eliminarse o reducirse a niveles aceptables;
b)
determinar los puntos críticos de control en la etapa o etapas en las que un control sea indispensable para evitar o eliminar un peligro o reducirlo a niveles aceptables;
c)
establecer límites críticos en los puntos críticos de control que diferencien la aceptabilidad de la inaceptabilidad para la prevención, eliminación o reducción de los peligros identificados;
d)
establecer y aplicar procedimientos de supervisión eficaces en los puntos críticos de control;
e)
establecer medidas correctoras cuando de la supervisión se desprenda que un punto crítico no está controlado;
f)
establecer procedimientos para verificar que las medidas indicadas en las letras a) a e) son completas y eficaces; los procedimientos de verificación se llevarán a cabo regularmente;
g)
establecer documentos y registros en función de la naturaleza y el tamaño de las empresas de piensos a fin de demostrar la aplicación efectiva de las medidas indicadas en las letras a) a f).
3. En caso de modificación en el producto, el proceso, o cualquier etapa de producción, transformación, almacenamiento y distribución, los explotadores de empresas de piensos deberán revisar su procedimiento e introducir los cambios necesarios.
4. En el marco del sistema de procedimientos indicado en el apartado 1, los explotadores de empresas de piensos podrán utilizar guías de buenas prácticas junto con guías para la aplicación de los principios HACCP, elaboradas de conformidad con lo dispuesto en el artículo 20.
5. Podrán adoptarse medidas para facilitar la aplicación del presente artículo, también para las pequeñas empresas, de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 31.
Artículo 7
Documentos relativos al sistema HACCP
1. Los explotadores de empresas de piensos deberán:
a)
acreditar ante la autoridad competente, en la forma que esta disponga, que cumplen lo dispuesto en el artículo 6;
b)
garantizar que todos los documentos que describen los procedimientos establecidos de conformidad con el artículo 6 estén actualizados en todo momento.
2. La autoridad competente deberá tener en cuenta la naturaleza y el tamaño de la empresa de piensos al fijar los requisitos de forma a los que se hace referencia en la letra a) del apartado 1.
3. Podrán adoptarse disposiciones detalladas para la aplicación del presente artículo con arreglo al procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 31. Dichas disposiciones podrían ayudar a ciertos explotadores de empresas de piensos a aplicar los principios HACCP desarrollados de conformidad con el capítulo III con vistas al cumplimiento de los requisitos establecidos en el apartado 1 del artículo 6.
Artículo 8
Garantías financieras
1. Con objeto de prepararse para un sistema eficaz de garantías financieras para los explotadores de empresas de piensos, la Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo, a más tardar el 8 de febrero de 2006, un informe sobre las garantías financieras en el sector de los piensos. Dicho informe, además de examinar las disposiciones legales, los sistemas y las prácticas nacionales existentes en materia de responsabilidad en el sector de los piensos y sectores conexos, irá acompañado en su caso de propuestas legislativas relativas a dicho sistema de garantías viable y factible a escala de la Comunidad. Estas garantías deberían cubrir todos los costes de los que los explotadores podrían ser considerados responsables como consecuencia directa de la retirada del mercado, tratamiento y/o destrucción de cualquier pienso o animal y de cualquier alimento elaborado a partir de ellos.
2. Los explotadores de empresas de piensos serán responsables de cualesquiera infracciones de la legislación pertinente en materia de seguridad de los piensos; los explotadores, en el sentido del apartado 2 del artículo 5, presentarán pruebas de que están cubiertos por las garantías financieras exigidas por las medidas legislativas comunitarias a que se refiere el apartado 1.
Artículo 9
Controles oficiales, notificación y registro
1. Los explotadores de empresas de piensos deberán cooperar con las autoridades competentes, de conformidad con las disposiciones legislativas comunitarias pertinentes y con la legislación nacional compatible con ellas.
2. Los explotadores de empresas de piensos deberán:
a)
notificar a la autoridad competente de la que dependan, en la forma requerida por ésta, todos los establecimientos bajo su control que intervengan en cualquiera de las etapas de producción, transformación, almacenamiento, transporte o distribución de piensos, con vistas a su inscripción en un registro;
b)
facilitar a la autoridad competente información actualizada sobre todos los establecimientos bajo su control indicados en la letra a), debiendo notificarle, en particular, cualquier modificación significativa de sus actividades o el cierre de cualquier establecimiento existente.
3. La autoridad competente llevará uno o varios registros de establecimientos.
Artículo 10
Autorización de establecimientos de empresas de piensos
Los explotadores de empresas de piensos garantizarán que los establecimientos bajo su control que entren en el ámbito de aplicación del presente Reglamento dispongan de una autorización otorgada por la autoridad competente, siempre que:
1)
dichos establecimientos realicen una de las actividades siguientes:
a)
fabricar y/o comercializar alguno de los piensos contemplados en el Reglamento (CE) no 1831/2003 o de los productos indicados en la Directiva 82/471/CEE y a los que se hace referencia en el capítulo 1 del anexo IV del presente Reglamento;
b)
fabricar y/o comercializar premezclas que utilicen los aditivos para piensos a que se hace referencia en el capítulo 2 del anexo IV del presente Reglamento;
c)
fabricar para la comercialización o producir exclusivamente para las necesidades de su explotación piensos compuestos que utilicen aditivos para piensos o premezclas que contengan aditivos para piensos y a los que se hace referencia en el capítulo 3 del anexo IV del presente Reglamento;
2)
así lo requiera la legislación nacional del Estado miembro en el que esté ubicado el establecimiento,
o
3)
así lo requiera un Reglamento adoptado de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 31.
Artículo 11
Requisitos
Para poder ejercer sus actividades profesionales, los explotadores de empresas de piensos deberán:
a)
estar inscritos en un registro, tal y como se establece en el artículo 9,
o
b)
contar con una autorización, cuando así se requiera de conformidad con el artículo10.
Artículo 12
Información sobre las normas nacionales de autorización
Los Estados miembros cuya legislación nacional requiera la autorización, con arreglo al apartado 2 del artículo 10, de ciertos establecimientos ubicados en su territorio deberán informar a la Comisión y a los demás Estados miembros de las normas nacionales aplicables.
Artículo 13
Autorización de establecimientos
1. La autoridad competente sólo autorizará un establecimiento cuando de una inspección sobre el terreno previa al inicio de la actividad se desprenda que cumple los requisitos del presente Reglamento que les son aplicables.
2. La autoridad competente podrá conceder una autorización condicional si en la inspección sobre el terreno se pone de manifiesto que el establecimiento cumple todos los requisitos de infraestructura y equipamiento. Únicamente concederá la autorización plena si en una nueva inspección sobre el terreno efectuada al cabo de tres meses de la autorización condicional comprueba que el establecimiento cumple los demás requisitos previstos en el apartado 1. Si se han producido claros progresos pero el establecimiento todavía no cumple todos estos requisitos, la autoridad competente podrá prorrogar la autorización condicional. No obstante, la duración total de esta última no será superior a seis meses.
Artículo 14
Suspensión del registro o de la autorización
La autoridad competente suspenderá temporalmente el registro o la autorización de un establecimiento para una, varias o todas sus actividades, si se demuestra que ha dejado de cumplir las condiciones aplicables a esas actividades.
La suspensión durará hasta que el establecimiento vuelva a cumplir dichas condiciones. En caso de que no se cumplan en el plazo de un año, se aplicará el artículo 15.
Artículo 15
Revocación del registro o de la autorización
La autoridad competente revocará el registro o la autorización de un establecimiento para una o varias de sus actividades, en caso de que:
a)
el establecimiento cese en una o varias de sus actividades;
b)
se demuestre que no ha cumplido las condiciones aplicables a sus actividades durante un período de un año;
c)
observe deficiencias graves o haya tenido que interrumpir de manera reiterada la producción en un establecimiento y el explotador de la empresa de piensos no pueda todavía ofrecer garantías adecuadas con respecto a la producción futura.
Artículo 16
Modificaciones del registro o de la autorización de un establecimiento
La autoridad competente modificará, previa solicitud, el registro o la autorización de un establecimiento si éste ha demostrado su capacidad para dedicarse a actividades que complementen o reemplacen aquéllas para las cuales había sido inicialmente registrado o autorizado.
Artículo 17
Exención relativa a las inspecciones sobre el terreno
1. Los Estados miembros estarán exentos de la obligación de llevar a cabo las inspecciones sobre el terreno previstas en el artículo 13 en aquellas empresas de piensos que actúen únicamente en calidad de comerciantes sin tener nunca el producto en sus locales.
2. Estas empresas presentarán a la autoridad competente una declaración, en la forma definida por la autoridad competente, en la que confirmarán que los piensos comercializados por ellas cumplen las condiciones del presente Reglamento.
Artículo 18
Medidas transitorias
1. Los establecimientos y los intermediarios autorizados y/o registrados de conformidad con la Directiva 95/69/CE podrán proseguir sus actividades a condición de que presenten a la autoridad competente de la zona en la que estén situadas sus instalaciones una notificación a tal efecto, a más tardar el 1 de enero de 2006.
2. Los establecimientos y los intermediarios que no requieran registro ni autorización de conformidad con la Directiva 95/69/CE, pero que deban ser registrados de conformidad con el presente Reglamento, podrán proseguir sus actividades a condición de que presenten a la autoridad competente de la zona en la que estén situadas sus instalaciones una solicitud de registro, a más tardar el 1 de enero de 2006.
3. A más tardar el 1 de enero de 2008, los solicitantes deberán declarar, en la forma definida por la autoridad competente, que se han cumplido las condiciones estipuladas en el presente Reglamento.
4. Las autoridades competentes tendrán en cuenta los sistemas ya existentes para la recogida de datos y pedirán al notificador o solicitante que facilite sólo la información suplementaria que sea necesaria para garantizar el cumplimiento de las condiciones del presente Reglamento. En particular, las autoridades competentes podrán considerar como una solicitud con arreglo al apartado 2 una notificación con arreglo al artículo 6 del Reglamento (CE) no 852/2004.
Artículo 19
Lista de establecimientos registrados o autorizados
1. Para cada actividad, la autoridad competente inscribirá en una o varias listas nacionales los establecimientos que haya autorizado de conformidad con el artículo 9.
2. Los establecimientos autorizados por la autoridad competente conforme al artículo 13 se inscribirán en una lista nacional con un número de identificación individual.
3. Los Estados miembros mantendrán actualizadas las inscripciones de los establecimientos que figuran en las listas indicadas en los apartados 1 y 2 en función de las decisiones de suspensión, revocación o modificación del registro o de la autorización contempladas en los artículos 14, 15 y 16.
4. La lista contemplada en el apartado 2 deberá elaborarse siguiendo el modelo que figura en el capítulo I del anexo V.
5. El número de identificación al que se hace referencia en el apartado 2 tendrá la forma prevista en el capítulo II del anexo V.
6. La Comisión consolidará y pondrá a disposición del público aquella parte de la lista de los Estados miembros que incluya los establecimientos mencionados en el apartado 2 por primera vez en noviembre de 2007 y posteriormente, a más tardar el 30 de noviembre de cada año. La lista consolidada tendrá en cuenta las modificaciones introducidas a lo largo del año.
7. Los Estados miembros pondrán a disposición del público las listas de establecimientos a que se refiere el apartado 1.
CAPÍTULO III
GUÍAS DE BUENAS PRÁCTICAS
Artículo 20
Elaboración, difusión y utilización de guías
1. La Comisión fomentará la elaboración de guías comunitarias de buenas prácticas en el sector de la alimentación animal, así como para la aplicación de los principios HACCP, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 22.
Cuando sea necesario, los Estados miembros fomentarán la elaboración de guías nacionales con arreglo a lo dispuesto en el artículo 21.
2. Las autoridades competentes fomentarán la difusión y la utilización de guías nacionales y comunitarias.
3. Sin embargo, la utilización de estas guías por los explotadores de empresas de piensos tendrá carácter voluntario.
Artículo 21
Guías nacionales
1. Cuando se elaboren las guías nacionales de buenas prácticas, serán elaboradas y difundidas por la industria de alimentos para animales:
a)
en consulta con los representantes de las partes cuyos intereses puedan verse afectados de manera sustancial, como por ejemplo las autoridades competentes y las asociaciones de consumidores;
b)
teniendo en cuenta los códigos de prácticas pertinentes del Codex Alimentarius,
y
c)
teniendo en cuenta las recomendaciones que figuran en el anexo I, cuando se refieran a la producción primaria de piensos.
2. Los Estados miembros examinarán las guías nacionales para garantizar que:
a)
se han elaborado de conformidad con lo dispuesto en el apartado 1;
b)
su contenido puede ser puesto en práctica en los sectores a los que se refieren,
y
c)
son idóneas para asegurar el cumplimiento de las disposiciones de los artículos 4, 5 y 6 en los sectores y/o para los piensos a los que se refieren.
3. Los Estados miembros remitirán a la Comisión las guías nacionales.
4. La Comisión llevará y gestionará un sistema de registro de dichas guías y lo pondrá a disposición de los Estados miembros.
Artículo 22
Guías comunitarias
1. Antes de proceder a la elaboración de guías comunitarias de buenas prácticas en materia de higiene, la Comisión consultará al Comité indicado en el apartado 1 del artículo 31. El objeto de esta consulta será estudiar la conveniencia de elaborar dichas guías, así como su alcance y su contenido.
2. En caso de que se confeccionen las guías comunitarias, la Comisión garantizará que sean elaboradas y difundidas:
a)
por, o en consulta con, representantes pertinentes de los sectores europeos de la industria de piensos y otras partes interesadas, como las organizaciones de consumidores;
b)
en colaboración con las partes cuyos intereses puedan verse afectados de manera sustancial, incluidas las autoridades competentes.
3. Las guías comunitarias serán elaboradas y difundidas teniendo en cuenta:
a)
los códigos de prácticas pertinentes del Codex Alimentarius,
y
b)
cuando conciernan a la producción primaria de piensos, los requisitos establecidos en el anexo I.
4. El Comité indicado en el apartado 1 del artículo 31 examinará los proyectos de guías comunitarias para garantizar que:
a)
se han elaborado de conformidad con lo dispuesto en los apartados 2 y 3;
b)
su contenido puede ser puesto en práctica en toda la Comunidad en los sectores a los que se refieren,
y
c)
son idóneos para asegurar el cumplimiento de las disposiciones de los artículos 4, 5 y 6 en los sectores y/o para los piensos a los que se refieren.
5. La Comisión invitará periódicamente al Comité indicado en el apartado 1 del artículo 31 a que revise las guías comunitarias preparadas de conformidad con el presente artículo, en cooperación con las instancias a las que se hace referencia en el apartado 2 del presente artículo. El propósito de dicha revisión consistirá en garantizar que las guías siguen siendo viables y tener en cuenta los progresos tecnológicos y científicos.
6. Los títulos y las referencias a las guías comunitarias preparadas de conformidad con el presente artículo se publicarán en la serie C del Diario Oficial de la Unión Europea.
CAPÍTULO IV
IMPORTACIONES Y EXPORTACIONES
Artículo 23
Importaciones
1. Los explotadores de empresas de piensos que importen piensos procedentes de terceros países garantizarán que sólo se realicen importaciones si se cumplen las siguientes condiciones:
a)
el tercer país de expedición figura en una lista, elaborada de conformidad con el artículo 48 del Reglamento (CE) no 882/2004, de terceros países desde los cuales se permiten las importaciones de piensos;
b)
el establecimiento de expedición figura en una lista, elaborada y actualizada por el país tercero de conformidad con el artículo 48 del Reglamento (CE) no 882/2004, de establecimientos desde los cuales se permiten las importaciones de piensos;
c)
los piensos se produjeron en un establecimiento de expedición o en otro establecimiento inscrito en la lista indicada en la letra b) o en la Comunidad,
y
d)
los piensos cumplen:
i)
los requisitos establecidos en el presente Reglamento y en cualquier otra legislación comunitaria por la que se establezcan normas para los piensos,
o
ii)
condiciones que la Comunidad considere al menos equivalentes,
o
iii)
cuando exista un acuerdo específico entre la Comunidad y el país exportador, los requisitos que figuran en él.
2. Podrá adoptarse un modelo de certificado de importación de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 31.
Artículo 24
Medidas provisionales
No obstante lo dispuesto en el artículo 33 y hasta que finalice la elaboración de las listas previstas en las letras a) y b) del apartado 1 del artículo 23, las importaciones seguirán siendo autorizadas conforme a las condiciones establecidas en el artículo 6 de la Directiva 98/51/CE.
Artículo 25
Exportaciones
Los piensos, incluidos los piensos para animales no destinados a la producción de alimentos, producidos en la Comunidad y destinados al mercado de los terceros países, deberán cumplir las disposiciones del artículo 12 del Reglamento (CE) no 178/2002.
CAPÍTULO V
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 26
Medidas de aplicación
Podrán establecerse medidas de aplicación de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 31.
Artículo 27
Modificación de los anexos I, II, y III
Los anexos I, II y III podrán ser modificados de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 31, a fin de tener en cuenta:
a)
la elaboración de guías de buenas prácticas;
b)
la experiencia adquirida en la aplicación de sistemas basados en los principios HACCP de conformidad con el artículo 6;
c)
los progresos tecnológicos;
d)
los dictámenes científicos, particularmente nuevas evaluaciones de riesgos;
e)
el establecimiento de objetivos específicos en materia de seguridad de los piensos,
y
f)
el desarrollo de requisitos relacionados con operaciones específicas.
Artículo 28
Exenciones a los anexos I, II, y III
Podrán concederse exenciones a los anexos I, II y III de conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 31, por razones particulares, a condición de que dichas exenciones no pongan en peligro la consecución de los objetivos del presente Reglamento.
Artículo 29
Sistema de alerta rápida
Cuando un pienso determinado, incluidos los piensos para animales no destinados a la producción de alimentos, represente un riesgo grave para la salud humana o animal o para el medio ambiente, se aplicará el artículo 50 del Reglamento (CE) no 178/2002, mutatis mutandis.
Artículo 30
Sanciones
Los Estados miembros establecerán las normas relativas a las sanciones aplicables en caso de infracción del presente Reglamento y tomarán las medidas necesarias para garantizar su aplicación. Las sanciones establecidas deberán ser eficaces, proporcionadas y disuasorias. Los Estados miembros notificarán esas disposiciones a la Comisión a más tardar el 8 de febrero de 2007 y le informarán sin demora de cualquier modificación posterior de las mismas.
Artículo 31
Procedimiento de Comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal creado por el Reglamento (CE) no 178/2002 (en lo sucesivo denominado «el Comité»).
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
El plazo contemplado en el apartado 6 del artículo 5 de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en tres meses.
3. El Comité aprobará su reglamento interno.
Artículo 32
Consulta a la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria
La Comisión consultará con la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria cualquier cuestión que entre dentro del ámbito de competencia del presente Reglamento y que pueda tener una incidencia significativa sobre la salud pública y, en particular, antes de proponer criterios u objetivos específicos de conformidad con el apartado 3 del artículo 5.
Artículo 33
Derogación
Quedan derogadas, sin perjuicio de las obligaciones de los Estados miembros en lo tocante a los plazos de incorporación a su legislación, y con efecto a partir del 1 de enero de 2006, las Directivas siguientes:
a)
Directiva 95/69/CE del Consejo;
b)
Directiva 98/51/CE de la Comisión.
Artículo 34
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2006.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 12 de enero de 2005.