32006R0952
L 178/39
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 952/2006 НА КОМИСИЯТА
от 29 юни 2006 година
за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета по отношение на управлението на пазара на захарта в Общността и системата от квоти
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (1), и по-специално член 40 от него,
като има предвид, че:
(1)
Прилагането на системата от квоти в сектора на захарта налага даването на точна дефиниция за производството на захар, изоглюкоза и инулинов сироп от едно предприятие. Възможността част от произведената от едно предприятие продукция да бъде определена като произведена от друго предприятие, за което се счита че е произвело захарта въз основа на договор за поръчка, следва да бъде ограничена до определени специфични случаи.
(2)
Съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 318/2006 въз основа на заявление държавите-членки дават одобрение на предприятия, произвеждащи захар, изоглюкоза и инулинов сироп или на предприятия, които преработват тези продукти в продукт, посочен в член 13, параграф 2 от въпросния регламент. Следва да бъде определено съдържанието на заявлението за одобрение, което следва да бъде подадено от производителите на захар, изоглюкоза и инулинов сироп и от рафиньорите на компетентните органи на държавите-членки. Следва да бъдат уредени задълженията, които предприятията трябва да поемат, за да получат одобрение, включително задължението да водят регистър на количествата суровини, които влизат в предприятието, които се преработват в него и излизат от него под формата на краен продукт.
(3)
Необходимо е да бъдат уредени задълженията на държавите-членки по отношение на контрола върху одобрените предприятия, както и да бъде уредена система от наказания с необходимото възпиращо въздействие.
(4)
Член 4 от Регламент (ЕО) № 318/2006 урежда създаването на информационна система за цените на захарта. Съгласно член 17 от посочения регламент одобрените предприятия са длъжни да предоставят информация за продадените количества бяла захар и за приложимите цени и условия за продажба. Необходимо е да бъдат уредени честотата и съдържанието на информацията за цените, която производителите на захар и рафиньорите трябва да изготвят, с цел да я предоставят на Комисията. С оглед да се осигури информация за краткосрочното развитие на пазара, ще бъде целесъобразно предприятията да изготвят и предоставят също така и прогноза за средните продажни цени за следващите три месеца. Одобрените предприятия, които използват захар за преработка в продуктите, посочени в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, трябва също така да изготвят информация за цените на закупената захар, с цел да я предоставят на Комисията в рамките на същите графици и форма, които са определени за производителите на захар.
(5)
За да бъде осигурено публикуването на равнищата на цените съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 318/2006, като същевременно се осигури поверителността на данните, е необходимо да бъде уредено задължение на Комисията да предоставя два пъти в годината на Управителния комитет по захарта информация за средното равнище на цените за продажба на бяла захар на пазара в Общността през предходното полугодие, с разбивка на захар, произведена в рамките на квоти, и на захар, произведена извън квоти.
(6)
С оглед да бъдат предложени подходящи промени за усъвършенстване на системата за регистриране и докладване на пазарните цени, уредена в настоящия регламент, както и с оглед да бъде разработена компютризирана система за подаване на информация за цените, е необходимо да бъде изготвен доклад за нейното прилагане. Преди да бъдат предложени тези промени, в рамките на преходен период от 2006 г. до 2007 г., изготвените от предприятията данни за цените следва да се изпращат направо на Комисията с цел информиране на Управителния комитет по захарта.
(7)
В случаите, когато се прилагат членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006, производителите са длъжни да прехвърлят част от произведената от тях продукция в следващата пазарна година, която ще бъде отчетена като произведена през следващата пазарна година. Поради това през тази пазарна година производителите на захар ще трябва да сключат договори за доставка въз основа на минималната изкупна цена за захарното цвекло само за количеството захар, която все още не е била произведена в рамките на тяхната основна квота.
(8)
С оглед да се осигури правилното действие на квотната система, следва да бъдат дадени определения на понятията „предсеитбен“ и „минимална цена“, използвани в член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006. Специфичните агроклиматични условия при отглеждането на захарно цвекло в някои области на Италия трябва да бъдат взети предвид чрез определянето на различна крайна дата за засяване на цвеклото.
(9)
Съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 минималната цена се коригира чрез прилагане на увеличения или намаления, с цел да бъдат взети предвид разликите в качеството на цвеклото от стандартното качество. Качеството на захарното цвекло, а следователно и неговата стойност, в голяма степен зависи от захарното съдържание. Най-подходящият метод за определяне на стойността на цвеклото, чието качество се различава от стандартното качество, е като се определи скàла на увеличенията или намаленията на цената, изразена в проценти от минималната цена.
(10)
Член 8 от Регламент (ЕО) № 318/2006 предвижда определянето на допълнителни квоти за захар. Това определяне, имащо за цел улесняване на прехода от предишната система от квоти към настоящата система, следва да бъде ограничено само до предприятията, на които е била определена квота през 2005-2006 пазарна година. Също така е необходимо да бъдат определени условията, при които ще бъде възможно определянето на квоти от 2006-2007 пазарна година.
(11)
Член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 предвижда определянето на заместващи квоти за изоглюкоза. Тези квоти се определят от съответните държави-членки на предприятията, пропорционално на квотите за изоглюкоза, които са били определени, по начин, който предотвратява всяка форма на дискриминация.
(12)
Член 2, точка 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006 определя произведеното количество квотна захар като произведено количество захар, отчитано в рамките на производствената квота на едно предприятие за съответната пазарна година, а член 2, точка 9 от същия регламент определя квотното цвекло като захарно цвекло, което е било преработено в квотна захар. Поради това е необходимо да бъдат уредени общите правила за отчитане на производството на захар в рамките на определена търговска година, както и да се предвидят за държавите-членки възможните изключения във връзка със специфичните случаи на производство на захар от засято през есента цвекло и производството на тръстикова захар.
(13)
За да се осигури правилното прилагане на системата от квоти, за да може да се определи месечната консумация на захар и да бъдат изготвяни баланси на наличностите, е необходимо да бъде уреден редът за обмен на информация между одобрените предприятия и държавите-членки, от една страна, и между държавите-членки и Комисията, от друга страна, включително относно запасите, обема на производството и засетите площи.
(14)
Член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 урежда мерките за интервенционно изкупуване на захар. За прилагането на мерките за интервенция на Общността е необходимо захарта да бъде изкупувана от интервенционните агенции в определени за това места. Поради това е необходимо да се уреди, че може да бъде изкупена само захар, която по време на отправяне на предложението за продажба се намира в одобрено за съхранение помещение.
(15)
За да бъде осигурена възможност за прилагане на интервенция в области, където тя е особено необходима поради обема на производство, максималното количество, определено в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, трябва първоначално да бъде разпределено между държавите-членки, в които се произвежда захар, въз основа на техните квоти за производство. Необходимо е да се предвиди възможност за промяна на това разпределение преди началото на всяка нова пазарна година, за да се вземат предвид промените в определените от всяка държава-членка квоти за производство, както и за да се преразпределят в рамките на всяка пазарна година неизползваните количества.
(16)
Що се отнася до условията за даване или отнемане на одобрение на местата за съхранение, следва да бъдат предвидени изисквания осигуряващи съхранението на захарта в добро състояние и лесен достъп за нейното експедиране, както и относно капацитета за експедиране от мястото за съхранение.
(17)
Захарта, притежаваща качествени показатели, които ще затруднят нейната бъдеща реализация и могат да доведат до увреждане на захарта по време на съхранение, не трябва да бъде приемана за интервенционно изкупуване. Трябва да бъде определено задължителното минимално качество. Трябва също така да бъде уредено, че като условие за приемане на захарта за интервенционно изкупуване, е необходимо да бъде сключен договор за съхранение между интервенционната агенция и продавача.
(18)
За да бъде улеснено управлението на правилата за интервенционно изкупуване, е необходимо захарта да се предлага на партиди. Необходимо е да бъде определено количеството, което обхваща една партида.
(19)
Интервенционната агенция трябва да разполага с всички данни, които са ѝ необходими, за да определи дали предложението за продажба отговаря на всички изисквания. С оглед на това страната, която прави предложението, трябва да ѝ осигури цялата необходима информация.
(20)
Съгласно член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 интервенционната изкупна цена се коригира, когато качеството на захарта се различава от стандартното качество. Необходимо е да бъдат определени скàлите за увеличение и намаление на цената, като се отчита качеството на предложената за изкупуване захар, което е приложимо за определената изкупна цена. Тези скàли и произтичащите от тях увеличения и намаления на цените могат да бъдат определени на базата на обективни данни, които обикновено се използват при търговския обмен.
(21)
Захарта, която се съхранява от интервенционните агенции, трябва да бъде продавана, без да се създават условия на неравнопоставеност между купувачите в Общността и при възможно най-изгодни условия. Като цяло тези цели могат да бъдат постигнати при прилагане на системата на търгове. За да се предотврати възможността от продажба на захар при неблагоприятни пазарни условия, е необходимо да се предвиди предварително одобряване на обявленията за търгове. При определени условия е възможно да бъде предпочетено използването на процедури, различни от търговете.
(22)
За да се осигури равнопоставеността на всички заинтересовани субекти в Общността, обявленията за търгове, които се издават от интервенционните агенции, трябва да отговарят на еднакви изисквания. В тази връзка е необходимо да се осигури, че продадената захар действително са използва по предназначение.
(23)
Критериите, които се използват за определяне категорията на бялата захар и рандемана на суровата захар, трябва да бъдат същите, които се използват при изкупуването на захарта от интервенционните агенции. Равнопоставеността на всички заинтересовани субекти може да бъде осигурена само чрез въвеждането и прилагането на еднакви и точно определени изисквания за корекция на продажната цена или, съответно, на възстановяването при износ, както и за коригиране на лицензиите за износ, когато се установи, че качеството на захарта се различава от това, което е посочено в обявлението за търг.
(24)
За осигуряване на яснота Регламент (ЕО) № 1261/2001 на Комисията от 27 юни 2001 г. за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно договорите за доставка на захарно цвекло и ценовите увеличения и намаления, приложими към цената на захарното цвекло (2), Регламент (ЕО) № 1262/2001 на Комисията от 27 юни 2001 г. за установяване на подробни правила за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета по отношение на изкупуването и продажбата на захар от интервенционните агенции (3) и Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията от 20 февруари 2002 г. относно установяване на подробни правила за прилагането на системата от квоти в сектора на захарта (4) следва да бъдат отменени и заменени от нов регламент.
(25)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по захарта,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 318/2006 по отношение определянето на производството, одобрението на производителите и рафиньорите, системата на цени и квоти, както и условията за интервенционно изкупуване и продажба на интервенционно изкупена захар.
Член 2
Определения
За целите на този регламент:
a)
„суровина“ означава захарно цвекло, захарна тръстика, цикория, зърнени култури, захар, предназначена за рафиниране, или всяка друга междинна форма на тези продукти, предназначена за преработка за производство на краен продукт;
б)
„краен продукт“ означава захар, инулинов сироп или изоглюкоза;
в)
„производител“ означава предприятие, произвеждащо крайни продукти, с изключение на рафиньорите, определени в член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006;
г)
„място за съхранение“ означава силоз или склад.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
Член 3
Производство на захар
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на захар“ е общото количество, изразено в бяла захар, от:
а)
бяла захар;
б)
сурова захар;
в)
инвертна захар;
г)
сиропи, които се отнасят към една от следните категории, наричани по-нататък „сиропи“:
i)
сиропи от захароза или инвертна захар с чистота не по-малко от 70 %, произведени от захарно цвекло,
ii)
сиропи от захароза или инвертна захар с чистота не по-малко от 70 %, произведени от захарна тръстика.
2. Не се отчитат като производство на захар:
а)
количествата бяла захар, произведена от сурова захар или сироп, които не са били произведени от предприятието, което е произвело бялата захар;
б)
количествата бяла захар, произведена от сурова захар, сироп или остатъци от производството на захар, които не са били произведени през пазарната година, когато е била произведена бялата захар;
в)
количествата сурова захар, произведена от сироп, който не е бил произведен от предприятието, произвело суровата захар;
г)
количествата сурова захар, произведена от сироп, който не е бил произведен през пазарната година, когато е била произведена суровата захар;
д)
количествата сурова захар, преработени в бяла захар от предприятието, произвело суровата захар през пазарната година, когато е била произведена суровата захар;
е)
количествата сироп, преработени в бяла или инвертна захар, произведени от предприятието, произвело сиропа през пазарната година, когато е бил произведен сиропът;
ж)
количествата захар, инвертна захар или сироп, произведени под режим активно усъвършенстване;
з)
количествата инвертна захар, произведени от сироп, който не е бил произведен от предприятието произвело инвертната захар;
и)
количествата инвертна захар, произведени от сироп, който не е бил произведен през пазарната година, когато е била произведена инвертната захар.
3. Произведените количества захар се изразяват в бяла захар по следния начин:
а)
произведените количества бяла захар - независимо от разликите в качеството;
б)
произведените количества сурова захар - въз основа на рандемана, определен по реда на точка III от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006;
в)
произведените количества инвертна захар - чрез умножаване на произведеното количество инвертна захар с коефициент 1;
г)
произведените количества сироп, които са междинен продукт - въз основа на съдържанието на захар, която може да бъде добита от сиропа, определено по реда на параграф 5 от настоящия член;
д)
произведените количества сироп, които не са междинен продукт - въз основа на съдържанието на захар, изразено като захароза по реда на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2135/95 на Комисията (5).
4. Остатъците от производството на захар, произведени през предходна пазарна година, се изразяват в бяла захар пропорционално на съдържанието на захароза.
5. Чистотата на сиропите се определя, като общото съдържание на захари се разделя на съдържанието на сухо вещество.
Съдържанието на захар, която може да бъде добита от сироп, се определя, като от поляриметричното отчитане на сиропа се изважда разликата между съдържанието на сухо вещество и поляриметричното отчитане на сиропа, умножена по 1,70. Съдържанието на сухо вещество се определя с помощта на ареометричния или рефрактометричния метод.
Въпреки това, съдържанието на захар, която може да бъде добита от сироп, може да бъде определено за цяла пазарна година въз основа на действителния рандеман на захар от сиропите.
Член 4
Производство на изоглюкоза
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на изоглюкоза“ е общото количество продукт, получен от глюкоза или от нейните полимери със съдържание на фруктоза най-малко 10 % от масата на сухото вещество, независимо от съдържанието на фруктоза над тази граница. Производството на изоглюкоза се изразява в сухо вещество и се отчита по реда на параграф 2.
2. Производството на изоглюкоза се отчита веднага след завършването на процеса на изомеризация и преди действията за отделяне или смесване на съставките глюкоза и фруктоза чрез физическо измерване на обема на продукта и определяне съдържанието на сухо вещество с помощта на рефрактометричния метод.
3. Всяко предприятие е длъжно да уведоми незабавно за всяко съоръжение, използвано за изомеризация на глюкоза или нейните полимери.
Уведомява се държавата-членка, на чиято територия е разположено съоръжението. Държавата-членка може да изиска от предприятието да предостави допълнителна информация в тази връзка.
Член 5
Производство на инулинов сироп
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на инулинов сироп“ означава общото количество продукт, получен в резултат на хидролиза на инулин или олигофруктози със съдържание на фруктоза най-малко 10 % от масата на сухото вещество в свободна форма или във формата на захароза, независимо от съдържанието на фруктоза над тази граница, който е с чистота не по-малка от 70 %. Производството на инулинов сироп се изразява в сухо вещество като еквивалент на захар/изоглюкоза.
„Чистота“ означава изразеното в проценти съдържание на монозахариди и дизахариди в сухото вещество, определено с помощта на метода, възприет от Международната комисия за уеднаквяване на методите за анализ на захарта, наричан по-нататък „методът на ICUMSA“ (метод на ICUMSA GS7/8/4-24).
2. Производството на инулинов сироп се отчита чрез съчетаване на следните действия:
а)
физическо измерване на обема на продукта като такъв веднага след излизането му от първата изпарителната уредба, след всяка хидролиза и преди действията за отделяне или смесване на съставките глюкоза и фруктоза;
б)
определяне на съдържанието на сухо вещество с помощта на рефрактометричния метод и измерване на съдържанието на фруктоза от масата на сухото вещество чрез ежедневно вземане на представителни проби;
в)
преизчисление на съдържанието на фруктоза към 80 % от масата на сухото вещество чрез умножаване на общата маса на сухото вещество по коефициент, отразяващ съотношението между измереното съдържание фруктоза в посоченото количество сироп и 80 %;
г)
изразяване на продукта в еквивалент на захар/изоглюкоза чрез прилагането на коефициент 1,9.
3. Всяко предприятие е длъжно да уведоми незабавно за всяко съоръжение, използвано за хидролиза на инулин, както и за общия годишен размер на използваните продукти по параграф 1, които са с чистота не по-малка от 70 %.
Уведомява се държавата-членка, на чиято територия е разположено всяко съоръжение. Държавата-членка може да изиска от предприятието да предостави допълнителна информация в тази връзка, по-специално за да се гарантира, че страничните продукти съгласно параграф 1 не се използват като подсладител за човешка консумация на пазара на Общността.
Съответната държава-членка следва да изпрати на Комисията не по-късно от 31 януари всяка година подробен доклад, съдържащ информация за предходната година. Първият доклад се изпраща не по-късно от 31 януари 2007 г.
Член 6
Производство на едно предприятие
1. За целите на дял II от Регламент (ЕО) № 318/2006 „производство на захар, изоглюкоза или инулинов сироп на едно предприятие“ означава захарта, изоглюкозата или инулиновия сироп, както са определени в членове 3, 4 и 5 от настоящия регламент, които действително са били произведени от това предприятие.
2. В рамките на една пазарна година общото количество захар, изоглюкоза или инулинов сироп, произведено от едно предприятие, е равно на произведеното количество съгласно параграф 1:
-
плюс количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени в същата пазарна година, минус количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени в следващата пазарна година по реда съответно на членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006;
-
плюс количеството, произведено от производители въз основа на договор за поръчка по реда на параграф 3, и минус количеството, произведено от предприятието за сметка на поръчител въз основа на договор, сключен съгласно параграф 3.
3. Въз основа на подписано писмено заявление от две предприятия до съответната държава-членка произведеното количество захар от предприятието (наричано по-нататък „преработвател“) въз основа на договор за поръчка и от доставени материали се счита като част от продукцията на предприятието (наричано по-нататък „принципал“), което е произвело захарта по този договор, при условие че е спазено едно от следните условия:
а)
общото производство на захар на преработвателя е по-малко от неговата квота;
б)
общото производство на преработвателя и принципала е по-оглямо от сумата на техните квоти.
Общото производство на захар, посочено в буква б) от първа алинея, на едно предприятие обхваща сбора от продукцията, посочена съгласно параграф 1, и количеството захар, изоглюкоза или инулинов сироп, прехвърлени от предходната пазарна година, и количеството, произведено от преработватели въз основа на договор за поръчка за сметка на това предприятие, минус количеството, произведено от предприятието за сметка на принципала въз основа на договор за поръчка.
Вместо действително произведените количества, съгласно втора алинея, компетентните органи на държавите-членки могат, когато това общо количество е по-голямо, да приложат прогнозна оценка, основаваща се на договорите за доставка, подписани от предприятията.
4. Когато заводите на принципала и преработвателя са разположени в различни държави-членки, заявлението съгласно параграф 3 се подава и до двете държави-членки. В този случай съответните държави-членки съгласуват своя отговор на заявлението, както и да предприемат необходимите действия, за да се уверят, че са налице условията посочени в същия параграф.
5. Произведеното от преработвателя количество захар може да бъде отчетено като произведено от принципала, когато поради призната от държавата-членка непреодолима сила цвеклото тръстиката или меласата трябва да бъдат преработени за производство на захар в предприятие, различно от това на принципала.
ГЛАВА III
ОДОБРЕНИЕ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ И РАФИНЬОРИ
Член 7
Заявление за одобрение
1. Одобрението може да бъде получено от предприятия, които подадат заявление за това и които извършват дейност като:
а)
производител на захар,
б)
производител на изоглюкоза,
в)
производител на инулинов сироп,
г)
постоянен рафиньор по смисъла на член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Заявлението съгласно първа алинея се подава до компетентния орган на държавата-членка или държавите-членки, в които предприятието извършва дейност.
Едно предприятие може да подаде заявление за одобрение за извършване на една или повече от дейностите, посочени в първа алинея.
2. В своето заявление за одобрение предприятието посочва своето име и адрес, капацитета за производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп, а когато е необходимо и броя на предприятията в съответната държава-членка с адреса и производствения капацитет на всяко предприятие.
3. Предприятие, което подава заявление за одобрение съгласно параграф 1, първа алинея, буква г) представя доказателство, че отговаря на дефиницията съгласно член 2, точка 13 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 8
Задължения
1. За целите на одобрението предприятието подава писмена декларация, че се задължава:
а)
да уведомява незабавно компетентния орган на държавата-членка за всяка промяна в информацията, подадена по реда на член 7, параграф 2;
б)
да поддържа регистър по реда на член 9 и информация за цените на продажба, определени по реда на член 13, като осигурява на компетентния орган на държавата-членка достъп до тях;
в)
да подава информация на държавата-членка по реда на член 21;
г)
да предоставя при поискване на компетентния орган на държавата-членка всяка информация или документи необходими за прилагането на мерките за управление на пазара или за извършването на проверки.
2. Одобрението се дава във формата на акт на компетентния орган, придружен с документ, подписан от предприятието, в който се изброяват задълженията, посочени в параграф 1.
3. Одобрението се отнема, когато бъде установено, че не се спазва някое от условията, посочени в параграф 1. Одобрението може да бъде отнето и в рамките на текущата пазарна година. Отнемането на одобрението не може да има обратно действие.
Член 9
Регистри
Компетентният орган на държавата-членка определя регистрите, които следва да бъдат поддържани от всяко предприятие, което е одобрено по реда на членове 7 и 8, във всяко от местата за производство, както и сроковете за вписване на данни в регистрите, които не могат да бъдат по-дълги от един месец.
Регистрите се съхраняват от предприятието в продължение на не по-малко от три години, следващи текущата година, и съдържат поне следната информация:
1.
получените количества суровина, като в случая на цвекло или тръстика се посочва захарното съдържание, определено при доставяне на предприятието;
2.
когато е необходимо, получените крайни или междинни продукти;
3.
количествата произведени крайни продукти и количествата странични продукти;
4.
загубите при преработка;
5.
унищожените количества и причините за тяхното унищожаване;
6.
доставените количества крайни продукти.
Член 10
Проверки
1. Всяка пазарна година компетентният орган на държавата-членка извършва проверки на всеки одобрен производител и рафиньор.
2. Проверките имат за цел да се осигури точността и пълнотата на информацията, вписана в регистрите, посочени в член 9, и в съобщенията, посочени в член 21, по-специално чрез извършването на анализ на съответствието между доставените количества суровини и произведените количества крайни продукти, както и чрез извършването на анализ на съответствието между регистрите и търговската документация или други приложими документи.
Проверките включват удостоверяване на точността на измервателните инструменти и прилаганите лабораторни анализи, които се използват за установяване на доставените количества суровини и тяхното включване в производството, произведените продукти и движението на стоковите наличности.
Проверките включват удостоверяване на точността и пълнотата на данните, използвани за установяване на средните месечни продажни цени на предприятието, посочени в член 13, параграф 2.
За производителите на захар проверките също така обхващат изпълнението на задължението за заплащане на минималната цена на производителите на захарно цвекло.
Най-малко веднъж на всеки две години проверките включват физическо измерване на стоковите наличности.
3. Когато компетентният орган на държавата-членка предвижда, че някои елементи на проверката могат да се извършват въз основа на проба, тази проба трябва да осигурява необходимата достоверност и представителност за целите на контрола.
4. Държавите-членки могат да изискват от одобрените предприятия да ползват услугите на признат в държавата-членка орган за сертифициране на сметки, за целите на удостоверяване на посочените в член 13 данни за цените.
5. За всяка проверка на място се изготвя доклад за проверката, който се подписва от инспектора и съдържа данни за извършените проверки. По-специално докладите трябва да посочват:
а)
датата на извършване на проверката и присъствалите лица;
б)
периодът на дейност и количествата продукти, обхвати от проверката;
в)
методите за извършване на проверката и, когато е необходимо, методите за вземане на проби;
г)
резултатите от проверката и поисканите мерки за коригиране;
д)
оценка на сериозността, степента, постоянността и продължителността на установените нарушения и несъответствия, както и всички други елементи, които следва да бъдат взети предвид за целите на налагане на наказания.
Всеки доклад за проверка се архивира и съхранява в продължение на не по-малко от три години след годината, през която е извършена проверката, по начин, който осигурява лесен достъп до него от страна на отделите на Комисията, отговарящи за извършването на проверки и инспекции.
Член 11
Санкции
1. Когато компетентният орган на държавата-членка установи несъответствие между физическия и отразения в регистъра съгласно член 9 размер на стоковата наличност или отсъствие на съответствие между количествата суровини и произведени крайни продукти или между приложимите документи и декларираните данни или вписани количества, той определя или, когато е необходимо, извършва оценка на действително произведените количества или стокови наличности за текущата пазарна година, а в случай на необходимост и за предходните пазарни години.
За всяко количество, което е довело до подаване на невярна декларация, в резултат на която неправомерно е получена финансова облага, се налага плащане в размер 500 EUR на тон от съответното количество.
2. Когато компетентният орган на държавата-членка установи, че едно предприятие не е изпълнило своите задължения съгласно член 8, и когато не съществуват приложими документи, които да послужат за целите на контрола съгласно член 10, параграф 2, компетентният орган налага санкция в размер 500 EUR на тон, която се прилага към определен от държавата-членка в зависимост от тежестта на нарушението размер краен продукт.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат, когато установените несъответствия и нарушения са в размер, по-малък от 5 % от масата на декларирания или вписан и проверен краен продукт, или когато те са настъпили в резултат на грешки или обикновени административни пропуски, при условие че са предприети необходимите мерки за тяхното отстраняване, с цел да бъде осигурено, че подобни грешки няма да бъдат допуснати повторно.
4. Санкциите съгласно параграфи 1 и 2 не се налагат в случаите на непреодолима сила.
Член 12
Съобщения до Комисията
1. Държавите-членки предоставят на Комисията следната информация:
а)
списък с одобрените предприятия;
б)
размерът на определената на всеки одобрен производител квота.
Списъкът се изпраща не по-късно от 31 януари всяка пазарна година. През 2006-2007 пазарна година този списък се изпраща за първи път не по-късно от 31 юли 2006 г.
В случай на отнемане на одобрението държавите-членки незабавно информират за това Комисията.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията не по-късно от 31 март, следващ съответната пазарна година, годишен доклад, включващ броя на извършените проверки по реда на член 10, като за всяка извършена проверка се посочва броят на установените грешки, предприетите действия и наложените глоби.
ГЛАВА IV
ЦЕНИ
Член 13
Установяване на средни цени
1. Всеки месец одобрените по реда на членове 7 и 8 от настоящия регламент предприятия и одобрените по реда на член 17 от Регламент (ЕО) № 318/2006 преработватели установяват съответно за захар, произведена в рамките на квоти, и захар, произведена извън квоти:
а)
средната продажна или покупна цена за предходния месец и съответното продадено или закупено количество;
б)
прогнозното равнище на средната продажна или покупна цена за текущия месец и за всеки от следващите два месеца и прогнозното количество, което ще бъде продадено или закупено в рамките на договори или други сделки.
Цената се отнася до насипна бяла захар на изхода на предприятието със стандартно качество, определено в точка II от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006.
2. За осигуряване възможност за извършване на проверките съгласно член 10 одобрените предприятия са длъжни да съхраняват използваните при установяването на цените и количествата данни, посочени в параграф 1 от настоящия член, в продължение на не по-малко от три години, следващи годината, през която тези количества са били произведени.
Член 14
Информация за цените
През юни и декември всяка година Комисията информира Управителния комитет по захарта за средното равнище на бялата захар съответно през първата половина на текущата пазарна година и през втората половина на предходната пазарна година. Първата информация се предоставя през юни 2007 г. за периода от 1 юли 2006 г. до 31 март 2007 г.
Информацията за цената се предоставя поотделно за захар, произведена в рамките на квоти, и захар, произведена извън квоти.
Информацията се основава на средно претегленото равнище на установените и съобщени от предприятията по реда на член 13, параграф 1, буква а) цени, които са били съобщени по реда на член 15.
Член 15
Преходни разпоредби относно предоставянето на данни за цените
Не по-късно от 20 октомври 2006 г., 20 януари 2007 г., 20 април 2007 г. и 20 юли 2007 г. одобрените по реда на членове 7 и 8 от настоящия регламент предприятия и одобрените по реда на член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 318/2006 преработватели съобщават на Комисията установените от тях по реда на член 13, параграф 1 от настоящия регламент цени през предходните три месеца.
Приемането, обработката и съхранението на данните от Комисията се извършва по начин, който осигурява поверителността на данните.
Други оператори в сектора на захарта, по-специално купувачите, могат да предоставят на Комисията средни цени на захарта, установени по правилата на член 13. Операторите предоставят своето име, адрес и фирма.
Член 16
Договори за доставка
1. За целите на член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 318/2006 като договор за доставка се разглежда всеки договор, сключен между производител на захар и производител на захарно цвекло, който отглежда собствено цвекло.
2. Когато производителят, на основание членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006, прехвърля част от своето производство за следващата пазарна година, се счита, че квотата на този производител се намалява за същата пазарна година с прехвърленото количество за целите на член 6, параграф 5 от същия регламент.
3. Само договори, сключени преди засяването на цвеклото и във всеки случай:
-
преди 1 април в Италия, или
-
преди 1 май в останалите държави-членки
ще се разглеждат като предсеитбени договори.
Член 17
Увеличения и намаления на цената
1. За целите на прилагане на увеличенията и намаленията на цената, предвидени в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006, минималната цена за квотно цвекло, посочена в член 5, параграф 1 от същия регламент се променя за всеки 0,1 % съдържание на захароза, като се:
а)
увеличава с не по-малко от:
i)
0,9 % за съдържание, което е повече от 16 %, но по-малко от 18 %,
ii)
0,7 % за съдържание, което е повече от 18 %, но по-малко от 19 %,
iii)
0,5 % за съдържание, което е повече от 19 %, но по-малко от 20 %;
б)
намалява с не повече от:
i)
0,9 % за съдържание под 16 %, но не по-малко от 15,5 %,
ii)
1 % за съдържание под 15,5 %, но не по-малко от 14,5 %.
Цената на цвекло със съдържание на захароза повече от 20 % не трябва да е по-ниска от минималната цена, адаптирана по реда на буква а), iii).
2. В договорите за доставка и в браншовите споразумения по смисъла на член 6 от Регламент (ЕО) № 318/2006 могат да бъдат предвидени, в сравнение с увеличенията и намаленията, посочени в параграф 1 от настоящия член:
а)
допълнителни увеличения за съдържание на захароза, повече от 20 %;
б)
допълнителни намаления за съдържание на захароза, по-малко от 14,5 %.
Тези договори и споразумения могат, при цвекло със съдържание на захароза под 14,5 %, да предвиждат определение за годно за преработка в захар цвекло, когато предвиждат други намаления за съдържание на захароза под 14,5 %, но над минималното съдържание на захароза, посочено в това определение.
Когато посоченото във втора алинея определение не е предвидено в договорите и споразуменията, държавата-членка може да предвиди такова определение. В този случай тя е длъжна и да определи другите намаления, посочени в същата алинея.
ГЛАВА V
КВОТИ
Член 18
Допълнителни квоти за захар
1. Допълнителните квоти за захар, посочени в член 8 от Регламент (ЕО) № 318/2006, могат да бъдат определени само на производители на захар, които са разполагали с квота за производство през 2005-2006 пазарна година.
2. В заявлението за допълнителна квота за производство предприятията посочват дали желаят да получат квота от 2006-2007 или 2007-2008 пазарна година.
Когато определя допълнителна квота за производство на дадено предприятие, държавата-членка посочва пазарната година, от която влиза в сила определянето на квотата. Във всеки случай определените след 1 януари 2007 г. квоти влизат в сила от 2007-2008 пазарна година.
Член 19
Допълнителни квоти за изоглюкоза
1. Италия, Литва и Швеция определят допълнителните квоти за изоглюкоза, посочени в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, в рамките на една или повече от пазарните години 2006-2007, 2007-2008, 2008-2009 и 2009-2010 по начин, който гарантира отсъствието на дискриминация между засегнатите оператори.
2. Еднократно платимата сума по член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се изплаща от всяко предприятие в рамките на краен срок, определен от държавата-членка, който не може да бъде по-късен от 31 декември на пазарната година, за която се определя допълнителната квота за изоглюкоза.
Ако предприятието не е платило еднократно платимата сума в рамките на срока съгласно първа алинея, ще се счита, че допълнителните квоти за изоглюкоза не са били определени на съответното предприятие.
Член 20
Относимост на реколтите от цвекло
Захарта, произведена от цвекло, засято през една пазарна година, се отнася към производството през следващата пазарна година.
Въпреки това, Испания, Италия и Португалия, при наличие на задоволителна система за контрол, могат да вземат решение да отнесат захарта, която е произведена от цвекло, засято през есента на дадена пазарна година, към същата пазарна година.
Испания, Италия и Португалия информират Комисията за взетите решения по реда на настоящия член не по-късно от 30 септември 2006 г.
Член 21
Съобщения за производство и наличности
1. Всеки одобрен производител и рафиньор съобщава на компетентния орган на държавата-членка, в която е осъществил производството или рафинирането, преди 20-то число на всеки месец, общото количество, изразено в бяла захар, на захарите и сиропите, посочени в член 2, параграф 1, букви а), б), в) и г), които:
-
са негова собственост или за които притежава складов запис, и
-
съхранявани в свободно обращение на територията на Общността в края на предходния месец.
Тези количества се разделят по държава-членка на съхранение и на:
-
захар, произведена от това предприятие, като се посочват количествата от квотна захар и количествата захар, произведени над квотата или прехвърлени съгласно членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006,
-
друга захар.
2. Всяка държава-членка съобщава на Комисията преди края на втория месец, следващ съответния месец, количеството захар, съхранявано в края на всеки месец от предприятията, посочени в параграф 1, разделени по видове захар съгласно втора алинея от същия параграф.
Когато съхранението се осъществява на територията на държава-членка, различна от тази, която подава съобщението на Комисията, последната информира до края на следващия месец съответната държава-членка за съхраняваните на нейна територия количества и за местата за съхранение.
3. Всеки одобрен производител на изоглюкоза или инулинов сироп съобщава на компетентния орган на държавата-членка, в която е осъществил производството, преди 30 ноември, количествата изоглюкоза, изразени в сухо вещество, или съответно инулинов сироп, изразен в еквивалент на бяла захар, които са негова собственост и се съхраняват в свободно обращение на територията на Общността в края на предходната пазарна година, разделени на:
а)
изоглюкоза или инулинов сироп, произведени от това предприятие в рамките на квота и над квотата, прехвърлени съгласно членове 14 и 19 от Регламент (ЕО) № 318/2006; и
б)
други.
Държавите-членки съобщават преди 31 декември на Комисията количествата изоглюкоза и инулинов сироп, съхранявани в края на предходната пазарна година, разделени съгласно първа алинея.
4. Преди 15 ден на всеки месец всяко предприятие, произвеждащо изоглюкоза, съобщава на държавата-членка, на чиято територия е осъществило производство, количествата изоглюкоза, изразени в сухо вещество, действително произведени в рамките на предходния месец.
Държавите-членки установяват производството на изоглюкоза на всяко предприятие в рамките на всеки месец и го съобщават на Комисията преди края на втория следващ месец.
Произведените количества в рамките на режим активно усъвършенстване се съобщават отделно.
Член 22
Баланси на снабдяването
1. Всяка пазарна година се изготвят баланси на снабдяването за захар, изоглюкоза и инулинов сироп. Тези баланси се консолидират в края на следващата пазарна година.
2. Държавите-членки установяват предварителните данни за производство на захар и инулинов сироп за текущата пазарна година за всяко предприятие, разположено на тяхна територия, и ги съобщават на Комисията преди 1 март. Данните за производството на захар се разделят по месеци.
За френските департаменти Гваделупа и Мартиника и за Испания относно тръстиковата захар предварителните данни се установяват и съобщават преди 1 юли.
3. Държавите-членки съобщават на Комисията преди 1 юни площите и производството на, от една страна, цвекло, предназначено съответно за производство на захар, биоетанол и други продукти, и, от друга страна, цикория, предназначена за производство на инулинов сироп, за текущата пазарна година, както и прогнозите за тези площи и количества за следващата година.
4. Преди 30 ноември държавите-членки установяват и съобщават на Комисията действителното производство на захар, изоглюкоза и инулинов сироп през предходната пазарна година от всяко предприятие, разположено на тяхна територия. Общото производство на захар се разделя по месеци.
5. В случай на необходимост данните за действителното производство на захар да бъдат променени въз основа на съобщена по реда на параграф 4 информация, получената разлика се отчита при установяването на действителното производство през пазарната година, през която е станала известна тази разлика.
ГЛАВА VI
ПУБЛИЧНА ИНТЕРВЕНЦИЯ
РАЗДЕЛ 1
Предложения за интервенционно изкупуване
Член 23
Предложения
1. Предложението за интервенция се прави писмено до интервенционната агенция на държавата-членка на територията, на която се намира захарта по време на предложението.
2. Предложението за интервенция може да бъде прието само ако е подадено от одобрен по реда на членове 7 и 8 производител по отношение на захар, произведена в рамките на квоти за текущата пазарна година, която по време на предложението се съхранява отделно в място за съхранение, одобрено по реда на член 24.
3. Всяка търговска година държавите-членки могат да приемат за интервенционно изкупуване само количеството, което е определено за всяка от тях в приложението. Когато предложенията надхвърлят максималното количество, компетентният орган на държавата-членка прилага към заявленията единен коефициент на намаление, който да направи общото прието количество равно на наличното количество.
4. Преди началото на всяка пазарна година Комисията променя количествата, посочени в приложението към настоящия регламент, въз основа на корекциите, предвидени в член 10 от Регламент (ЕО) № 318/2006, и в рамките на общото количество, определено в член 18, параграф 2 от същия регламент.
Определените в приложението към настоящия регламент количества се променят при необходимост през последната четвърт от всяка пазарна година, въз основа на неизползваните количества, по реда, определен в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006, и в рамките на общото количество, определено в член 18, параграф 2 от същия регламент.
Член 24
Одобрение на мястото за съхранение
1. Одобрението се дава само по заявление на производителя, подадено до интервенционната агенция по отношение на всички места за съхранение, които:
а)
са подходящи за съхранение на захарта в добро състояние;
б)
са разположени в място, което осигурява добра транспортна инфраструктура, която е необходима за експедиране на захарта;
в)
позволяват отделно съхранение на количествата, предложени за интервенционно изкупуване.
Интервенционната агенция може да поставя допълнителни условия.
2. Одобрението на мястото за съхранение се предоставя за съхранение на захар в насипно състояние или за съхранение на пакетирана захар. В решението за одобрение се посочва максималното количество за съхранение, което не може да превишава 50 пъти дневния капацитет за експедиране, който заявителят се задължи да предостави на разположение на интервенционната агенция. В решението за одобрение се посочва общото количество, за което то се дава, и дневният капацитет за експедиране.
3. Захарта трябва да се съхранява по начин, който осигурява лесното ѝ идентифициране и достъпа до нея. Когато е пакетирана, тя трябва да бъде поставена на палети, освен ако не е пакетирана в „big bags“.
4. Интервенционната агенция отнема одобрението, когато установи, че някое от условията, посочени в параграфи 1, 2 и 3, не се спазва. Одобрението може да бъде отнето и по време на пазарната година. Отнемането на одобрението не може да има обратно действие.
Член 25
Минимално качество на захарта
1. Захарта, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да отговаря на следните изисквания:
а)
да е била произведена в рамките на квота през пазарната година, през която е направено предложението;
б)
да е във форма на кристали.
2. Бялата захар, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да бъде с добро и коректно търговско качество, с неслепнали кристали, със съдържание на влага не повече от 0,06 %.
3. Суровата захар, предложена за интервенционно изкупуване, трябва да бъде с добро и коректно търговско качество, с рандеман не по-нисък от 89 %, определен по реда на точка III от приложение I от Регламент (ЕО) № 318/2006.
В случая на сурова тръстикова захар захарта трябва да притежава коефициент на сигурност не по-висок от 0,30.
В случая на сурова захар от цвекло, захарта трябва да притежава:
-
pH стойност не по-висока от 7,9 по време на приемане на предложението,
-
съдържание на инвертна захар не повече от 0,07 %,
-
температура, която не създава опасност от развала,
-
коефициент на сигурност не по-висок от 0,45, когато градусът на поляризация е 97 или по-висок или съдържанието на влага е не повече от 1,4 %, когато градусът на поляризация е по-нисък от 97.
Коефициентът на сигурност се определя чрез разделяне на стойността на съдържание на влага в проценти на захарта на разликата между 100 и градусът на поляризация на тази захар.
Член 26
Партиди
Всички видове захар, предложени за интервенционно изкупуване, се обособяват в партиди.
За целите на настоящия раздел „партида“ е количество от не по-малко от 2 000 тона захар с еднакво качество и опаковка, което се съхранява на едно и също място.
Член 27
Съдържание на предложението
1. В подадените до интервенционната агенция предложения се посочват:
а)
името и адреса на лицето, което подава предложението;
б)
мястото за съхранение на захарта по време на подаване на предложението;
в)
капацитетът за експедиране, който ще бъде осигурен при експедиране на предложената захар;
г)
нетното количество на предложената захар;
д)
видът и качеството на предложената захар и пазарната година, през която тя е била произведена;
е)
видът на амбалажа на захарта.
2. Интервенционната агенция може да поиска допълнителна информация.
3. Предложенията се придружават от декларация от лицата, които ги правят, потвърждаваща, че предложената захар не е била изкупувана, че те са собственици на захарта и че тя отговаря на изискванията, посочени в член 25, параграф 1, буква а).
Член 28
Проучване на предложенията
1. Предложенията трябва да имат срок на валидност три седмици от датата на тяхното подаване. Въпреки това, те могат да бъдат оттеглени в рамките на този срок със съгласието на интервенционната агенция.
2. Интервенционната агенция проучва предложенията. Тя ги приема не по-късно от края на срока, посочен в параграф 1. Въпреки това, интервенционната агенция отхвърля предложенията в случай, че проучването показва, че те не отговарят на някое от изискванията.
РАЗДЕЛ 2
Съхранение
Член 29
Договори за съхранение
1. Договорите за съхранение, които трябва да бъдат сключени преди приемането на предложението между лицата, които правят предложенията, и интервенционната агенция, се сключват за неопределен срок.
Договорите за съхранение влизат в сила пет седмици след датата на приемане на офертата и изтичат в края на десетдневния период, по време на който е приключило прехвърлянето на съответното количество захар.
За целите на настоящия член „10-дневен период“ означава един от следните периоди от един календарен месец: от първия до 10-ия ден, от 11-ия до 20-ия ден, от 21-ия ден до края на месеца.
2. Договорите за съхранение следва по-специално:
а)
да предвиждат, че договорът се прекратява при условията на настоящия регламент с предизвестие от не по-малко от 10 дни;
б)
да определят размера на разходите за съхранение, които се поемат от интервенционната агенция.
3. Интервенционната агенция поема разходите за съхранение от началото на 10-дневния период, в рамките на който договорът влиза в сила съгласно посоченото в параграф 2, до изтичането на действието на договора.
4. Разходите за съхранение не могат да превишават 0,48 EUR на тон в рамките на 10-дневния период.
5. Действието на договорите за съхранение се прекратява след завършване на експедирането по член 50.
Член 30
Прехвърляне на собствеността
1. Прехвърлянето на собствеността върху захарта, за която се прилага договорът за съхранение, се осъществява при заплащането на цената.
2. До момента на експедирането продавачът остава отговорен за качеството на захарта, посочена в параграф 1, и за амбалажа, в който захарта е била приета от интервенционната агенция.
Член 31
Качество и стандарти за амбалаж
1. Когато бъде установено, че съответното количество захар не отговаря на качествените изисквания, определени в член 25, продавачът незабавно заменя това количество с еквивалентно количество захар с необходимото качество, което се съхранява в същото място за съхранение или в друго място за съхранение, одобрено по реда на член 24.
2. Когато съответното количество захар се съхранява и бъде установено, че амбалажът вече не отговаря на спецификациите, интервенционната агенция изисква от продавача да замени амбалажа с друг, който отговаря на необходимия стандарт.
РАЗДЕЛ 3
Условия за интервенционно изкупуване
Член 32
Интервенционна цена и качество на бялата захар
1. Интервенционната цена при изкупуване на бялата захар е:
-
505,52 EUR на тон през 2006-2007 пазарна година,
-
433,20 EUR на тон през 2007-2008 пазарна година,
-
323,52 EUR на тон през 2008-2009 и 2009-2010 пазарна години.
2. Бялата захар се разделя на четири категории, както следва:
а)
категория 1: захар с по-високо качество от стандартното;
б)
категория 2: захар със стандартно качество, определено в точка II от приложение I към Регламент (ЕО) № 318/2006;
в)
категории 3 и 4: захар с по-ниско качество от стандартното.
3. Захарта от категория 1 трябва да отговаря на следните характеристики:
а)
добро и коректно търговско качество, суха, с еднородни и неслепнали кристали;
б)
максимално съдържание на влага: 0,06 %;
в)
максимално съдържание на инвертна захар: 0,04 %;
г)
общият брой точки не трябва да превишава осем, или:
-
шест за съдържание на пепел,
-
четири за цвят, определен съгласно метода на Брунсуикския институт за земеделски технологии и захарна индустрия, наричан по-нататък „Брунсуикски метод“,
-
три за цвят на разтвора, определен съгласно метода на ICUMSA.
Една точка съответства на:
а)
0,0018 % съдържание на пепел съгласно метода на ICUMSA при 28o Brix;
б)
0,5 единици цвят, определени съгласно Брунсуикския метод;
в)
7,5 единици цвят на разтвора, определен съгласно метода на ICUMSA.
4. Захарта от категория 3 трябва да отговаря на следните характеристики:
а)
добро и коректно търговско качество, суха, с еднородни и неслепнали кристали;
б)
минимална поляризация: 99,7oS;
в)
максимално съдържание на влага: 0,06 %:
г)
максимално съдържание на инвертна захар: 0,04 %;
д)
цвят: не повече от № 6, определен съгласно Брунсуикския метод.
5. Захарта от категория 4 обхваща захарта, която не е включена в категории 1, 2 и 3.
6. Определената в параграф 1 интервенционна цена се намалява с:
а)
7,30 EUR на тон за захар от категория 3;
б)
13,10 EUR на тон за захар от категория 4.
Член 33
Интервенционна цена на суровата захар
1. Интервенционната цена на бялата захар е:
-
397,44 EUR на тон през 2006-2007 пазарна година,
-
359,04 EUR на тон през 2007-2008 пазарна година,
-
268,16 EUR на тон през 2008-2009 и 2009-2010 пазарни години.
2. Определената в параграф 1 интервенционна цена се:
а)
увеличава, когато рандеманът на захарта е по-висок от 92 %;
б)
намалява, когато рандеманът на захарта е по-нисък от 92 %.
3. Размерът на увеличението или намалението, изразен в EUR на тон, е равен на разликата между интервенционната цена за сурова захар и същата цена, умножена с коефициент. Коефициентът се получава, като се раздели рандеманът на суровата захар на 92 %.
4. Рандеманът на суровата захар се определя по реда на точка III от приложение I от Регламент (ЕО) № 318/2006.
Член 34
Срок за плащане
Интервенционната агенция извършва плащане не по-рано от 120 дни от деня, в който предложението бъде прието, при условие че са извършени проверките на теглото и качеството на захарта по реда на раздел 4.
РАЗДЕЛ 4
Проверки
Член 35
Проба за проверка на качеството
В срока по член 34 се взимат четири представителни проби за анализ от експерти, одобрени от компетентния орган на съответната държава-членка или определени съвместно от интервенционната агенция и продавача. По една проба се предоставя на всяка от договарящите страни. Другите две проби се оставят на експерта или лабораторията, одобрена от компетентните органи.
Всяка проба се анализира два пъти и средната стойност от резултатите се прима като резултат от анализа на съответната проба.
Член 36
Спорове относно качеството
1. Когато е налице разлика в резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача по реда на член 35, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема средноаритметичната стойност от двата резултата, при условие че разликата между двата резултата е:
-
за захар от категория 1 не повече от една точка за всяка от характеристиките, посочени в член 32, параграф 3, буква г),
-
за захар от категория 2 не повече от две точки за всяка от характеристиките, определящи тази категория, които се изразяват в точки.
Независимо от това, по искане на всяка от договарящите страни, може да бъде извършен арбитражен анализ от лабораторията, посочена в първа алинея от член 35. В този случай се приема средноаритметичната стойност от резултата от арбитражния анализ и от този от резултатите от анализите на продавача и купувача, който е по-близък до резултата от арбитражния анализ.
Тази средна стойност е окончателна за определяне категорията на захарта. Когато резултатът от арбитражния анализ е по средата между резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема само резултатът от арбитражния анализ.
2. Когато разликата, съществуваща между резултатите от анализите, осигурени от продавача и купувача, е по-голяма от посочената в параграф 1, първа алинея, първо или второ тире от настоящия член, се извършва арбитражен анализ от одобрена от компетентните органи лаборатория. В този случай се прилага процедурата, определена в параграф 1, втора алинея от настоящия член.
3. В случаите на спорове относно горната граница за цвят на захар от категория 3, поляризацията, съдържанието на влага или инвертна захар се прилага процедурата, определена в параграфи 1 и 2.
Въпреки това, разликите, посочени в параграф 1, се заменят с:
-
1,0 единица цвят за захар от категория 3,
-
0,2°S за поляризация,
-
0,02 % за съдържание на влага,
-
0,01 % за съдържание на инвертна захар.
4. В случай на спор между договарящите страни относно рандемана на изкупуваната сурова захар при прилагането на член 35 лабораторията съгласно първа алинея от същия член извършва арбитражен анализ. В този случай се приема средноаритметичната стойност между резултата от арбитражния анализ и резултата от анализа на продавача или купувача, който е по-близък до резултата от арбитражния анализ.
Тази средна стойност е определяща при установяването на рандемана на суровата захар. Когато резултатът от арбитражния анализ е по средата между резултатите от осигурените от продавача и купувача анализи, като окончателен резултат за определяне категорията на захарта се приема само резултатът от арбитражния анализ.
5. Разходите за арбитражния анализ съгласно втора алинея от параграф 1 се поемат от договарящата страна, по искане на която се извършва анализа.
Разходите за арбитражния анализ съгласно параграф 2 се поемат по равно от интервенционната агенция и продавача.
Разходите за арбитражния анализ съгласно параграф 3 се поемат от договарящата страна, която е оспорила резултата от анализа, извършен по реда на член 35.
Член 37
Проверки в местата за съхранение
Компетентният орган, отговарящ за извършване на контрола, извършва внезапни проверки в местата за съхранение по реда на член 4 от Регламент (ЕО) № 2148/96 на Комисията (6).
Член 38
Проверки на теглото и свързани с тях разходи
1. Посочените в член 35 експерти извършват проверки на теглото на продаваната захар.
Продавачът осигурява необходимите условия, за да даде възможност на експертите да проверят теглото и да вземат проби.
2. Разходите за проверка на теглото се поемат от продавача.
3. Разходите за експертите, които проверяват теглото и вземат проби, се поемат от интервенционната агенция.
4. Количеството може да бъде установено въз основа на складовия регистър, който трябва да отговаря на професионалните характеристики и изискванията на интервенционната агенция, при условие че:
а)
складовите регистри показват теглото, което е било записано при измерване, и физическите характеристики по време на измерването. Измерването не трябва да е било извършено преди повече от 10 месеца;
б)
държателят на склада декларира, че предлаганата партида съответства във всички отношения на данните посочени в складовия регистър;
в)
качествените характеристики, установени по време на измерването, са същите като тези на представителните проби.
РАЗДЕЛ 5
Продажби на интервенционно изкупена захар
Член 39
Продажби
1. Интервенционните агенции могат да продават захар само след като е било взето решение за това по процедурата, посочена в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006.
2. Продажбата на захар при условията на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се извършва чрез тръжна процедура или чрез друга процедура за продажба.
3. Условията на тръжната процедура, включително предвиденият начин на използване на захарта, която ще се продава, се определят при вземането на решение за издаване на обявление за търг.
За целите на настоящия раздел „начин на използване“ означава:
а)
за храна за животни;
б)
за износ;
в)
за други цели, които се определят по съответния ред.
Целта на тръжната процедура е да се определи, според случая, продажната цена, размера на премията за денатуриране или размера на възстановяването при износ.
4. Условията на тръжната процедура осигуряват равен достъп и условия за всички заинтересовани страни, независимо от мястото им на установяване в Общността.
Член 40
Обявление за търг
1. Обявлението за търг се издава от съответната интервенционна агенция само за количествата захар, които се съхраняват от нея.
2. Всяка интервенционна агенция изготвя обявление за търг, което публикува поне осем дни преди началото на периода за подаване на оферти.
Интервенционната агенция изпраща на Комисията обявлението за търг, както и всички негови изменения, преди неговото публикуване.
3. Обявлението съдържа по-специално:
а)
наименованието и адреса на интервенционната агенция, която издава обявлението за търг;
б)
условията на тръжната процедура;
в)
срокът за подаване на заявления за участие в търга;
г)
партидите захар, които са предмет на търга, включително за всяка партида:
-
референтния номер,
-
количеството,
-
качеството на захарта,
-
вида на амбалажа,
-
местоположението на мястото за съхранение на захарта,
-
етапа на доставяне на захарта до мястото за продажба,
-
когато е приложимо, наличните в склада мощности за натоварване на сухопътни, вътрешни водни, морски или железопътни транспортни средства.
За целите на настоящия раздел „партида“ означава количество захар с еднакво качество и опаковка, което се съхранява на едно и също място. Минималният размер на тръжното предложение за всяка частична покана за търг е 250 тона.
4. Интервенционната агенция предприема необходимите по нейна преценка мерки, за да даде възможност на заинтересованите страни, по тяхно искане, да извършат оглед на предложената за продажба захар.
Член 41
Търг
1. Възлагането на количествата, заявени от кандидатите, спечелили търга, има действието на сключване на договор за продажба за одобреното количество захар. Според случая възлагането се извършва въз основа на следните характеристики, съдържащи се в офертата:
а)
цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат;
б)
размерът на премията за денатуриране;
в)
размерът на възстановяването при износ.
2. Цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат, се определя като:
а)
в случая по параграф 1, буква а) - цената, определена в заявлението за участие в търга;
б)
в случаите по параграф 1, букви б) и в) - цената, определена в условията, посочени в обявлението за търга.
Член 42
Условия на тръжната процедура
1. За целите на тръжната процедура при вземането на решение за издаване на обявлението за търг се определят следните условия на тръжната процедура:
а)
общото количество или количества, за които се обявява търг;
б)
предвиденият начин на използване;
в)
срокът за подаване на заявления за участие в търга;
г)
цената, която следва да бъде платена от спечелилия търга кандидат, когато захарта е предназначена за храна за животни или за износ.
2. В решението за издаване на обявление за търг могат да бъдат определени допълнителни условия, включително:
а)
минималната цена за захар, предложена за продажба за цели, различни от използване за храна за животни или износ;
б)
максималният размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ;
в)
минималното количество за кандидат или за партида;
г)
максималното количество за кандидат или за партида;
д)
конкретният срок на валидност на сертификата за премията за денатуриране или на лицензията за износ.
Член 43
Постоянна покана за търг
1. Когато състоянието на пазара в Общността го изисква, може да бъде издадена постоянна покана за търг за продажба на захар.
В рамките на срока на действие на постоянната покана за търг се издават частични покани за търг.
2. Постоянната покана за търг се публикува само за целите на нейното издаване. Публикуваната покана може да бъде изменена или заменена в рамките на периода на действие на постоянната покана за търг. Тя се променя или заменя само при промяна в условията на тръжната процедура в рамките на нейния срок на действие.
Член 44
Подаване на оферти
1. Офертите се подават, като се изпращат на интервенционната агенция в електронен формат.
2. В офертите се посочват:
а)
обявлението за търг;
б)
името и адреса на кандидата;
в)
номерът на партидата;
г)
количеството, за което се прави офертата;
д)
следните предложени стойности, на тон, изразени в EUR до втория десетичен знак:
-
предложената цена, без вътрешните вземания,
-
предложения размер на премията за денатуриране, или
-
предложения размер на възстановяването при износ.
Интервенционната агенция може да поиска допълнителна информация.
3. Когато една оферта се отнася до няколко партиди, тя се разглежда като съвкупност от оферти, колкото е броят на партидите, за които се отнася.
4. Офертите са валидни само при условие че:
а)
преди изтичането на крайния срок за подаване на оферти е представено доказателство за внесена гаранция за участие в търга в размер 200 EUR на тон захар;
б)
в тях се съдържа декларация от кандидата, с която той се задължава за всяко количество захар, за което е спечелил търга, с цел изплащане на премия за денатуриране или възстановяването при износ:
-
да подаде заявление за получаване на сертификат за премия за денатуриране и да внесе необходимата за това гаранция, когато тръжната процедура се отнася до захар, предназначена за храна за животни,
-
да подаде заявление за издаване на лицензия за износ и да внесе необходимата за това гаранция, когато тръжната процедура се отнася до захар, предназначена за износ.
5. В офертата може да бъде посочено, че тя ще се разглежда като подадена само в случай че възлагането на заявените количества:
а)
се отнася до цялото заявено количество или до определена в офертата част от него;
б)
е направено не по-късно от часа и датата, посочени от кандидата.
6. Офертите, които не са подадени по реда на параграфи 1, 2, 3, 4 и 5 или които съдържат условия, различни от посочените в обявлението за търг, няма да бъдат разглеждани.
7. Подадените оферти не могат да бъдат оттегляни.
Член 45
Разглеждане на подадените оферти
1. Подадените оферти се разглеждат от интервенционната агенция в закрито заседание. Присъстващите при разглеждането лица полагат клетва за неразгласяване на информация.
2. Комисията трябва да бъде незабавно информирана за подадените оферти.
Член 46
Определяне на сумите
Когато условията на тръжната процедура не определят минимална цена или максималния размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ, те се определят по реда на член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006 след разглеждане на подадените оферти с оглед на състоянието на пазара и възможните начини на реализация. Във всички случаи е възможно да бъде взето решение за отказ от възлагане на заявените количества.
Член 47
Възлагане на заявените количества
1. С изключение на случаите, когато е взето решение за отказ от възлагане или частичен отказ от възлагане и без да се засягат разпоредбите на параграфи 2 и 3 от настоящия член, се извършва възлагане на всеки кандидат, който е предложил цена не по-ниска от минималната цена или не по-висок размер от максималния на премията за денатуриране или на възстановяването при износ.
2. За всяка партида се извършва възлагане на кандидата, който предложи или най-високата цена, или най-ниския размер на премията за денатуриране или на възстановяването при износ.
Когато една партида не е изчерпана от подадена оферта, останалата част от нея се възлага на други кандидати в зависимост от размера на заявените от тях количества, като се започва или от следващата по-висока предложена цена или следващата по-ниска премия за денатуриране или възстановяване при износ.
3. Когато няколко кандидати предложат или една и съща цена или същия размер на премия за денатуриране или възстановяване при износ за една партида или част от партида, интервенционната агенция възлага съответното количество по един от следните начини:
а)
пропорционално на посочените в офертите количества;
б)
чрез разделяне на това количество между кандидатите въз основа на съгласие между тях;
в)
чрез жребий.
Член 48
Права и задължения, произтичащи от възлагането
1. Когато захарта е предназначена за храна за животни, възлагането:
а)
дава правото да бъде издаден сертификат за количеството, за което се възлага премията за денатуриране, в който по-специално се посочва премията за денатуриране, определена чрез търга;
б)
поражда задължението да се подаде заявление за издаване на сертификат до интервенционната агенция, до която е била подадена офертата.
2. Когато захарта е предназначена за износ, възлагането:
а)
дава правото да бъде издадена лицензия за износ за количеството, за което е било определено възстановяването при износ, в който по-специално се посочва възстановяването при износ и, в случая на бяла захар, категорията, определена в офертата;
б)
поражда задължението да се подаде заявление за издаване на лицензия за износ за това количество, а в случая на бяла захар и за същата категория, до интервенционната агенция, до която е била подадена офертата.
3. Правата могат да се упражнят, а задълженията се изпълняват в срок до 18 дни от изтичането на срока за подаване на оферти.
4. Правата и задълженията, произтичащи от възлагането на количества, не могат да се прехвърлят.
Член 49
Уведомления за възлагане
1. Интервенционната агенция незабавно изпраща уведомления за възлагане на спечелилите търга и уведомява всички кандидати за изхода от тяхното участие в тръжната процедура.
2. Уведомленията за възлагане следва да съдържат поне следната информация:
а)
процедурата, за която се отнася търгът;
б)
номерът на партидата и възложеното количество;
в)
според случая, цената, размерът на премията за денатуриране или размерът на възстановяването при износ, одобрени за възложеното количество.
Член 50
Експедиране на закупената захар
1. Освен в случаите на непреодолима сила закупената захар трябва да бъде експедирана от мястото за съхранение не по-късно от четири седмици от датата, на която е получено уведомлението за възлагане, посочено в член 49. Вместо експедиране на захарта от мястото за съхранение спечелилият търга може със съгласието на интервенционната агенция да сключи през този период договор със склада за съхранение на съответното количество захар.
При необходимост обаче интервенционната агенция може да даде по-дълъг срок за експедиране на определени партиди от мястото за съхранение, когато съществуват технически трудности при експедирането от мястото за съхранение.
2. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 51
Нареждане за експедиране
1. Спечелилият търга кандидат не може да експедира закупената захар от мястото на съхранение или да сключи договор за съхранение по реда на член 50, параграф 1 до издаването на нареждане за експедиране за възложеното количество.
Нареждания за експедиране могат да се издават и за части от това количество.
Нарежданията за експедиране се издават от съответната интервенционна агенция по искане на заинтересованата страна.
2. Интервенционната агенция не издава нареждане за експедиране до получаване на доказателство, че спечелилият търга кандидат е внесъл гаранция за обезпечаване плащането на цената на възложената захар в рамките на определения срок или е осигурил менителничен ефект.
Гаранцията или менителничният ефект съответстват на цената, която трябва да бъде платена от спечелилия търга кандидат за количеството, за което е поискано издаването на нареждане за експедиране.
Член 52
Плащане
1. Плащането за възложената захар се прави по сметка на интервенционната агенция не по-късно от 30-ия ден, следващ издаването на нареждането за експедиране.
2. Освен в случаите на непреодолима сила гаранцията по член 51, параграф 2 се освобождава само за количеството, за което спечелилият търга е платил покупната цена по сметка на интервенционната агенция в рамките на срока по параграф 1 от настоящия член. Гаранцията се освобождава незабавно.
3. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 53
Прехвърляне на собствеността
1. Собствеността върху възложената чрез тръжна процедура захар се прехвърля, когато захарта бъде експедирана от мястото на съхранение.
2. Интервенционната агенция и спечелилият търга могат да постигнат съгласие собствеността да се прехвърли в различен момент. Когато интервенционната агенция и спечелилият търга са постигнали споразумение по член 50, параграф 1, те могат съвместно да определят в кой момент се извършва прехвърлянето.
3. Споразумението за прехвърляне на собствеността ще бъде действително само ако е сключено в писмена форма.
Член 54
Определяне на категорията или рандемана
За определяне на категорията или рандемана на захарта при нейното експедиране се прилагат членове 35 и 36.
Договарящите страни обаче могат да се споразумеят след извършване на възлагането, че категорията или рандемана, определени по време на изкупуването на захарта от интервенционната агенция, ще се прилагат за захарта, която се продава чрез тръжната процедура.
Член 55
Адаптиране на цената на захарта
1. Когато при прилагане на членове 35 и 36 се установи, че бялата захар, която е предназначена за използване съгласно член 39, параграф 3, втора алинея, букви б) и в), е от по-ниска категория от посочената в обявлението за търг, цената за тази захар се адаптира по реда на член 32, параграф 6.
2. Когато се установи, че бялата захар, която е предназначена за износ, е от по-ниска категория от посочената в обявлението за търг, категорията, посочена в лицензията за износ, се адаптира.
3. Когато при прилагане на членове 35 и 36 се установи, че рандеманът на суровата захар е различен от посочения в обявлението за търг:
а)
цената на захарта се адаптира по реда на член 33;
б)
размерът на премията за денатуриране или на възстановяването при износ се адаптира чрез умножаването му с коефициент, равен на резултата от разделянето на стойността на установения рандеман на стойността на рандемана, посочен в обявлението за търг.
Член 56
Освобождаване на гаранцията
1. Освен в случаите на непреодолима сила гаранцията за участие в търга се освобождава само за количеството, за което:
а)
или спечелилият търга е:
-
подал заявление, след като е изпълнил всички изисквания, или за получаване на сертификат за премия за денатуриране, или на лицензия за износ,
-
внесъл гаранция или е осигурил менителничен ефект, посочен в член 51, параграф 2,
-
експедирал захарта от мястото за съхранение в рамките на определения срок,
б)
или не е извършено възлагане.
2. Гаранцията се освобождава незабавно.
3. В случаите на непреодолима сила интервенционната агенция определя необходимите мерки в зависимост от обстоятелствата, които са посочени от спечелилия търга.
Член 57
Съобщаване на количествата
Държавите-членки съобщават на Комисията, веднага след научаването им, количествата бяла и сурова захар, които са:
-
предложени, но все още не приети от интервенционната агенция;
-
приети от интервенционната агенция;
-
продадени от интервенционната агенция.
ГЛАВА VII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Съобщения
Съобщенията до Комисията, които са посочени в членове 12, 21, 22 и 57 от настоящия регламент, се изпращат по електронен път, като се използват формулярите, предоставени от Комисията на държавите-членки.
Член 59
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1261/2001, (ЕО) № 1262/2001 и (ЕО) № 314/2002 се отменят.
Въпреки това, Регламенти (ЕО) № 1261/2001 и (ЕО) № 314/2002 продължават да се прилагат за произведените през 2005-2006 пазарна година продукти, а Регламент (ЕО) № 1262/2001 ще продължи да се прилага за захарта, която е приета за интервенционно изкупуване преди 10 февруари 2006 г.
Член 60
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2006 г.
Членове 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37 и 38 се прилагат до 30 септември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 юни 2006 година.
REGLAMENTO (CE) N o 952/2006 DE LA COMISIÓN
de 29 de junio de 2006
por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 318/2006 del Consejo en lo referente a la gestión del mercado interior del azúcar y al régimen de cuotas
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 318/2006 del Consejo, de 20 de febrero de 2006, por el que se establece la organización común de mercados en el sector del azúcar (1), y, en particular, su artículo 40,
Considerando lo siguiente:
(1)
La aplicación del régimen de cuotas en el sector del azúcar exige una definición precisa de las nociones de producción de azúcar, de isoglucosa o de jarabe de inulina de una empresa. Es conveniente circunscribir a casos específicos la posibilidad de asignar una parte de la producción de una empresa a otra empresa que le haya encargado producir el azúcar al amparo de un contrato de trabajo por encargo.
(2)
El artículo 17 del Reglamento (CE) no 318/2006 prevé que, previa solicitud, los Estados miembros concedan autorizaciones a las empresas productoras de azúcar, isoglucosa o jarabe de inulina o a las empresas que transformen estos productos en alguno de los indicados en el artículo 13, apartado 2, del citado Reglamento. Es conveniente precisar el contenido de la solicitud de autorización que los fabricantes de azúcar, isoglucosa o jarabe de inulina y las refinerías deben presentar a las autoridades competentes de los Estados miembros. Además, es necesario determinar los compromisos que debe adquirir la empresa a cambio de la autorización, como la obligación de llevar un registro actualizado de las cantidades de materia prima recibidas, transformadas y salidas en forma de producto acabado.
(3)
Resulta conveniente fijar las obligaciones de los Estados miembros en materia de control de las empresas autorizadas y establecer un régimen sancionador que sea suficientemente disuasorio.
(4)
El artículo 4 del Reglamento (CE) no 318/2006 prevé un sistema de comunicación de los precios del azúcar. El artículo 17 de ese mismo Reglamento dispone que las empresas autorizadas tienen la obligación de comunicar las cantidades de azúcar blanco vendidas y las condiciones de venta de tales cantidades. Procede establecer la frecuencia y el contenido de la información sobre los precios que los fabricantes de azúcar y las refinerías deben determinar y comunicar a la Comisión. Además, con objeto de disponer de indicaciones sobre las perspectivas a corto plazo, resulta útil que las empresas determinen y comuniquen también los precios medios previsibles de venta de los tres meses siguientes. Las empresas autorizadas que utilizan azúcar para transformarlo en alguno de los productos indicados en el artículo 13, apartado 2, del Reglamento (CE) no 318/2006 deben determinar asimismo el precio del azúcar comprado, para comunicárselo a la Comisión, con la misma frecuencia y el mismo formato que los fijados para los productores de azúcar.
(5)
Para dar cumplimiento a la obligación de publicar los niveles de precios establecida en el artículo 4 del Reglamento (CE) no 318/2006, sin merma de la confidencialidad de los datos, es preciso disponer que la Comisión informe al Comité de gestión del azúcar dos veces al año de los precios medios del azúcar blanco comercializado en el mercado comunitario en el semestre anterior, diferenciando el azúcar de cuota y el azúcar producido al margen de cuotas.
(6)
Se elaborará un informe sobre el funcionamiento del sistema de registro y comunicación de precios previsto en el presente Reglamento para proponer las mejoras que se consideren oportunas e implantar un sistema informatizado de comunicación de precios. A la espera de esas mejoras, de manera transitoria en 2006 y 2007, los precios determinados por las empresas se comunicarán directamente a la Comisión, para la información posterior del Comité de gestión del azúcar.
(7)
En caso de aplicación del artículo 14 o del artículo 19 del Reglamento (CE) no 318/2006, el fabricante traslada una parte de su producción a la campaña siguiente, a cuenta de la producción de esa campaña. Por consiguiente, para dicha campaña, únicamente se puede obligar al fabricante de azúcar a celebrar contratos de suministro de remolacha al precio mínimo por la cantidad de azúcar de su cuota de base que aún no haya producido.
(8)
Para el correcto funcionamiento del sistema de cuotas, resulta indicado precisar las nociones de «antes de la siembra» y de «precio mínimo» que aparecen en el artículo 6, apartado 5, del Reglamento (CE) no 318/2006. Por otra parte, atendiendo a las condiciones agronómicas y climáticas específicas del cultivo de remolachas en algunas regiones de Italia, procede fijar para ellas una fecha final de siembra diferente.
(9)
El artículo 5, apartado 3, del Reglamento (CE) no 318/2006 dispone que se ajuste el precio mínimo mediante la aplicación de bonificaciones o reducciones cuando existan diferencias de calidad de la remolacha con relación a la calidad tipo. La calidad y, por consiguiente, el valor de la remolacha azucarera, depende sobre todo de su contenido de azúcar. El medio más adecuado para determinar el valor de la remolacha cuya calidad difiera de la calidad tipo consiste en el establecimiento de una escala de bonificaciones y reducciones expresadas en porcentaje del precio mínimo.
(10)
El artículo 8 del Reglamento (CE) no 318/2006 prevé la posibilidad de asignar cuotas adicionales de azúcar. La asignación de estas cuotas, encaminada a facilitar el paso del régimen anterior de cuotas al régimen actual, debe reservarse a las empresas que disponían de una cuota en 2005/06. Además, resulta conveniente precisar las condiciones en las que es posible asignar cuotas adicionales desde la campaña 2006/07.
(11)
El artículo 9, apartado 2 del Reglamento (CE) no 318/2006 prevé la posibilidad de asignar cuotas suplementarias de isoglucosa. Los Estados miembros deben conceder esas cuotas a las empresas proporcionalmente a la cuota de isoglucosa que se les haya asignado y evitando las discriminaciones. Es necesario establecer la fecha límite de pago del importe único previsto en el artículo 9, apartado 3, del Reglamento citado.
(12)
El artículo 2, punto 5, del Reglamento (CE) no 318/2006 define el azúcar de cuota como cualquier cantidad de azúcar producida con cargo a una campaña de comercialización dada al amparo de la cuota de la empresa de que se trate, y el punto 9 de ese mismo artículo define la remolacha de cuota como la remolacha azucarera transformada en azúcar de cuota. Por consiguiente, es necesario establecer una regla para la atribución de la producción de azúcar a una campaña de comercialización dada, si bien dejando un cierto margen de flexibilidad a los Estados miembros para situaciones específicas como son la producción de azúcar a partir de remolacha de otoño y la producción de azúcar de caña.
(13)
Es conveniente establecer un mecanismo de comunicación entre las empresas autorizadas y los Estados miembros, por un lado, y los Estados miembros y la Comisión, por otro, para la correcta gestión del régimen de cuotas, la determinación del consumo mensual de azúcar y la elaboración de balances de abastecimiento. Esas comunicaciones deben referirse a las existencias, el nivel de producción y las superficies sembradas.
(14)
El artículo 18, apartado 2, del Reglamento (CE) no 318/2006 establece medidas de intervención consistentes en la compra de azúcar. La aplicación de las medidas de intervención comunitarias requiere que los organismos de intervención se hagan cargo del azúcar en un lugar determinado. A tal fin, es conveniente establecer que, para que los organismos de intervención se hagan cargo del azúcar, este debe encontrarse en un lugar de almacenamiento autorizado en el momento de la oferta.
(15)
Con objeto de que sea posible acceder a la intervención pública en las zonas donde ello es particularmente necesario habida cuenta de la importancia de la producción, la cantidad máxima fijada en el artículo 18, apartado 2, del Reglamento (CE) no 318/2006 debe repartirse, en un primer momento, entre todos los Estados miembros productores en función de sus cuotas de producción de azúcar. Procede disponer que ese reparto pueda adaptarse antes de cada campaña, a tenor de las modificaciones que sufra la atribución de cuotas a los Estados miembros, y durante la propia campaña, en caso de que sea necesario reasignar cantidades no utilizadas.
(16)
Entre los requisitos de concesión y retirada de la autorización a los lugares de almacenamiento deben considerarse la capacidad para conservar el azúcar en buenas condiciones, la facilidad para retirar el azúcar y la capacidad de salida de almacén.
(17)
Resulta conveniente no aceptar en régimen de intervención el azúcar cuyas características puedan constituir un obstáculo para su venta posterior o puedan hacer que se degrade mientras se encuentra almacenado, y precisar la calidad mínima exigida. Además, es preciso establecer que el organismo de intervención y el vendedor deben celebrar un contrato de almacenamiento, al que estará supeditada la compra del azúcar en régimen de intervención.
(18)
Para facilitar una gestión normal de la intervención, es conveniente que el azúcar ofertado se presente en forma de lote y que se defina este último, en particular fijando la cantidad del mismo.
(19)
El organismo de intervención debe estar en condiciones de examinar con pleno conocimiento de causa si la oferta cumple las condiciones exigidas. A tal fin, el oferente debe comunicarle todas las indicaciones necesarias.
(20)
El artículo 18, apartado 2, del Reglamento (CE) no 318/2006 prevé que se adapte el precio de compra cuando la calidad del azúcar difiera de la calidad tipo. Por consiguiente, procede fijar baremos de incremento y reducción del precio de compra en función de la calidad del tipo de azúcar ofertado. Esos baremos, y las reducciones que entrañan, pueden establecerse basándose en los datos objetivos utilizados habitualmente en los intercambios comerciales.
(21)
El azúcar que obre en poder de los organismos de intervención debe venderse a los compradores de la Comunidad sin discriminación y en las condiciones económicas más favorables. El sistema de licitación permite, en general, alcanzar dichos objetivos. Para evitar que se dé salida al azúcar en una situación de mercado desfavorable, es conveniente supeditar la licitación a una autorización previa. No obstante, en determinadas situaciones especiales, puede ser oportuno utilizar procedimientos distintos de la licitación.
(22)
En aras de la igualdad de trato entre todos los interesados de la Comunidad, las licitaciones abiertas por los organismos de intervención deben ajustarse a principios uniformes. En dicho contexto, resulta necesario prever condiciones que garanticen que el azúcar se utilice para los fines previstos.
(23)
Para comprobar la categoría del azúcar blanco y el rendimiento del azúcar en bruto vendido, resulta adecuado seguir criterios idénticos a los previstos en la compra de azúcar por los organismos de intervención. Únicamente se puede garantizar una igualdad de trato a los interesados mediante el establecimiento de disposiciones uniformes y estrictas relativas a la adaptación del precio de venta o de la restitución por exportación, según proceda, y a la rectificación del certificado de exportación en caso de que se compruebe que se trata de una calidad distinta de la especificada en el anuncio de licitación.
(24)
En aras de la claridad, procede derogar el Reglamento (CE) no 1261/2001 de la Comisión, de 27 de junio de 2001, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1260/2001 del Consejo en lo que respecta a los contratos de entrega de remolacha y las bonificaciones y reducciones aplicables a los precios de la remolacha (2), el Reglamento (CE) no 1262/2001 de la Comisión, de 27 de junio de 2001, por el que se establecen las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1260/2001 del Consejo en lo que respecta a la compra y venta de azúcar por los organismos de intervención (3), y el Reglamento (CE) no 314/2002 de la Comisión, de 20 de febrero de 2002, por el que se establecen disposiciones de aplicación del régimen de cuotas en el sector del azúcar (4), y sustituirlos por un nuevo Reglamento.
(25)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión del azúcar.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES INTRODUCTORIAS
Artículo 1
Ámbito
El presente Reglamento establece las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 318/2006 en lo que se refiere a la determinación de la producción, la autorización de los fabricantes y refinerías, el régimen de precios y cuotas y las condiciones de compra y venta de azúcar en régimen de intervención, entre otros aspectos.
Artículo 2
Definiciones
A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a)
«materia prima»: la remolacha, la caña, la achicoria, los cereales, el azúcar para refinar y cualquier otra forma intermedia de estos productos que se destine a la transformación en productos acabados;
b)
«producto acabado»: el azúcar, el jarabe de inulina y la isoglucosa;
c)
«fabricante»: una empresa que elabora productos acabados, exceptuando las refinerías contempladas en el artículo 2, punto 13, del Reglamento (CE) no 318/2006;
d)
«lugar de almacenamiento»: un silo o almacén.
CAPÍTULO II
DETERMINACIÓN DE LA PRODUCCIÓN
Artículo 3
Producción de azúcar
1. A los efectos de la aplicación del título II del Reglamento (CE) no 318/2006, se entenderá por «producción de azúcar» la cantidad total, expresada en azúcar blanco, de:
a)
azúcar blanco;
b)
azúcar en bruto;
c)
azúcar invertido;
d)
jarabes pertenecientes a una de las categorías siguientes, en lo sucesivo denominados «jarabes»:
i)
jarabes de sacarosa o de azúcar invertido con una pureza mínima del 70 % producidos a partir de remolacha de azúcar,
ii)
jarabes de sacarosa o de azúcar invertido con una pureza mínima del 75 % producidos a partir de caña de azúcar.
2. No se incluyen en la producción de azúcar:
a)
las cantidades de azúcar blanco producidas a partir de azúcar en bruto o de jarabes que no se hayan producido en la empresa que fabrique dicho azúcar blanco;
b)
las cantidades de azúcar blanco producidas a partir de azúcar en bruto, de jarabes o de barreduras de azúcar que no se hayan producido durante la misma campaña de comercialización en la que se haya fabricado el azúcar blanco;
c)
las cantidades de azúcar en bruto producidas a partir de jarabes que no se hayan producido en la empresa que fabrique dicho azúcar en bruto;
d)
las cantidades de azúcar en bruto producidas a partir de jarabes que no se hayan producido en la misma campaña de comercialización en la que se haya fabricado dicho azúcar en bruto;
e)
las cantidades de azúcar en bruto que se hayan transformado en azúcar blanco en la campaña de comercialización de que se trate en la empresa que las haya producido;
f)
las cantidades de jarabes que se hayan transformado en azúcar o en azúcar invertido en la campaña de comercialización de que se trate en la empresa que las haya producido;
g)
las cantidades de azúcar, azúcar invertido y jarabes producidas en régimen de tráfico de perfeccionamiento;
h)
las cantidades de azúcar invertido producidas a partir de jarabes que no hayan sido producidos en la empresa que fabrique dicho azúcar invertido;
i)
las cantidades de azúcar invertido producidas a partir de jarabes que no se hayan producido en la misma campaña de comercialización en la que se haya fabricado dicho azúcar invertido.
3. La producción de azúcar se expresará en azúcar blanco del modo siguiente:
a)
en el caso del azúcar blanco, sin tener en cuenta las diferencias de calidad;
b)
en el caso del azúcar en bruto, en función de su rendimiento, que se determinará con arreglo a lo dispuesto en el anexo I, punto III, del Reglamento (CE) no 318/2006;
c)
en el caso del azúcar invertido, aplicando a la producción de este el coeficiente 1;
d)
en el caso de los jarabes que deban considerarse productos intermedios, en función de su contenido en azúcar extraíble, que se determinará de acuerdo con lo dispuesto en el apartado 5 del presente artículo;
e)
en el caso de los jarabes que no deban considerarse productos intermedios, en función de su contenido de azúcar, expresado en sacarosa de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 3, apartado 2, del Reglamento (CE) no 2135/95 de la Comisión (5).
4. Las barreduras de azúcar procedentes de una campaña de comercialización anterior se expresarán en azúcar blanco en función de su contenido de sacarosa.
5. La pureza de los jarabes se calculará dividiendo el contenido de azúcares totales por el contenido de materia seca.
El contenido de azúcar extraíble se calculará restando del grado de polarización del jarabe de que se trate el producto obtenido al multiplicar el coeficiente 1,70 por la diferencia entre el contenido de materia seca y el grado de polarización de dicho jarabe. El contenido de materia seca se determinará de acuerdo con el método areométrico o refractométrico.
No obstante, el contenido de azúcar extraíble podrá determinarse, para la totalidad de una campaña, por el rendimiento real de los jarabes.
Artículo 4
Producción de isoglucosa
1. A los efectos de la aplicación del título II del Reglamento (CE) no 318/2006, se entenderá por «producción de isoglucosa» la cantidad de producto obtenida a partir de glucosa o de sus polímeros con un contenido de fructosa en peso en estado seco de por lo menos el 10 %, sea cual sea su contenido de fructosa por encima de dicho límite. La producción de isoglucosa se expresará en materia seca y se comprobará con arreglo a lo dispuesto en el apartado 2.
2. La producción de isoglucosa se comprobará inmediatamente a la salida del proceso de isomerización y antes de cualquier operación de separación de sus componentes de glucosa y fructosa o cualquier operación de mezcla, mediante medición física del volumen del producto tal cual y determinación del contenido de materia seca por el método refractométrico.
3. Todas las empresas deberán declarar sin demora las instalaciones que utilicen para la isomerización de glucosa o de sus polímeros.
Dicha declaración se presentará al Estado miembro en cuyo territorio se encuentre la mencionada instalación. Este Estado miembro podrá pedir al interesado información suplementaria al respecto.
Artículo 5
Producción de jarabe de inulina
1. A los efectos de la aplicación del título II del Reglamento (CE) no 318/2006, se entenderá por «producción de jarabe de inulina» la cantidad de producto obtenida previa hidrólisis de inulina o de oligofructosas con un contenido mínimo de fructosa libre o en forma de sacarosa del 10 % del peso en estado seco, sea cual sea el contenido de fructosa por encima de ese límite, y con una pureza de al menos el 70 %. La producción de jarabe de inulina se expresará en materia seca de equivalente de azúcar/isoglucosa.
Se entenderá por «pureza» el porcentaje de monosacáridos y disacáridos en materia seca, determinado según el método de la International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, en adelante denominado «el método Icumsa» (método Icumsa GS7/8/4-24).
2. La producción de jarabe de inulina se comprobará mediante todas estas operaciones:
a)
medición física del volumen del producto tal cual, inmediatamente después de la salida del primer evaporador tras cada hidrólisis y antes de cualquier operación de separación de los componentes de glucosa y fructosa o cualquier operación de mezcla;
b)
determinación del contenido de materia seca por el método refractométrico y medición del contenido de fructosa en peso en estado seco sobre la base de un muestreo representativo diario;
c)
conversión del contenido de fructosa al 80 % en peso en estado seco, aplicando a la cantidad determinada en materia seca un coeficiente que represente la relación entre el contenido de fructosa medida en dicha cantidad de jarabe y el 80 %;
d)
expresión en equivalente de azúcar/isoglucosa aplicando el coeficiente de 1,9.
3. Todas las empresas deberán declarar sin demora las instalaciones que utilicen para la hidrólisis de inulina, así como las cantidades anuales y la utilización de los productos contemplados en el apartado 1 que tengan una pureza inferior al 70 %.
Dicha declaración se presentará al Estado miembro en cuyo territorio se encuentre la instalación. Este Estado miembro podrá pedir al interesado información suplementaria, en particular para asegurarse de que los productos a que se refiere el párrafo primero no se utilicen en el mercado comunitario como edulcorantes destinados a la alimentación humana.
El Estado miembro remitirá a la Comisión, a más tardar el 31 de enero de cada año, un informe pormenorizado con los datos del año anterior. El primer informe se remitirá no más tarde del 31 de enero de 2007.
Artículo 6
Producción de una empresa
1. Se entenderá por «producción de azúcar, isoglucosa o jarabe de inulina de una empresa», a los efectos de la aplicación del título II del Reglamento (CE) no 318/2006, la producción de azúcar, de isoglucosa o de jarabe de inulina, en la acepción de los artículos 3, 4 y 5 del presente Reglamento, fabricada realmente por dicha empresa.
2. La producción total de azúcar, isoglucosa o jarabe de inulina de una empresa en una campaña de comercialización dada será la producción mencionada en el apartado 1:
-
más la cantidad de azúcar, isoglucosa o jarabe de inulina trasladada a dicha campaña, menos la cantidad de azúcar, isoglucosa o jarabe de inulina trasladada a la campaña siguiente, con arreglo al artículo 14 o 19 del Reglamento (CE) no 318/2006, respectivamente,
-
más la cantidad producida por transformadores al amparo de contratos de trabajo por encargo con arreglo al apartado 3, menos la cantidad producida por la empresa por cuenta de comitentes al amparo de contratos de trabajo por encargo con arreglo al apartado 3.
3. La cantidad de azúcar producida, en virtud de un contrato de trabajo por encargo, por una empresa (en lo sucesivo denominada «el transformador») por cuenta de otra empresa (en lo sucesivo denominada «el comitente») se considerará producción del comitente, previa solicitud por escrito al Estado miembro de que se trate debidamente firmada por las dos empresas, si se cumple una de estas condiciones:
a)
la producción total de azúcar del transformador es inferior a su cuota;
b)
la producción total de azúcar del transformador y del comitente es superior a la suma de sus respectivas cuotas.
La producción total de azúcar de una empresa indicada en el párrafo primero, letra b), será la producción mencionada en el apartado 1 más la cantidad de azúcar trasladada de la campaña anterior y la producida por transformadores por cuenta de dicha empresa, en virtud de contratos de trabajo por encargo, menos la cantidad producida por la empresa por cuenta de comitentes en virtud de contratos de trabajo por encargo.
En lugar de las cantidades efectivamente producidas a que se refiere el párrafo segundo, las autoridades competentes de los Estados miembros podrán contabilizar las cantidades estimadas sobre la base de los contratos de suministro celebrados por las empresas.
4. Si la fábrica del comitente y la del transformador se encuentran en Estados miembros diferentes, la solicitud indicada en el apartado 3 se dirigirá a los dos Estados miembros. En tal caso, los Estados miembros se pondrán de acuerdo sobre la respuesta que vayan a dar y adoptarán las medidas necesarias para comprobar que se cumplen las condiciones establecidas en el apartado 3.
5. La cantidad de azúcar producida por un transformador podrá considerarse producción del comitente si, como consecuencia de un caso de fuerza mayor reconocido por el Estado miembro, la remolacha, la caña o la melaza deben transformarse en azúcar en una empresa distinta de la del comitente.
CAPÍTULO III
AUTORIZACIÓN DE LOS FABRICANTES Y LAS REFINERÍAS
Artículo 7
Solicitud de autorización
1. Pueden obtener una autorización las empresas que lo soliciten y ejerzan una actividad en calidad de:
a)
fabricante de azúcar;
b)
fabricante de isoglucosa;
c)
fabricante de jarabe de inulina;
d)
refinería a tiempo completo, en la acepción del artículo 2, punto 13, del Reglamento (CE) no 318/2006.
La solicitud indicada en el párrafo primero se presentará a la autoridad competente del Estado miembro o Estados miembros en los que la empresa ejerza su actividad.
Las empresas podrán solicitar autorización para una o varias de las actividades enunciadas en el párrafo primero.
2. Las empresas indicarán en la solicitud de autorización su nombre, su dirección, su capacidad de producción de azúcar, isoglucosa o jarabe de inulina y, en su caso, el número de centros de producción en el Estado miembro, precisando la dirección y la capacidad de producción de cada uno de ellos.
3. Las empresas que soliciten una autorización con arreglo al apartado 1, párrafo primero, letra d), deberán acreditar que se ajustan a la definición del artículo 2, punto 13, del Reglamento (CE) no 318/2006.
Artículo 8
Compromisos
1. Para obtener la autorización, la empresa deberá comprometerse por escrito a:
a)
notificar de inmediato cualquier modificación de los datos previstos en el artículo 7, apartado 2;
b)
conservar a disposición de la autoridad competente del Estado miembro los registros indicados en el artículo 9 y los precios de venta determinados conforme a lo dispuesto en el artículo 13;
c)
comunicar los datos al Estado miembro con arreglo a lo establecido en el artículo 21;
d)
proporcionar a la autoridad competente del Estado miembro cualquier dato o justificante que le soliciten para la gestión y los controles.
2. La autorización se plasmará en un acto de la autoridad competente que incorporará un documento, firmado por la empresa, con los compromisos contemplados en el apartado 1.
3. Si deja de cumplirse alguna de las condiciones establecidas en el apartado 1, se retirará la autorización. La retirada de la autorización podrá efectuarse durante la campaña. No tendrá efecto retroactivo.
Artículo 9
Registros
La autoridad competente del Estado miembro determinará los registros que deberán llevar las empresas autorizadas según los artículos 7 y 8 en cada centro de producción, así como su periodicidad, que como mínimo deberá ser mensual.
En esos registros, que la empresa conservará como mínimo durante tres años a partir del año de que se trate, figurarán al menos los datos siguientes:
1)
las cantidades de materia prima recibidas, especificando, en el caso de la remolacha y la caña, el contenido de azúcar medido en el momento de la entrega a la empresa;
2)
en su caso, los productos acabados o semiacabados recibidos;
3)
las cantidades de productos acabados y subproductos obtenidas;
4)
las pérdidas registradas en el proceso de transformación;
5)
las cantidades destruidas y los motivos de la destrucción;
6)
las cantidades de productos expedidas.
Artículo 10
Controles
1. En cada campaña, la autoridad competente del Estado miembro efectuará controles de todos los fabricantes y refinerías autorizados.
2. La finalidad de esos controles será cerciorarse de la exactitud y exhaustividad de los datos de los registros indicados en el artículo 9 y de los comunicados en virtud del artículo 21; para ello, se recurrirá, entre otros medios, a un análisis de la coherencia entre las cantidades de materia prima entregadas y las cantidades de productos acabados obtenidas y a un cotejo con los documentos comerciales y demás documentos pertinentes.
Los controles incluirán una verificación de la exactitud de los instrumentos de pesar y de los análisis de laboratorio realizados para determinar las entregas de materia prima y su entrada en producción, los productos obtenidos y los movimientos de existencias.
Los controles incluirán una verificación de la exactitud y exhaustividad de los datos utilizados para determinar los precios de venta mensuales medios de la empresa contemplados en el artículo 13, apartado 2.
En el caso de los fabricantes de azúcar, los controles incluirán además una comprobación de la observancia de la obligación de pagar el precio mínimo a los productores de remolacha.
Cada dos años, como mínimo, se realizará una comprobación física de las existencias.
3. Cuando la autoridades compentes del Estado miembro dispongan que algunos aspectos de un control pueden realizarse a partir de una muestra, esta deberá garantizar un nivel de control fiable y representativo.
4. El Estado miembro podrá exigir a las empresas autorizadas que recurran a los servicios de un censor de cuentas, reconocido como tal en el Estado miembro, para que certifique los datos de precios a que se refiere el artículo 13.
5. Cada control dará lugar a un informe de control firmado por el inspector en el que se precisarán los diferentes elementos del control. Este informe contendrá, entre otros, los siguientes datos:
a)
fecha de control y personas presentes;
b)
período y cantidades objeto del control;
c)
técnicas de control utilizadas, indicando, en su caso, los métodos de muestreo empleados;
d)
resultados del control y, eventualmente, medidas correctoras exigidas;
e)
evaluación de la gravedad, el alcance, el nivel de permanencia y la duración de los defectos e inexactitudes que, en su caso, se hayan detectado, e indicación de todos los demás elementos que deban tenerse en cuenta para la aplicación de sanciones.
Los informes de control se archivarán y conservarán como mínimo durante tres años, a partir del año en que se haya realizado el control, de tal forma que puedan ser fácilmente consultados por los servicios de control de la Comisión.
Artículo 11
Sanciones
1. Si la autoridad competente del Estado miembro detecta una diferencia entre las existencias físicas y los datos de los registros indicados en el artículo 9 o una falta de coherencia entre las cantidades de materia prima y las de productos acabados obtenidos o entre los documentos pertinentes y los datos o las cantidades declaradas o registradas, determinará o, en su caso, evaluará, las cantidades reales de producción y de existencias de la campaña en curso y, si procede, las de las campañas anteriores.
Por toda cantidad de la que se haya hecho una declaración incorrecta y esta haya dado lugar a una ventaja financiera indebida, deberán abonarse 500 EUR por tonelada de esa cantidad.
2. Si la autoridad competente del Estado miembro comprueba que una empresa dada no ha respetado los compromisos indicados en el artículo 8 y que faltan justificantes para poder realizar el control con arreglo a lo dispuesto en el artículo 10, apartado 2, impondrá una sanción de 500 EUR por tonelada que se aplicará a una cantidad de producto acabado que será determinada a tanto alzado por el Estado miembro en función de la gravedad de la infracción.
3. No se aplicarán los apartados 1 y 2 cuando las diferencias y faltas de coherencia detectadas sean inferiores a un 5 %, en peso, de la cantidad de productos acabados declarados o registrados y controlados o cuando obedezcan a omisiones o meros errores administrativos, siempre y cuando se adopten medidas para evitar que vuelvan a producirse.
4. Las sanciones previstas en los apartados 1 y 2 no se aplicarán a los casos de fuerza mayor.
Artículo 12
Comunicaciones a la Comisión
1. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión:
a)
una lista de las empresas autorizadas;
b)
la cuota asignada a cada fabricante autorizado.
Esta comunicación se efectuará a más tardar el 31 de enero de la campaña de comercialización. Para la campaña de comercialización 2006/07, la primera comunicación habrá de efectuarse no más tarde del 31 de julio de 2006.
En caso de retirada de una autorización, el Estado miembro lo comunicará inmediatamente a la Comisión.
2. Los Estados miembros enviarán a la Comisión, a más tardar el 31 del mes de marzo siguiente a la campaña considerada, un informe anual en el que se indicará el número de controles efectuados conforme al artículo 10, las deficiencias detectadas en cada control, las medidas adoptadas como consecuencia de ello y las sanciones aplicadas.
CAPÍTULO IV
PRECIOS
Artículo 13
Determinación de los precios medios
1. Cada mes, las empresas autorizadas conforme a los artículos 7 y 8 del presente Reglamento y los transformadores autorizados conforme al artículo 17 del Reglamento (CE) no 318/2006 determinarán los precios medios siguientes, tanto para el azúcar blanco de cuota como para el producido al margen de cuotas:
a)
con respecto al mes anterior, el precio medio de venta y el precio medio de compra de las cantidades vendidas y compradas, con indicación de estas;
b)
con respecto al mes en curso y a los dos meses siguientes, el precio medio de venta y el precio medio de compra previsibles de las cantidades que tengan previsto vender o comprar al amparo de contratos u otras transacciones.
El precio corresponderá a azúcar blanco a granel, en posición salida de fábrica, de la calidad tipo establecida en el anexo I, punto II, del Reglamento (CE) no 318/2006.
2. Las empresas autorizadas conservarán los datos utilizados para determinar los precios y las cantidades indicados en el apartado 1 del presente artículo como mínimo durante tres años, a partir del año en que hayan determinado estos, para posibilitar los controles previstos en el artículo 10.
Artículo 14
Información sobre los precios
Cada año, la Comisión informará al Comité de gestión del azúcar, en junio y diciembre, respectivamente, del precio medio del azúcar blanco en el primer semestre de la campaña en curso y en segundo semestre de la campaña anterior. No obstante, la primera comunicación tendrá lugar en junio de 2007 y se referirá al período comprendido entre el 1 de julio de 2006 y el 31 de marzo de 2007.
Al comunicar el precio, se distinguirá entre el del azúcar blanco de cuota y el del producido al margen de cuotas.
Esa información se basará en una media ponderada de los precios determinados por las empresas según lo dispuesto en el artículo 13, apartado 1, letra a), y comunicado conforme a lo establecido en el artículo 15.
Artículo 15
Disposiciones transitorias para la comunicación de los datos de precios
A más tardar el 20 de octubre de 2006, el 20 de enero de 2007, el 20 de abril de 2007 y el 20 de julio de 2007, las empresas autorizadas conforme a los artículos 7 y 8 del presente Reglamento y los transformadores autorizados conforme al artículo 17, apartado 1, del Reglamento (CE) no 318/2006 comunicarán a la Comisión los precios determinados con arreglo al artículo 13, apartado 1, del presente Reglamento en los tres meses anteriores.
La Comisión recibirá, tratará y almacenará los datos de forma que se garantice su confidencialidad.
Los demás agentes económicos del sector del azúcar, en particular los compradores, podrán comunicar a la Comisión el precio medio del azúcar determinado según las normas establecidas en el artículo 13. Los agentes económicos indicarán su nombre, domicilio y razón social.
Artículo 16
Contrato de suministro
1. Para la aplicación del artículo 6, apartado 5, del Reglamento (CE) no 318/2006, se considerará contrato de suministro el celebrado entre el fabricante de azúcar y el vendedor de remolacha que produzca la remolacha que vende.
2. Si un fabricante traslada una parte de su producción a la campaña siguiente en virtud de los artículos 14 o 19 del Reglamento (CE) no 318/2006, la cuota de este fabricante para la campaña azucarera indicada se considerará disminuida en la cantidad trasladada, a efectos de la aplicación del artículo 6, apartado 5, del citado Reglamento.
3. Únicamente se considerarán celebrados antes de la siembra los contratos celebrados antes del final de todas las siembras y, en cualquier caso:
-
antes del 1 de abril, en Italia,
-
antes del 1 de mayo, en los demás Estados miembros.
Artículo 17
Bonificaciones y reducciones
1. Para la aplicación de las bonificaciones y reducciones previstas en el artículo 5, apartado 3, del Reglamento (CE) no 318/2006, el precio mínimo de la remolacha de cuota contemplado en el apartado 1 del citado artículo, por cada 0,1 % de contenido en sacarosa:
a)
se aumentará como mínimo:
i)
un 0,9 %, en el caso de los contenidos superiores al 16 % e inferiores o iguales al 18 %,
ii)
un 0,7 %, en el caso de los contenidos superiores al 18 % e inferiores o iguales al 19 %,
iii)
un 0,5 %, en el caso de los contenidos superiores al 19 % e inferiores o iguales al 20 %;
b)
se reducirá como máximo:
i)
un 0,9 %, en el caso de los contenidos inferiores al 16 % y superiores o iguales al 15,5 %,
ii)
un 1 %, en el caso de los contenidos inferiores al 15,5 % y superiores o iguales al 14,5 %.
Para la remolacha cuyo contenido en sacarosa sea superior al 20 % se aplicará, al menos, el precio mínimo ajustado con arreglo a la letra a), inciso iii).
2. Los contratos de suministro y los acuerdos interprofesionales a que se refiere el artículo 6 del Reglamento (CE) no 318/2006 podrán prever, con respecto a las bonificaciones y reducciones contempladas en el apartado 1 del presente artículo:
a)
bonificaciones suplementarias para contenidos en sacarosa superiores al 20 %;
b)
reducciones suplementarias para contenidos en sacarosa inferiores al 14,5 %.
Estos contratos y acuerdos podrán establecer, para la remolacha cuyo contenido en sacarosa sea inferior al 14,5 %, una definición de remolacha apta para ser transformada en azúcar si se estipulan en ellos reducciones suplementarias para los contenidos en sacarosa inferiores al 14,5 % y superiores o iguales al contenido mínimo en sacarosa previsto en dicha definición.
Si los contratos y acuerdos no establecen la definición contemplada en el párrafo segundo, podrá establecerla el Estado miembro. En tal caso, fijará al mismo tiempo las reducciones suplementarias contempladas en dicho párrafo.
CAPÍTULO V
CUOTAS
Artículo 18
Cuotas adicionales de azúcar
1. Las cuotas adicionales de azúcar a que se refiere el artículo 8 del Reglamento (CE) no 318/2006 únicamente podrán asignarse a fabricantes de azúcar que dispusieran de una cuota en 2005/06.
2. En su solicitud de cuota adicional de azúcar, la empresa indicará si desea disponer de ella desde la campaña de comercialización 2006/07 o desde la de 2007/08.
Cuando el Estado miembro asigne una cuota adicional a una empresa, indicará la campaña a partir de la cual surta efecto. No obstante, las cuotas adicionales asignadas con posterioridad al 1 de enero de 2007 surtirán efecto desde la campaña de comercialización 2007/08.
Artículo 19
Cuotas suplementarias de isoglucosa
1. Italia, Lituania y Suecia asignarán las cuotas suplementarias de isoglucosa indicadas en el artículo 9, apartado 2, del Reglamento (CE) no 318/2006, para una o varias de las cuatro campañas de comercialización que van de la de 2006/07 a la de 2009/10, que eviten cualquier tipo de discriminación entre los agentes económicos.
2. Las empresas procederán al pago del importe único contemplado en el artículo 9, apartado 3, del Reglamento (CE) no 318/2006 antes de la fecha límite que fije el Estado miembro, que no podrá ser posterior al 31 de diciembre de la campaña a partir de la cual se les asigne la cuota suplementaria de isoglucosa.
En caso de que, a más tardar en la fecha límite a que se refiere el párrafo primero, una empresa dada no haya abonado el importe único, no se le considerarán asignadas las cuotas suplementarias de isoglucosa.
Artículo 20
Imputación de las cosechas de remolacha
El azúcar extraído de la remolacha sembrada en una campaña de comercialización dada se imputará a la campaña de comercialización siguiente.
No obstante, España, Italia y Portugal podrán decidir que el azúcar extraído de la remolacha sembrada en otoño de una campaña de comercialización dada se impute a la campaña de comercialización en curso, a reserva de que exista un sistema de control adecuado.
España, Italia y Portugal informarán a la Comisión de la decisión que adopten en virtud del presente artículo a más tardar el 30 de septiembre de 2006.
Artículo 21
Comunicaciones sobre la producción y las existencias
1. Antes del 20 de cada mes, los fabricantes de azúcar y refinerías autorizados comunicarán al organismo competente del Estado miembro en el que produzcan azúcar o lo refinen las cantidades totales de azúcar y jarabe contempladas en el artículo 2, apartado 1, letras a), b), c) y d), del presente Reglamento, expresadas en azúcar blanco:
-
que tengan en propiedad o de las que dispongan de un certificado de depósito;
-
que tuvieran almacenadas en régimen de libre práctica en el territorio de la Comunidad al final del mes anterior.
Dichas cantidades se desglosarán, por Estado miembro de almacenamiento, en:
-
azúcar producido por la empresa, especificando las cantidades producidas dentro de la cuota, las producidas al margen de la cuota y las trasladadas de conformidad con los artículos 14 o 19 del Reglamento (CE) no 318/2006;
-
otros tipos de azúcar.
2. Antes del final del segundo mes siguiente al mes considerado, los Estados miembros comunicarán a la Comisión la cantidad de azúcar almacenada al final de cada mes por las empresas a que se refiere el apartado 1, desglosada según los tipos de azúcar conforme a lo establecido en el párrafo segundo de dicho apartado.
En caso de almacenamiento en Estados miembros distintos del que efectúe la comunicación a la Comisión, este último comunicará a los otros, antes del final del mes siguiente, las cantidades almacenadas y los lugares de almacenamiento en el territorio de aquellos.
3. Antes del 30 de noviembre, los fabricantes autorizados de isoglucosa o jarabe de inulina comunicarán a la autoridad competente del Estado miembro en el que efectúen la producción las cantidades de isoglucosa expresadas en materia seca o, en su caso, de jarabe de inulina expresadas en equivalente de azúcar blanco, que tuvieran en propiedad y almacenadas en libre práctica en el territorio de la Comunidad al final de la campaña anterior, desglosadas del siguiente modo:
a)
isoglucosa o jarabe de inulina producidos por la empresa, especificando las cantidades producidas dentro de la cuota, las producidas al margen de la cuota y las trasladadas de conformidad con los artículos 14 o 19 del Reglamento (CE) no 318/2006;
b)
otras cantidades.
Antes del 31 de diciembre, los Estados miembros comunicarán a la Comisión las cantidades de isoglucosa y jarabe de inulina almacenadas al final de la campaña anterior, desglosadas con arreglo a lo indicado en el párrafo primero.
4. Antes del 15 de cada mes, las empresas productoras de isoglucosa notificarán al Estado miembro en cuyo territorio hayan producido isoglucosa las cantidades de isoglucosa producidas realmente durante el mes anterior, expresadas en materia seca.
Antes del final del segundo mes siguiente, los Estados miembros determinarán para cada mes la producción de isoglucosa de cada empresa considerada y la comunicarán a la Comisión.
Las cantidades producidas en régimen de perfeccionamiento activo se comunicarán por separado.
Artículo 22
Balances de abastecimiento
1. Para cada campaña de comercialización, se elaborarán balances comunitarios de abastecimiento de azúcar, isoglucosa y jarabe de inulina. Dichos balances se consolidarán al final de la campaña siguiente.
2. Antes del 1 de marzo, los Estados miembros determinarán la producción provisional de azúcar y de jarabe de inulina de la campaña en curso de cada una de las empresas establecidas en su territorio y la comunicarán a la Comisión. La producción de azúcar se desglosará por meses.
En el caso de los departamentos franceses de Guadalupe y Martinica y, por lo que se refiere al azúcar de caña, en el de España, la producción provisional se determinará y comunicará antes del 1 de julio.
3. Antes del 1 de junio, los Estados miembros comunicarán a la Comisión, por una parte, las superficies y las cantidades de remolacha destinadas, respectivamente, a la producción de azúcar, de bioetanol y de otros productos y, por otra, las de achicorias destinadas a la producción de jarabe de inulina en la campaña en curso y las que se vayan a destinar previsiblemente a esos mismos fines en la campaña siguiente.
4. Antes del 30 de noviembre, los Estados miembros determinarán la producción definitiva de azúcar, isoglucosa y jarabe de inulina obtenida por cada empresa de su territorio en la campaña anterior y la comunicarán a la Comisión. La producción total de azúcar se desglosará por meses.
5. Cuando sea necesario modificar la producción definitiva de azúcar a la vista de la información recibida a que se refiere el apartado 4, la diferencia que resulte de esa modificación se contabilizará para determinar la producción definitiva de la campaña en la que se haya observado dicha diferencia.
CAPÍTULO VI
INTERVENCIÓN PÚBLICA
SECCIÓN 1
Ofertas de intervención
Artículo 23
Ofertas
1. Las ofertas de intervención se presentarán por escrito al organismo de intervención del Estado miembro en cuyo territorio se encuentre el azúcar en el momento de la oferta.
2. Únicamente se admitirán las ofertas de intervención que sean presentadas por un fabricante autorizado con arreglo a los artículos 7 y 8 con respecto a azúcar producido por él al amparo de la cuota de que disponga para la campaña en curso y que, en el momento de la oferta, se encuentre en un lugar de almacenamiento autorizado con arreglo a lo establecido en el artículo 24.
3. En cada campaña de comercialización, los Estados miembros únicamente podrán aceptar en régimen de intervención la cantidad máxima atribuida a cada uno de ellos en el anexo. En caso de que las cantidades ofertadas en intervención rebasen la cantidad disponible, la autoridad competente del Estado miembro aplicará un coeficiente único de reducción a las ofertas, de tal modo que la cantidad total aceptada sea igual a la cantidad disponible.
4. Antes del comienzo de cada campaña, la Comisión modificará las cantidades fijadas en el anexo del presente Reglamento en función de las adaptaciones previstas en el artículo 10 del Reglamento (CE) no 318/2006 y dentro del límite de la cantidad total fijada en el artículo 18, apartado 2, de ese Reglamento.
Las cantidades fijadas en el anexo del presente Reglamento se modificarán, en su caso, en el transcurso del último trimestre de cada campaña en función de las cantidades inutilizadas, según el procedimiento previsto en el artículo 39, apartado 2, del Reglamento (CE) no 318/2006 y dentro del límite de la cantidad total fijada en el artículo 18, apartado 2, de ese Reglamento.
Artículo 24
Autorización de los lugares de almacenamiento
1. Previa solicitud del fabricante al organismo de intervención, se autorizarán los lugares de almacenamiento que cumplan los requisitos siguientes:
a)
sean adecuados para la conservación de azúcar;
b)
estén situados en un lugar que ofrezca las posibilidades de transporte necesarias para la retirada del azúcar;
c)
permitan almacenar de forma separada las cantidades ofertadas en régimen de intervención.
Los organismos de intervención podrán fijar requisitos adicionales.
2. La autorización del lugar de almacenamiento se concederá ya sea para almacenar azúcar a granel, ya para almacenar azúcar envasado. En ella, se fijará un límite cuantitativo de almacenamiento que corresponderá, como máximo, a cincuenta veces la capacidad diaria de salida de almacén que el solicitante se comprometa a poner a disposición del organismo de intervención. La autorización estipulará la cantidad total por la que se concede y la capacidad diaria de salida de almacén.
3. El azúcar deberá almacenarse de tal forma que sea identificable y pueda accederse a él. Cuando se trate de azúcar envasado, deberá estar colocado sobre palés, salvo si el envase es del tipo «big bags».
4. El organismo de intervención retirará la autorización cuando deje de cumplirse alguno de los requisitos indicados en los apartados 1, 2 y 3. La retirada de la autorización podrá producirse durante la campaña de comercialización y no tendrá efecto retroactivo.
Artículo 25
Calidad mínima del azúcar
1. El azúcar ofertado en intervención deberá cumplir los requisitos siguientes:
a)
haber sido producido al amparo de cuotas durante la misma campaña de comercialización en que se presente la oferta;
b)
tratarse de azúcar en cristal.
2. El azúcar blanco ofertado en intervención deberá ser de calidad sana, cabal y comercial, con un contenido de humedad igual o inferior al 0,06 % y con deslizamiento libre.
3. El azúcar en bruto ofertado en intervención deberá ser de calidad sana, cabal y comercial y tener un rendimiento, calculado de acuerdo con el anexo I, punto III, del Reglamento (CE) no 318/2006, que no sea inferior al 89 %.
Cuando se trate de azúcar de caña en bruto, deberá tener un factor de seguridad no superior a 0,30.
Cuando se trate de azúcar de remolacha en bruto deberá tener:
-
un pH no inferior a 7,9 en el momento en que se acepte la oferta,
-
un contenido de azúcar invertido no superior al 0,07 %,
-
una temperatura que no represente ningún riesgo para una correcta conservación,
-
un factor de seguridad no superior a 0,45 cuando el grado de polarización sea igual o superior a 97, o un contenido de humedad no superior al 1,4 % cuando el grado de polarización sea inferior a 97.
El factor de seguridad se determinará dividiendo el porcentaje del contenido de humedad del azúcar en cuestión por la diferencia entre 100 y el grado de polarización de dicho azúcar.
Artículo 26
Lote
El azúcar ofertado en intervención se presentará en forma de lote.
A efectos de la presente sección, se entenderá por «lote» una cantidad mínima de 2 000 toneladas de azúcar que tenga la misma calidad, la misma forma de presentación y se encuentre en el mismo lugar de almacenamiento.
Artículo 27
Contenido de la oferta
1. En la oferta al organismo de intervención se indicarán:
a)
el nombre y la dirección del oferente;
b)
el lugar de almacenamiento donde se encuentre el azúcar en el momento de la oferta;
c)
la capacidad de salida de almacén que se garantice para la retirada del azúcar ofertado;
d)
la cantidad neta de azúcar ofertada;
e)
el tipo y la calidad del azúcar ofertado y la campaña de comercialización en la que se haya producido;
f)
la forma de presentación del azúcar.
2. El organismo de intervención podrá exigir indicaciones suplementarias.
3. Se adjuntará a la oferta una declaración del oferente en la que certifique que el azúcar en cuestión no ha sido anteriormente objeto de una medida de intervención por compra, que él es el propietario del mismo y que el azúcar cumple las condiciones establecidas en el artículo 25, apartado 1, letra a).
Artículo 28
Examen de las ofertas
1. La oferta será válida durante un período de tres semanas a partir del día de su presentación. No obstante, podrá retirarse durante ese período, previo consentimiento del organismo de intervención.
2. El organismo de intervención examinará la oferta y la aceptará a más tardar al final del período mencionado en el apartado 1, a no ser que, al examinarla, compruebe que no cumple alguno de los requisitos, en cuyo caso la rechazará.
SECCIÓN 2
Almacenamiento
Artículo 29
Contrato de almacenamiento
1. Antes de la aceptación de la oferta, el oferente y el organismo de intervención celebrarán un contrato de almacenamiento por una duración indeterminada.
El contrato de almacenamiento surtirá efecto cinco semanas después de la fecha de aceptación de la oferta y vencerá al final del plazo de diez días en el que termine la retirada de la cantidad de azúcar.
A los efectos del presente artículo, se entenderá por «período de diez días», en cada mes civil, cada uno de los períodos comprendidos entre el 1 y el 10, el 11 y el 20, y el 21 y el último día del mes.
2. El contrato de almacenamiento incluirá, entre otros extremos, lo siguiente:
a)
una cláusula según la cual expirará en las condiciones previstas en el presente Reglamento, con un aviso previo de diez días como mínimo;
b)
el importe de los gastos de almacenamiento que corra a cargo del organismo de intervención.
3. Los gastos de almacenamiento correrán a cargo del organismo de intervención durante el período comprendido entre el inicio de los diez días durante los cuales surta efecto el contrato indicado en el apartado 2 y el vencimiento del contrato de almacenamiento.
4. Los gastos de almacenamiento no podrán ser superiores a 0,48 EUR por tonelada y por período de diez días.
5. El contrato de almacenamiento vencerá cuando finalice la retirada del azúcar contemplada en el artículo 50.
Artículo 30
Transferencia de propiedad
1. La propiedad del azúcar objeto del contrato de almacenamiento se transferirá en el momento del pago del azúcar.
2. Hasta el momento de la retirada, el vendedor seguirá siendo responsable de la calidad del azúcar al que se hace referencia en el apartado 1 y del envasado en el cual ese azúcar haya sido aceptado en régimen de intervención.
Artículo 31
Adecuación de la calidad o del envase
1. Si se comprueba que la calidad del azúcar no se ajusta a los requisitos establecidos en el artículo 25, el vendedor habrá de sustituirlo de inmediato por una cantidad equivalente que se ajuste a dichos requisitos y que se encuentre en el mismo lugar de almacenamiento o en cualquier otro lugar de almacenamiento autorizado conforme al artículo 24.
2. Cuando el azúcar almacenado esté envasado y se compruebe que el envase ya no se ajusta a las especificaciones previstas, el organismo de intervención exigirá al vendedor que lo sustituya por otro envase que las cumpla.
SECCIÓN 3
Condiciones de la compra en régimen de intervención
Artículo 32
Precio de compra y calidad del azúcar blanco
1. El precio de compra en régimen de intervención del azúcar blanco será de:
-
505,52 EUR por tonelada en la campaña 2006/07;
-
433,20 EUR por tonelada en la campaña 2007/08;
-
323,52 EUR por tonelada en las campañas 2008/09 y 2009/10.
2. El azúcar blanco se clasificará en cuatro categorías:
a)
categoría 1: azúcar de calidad superior a la calidad tipo;
b)
categoría 2: azúcar de la calidad tipo definida en el anexo I, punto II, del Reglamento (CE) no 318/2006;
c)
categorías 3 y 4: azúcar de calidad inferior a la calidad tipo.
3. El azúcar de la categoría 1 tendrá las características siguientes:
a)
calidad sana, cabal y comercial, seco, en cristales de granulación homogénea con deslizamiento libre;
b)
humedad máxima: 0,06 %;
c)
contenido máximo de azúcar invertido: 0,04 %;
d)
un número de puntos que no exceda en total de 8 ni de:
-
6, en lo tocante al contenido de cenizas,
-
4, en lo tocante al tipo de color, determinado según el método del Instituto de Tecnología Agraria y de la Industria Azucarera de Brunswick (denominado en lo sucesivo «el método Brunswick»),
-
3, en lo tocante a la coloración de la solución, determinada según el método Icumsa.
Cada punto corresponde a:
a)
el 0,0018 % del contenido de cenizas determinado según el método Icumsa a 28o Brix;
b)
0,5 unidades de tipo de color determinado según el método Brunswick;
c)
7,5 unidades de coloración de la solución determinada según el método Icumsa.
4. El azúcar de la categoría 3 tendrá las características siguientes:
a)
calidad sana, cabal y comercial, seco, en cristales de granulación homogénea con deslizamiento libre;
b)
polarización mínima: 99,7o S;
c)
humedad máxima: 0,06 %;
d)
contenido máximo de azúcar invertido: 0,04 %;
e)
tipo de color: máximo no 6, determinado según el método Brunswick.
5. La categoría 4 englobará los tipos de azúcar no incluidos en las categorías 1, 2 y 3.
6. Se aplicará al precio de compra establecido en el apartado 1 una reducción de:
a)
7,30 EUR por tonelada, cuando el azúcar pertenezca a la categoría 3;
b)
13,10 EUR por tonelada, cuando pertenezca a la categoría 4.
Artículo 33
Precio de compra del azúcar en bruto
1. El precio de compra en régimen de intervención del azúcar en bruto será de:
-
397,44 EUR por tonelada en la campaña 2006/07;
-
359,04 EUR por tonelada en la campaña 2007/08;
-
268,16 EUR por tonelada en las campañas 2008/09 y 2009/10.
2. Se aplicará al precio de compra establecido en el apartado 1:
a)
una bonificación, cuando el rendimiento del azúcar en cuestión sea superior al 92 %;
b)
una reducción, cuando el rendimiento del azúcar en cuestión sea inferior al 92 %.
3. El importe de la bonificación o de la reducción, expresado en euros por tonelada, será igual a la diferencia entre el precio de intervención del azúcar en bruto y ese mismo precio multiplicado por un coeficiente. Este coeficiente se obtendrá dividiendo el rendimiento del azúcar en bruto de que se trate por 92 %.
4. El rendimiento del azúcar en bruto se calculará con arreglo a lo dispuesto en el anexo I, punto III, del Reglamento (CE) no 318/2006.
Artículo 34
Plazo de pago
El organismo de intervención efectuará el pago como muy pronto pasados 120 días desde la aceptación de la oferta, siempre que los controles para verificar el peso y las características cualitativas de los lotes ofertados se hayan realizado con arreglo a la sección 4.
SECCIÓN 4
Controles
Artículo 35
Muestras para los controles de calidad
En el plazo previsto en el artículo 34, peritos autorizados por las autoridades competentes del Estado miembro o designados de común acuerdo por el organismo de intervención y el vendedor tomarán cuatro muestras representativas para que sean analizadas. Se entregará una muestra a cada parte contratante. Las otras dos muestras quedarán en poder del perito o serán conservadas por un laboratorio autorizado por las autoridades competentes.
Las operaciones de análisis de cada muestra se efectuarán dos veces y se considerará como resultado del análisis de la muestra de que se trate la media de los dos resultados.
Artículo 36
Divergencias acerca de la calidad
1. Cuando exista una diferencia entre los resultados de los análisis que hayan mandado efectuar el vendedor y el comprador conforme al artículo 35, la media aritmética de los dos resultados será determinante para dilucidar la categoría del azúcar en cuestión si la diferencia es:
-
en el caso del azúcar de la categoría 1, inferior o igual a 1 punto para cada una de las características contempladas en el artículo 32, apartado 3, letra d);
-
en el caso del azúcar de la categoría 2, inferior o igual a 2 puntos para cada una de las características consideradas para definir dicha categoría, para las que se determinan mediante puntos.
No obstante, a instancia de cualquiera de las partes contratantes, el laboratorio contemplado en el artículo 35, párrafo primero, podrá efectuar un análisis de arbitraje. En tal caso, se calculará la media aritmética entre el resultado del análisis de arbitraje y el del análisis del vendedor o del análisis del comprador que se acerque más al resultado del análisis de arbitraje.
Dicha media será determinante para dilucidar la categoría del azúcar en cuestión. Si el resultado del análisis de arbitraje se sitúa a igual distancia de los resultados de los análisis encargados por el vendedor y el comprador, solo el análisis de arbitraje será determinante para dilucidar la categoría del azúcar en cuestión.
2. Cuando la diferencia comprobada entre los resultados de los análisis que hayan mandado efectuar el vendedor y el comprador conforme al artículo 35 sea superior a la contemplada en el apartado 1, párrafo primero, primer guión, o, según los casos, segundo guión, del presente artículo, un laboratorio autorizado por las autoridades competentes efectuará un análisis de arbitraje. En ese caso, se aplicará el procedimiento previsto en el apartado 1, párrafo segundo, del presente artículo.
3. En el caso de discrepancias sobre el límite máximo del tipo de color del azúcar de la categoría 3, la polarización, la humedad o el contenido de azúcar invertido, se aplicará el procedimiento previsto en los apartados 1 y 2.
No obstante, las diferencias contempladas en el apartado 1 se sustituirán por:
-
1,0 unidad de tipo de color, para el azúcar de la categoría 3,
-
0,2° S para la polarización,
-
0,02 % para la humedad,
-
0,01 % para el contenido de azúcar invertido.
4. Cuando las partes contratantes disientan acerca del rendimiento del azúcar en bruto comprado, una vez aplicado el artículo 35, el laboratorio indicado en el párrafo primero de ese artículo efectuará un análisis de arbitraje. En tal caso, se calculará la media aritmética entre el resultado del análisis de arbitraje y el resultado del análisis del vendedor o del análisis del comprador que se acerque más al resultado del análisis de arbitraje.
Esa media será determinante para dilucidar el rendimiento del azúcar en bruto en cuestión. Si el resultado del análisis de arbitraje se sitúa a igual distancia de los resultados de los análisis encargados por el vendedor y el comprador, solo el análisis de arbitraje será determinante para dilucidar el rendimiento del azúcar en bruto.
5. Los gastos del análisis de arbitraje indicado en el apartado 1, párrafo segundo, correrán a cargo de la parte contratante que lo haya pedido.
Los gastos del análisis de arbitraje indicado en el apartado 2 correrán a cargo del organismo de intervención y del vendedor, a partes iguales.
Los gastos del análisis de arbitraje indicado en el apartado 3 correrán a cargo de la parte contratante que no haya aceptado los resultados de los análisis realizados en aplicación del artículo 35.
Artículo 37
Controles en los lugares de almacenamiento
El organismo competente encargado de los controles efectuará controles sin previo aviso en los lugares de almacenamiento conforme al artículo 4 del Reglamento (CE) no 2148/96 de la Comisión (6).
Artículo 38
Control del peso y gastos correspondientes
1. Los peritos contemplados en el artículo 35 comprobarán el peso del azúcar vendido.
El vendedor adoptará todas las medidas necesarias para que dichos expertos puedan proceder a la comprobación del peso y a la toma de muestras.
2. Los gastos correspondientes a la comprobación del peso correrán a cargo del vendedor.
3. Los gastos correspondientes a los peritos que efectúen la comprobación del peso y la toma de muestras correrán a cargo del organismo de intervención.
4. La cantidad podrá comprobarse basándose en la contabilidad material, que deberá satisfacer tanto las exigencias profesionales como las del organismo de intervención, siempre y cuando:
a)
en la contabilidad material figuren el peso comprobado mediante pesaje y las características físicas cualitativas de la mercancía en el momento del pesaje, el cual no podrá remontarse a más de diez meses;
b)
el almacenista declare que el lote ofertado corresponde en todos sus elementos a las indicaciones recogidas en la contabilidad material;
c)
las características cualitativas comprobadas en el momento del pesaje coincidan con las de las muestras representativas.
SECCIÓN 5
Venta del azúcar de intervención
Artículo 39
Ventas
1. Los organismos de intervención solo podrán vender azúcar cuando se haya decidido ponerlo en venta de acuerdo con el procedimiento establecido en el artículo 39, apartado 2, del Reglamento (CE) no 318/2006.
2. El azúcar se pondrá a la venta, en las condiciones contempladas en el artículo 18, apartado 3, del Reglamento (CE) no 318/2006, mediante licitación u otro procedimiento de venta.
3. En la decisión relativa a la apertura de la licitación se establecerán las bases de la licitación y, en particular, el destino del azúcar al que se vaya a dar salida.
A los efectos de la presente sección, se entenderá por «destino»:
a)
la alimentación animal;
b)
la exportación;
c)
otros fines que, en su caso, habrán de determinarse.
La licitación se referirá, según los casos, al precio de venta, a la cuantía de la prima de desnaturalización o a la cuantía de la restitución por exportación.
4. Las bases de la licitación deberán garantizar la igualdad de acceso y de trato a todos los interesados, independientemente del lugar de la Comunidad en el que estén establecidos.
Artículo 40
Anuncio de licitación
1. Será el organismo de intervención correspondiente el que organice la licitación de las cantidades de azúcar que obren en su poder.
2. El organismo de intervención publicará un anuncio de licitación al menos ocho días antes del comienzo del período fijado para la presentación de las ofertas.
El organismo de intervención transmitirá el anuncio de licitación, y todas las modificaciones que se hagan de él, a la Comisión antes de publicarlo.
3. En el anuncio de licitación se indicarán, entre otras cosas, las siguientes:
a)
el nombre y el domicilio del organismo de intervención que organice la licitación;
b)
las bases de la licitación;
c)
el plazo para la presentación de las ofertas;
d)
los lotes de azúcar licitados y, con respecto a cada lote:
-
la referencia,
-
la cantidad,
-
la denominación cualitativa del azúcar,
-
el tipo de presentación,
-
la ubicación del lugar donde se encuentre almacenado el azúcar,
-
la fase de entrega,
-
en su caso, la existencia de posibilidades de cargamento en medios de transporte fluviales, marítimos o ferroviarios.
A los efectos de la presente sección, se entenderá por «lote» una cantidad de azúcar que tenga la misma denominación cualitativa y el mismo tipo de presentación y que esté almacenada en el mismo lugar. La oferta mínima para cada licitación parcial será de 250 toneladas.
4. El organismo de intervención adoptará las disposiciones que estime útiles para que los interesados que lo soliciten puedan examinar el azúcar puesto en venta.
Artículo 41
Adjudicación
1. La adjudicación de la licitación equivaldrá a la celebración de un contrato de venta por la cantidad de azúcar adjudicada. La adjudicación de la licitación se hará, según el caso, en función de los elementos siguientes que figuren en la oferta:
a)
precio que deberá pagar el adjudicatario;
b)
importe de la prima de desnaturalización;
c)
importe de la restitución por exportación.
2. El precio que deberá pagar el adjudicatario:
a)
el que figure en la oferta, en el caso contemplado en el apartado 1, letra a);
b)
el que figure en las bases de la licitación, en el caso contemplado en el apartado 1, letras b) y c).
Artículo 42
Bases de licitación
1. En la decisión de apertura de la licitación del azúcar, se especificarán las bases siguientes de licitación:
a)
la cantidad total o las cantidades que se liciten;
b)
el destino;
c)
el plazo de presentación de ofertas;
d)
el precio que deberá pagar el adjudicatario, en caso de que el azúcar se destine a la alimentación animal o a la exportación.
2. Podrán establecerse bases suplementarias en la decisión de apertura de la licitación, como por ejemplo:
a)
el importe del precio mínimo del azúcar puesto en venta para destinos distintos de la alimentación animal o la exportación;
b)
el importe máximo de la prima de desnaturalización o de la restitución por exportación;
c)
la cantidad mínima por licitador o lote;
d)
la cantidad máxima por licitador o lote;
e)
el período de validez especial del certificado de prima de desnaturalización o del certificado de exportación.
Artículo 43
Licitación permanente
1. Se podrá abrir una licitación permanente para la venta de azúcar si la situación existente en el mercado del azúcar de la Comunidad lo requiere.
Durante el período de validez de la licitación permanente, se procederá a licitaciones parciales.
2. La publicación del anuncio de licitación permanente únicamente se llevará a cabo para la apertura de esta última. El anuncio podrá modificarse o sustituirse por otro durante el período de validez de la licitación permanente. Se modificará o se sustituirá por otro si, durante dicho período de validez, se produce una modificación de las bases de licitación.
Artículo 44
Presentación de las ofertas
1. Las ofertas se presentarán al organismo de intervención en formato electrónico.
2. La oferta indicará:
a)
la referencia de la licitación;
b)
el nombre, los apellidos y el domicilio del licitador;
c)
la referencia del lote;
d)
la cantidad a la que se refiera la oferta;
e)
por cada tonelada, expresándolos en euros con dos decimales, según el caso:
-
el precio propuesto, tributos internos excluidos,
-
el importe de la prima de desnaturalización propuesto,
-
el importe de la restitución por exportación propuesto.
El organismo de intervención podrá exigir indicaciones suplementarias.
3. Se considerará que las ofertas que se refieran a varios lotes comprenden tantas ofertas como lotes a los que se refieran.
4. Las ofertas únicamente serán válidas si:
a)
antes del vencimiento del plazo de presentación de ofertas, se aporta la prueba de que se ha depositado una garantía de licitación de 200 EUR por tonelada de azúcar;
b)
incluyen una declaración del licitador por la cual este se comprometa, para la cantidad de azúcar respecto de la cual sea declarado, en su caso, adjudicatario de una prima de desnaturalización o de una restitución por exportación:
-
a solicitar un certificado de prima de desnaturalización y a depositar la garantía que requiere este último, cuando se trate de una licitación para azúcar destinado a la alimentación animal,
-
a solicitar un certificado de exportación y a depositar la garantía que requiere este último, cuando se trate de una licitación para azúcar destinado a la exportación.
5. Las ofertas podrán estipular que únicamente deben considerarse presentadas si la adjudicación de la licitación:
a)
se refiere a toda la cantidad indicada en la oferta o a una parte concreta de la misma;
b)
se produce, a más tardar, en una fecha y a una hora determinadas.
6. No se aceptarán las ofertas que no se presenten de acuerdo con lo dispuesto en los apartados 1 a 5 o que contengan bases distintas de las previstas en el anuncio de licitación.
7. Las ofertas presentadas no se podrán retirar.
Artículo 45
Examen de las ofertas
1. El organismo de intervención examinará las ofertas a puerta cerrada. Las personas que participen en ese examen vendrán obligadas a guardar secreto.
2. Las ofertas se comunicarán sin demora a la Comisión.
Artículo 46
Fijación de los importes
Cuando las bases de la licitación no prevean un precio mínimo o un importe máximo para la prima de desnaturalización o para la restitución por exportación, estos se fijarán después de examinar las ofertas y teniendo en cuenta, en particular, las condiciones de mercado y las posibilidades de comercialización, de acuerdo con el procedimiento indicado en el artículo 39, apartado 2, Reglamento (CE) no 318/2006. No obstante, podrá decidirse no proceder a la adjudicación.
Artículo 47
Adjudicación de la licitación
1. Salvo si se decide no proceder a la adjudicación o a una adjudicación parcial, y sin perjuicio de lo dispuesto en los apartados 2 y 3 del presente artículo, se adjudicará la licitación a los licitadores cuya oferta no sea inferior al precio mínimo o cuya oferta no sea superior al importe máximo de la prima de desnaturalización o de la restitución por exportación.
2. Para un mismo lote, se adjudicará la licitación al licitador cuya oferta indique, según el caso, el precio más elevado o el importe de prima de desnaturalización o restitución por exportación menos elevado.
Si la oferta no agota totalmente el lote, se adjudicará la cantidad restante a los licitadores en función del nivel del precio propuesto, partiendo del más elevado, o del nivel del importe de la prima de desnaturalización o la restitución por exportación propuesto, partiendo del menos elevado.
3. Cuando, para un mismo lote o para una parte del mismo, varios licitadores ofrezcan el mismo precio o el mismo importe de prima de desnaturalización o restitución por exportación, el organismo de intervención adjudicará la cantidad de que se trate según uno de estos criterios:
a)
proporcionalmente a las cantidades que figuren en las ofertas;
b)
repartiendo la cantidad entre los licitadores de acuerdo con ellos;
c)
por sorteo.
Artículo 48
Derechos y obligaciones que se derivan de la adjudicación
1. Cuando el azúcar se destine a la alimentación animal, la adjudicación implicará:
a)
el derecho a la expedición de un certificado de prima de desnaturalización, por la cantidad para la cual se adjudique dicha prima, que mencione, en particular, la prima indicada en la oferta;
b)
la obligación de solicitar ese certificado, por esa cantidad, al organismo de intervención al que se haya presentado la oferta.
2. Cuando el azúcar se destine a la exportación, la adjudicación implicará:
a)
el derecho a la expedición de un certificado de exportación, por la cantidad para la cual se haya adjudicado la restitución por exportación, que mencione, en particular, la restitución indicada en la oferta y, en el caso del azúcar blanco, la categoría señalada en el anuncio de licitación;
b)
la obligación de solicitar el certificado de exportación, por dicha cantidad y, en lo que se refiere al azúcar blanco, por dicha categoría, al organismo de intervención al que se haya presentado la oferta.
3. Se ejercerá dicho derecho y se cumplirá dicha obligación en los 18 días siguientes al día del vencimiento del plazo de presentación de ofertas.
4. Los derechos y obligaciones que se derivan de la adjudicación no serán transmisibles.
Artículo 49
Declaración de adjudicación
1. El organismo de intervención entregará de inmediato a los adjudicatarios una declaración de adjudicación e informará a todos los licitadores del resultado de su participación en la licitación.
2. En la declaración de adjudicación se indicarán, cuando menos:
a)
la referencia de la licitación;
b)
la referencia del lote y la cantidad adjudicada;
c)
según el caso, el precio, el importe de la prima de desnaturalización o el de la restitución por exportación que se fija para la cantidad adjudicada.
Artículo 50
Retirada del azúcar comprado
1. Salvo en caso de fuerza mayor, la retirada del azúcar comprado se llevará a cabo, a más tardar, cuatro semanas después del día en que se reciba la declaración de adjudicación contemplada en el artículo 49. El adjudicatario y el organismo de intervención podrán acordar que la retirada sea sustituida por un contrato de almacenamiento, celebrado en dicho plazo, entre el adjudicatario y el almacenista.
No obstante, el organismo de intervención podrá prever un plazo más largo para la retirada de determinados lotes y en la medida necesaria, cuando se le presenten dificultades técnicas de salida de almacén.
2. En caso de fuerza mayor, el organismo de intervención dispondrán las medidas que estime necesarias en razón de la circunstancia que aduzca el adjudicatario.
Artículo 51
Albarán de retirada
1. La retirada del azúcar comprado por el adjudicatario o la celebración de un contrato de almacenamiento con arreglo a lo dispuesto en el artículo 50, apartado 1, únicamente se podrán llevar a cabo después de la expedición de un albarán de retirada por la cantidad adjudicada.
No obstante, se podrán expedir albaranes de retirada para fracciones de dicha cantidad.
Los albaranes de retirada serán expedidos por el organismo de intervención correspondiente, a instancia del interesado.
2. El organismo de intervención únicamente expedirá un albarán de retirada cuando se aporte la prueba de que el adjudicatario ha depositado una garantía que avale el pago del precio del azúcar adjudicado en el plazo fijado o entregue un efecto de pago.
Tanto la garantía como el efecto de pago corresponderán al precio que deba pagar el adjudicatario por la cantidad de azúcar para la cual haya solicitado un albarán de retirada.
Artículo 52
Pago
1. El pago del azúcar adjudicado deberá efectuarse en la cuenta del organismo de intervención a más tardar el trigésimo día siguiente al de la expedición de un albarán de retirada.
2. Salvo en caso de fuerza mayor, únicamente se liberará la garantía contemplada en el artículo 51, apartado 2, por la cantidad para la cual el adjudicatario haya pagado al organismo de intervención el precio de compra en la cuenta de este, en el plazo contemplado en el apartado 1 del presente artículo. La liberación será inmediata.
3. En caso de fuerza mayor, el organismo de intervención dispondrá las medidas que estime necesarias en razón de la circunstancia que aduzca el adjudicatario.
Artículo 53
Transferencia de la propiedad
1. La propiedad del azúcar adjudicado se transferirá en el momento de la retirada del azúcar.
2. No obstante, el organismo de intervención y el adjudicatario podrán acordar otro momento. Cuando exista acuerdo entre el organismo de intervención y el adjudicatario con arreglo a lo dispuesto en el artículo 50, apartado 1, estos determinarán de común acuerdo el momento en que se producirá la transferencia de la propiedad.
3. Los acuerdos sobre el momento en que se produce la transferencia de la propiedad únicamente serán válidos si se celebran por escrito.
Artículo 54
Comprobación de la categoría o del rendimiento
Para comprobar, en el momento de la retirada, la categoría o el rendimiento del azúcar de que se trate, se aplicarán los artículos 35 y 36.
No obstante, las partes contratantes podrán convenir, después de la adjudicación, que los resultados de la comprobación de la categoría o del rendimiento válidos para el azúcar comprado por el organismo de intervención también sean válidos para el azúcar vendido por medio de la licitación.
Artículo 55
Adaptación del precio del azúcar
1. Si, al aplicar los artículos 35 y 36, se comprueba, en el caso del azúcar blanco, que es de una categoría inferior a la indicada en el anuncio de licitación, se adaptará el precio del azúcar para los destinos contemplados en el artículo 39, apartado 3, párrafo segundo, letras b) y c), conforme a lo dispuesto en el artículo 32, apartado 6.
2. Si se comprueba, en el caso del azúcar blanco destinado a la exportación, que es de una categoría distinta de la indicada en el anuncio de licitación, se rectificará la categoría indicada en el certificado de exportación.
3. Si, al aplicar los artículos 35 y 36, se comprueba, en el caso del azúcar en bruto, que tiene un rendimiento distinto del indicado en el anuncio de licitación:
a)
el precio del azúcar se adaptará conforme a lo dispuesto en el artículo 33;
b)
el importe de la prima de desnaturalización o el importe de la restitución por exportación se adaptarán multiplicándolos por un coeficiente igual al rendimiento que se haya comprobado dividido por el rendimiento indicado en el anuncio de licitación.
Artículo 56
Liberación de la garantía
1. Salvo en caso de fuerza mayor, la garantía de licitación únicamente se liberará por la cantidad para la cual:
a)
o bien el adjudicatario haya:
-
solicitado un certificado de prima de desnaturalización o un certificado de exportación tras haber cumplido las condiciones requeridas,
-
depositado la garantía indicada en el artículo 51, apartado 2, o entregado el efecto de pago contemplado en el artículo 51, apartado 2,
-
retirado el azúcar en el plazo indicado;
b)
o bien no se haya admitido la oferta.
2. La liberación de la garantía será inmediata.
3. En caso de fuerza mayor, el organismo de intervención dispondrá las medidas que estime necesarias en razón de la circunstancia que aduzca el adjudicatario.
Artículo 57
Comunicaciones de las cantidades
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión, en cuanto las conozcan, las cantidades de azúcar blanco y de azúcar en bruto:
-
ofertadas pero aún no aceptadas por el organismo de intervención,
-
aceptadas por el organismo de intervención,
-
vendidas por el organismo de intervención.
CAPÍTULO VII
DISPOSICIONES GENERALES Y FINALES
Artículo 58
Comunicaciones
Las comunicaciones a la Comisión a que se refieren los artículos 12, 21, 22 y 57 del presente Reglamento se realizarán electrónicamente y con arreglo a los formularios precisados a los Estados miembros por la Comisión.
Artículo 59
Derogación
Se derogan los Reglamentos (CE) no 1261/2001, (CE) no 1262/2001 y (CE) no 314/2002.
No obstante, los Reglamentos (CE) no 1261/2001 y (CE) no 314/2002 seguirán siendo aplicables a la campaña 2005/06, y el Reglamento (CE) no 1262/2001 al azúcar aceptado en intervención antes del 10 de febrero de 2006.
Artículo 60
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Se aplicará desde el 1 de julio de 2006.
Los artículos 23 a 38 se aplicarán hasta el 30 de septiembre de 2010.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de junio de 2006.