32003R0150
L 025/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 150/2003 НА СЪВЕТА
от 21 януари 2003 година
за суспендиране на вносните мита върху определено въоръжение и военна екипировка
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 26 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като има предвид, че:
(1)
Общността се основава на митнически съюз, който изисква еднакво прилагане на Общата митническа тарифа при внасянето във всички държави-членки на продукти, с произход от трети страни, освен ако специални разпоредби на Общността не предвиждат друго.
(2)
В интерес на цялата Общност е държавите-членки да могат да снабдяват въоръжените си сили с най-съвременното въоръжение и военна екипировка. С оглед на бързото технологично развитие в този индустриален сектор в световен мащаб честа практика е органите на държавите-членки, отговорни за националната отбрана, да се снабдяват с въоръжение и военна екипировка от производители или други доставчици, установени в трети страни. В интерес на сигурността на държавите-членки, в интерес на Общността е някои от тези въоръжения и военна екипировка да се внасят без мита.
(3)
За да се прилага еднакво суспендирането на тези мита, е уместно да се състави общ списък на въоръженията и военната екипировка, които подлежат на суспендиране на митата. Предвид особеното естество на въпросните продукти също така е удачно частите, компонентите и сглобките, предназначени да се влагат или фиксират в изброените в списъка стоки, както и тези, предназначени за поправка, подновяване или поддръжка на тези стоки, и стоките, необходими за учения или изпитания на изброените в списъка стоки, да могат да се внасят без мита. Вносът на военни съоръжения, които не фигурират в настоящия регламент, се облага с митата, предвидени в Общата митническа тарифа.
(4)
Тъй като компетентните органи на държавите-членки са с най-различна организационна структура, е уместно за митнически цели да бъде определено крайното потребление на внесените материали, съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаването на Митническия кодекс на общността (2) и регламентите относно неговото прилагане (по-долу наричан „Митнически кодекс“). За да се намали административната тежест върху въпросните органи, е подходящо да се определи краен срок за митнически надзор.
(5)
За да се запази военната тайна на държавите-членки, е необходимо да се предвидят специални административни процедури за суспендиране на митата. Изготвянето на декларация от компетентния орган на държавата-членка, за която са предназначени въоръженията или военната екипировка, която може да служи и за митническа декларация съгласно разпоредбите на Митническия кодекс, представлява достатъчна гаранция, че необходимите условия са изпълнени. Декларацията следва да се изготви под формата на сертификат. Подходящо е да се уточни формата на сертификатите, която да позволи обработването на декларациите по електронен път.
(6)
Необходимо е да се определят правилата за предаване на информация между държавите-членки относно количеството, стойността и броя на издадените сертификати и относно процедурите за прилагане на настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Настоящият регламент определя условията за автономно суспендиране на вносните мита на определено въоръжение и военни съоръжения, внесени от трети страни от органите, отговорни за отбраната на държавите-членки или от тяхно име.
Член 2
1. Митата от Общата митническа тарифа, дължими при вноса на стоките, изброени в приложение 1, се суспендират напълно, когато въпросните стоки се използват от въоръжените сили на една държава-членка, или от името на тези въоръжени сили, самостоятелно или в сътрудничество с други държави, за защита на териториалната цялост на въпросната държава-членка или в рамките на международни мироопазващи операции и операции, поддържащи мира, или пък за други военни цели като например защитата на гражданите на държавите-членки на Европейския съюз, в случай на военни или социални безредици.
2. Тези мита се суспендират напълно също за:
а)
части, компоненти и сглобки, предназначени да се влагат или фиксират в стоките, изброени в списъка на приложения I и II, или в частите, компонентите и сглобките на въпросните стоки, или за поправка, подновяване или поддръжка на тези стоки;
б)
стоки, внесени с предназначение за учения или изпитания на стоките, изброени в таблиците от приложения I и II.
3. Внесените стоки, съгласно приложение I и параграф 2 от настоящия член отговарят на условията, предмет на условията за крайното потребление, предвидени в членове 21 и 82 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 и в регламентите по прилагането му. Митническият надзор върху крайното потребление се прекратява три години след датата на пускането в свободно обращение.
4. Употребата на стоките, изброени в приложение I за учения или временното използване на тези стоки на митническата територия на Общността от въоръжените сили или от други сили за граждански цели в случай на форсмажорни обстоятелства или природни бедствия не противоречи на разпоредбите за крайното потребление, определени в параграф 1.
Член 3
1. Искането за пускане в свободно обращение на стоките, за които е поискано суспендиране на митото по силата на член 2, се съпровожда със сертификат, издаден от компетентния орган на държавата-членка, чиито въоръжени сили са получатели на стоките. Сертификатът с форма, посочена в приложение III, се представя на митническите органи на внасящата държава-членка заедно със стоките, за които се отнася. Той може да замести митническата декларация, предвидена в членове от 59 до 76 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. По причини, свързани с военната тайна и без да се взема предвид параграф 1, издаването на сертификата и вносът на стоките могат да бъдат предоставени на други органи, определени за тази цел от внасящата държава-членка. В този случай компетентният орган, който издава сертификата, предоставя всяка година на митническите органи на своята държава-членка, преди 31 януари и 31 юли, обобщаващ доклад за този внос. Отчетът е за период от шест месеца, непосредствено предхождащи месеца, в който се представя докладът. Той посочва броя и датата на издаване на сертификатите, датата на вноса и общата му стойност, както и брутното тегло на стоките, внесени със сертификатите.
3. Издаването и представянето на сертификата пред митническите органи или други органи, отговорни за митническото освобождаване, могат да се извършват по електронен път при спазването на разпоредбите на член 292, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. относно някои разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 (3).
4. Настоящият член се прилага mutatis mutandis за внесените стоки, изброени в приложение II.
Член 4
Освен в случаите по член 2, параграф 4, всяка употреба на стоките, изброени в приложение I или описани в член 2, параграф 2 за цели, различни от предвидените по член 2, параграф 1 през периода на митническия надзор, се съобщава от компетентния орган на държавата-членка, който издава сертификата, или който употребява стоките на митническите органи на държавата-членка, в съответствие с членове 21 и 87 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
Член 5
1. Всяка държава-членка съобщава на Комисията имената на органите, които са компетентни да издават сертификата по член 3, параграф 1, както и спесимен на печата, използван от тези органи. Всяка държава-членка съобщава на Комисията също така и името на органа, компетентен да освобождава внесените стоки в случаите по член 3, параграф 2. Комисията предоставя тази информация на митническите органи на другите държави-членки.
2. Когато стоките се пускат в свободно обращение в държава-членка, различна от тази, която е издала сертификата, митническите органи на внасящата държава-членка представят копие от сертификата на митническата администрация на държавата-членка, чийто компетентен орган е издал сертификата.
Когато съгласно член 3, параграф 2 стоките се допускат от други органи в държава-членка различна от тази, в която е издаден сертификатът, тези органи предоставят копие от сертификата направо на органа, който го е издал.
3. Органът на всяка държава-членка, компетентен да издава сертификата по член 3, параграф 1, запазва копие от издадените сертификати и от документите, които удостоверяват, че суспендирането е било коректно приложено, за период от три години след датата на приключване на митническия надзор на въпросните стоки.
Член 6
Комисията информира държавите-членки за постъпили предложения за изменения в таблиците от приложения I и II, постъпили от някоя държава-членка.
Член 7
1. Всяка държава-членка информира Комисията за административното прилагане на настоящия регламент в срок от шест месеца, считано от влизането му в сила.
2. Най-късно три месеца след приключването на всяка календарна година държавите-членки предоставят на Комисията информация за общия брой на издадените сертификати, тяхната обща стойност и брутното тегло на стоките, внесени по силата на настоящия регламент.
Член 8
Настоящият регламент влиза в сила в деня след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 януари 2003 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2003 година.
Reglamento (CE) no 150/2003 del Consejo
de 21 de enero de 2003
por el que se suspenden los derechos de importación sobre determinadas armas y equipos militares
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular su artículo 26,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Considerando lo siguiente:
(1) La Comunidad se basa en una Unión Aduanera que requiere la aplicación coherente del Arancel Aduanero Común en las importaciones de productos originarios de terceros países a todos los Estados miembros, salvo disposiciones comunitarias específicas en contrario.
(2) En interés de la Comunidad en su conjunto, los Estados miembros deben poder adquirir, para uso de sus fuerzas armadas, las armas y equipos militares más adecuados y avanzados. Habida cuenta de la rápida evolución tecnológica de este sector industrial, es práctica normal de las autoridades de los Estados miembros responsables de la defensa nacional adquirir armas y material militar de fabricantes u otros suministradores domiciliados en terceros países. Dado el interés de los Estados miembros en materia de seguridad, es compatible con los intereses de la Comunidad el que algunas de estas armas y equipos puedan importarse libres de derechos de importación.
(3) Para garantizar la aplicación coherente de dicha suspensión de derechos procede establecer una lista común de armas y equipos militares a las que puede aplicarse la mencionada suspensión. Es asimismo adecuado, dado el especial carácter de los productos de que se trata, que las piezas, componentes o subunidades importadas para su incorporación o adaptación a las mercancías que figuran en la lista, o bien para su reparación, renovación o mantenimiento, así como el material que se utilice para entrenamiento o para probar el material incluido en la lista, puedan importarse libres de derechos de aduana. La importación de equipos militares que no estén contemplados en el presente Reglamento está sujeta a los derechos correspondientes del Arancel Aduanero Común.
(4) Dadas las diferentes estructuras de organización de las autoridades competentes de los Estados miembros, es necesario, exclusivamente por motivos relativos a las aduanas, definir la utilización final del material importado de conformidad con las disposiciones del Reglamento (CEE) n° 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código Aduanero Comunitario(2), y con sus normas de desarrollo (denominados en lo sucesivo Código Aduanero). Con el fin de limitar la carga administrativa de las autoridades de que se trata, es adecuado fijar un plazo máximo para la supervisión aduanera de la utilización final.
(5) Con el fin de tener en cuenta la protección de la confidencialidad en materia militar de los Estados miembros, es necesario establecer procedimientos administrativos específicos para la concesión del beneficio de la suspensión de derechos. Una declaración de las autoridades competentes de los Estados miembros a cuyas fuerzas están destinados las armas y equipos militares, que podría utilizarse también como la declaración de aduanas que requiere el Código Aduanero, constituiría la garantía adecuada de que se cumplen dichas condiciones. La declaración deberá adoptar la forma de un certificado. Conviene especificar la forma que deben revestir dichos certificados y permitir el uso de técnicas de tratamiento de datos para la declaración.
(6) Es necesario establecer normas para que los Estados miembros suministren información sobre el importe, el valor y el número de certificados expedidos y sobre la forma de aplicación del presente Reglamento.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El presente Reglamento establece las condiciones para la suspensión de los derechos de importación de determinadas armas y equipos militares importados de terceros países por las autoridades responsables de la defensa militar de los Estados miembros, o en nombre de dichas autoridades.
Artículo 2
1. Los derechos del Arancel Aduanero Común aplicables a la importación de las mercancías que se relacionan en el anexo I se suspenderán totalmente cuando dichas mercancías sean utilizadas por o en nombre de las fuerzas militares de un Estado miembro, sea individualmente, sea en cooperación con otros Estados, para defender la integridad territorial del Estado miembro o en su participación en operaciones internacionales de mantenimiento de la paz o de apoyo, o con otros fines militares como la protección de nacionales de la Unión Europea ante agitaciones sociales o militares.
2. Se suspenderán también totalmente dichos derechos para:
a) las piezas, componentes o subunidades importadas para su incorporación o adaptación a las mercancías que figuran en la lista de los anexos I y II, así como para las piezas, componentes o subunidades de las mismas, o bien las importadas para la reparación, renovación o mantenimiento de dichas mercancías;
b) las mercancías importadas para entrenamiento y para prueba de las mercancías que figuran en las listas de los anexos I y II.
3. Las mercancías importadas enumeradas en el anexo I y en el apartado 2 del presente artículo estarán sujetas a las condiciones de uso final establecidas en los artículos 21 y 82 del Reglamento (CEE) n° 2913/92 y en sus normas de desarrollo. La supervisión aduanera del uso final terminará tres años después de la fecha del despacho a libre práctica.
4. La utilización de las mercancías relacionadas en el anexo I con fines de entrenamiento o la utilización temporal de dichas mercancías en el territorio aduanero de la Comunidad por las fuerzas militares u otras con fines civiles, debido a catástrofes imprevistas o naturales, no constituirá violación del uso final determinado en el apartado 1.
Artículo 3
1. La solicitud de despacho a libre práctica de las mercancías para las que se solicite la suspensión de derechos con arreglo a lo dispuesto en el artículo 2 deberá ir acompañada de un certificado expedido por la autoridad competente del Estado miembro a cuyas fuerzas armadas vayan destinadas las mercancías. El certificado deberá tener la forma indicada en el anexo III y deberá presentarse a las autoridades aduaneras del Estado miembro de importación junto con las mercancías a que se refiera. Podrá sustituir a la declaración de aduanas exigida con arreglo a los artículos 59 a 76 del Reglamento (CEE) n° 2913/92.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, por motivos de confidencialidad militar, el certificado y las mercancías importadas podrán presentarse a otras autoridades designadas al efecto por el Estado miembro de importación. En estos casos, la autoridad competente que expide el certificado remitirá a las autoridades aduaneras de su Estado miembro, antes del 31 de enero y del 31 de julio de cada año, un informe resumido sobre dichas importaciones. El informe abarcará el semestre inmediatamente anterior al mes de su presentación. En él se indicarán el número y la fecha de expedición de los certificados, la fecha de la importación y el valor total, junto con el peso bruto de los productos importados.
3. Para la expedición y la presentación del certificado a las autoridades aduaneras o a otras autoridades a cargo del despacho de aduana, podrán utilizarse técnicas de tratamiento de datos de conformidad con el apartado 3 del artículo 292 del Reglamento (CEE) n° 2454/93 de la Comisión, de 2 de julio de 1993, por el que se fijan determinadas disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) n° 2913/92 del Consejo(3) por el que se establece el Código Aduanero Comunitario.
4. El presente artículo se aplicará, mutatis mutandis, a las mercancías importadas que figuran en el anexo II.
Artículo 4
Excepto en los casos mencionados en el apartado 4 del artículo 2, toda desviación de las mercancías relacionadas en el anexo I y en el apartado 2 del artículo 2 del uso especificado en el apartado 1 del artículo 2 dentro del período de supervisión aduanera deberá ser notificada por la autoridad competente que expide el certificado o que haya utilizado las mercancías a las autoridades aduaneras de su Estado miembro, de conformidad con lo dispuesto en los artículos 21 y 87 del Reglamento (CEE) n° 2913/92.
Artículo 5
1. Cada Estado miembro comunicará a la Comisión los nombres de las autoridades competentes para expedir el certificado a que se hace referencia en el apartado 1 del artículo 3, junto con el modelo de sello utilizado por dichas autoridades. Comunicará asimismo a la Comisión el nombre de la autoridad que puede despachar las mercancías importadas en los casos a que se refiere el apartado 2 del artículo 3. La Comisión remitirá esa información a las autoridades aduaneras de los demás Estados miembros.
2. Cuando las mercancías hayan sido despachadas a libre práctica en un Estado miembro distinto del que expidió el certificado, las autoridades aduaneras del Estado miembro de importación remitirán una copia de dicho certificado a la administración de aduanas del Estado miembro cuya autoridad competente haya expedido el certificado.
Cuando dichas mercancías hayan sido despachadas por otras autoridades, de conformidad con el apartado 2 del artículo 3, en un Estado miembro distinto de aquel en que se expidió el certificado, esas autoridades remitirán directamente una copia del certificado a la autoridad que expida el certificado.
3. La autoridad de cada Estado miembro autorizada para expedir el certificado a que se refiere el apartado 1 del artículo 3 conservará una copia de los certificados expedidos y las pruebas documentales necesarias para demostrar la correcta aplicación de la suspensión durante los tres años siguientes a la fecha de expiración de la supervisión aduanera de las mercancías.
Artículo 6
La Comisión informará a los Estados miembros de toda solicitud presentada por un Estado miembro con vistas a presentar una propuesta para modificar las listas de los anexos I y II del presente Reglamento.
Artículo 7
1. Cada Estado miembro informará a la Comisión de la aplicación administrativa del presente Reglamento dentro de los seis meses siguientes a su entrada en vigor.
2. Asimismo remitirán a la Comisión, a más tardar tres meses después del final de cada año natural, información sobre el número total de certificados expedidos, junto con el valor total y el peso bruto de las mercancías importadas con arreglo a las disposiciones del presente Reglamento.
Artículo 8
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2003.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de enero de 2003.