19780220
Директива на Съвета
от 20 февруари 1978 година
относно отпадъци от производството на титанов диоксид
(78/176/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по специално членове 100 и 235 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент [1],
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет [2],
като има предвид, че отпадъците от производството на титанов диоксид могат да бъдат вредни за човешкото здраве и околната среда; като има предвид, че поради това е необходимо да се предотврати и постепенно да се намали замърсяването, причинено от тези отпадъци, с оглед неговото елиминиране;
като има предвид, че Програмите за действие по околната среда на Европейските общности 1973 г. [3] и 1977 г. [4] посочват нуждата от предприемане на действия на Общността срещу отпадъците от производството на титанов диоксид;
като има предвид, че всяко разминаване между разпоредбите относно отпадъците от производството на титанов диоксид, които се прилагат или изготвят в различните държави-членки, могат да създадат неравни условия на конкуренция и по този начин пряко да повлияят на функционирането на общия пазар; като има предвид, че поради това е необходимо да се сближат законодателствата в тази сфера, както е предвидено в член 100 от Договора;
като има предвид, че изглежда е необходимо това сближаване на законодателствата да се придружава от действия на Общността, така че една от целите на Общността в сферата на защитата на околната среда и подобряването на качеството на живот може да се постигне чрез по-разширени правила; като има предвид, че поради това трябва да бъдат постановени някои специфични правила в тази връзка; като има предвид, че за тази цел трябва да се направи позоваване на член 235 от Договора, тъй като необходимите правомощия не са осигурени от Договора;
като има предвид, че Директива 75/442/ЕИО [5] се отнася за обезвреждането на отпадъци по принцип; като има предвид, че е препоръчително да се постанови специална система за отпадъците от производството на титаниев диоксид, за да се осигури защитата на човешкото здраве и околната среда срещу вредните въздействия, причинени от неконтролираното обезвреждане, дъмпинга или разтоварването на такива отпадъци;
като има предвид, че за да се постигнат тези цели, трябва да има система за предварително разрешаване по отношение на обезвреждането, дъмпинга, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци; като има предвид, че издаването на такова разрешение трябва да бъде предмет на специфични условия;
като има предвид, че обезвреждането, дъмпингът, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци трябва да бъдат придружени от мониторинг на отпадъците и мониторинг на съответната околна среда;
като има предвид, че държавите-членки трябва до 1 юли 1980 г. да разработят програми за постепенно намаляване на замърсяването, причинено от тези отпадъци, с оглед на неговото елиминиране за съществуващите промишлени предприятия; като има предвид, че тези програми трябва да фиксират целите на общото намаление, които трябва да се постигнат най-късно до 1 юли 1987 г. и да посочат мерките, които трябва да вземе всяко предприятие;
като има предвид, че държавите-членки трябва да издават предварително разрешение за новите промишлени предприятия; като има предвид, че това разрешение трябва да се предхожда от проучване на влиянието върху околната среда и може да се предостави само на фирми, които се задължават да използват само тези материали, процеси и технологии, предлагани на пазара, които най-малко увреждат околната среда,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Целта на настоящата директива е предотвратяването и постепенното намаляване на замърсяването, причинено от отпадъци от производството на титанов диоксид, с оглед на неговото елиминиране.
2. За целите на настоящата директива:
а) "замърсяване" означава пряко или косвено обезвреждане от човека на всякакви остатъци от процесите на производство на титанов диоксид в околната среда, резултатите от което са такива, че причиняват опасност за човешкото здраве, увреждане на живите ресурси и екосистеми, влошаване на местата за отдих или затрудняване на други форми на законосъобразно използване на съответната околна среда;
б) "отпадъци" означава:
- всеки остатък от процеса на производство на титанов диоксид, който производителят обезврежда или е задължен да обезвреди по действащото национално законодателство;
- всеки остатък от процес на обработка на остатъци, упоменати в първо тире;
в) "обезвреждане" означава:
- събирането, сортирането и обработката на отпадъци, както и тяхното складиране и разтоварване над земята или под нея и тяхното впръскване в земята;
- тяхното обезвреждане в повърхностната вода, подпочвената вода и морето и дъмпинг в морето;
- операциите за трансформиране, необходими за повторна употреба, регенериране или рециклиране;
г) "съществуващи промишлени предприятия" означава тези промишлени предприятия, които са създадени към датата на уведомяването за настоящата директива;
д) "нови промишлени предприятия" означава тези промишлени предприятия, които са в процес на създаване към датата на влизане в сила на настоящата директива или които са създадени след тази дата. Разширенията на съществуващи промишлени предприятия, които водят до увеличение на годишния производствен капацитет на титанов диоксид на производствената площадка на въпросното предприятие с 15000 тона или повече, се третират като нови промишлени предприятия.
Член 2
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че отпадъците се обезвреждат, без това да застрашава човешкото здраве и без да уврежда околната среда, и по-специално:
- без опасност за водата, въздуха, почвата, растенията и животните;
- без вредно въздействие върху красиви местности или селски райони.
Член 3
Държавите-членки предприемат подходящи мерки, за да насърчават предотвратяването, рециклирането и обработката на отпадъците, извличането на суровини и всеки друг процес за повторно използване на отпадъците.
Член 4
1. Обезвреждането, дъмпингът, складирането, разтоварването или впръскването на отпадъци са забранени освен при издадено предварително разрешение от компетентен орган на държавата-членка, на чиято територия се произвежда отпадъкът. Предварително разрешение трябва да бъде издадено също от компетентния орган на държавата-членка:
- на чиято територия отпадъците се обезвреждат, складират, разтоварват или впръскват;
- от чиято територия се обезврежда или изхвърлят.
2. Разрешението може да се даде само за ограничен срок от време. То може да бъде подновявано.
Член 5
При обезвреждане или изхвърляне компетентният орган може в съответствие с разпоредбите на член 2 и на основание на информацията, предоставена в съответствие с приложение I, да даде разрешението, упоменато в член 4, при условие че:
а) отпадъкът не може да бъде обезвредeн по по-подходящ начин;
б) оценката, извършена в светлината на наличните научни и технически познания, показва, че няма да има вреден ефект, веднага или по-късно, върху водната околна среда;
в) няма вреден ефект върху дейности, свързани с каране на лодки, риболов, отдих, добиване на суровини, обезсоляване, отглеждане на риби и черупкови морски животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води.
Член 6
При складиране, разтоварване или впръскване компетентният орган може в съответствие с разпоредбите на член 2 и на основание на информацията, предоставена в съответствие с приложение I, да даде разрешението, посочено в член 4, при условие че
а) отпадъкът не може да бъде обезвреден по по-подходящ начин;
б) оценката, извършена в светлината на наличните научни и технически познания, показва, че няма да има вреден ефект, веднага или по-късно, върху подпочвените води, почвата или атмосферата;
в) няма вреден ефект върху дейности, свързани с отдих, добиване на суровини, растения, животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води.
Член 7
1. Независимо от метода и степента на обработка на въпросните отпадъци тяхното обезвреждане, изхвърляне, складиране, разтоварване и впръскване се придружава от мониторинга на отпадъците и на съответната околна среда по отношение на техните физически, химически, биологически и екологични аспекти, посочен в приложение II.
2. Операциите по мониторинг се извършват периодично от един или повече органи, определени от държавата-членка, компетентният орган на която е издал разрешението, предвидено в член 4. При трансгранично замърсяване между държави-членки въпросният орган се определя съвместно от заинтересуваните страни.
3. В срок една година от уведомяването за настоящата директива Комисията представя на Съвета предложение по процедурите за наблюдение и мониторинг на засегнатата околна среда. Съветът взема решение по предложението в срок шест месеца от публикуването на становището на Европейския парламент и това на Икономическия и социален комитет в Официален вестник на Европейските общности.
Член 8
1. Компетентният орган в съответната държава-членка предприема подходящите стъпки, за да поправи една от следните ситуации и, ако е необходимо, изисква суспендиране на операциите по обезвреждането, изхвърлянето, складирането, разтоварването или впръскването:
а) ако резултатите от предвидения в приложение II, буква А, точка 1 мониторинг покаже, че условията за предварително разрешение, посочени в членове 4, 5 и 6, не са били изпълнени, или
б) ако резултатите от тестовете за остра токсичност, посочени в приложение II, буква А, точка 2, покажат, че са превишени постановените в тази директива лимити, или
в) ако резултатите, предвидени в приложение II, буква Б, разкриват влошаване в съответната околна среда в разглежданата област, или
г) ако обезвреждането или дъмпингът води до вреден ефект върху движението на плавателни съдове, риболова, дейностите, свързани с отдиха, добиването на суровини, обезсоляване, отглеждане на риби и миди, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросните води;
д) ако складирането, разтоварването или впръскването има вреден ефект върху дейности, свързани с отдиха, добиването на суровини, растения, животни, върху области от специално научно значение или други форми на законосъобразно използване на въпросната околна среда.
2. Ако са засегнати няколко държави-членки, мерките се вземат след консултации.
Член 9
1. Държавите-членки разработват програми за постепенно намаляване и евентуално елиминиране на замърсяване, причинено от отпадъците от съществуващите промишлени предприятия.
2. Програмите, упоменати в параграф 1, поставят общите цели за намаляване на замърсяването от течни, твърди или газообразни отпадъци, които трябва да се постигнат най-късно до 1 юли 1987 г. Програмите съдържат също междинни цели. Те съдържат освен това информация за състоянието на съответната околна среда, за мерките за намаляване на замърсяването и за методите за обработка на отпадъците, пряко причинени от производствените процеси.
3. Програмите, упоменати в параграф 1, се изпращат на Комисията най-късно до 1 юли 1980 г., така че тя да може в срок шест месеца след получаване на всички национални програми да представи подходящи предложения на Съвета за хармонизиране на тези програми по отношение на намаляването и евентуалното елиминиране на замърсяването и на подобряването на условията за конкуренция при производството на титанов диоксид. Съветът взема решение по тези предложения в срок шест месеца от публикуването на становищата на Европейския парламент и на Икономическата и социална комисия в Официален вестник на Европейските общности.
4. Държавите-членки въвеждат програмата най-късно до 1 януари 1982 г.
Член 10
1. Програмите, упоменати в член 9, параграф 1, трябва да обхващат всички съществуващи промишлени предприятия и трябва да определят мерките, които се вземат по отношение на всяко от тях.
2. Когато при особени обстоятелства държава-членка счита, че при отделно предприятие не са необходими мерки за изпълнение на изискванията на настоящата директива, то в срок шест месеца от уведомяването за настоящата директива предоставя на Комисията доказателството, което е довело до това заключение.
3. След провеждане на необходимата независима проверка на доказателството Комисията може да се съгласи с държавата-членка, че не е необходимо да се вземат допълнителни мерки по отношение на съответното предприятие. Комисията трябва да даде своето съгласие с основанията за това в срок шест месеца.
4. Ако Комисията не се съгласи с държавата-членка, в програмата на въпросната държава-членка се включват допълнителни мерки по отношение на това предприятие.
5. Ако Комисията се съгласи, нейното съгласие се преразглежда периодично в светлината на резултатите от мониторинга, извършван съгласно настоящата директива, и в светлината на всяка значителна промяна в производствените процеси или в целите на политиката по опазване на околната среда.
Член 11
Нови промишлени предприятия са задължени да поискат предварително разрешително, издадено от компетентните власти на държавите-членки, на чиято територия се очаква изграждането на предприятията. Такива разрешителни трябва да се предшестват от проучване на влиянието върху околната среда. Те могат да бъдат предоставени само на дружества, които гарантират, че ще използват само такива материали, технологии и техника, предлагани на пазара, които в най-малка степен нанасят вреда на околната среда.
Член 12
Без да се засягат разпоредбите на настоящата директива, държавите-членки могат да приемат по-строги разпоредби.
Член 13
1. За целите на настоящата директива държавите-членки предоставят на Комисията цялата необходима информация, свързана със:
- издадените съгласно членове 4, 5 и 6 разрешения,
- резултатите от мониторинга на съответната околна среда, извършен съгласно член 7,
- мерките, предприети съгласно член 8.
Те предоставят на Комисията обща информация относно материалите, процесите и технологиите, за които са уведомени съгласно разпоредбите на член 11.
2. Информацията, придобита в резултат на прилагането на този член, може да се използва само за целите на настоящата директива.
3. Комисията и компетентните органи на държавите-членки, техните служители и друг персонал не разкриват информация, получена от тях съгласно настоящата директива и която поради естеството си попада под задължението за служебна тайна.
4. Параграфи 2 и 3 не препятстват публикуването на обща информация или проучвания, които не съдържат информация, свързана с отделни предприятия или сдружения на предприятия.
Член 14
На всеки три години държавите-членки изготвят доклад за предотвратяването и постепенното намаляване на замърсяването, причинено от отпадъци от производството на титанов диоксид, и го изпращат на Комисията, която го съобщава на другите държави-членки.
Комисията докладва на всеки три години на Съвета и на Европейския парламент по прилагането на настоящата директива.
Член 15
1. Държавите-членки въвеждат в сила мерките, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в срок 12 месеца след нейното нотифициране и информират Комисията за това.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 16
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 1978 година.
DIRECTIVA DEL CONSEJO
de 20 de febrero de 1978
relativa a los residuos procedentes de la industria del dióxido de titanio
( 78/176/CEE )
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS ,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y , en particular , sus artículos 100 y 235 ,
Vista la propuesta de la Comisión ,
Visto el dictamen del Parlamento europeo (1) ,
Visto el dictamen del Comité económico y social (2) ,
Considerando que los residuos procedentes de la industria del dióxido de titanio presentan riesgos para la salud del hombre así como para el medio ambiente ; que , por lo tanto , es conveniente prevenir y reducir progresivamente la contaminación provocada por dichos residuos con miras a su supresión ;
Considerando que los Programas de acción de las Comunidades Europeas en materia de medio ambiente de 1973 (3) y de 1977 (4) , prevén la necesidad de emprender una acción comunitaria contra los residuos procedentes de la industria del dióxido de titanio ;
Considerando que una disparidad entre las disposiciones ya aplicables o en preparación en los diversos Estados miembros en lo relativo a los residuos procedentes de la industria del dióxido de titanio puede crear unas condiciones de competencia desiguales y tener , por este hecho , una incidencia directa sobre el funcionamiento del mercado común ; que es conveniente proceder , por lo tanto , en este ámbito , a la aproximación de las legislaciones prevista en el artículo 100 del Tratado ;
Considerando que parece necesario acompañar esta aproximación de las legislaciones con una acción de la Comunidad tendente a realizar , mediante una regulación más amplia , uno de los objetivos de la Comunidad en el ámbito de la protección del medio ambiente y de la mejora en la calidad de vida ; que conviene pues prever a tal fin determinadas disposiciones específicas ; que , dado que los poderes de acción necesarios a tal fin , no están previstos por el Tratado , es conveniente recurrir al artículo 235 del Tratado ;
Considerando que la Directiva 75/442/CEE (5) se refiere a la gestión de los residuos en general ; que , para los residuos procedentes de la industria del dióxido de titanio , conviene prever un régimen especial que garantice la protección de la salud humana y del medio ambiente contra los efectos perjudiciales causados por la evacuación , el abandono , o el depósito no controlados de dichos residuos ;
Considerando que para alcanzar dichos objetivos , conviene prever un régimen de autorización previo para el vertimiento , la inmersión , el almacenamiento , el depósito y la inyección de los residuos ; que procede subordinar la concesión de dicha autorización a unas condiciones específicas ;
Considerando que el vertimiento , la inmersión , el almacenamiento , el depósito y la inyección de los residuos deben acompañarse , por una parte , de un control de los residuos y , por otra , del control y de la supervisión del medio afectado ;
Considerando que , para los establecimientos industriales existentes , los Estados miembros deben establecer , antes del 1 de julio de 1980 , unos programas de reducción progresiva de la contaminación provocada por dichos residuos con miras a su supresión ; que estos programas deben fijar unos objetivos generales de reducción que deben lograrse para el 1 de julio de 1987 a más tardar e indicar las medidas que debe adoptar cada establecimiento ;
Considerando que para los establecimientos industriales nuevos , los Estados miembros deben conceder una autorización previa ; que la misma debe procederse de un estudio de impacto sobre el medio ambiente y sólo puede concederse a las empresas que se comprometan a utilizar solamente los materiales , procedimientos y tecnologías disponibles en el mercado menos perjudiciales para el medio ambiente ,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA :
Artículo 1
1 . La presente Directiva tiene por objeto la prevención y la disminución progresiva , con miras a supresión , de la contaminación provocada por los residuos procedentes de la industria del dióxido de titanio .
2 . Tal como se define en la presente Directiva se entenderá por :
a ) contaminación :
La evaluación de cualquier residuo procedente del proceso de producción del dióxido de titanio , efectuada directa o indirectamente por el hombre en el medio ambiente y que tenga unas consecuencias capaces de poner en peligro la salud humana , dañar a los recursos vivos y al sistema ecológico , menoscabar los esparcimientos u obstaculizar otros usos legítimos del medio afectado ;
b ) residuo :
- cualquier residuo resultante del proceso de producción del dióxido de titanio del que su poseedor se deshaga o tenga la obligación de deshacerse en virtud de las disposiciones nacionales en vigor ,
- cualquier residuo resultante de un proceso de tratamiento de un residuo contemplado en el primer inciso ;
c ) gestión :
- la recogida , la clasificación , el transporte y el tratamiento de los residuos , así como su almacenamiento y su depósito sobre o bajo el suelo y su inyección en el terreno ,
- el vertimiento en aguas superficiales , aguas subterráneas y en el mar , así como su inmersión en el mar ,
- las operaciones de transformación necesarias para su reutilización , su recuperación o a su reciclaje ;
d ) establecimientos industriales existentes :
los establecimientos industriales ya creados en la fecha de notificación de la presente Directiva ;
e ) establecimientos industriales nuevos :
los establecimientos industriales que se estuvieron creando en la fecha de notificación de la presente Directiva o que se creen después de dicha fecha . Se asimilarán a los establecimientos industriales nuevos las ampliaciones realizadas en los establecimientos industriales existentes que lleven a un aumento , en ese lugar , de la capacidad de producción del dióxido de titanio del establecimiento afectado de 15 000 o más toneladas por año .
Artículo 2
Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para asegurar que los residuos se gestionarán sin poner en peligro la salud del hombre y sin causar perjuicios al medio ambiente y , en particular :
- sin crear riesgos para el agua , el aire o el suelo , ni para la fauna y la flora ,
- sin menoscabar los parajes y los paisajes .
Artículo 3
Los Estados miembros tomarán las medidas adecuadas para limitar la producción de residuos y fomentar su reciclaje y transformación , la obtención a partir de los mismos de materias primas , así c como cualquier otro método que permita la reutilización de los residuos .
Artículo 4
1 . El vertimiento , la inmersión , el almacenamiento , el depósito y la inyección de residuos estarán prohibidos salvo autorización previa expedida por la autoridad competente del Estado miembro en cuyo territorio se hayan producido dichos residuos . Asimismo deberá expedirse una autorización previa por parte de la autoridad competente del Estado miembro ,
- en cuyo territorio se hayan vertido , almacenado , depositado o inyectado los residuos ,
- desde cuyo territorio se realice el vertimiento o la inmersión .
2 . La autorización sólo se concederá por un período de tiempo limitado . La misma podrá ser renovada .
Artículo 5
En caso de vertimiento o de inmersión la autoridad competente , con arreglo al artículo 2 y sobre la base de las informaciones suministradas de conformidad con el Anexo I , podrá conceder la autorización contemplada en el artículo 4 siempre que :
a ) el tratamiento de los residuos no pueda efectuarse por medios más adecuados ;
b ) una evaluación efectuada sobre la base de los conocimientos científicos y técnicos disponibles no haga prever efectos perjudiciales , inmediatos o diferidos , en el medio acuático ;
c ) no se causen perjuicios a la navegación , a la pesca , al esparcimiento , a la extracción de materias primas , a la desalinización , a la piscicultura y a la cría de los moluscos , a los espacios de especial interés científico y a las demás utilizaciones legítimas de las aguas de que se trate .
Artículo 6
En caso de almacenamiento , de depósito , o de inyección , la autoridad competente , con arreglo al artículo 2 , y sobre la base de las informaciones suministradas de conformidad con el Anexo I , podrá conceder la autorización contemplada en el artículo 4 siempre que :
a ) el tratamiento de los residuos no pueda efectuarse por medios más adecuados ;
b ) una evaluación efectuada sobre la base de los conocimientos científicos y técnicos disponibles no haga prever efectos perjudiciales , inmediatos o diferidos , en las aguas subterráneas , en el suelo o en la atmósfera ;
c ) no se causen perjuicios al esparcimiento , a la extracción de materias primas , a las plantas , a los animales , a los espacios de especial interés científico y a los demás usos legítimos del medio de que se trate .
Artículo 7
1 . Sea cual fuere el modo y el grado de tratamiento de los residuos considerados , su evacuación , su inmersión , almacenamiento , depósito o inyección se acompañarán con operaciones de control de los residuos así como del medio afectado desde los puntos de vista físico , químico , biológico y ecológico mencionados en el Anexo II .
2 . Las operaciones de control se efectuarán periódicamente por parte de uno o varios organismos designados por el Estado miembro cuya autoridad competente haya expedido una autorización con arreglo al artículo 4 . En caso de contaminación transfronteriza entre Estados miembros , el organismo será designado de forma conjunta por las partes afectadas .
3 . La Comisión presentará al Consejo , en el plazo de un año a contar desde la notificación de la presente Directiva , una propuesta relativa a las modalidades de supervisión y de control de los medios afectados . El Consejo decidirá sobre dicha propuesta en el plazo de seis meses a partir de la publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas de los dictámenes del Parlamento Europeo y del Comité económico y social .
Artículo 8
1 . La autoridad competente del Estado miembro afectado tomará todas las medidas necesarias para subsanar cualquiera de las situaciones siguientes y , en su caso , exigirá la suspensión de las operaciones de vertimiento , de inmersión , de almacenamiento , de depósito o de inyección :
a ) cuando los resultados del control previsto en el punto 1 de la parte A del Anexo II demuestren que las condiciones de la autorización previa , contemplada en los artículos 4 , 5 y 6 , han dejado de cumplirse o ,
b ) cuando los resultados de las pruebas de toxicidad aguda contempladas en el punto 2 de la parte A del Anexo II demuestren que los valores máximos que allí se indican , han sido superados , o
c ) cuando los resultados del control previsto en la parte B del Anexo II revelen un deterioro del medio afectado dentro de la zona considerada , o
d ) cuando , en caso de vertimiento o de inmersión , se causase un perjuicio a la navegación , a la pesca , al esparcimiento , a la extracción de materias primas , a la desalinización , a la piscicultura o a la cría de moluscos , a los espacios de especial interés científico y a los demás usos legítimos de las aguas de que se trate , o
e ) cuando , en caso de almacenamiento , de depósito o de inyección se cause un perjuicio al esparcimiento , a la extracción de materias primas , a las plantas , a los animales , a los espacios de especial interés científico y a los demás usos legítimos de los medios de que se trate .
2 . Si fueren varios los Estados afectados , las medidas se tomarán de común acuerdo .
Artículo 9
1 . En el caso de los establecimientos industriales existentes , los Estados miembros , establecerán unos programas de reducción progresiva de la contaminación , para su supresión , provocada por los residuos procedentes de dichos establecimientos .
2 . Los programas contemplados en el apartado 1 fijarán unos objetivos generales de reducción de la contaminación de los residuos líquidos , sólidos y gaseosos que deberán alcanzarse el 1 de julio de 1987 a más tardar . Los programas tendrán asimismo unos objetivos intermedios . Contendrán además informaciones sobre el estado del medio afectado , sobre las medidas de reducción de la contaminación , así como sobre los métodos de tratamiento de residuos generados directamente por los procedimientos de fabricación .
3 . Los programas contemplados en el apartado 1 serán transmitidos a la Comisión , a más tardar el 1 de julio de 1980 , con el fin de permitir a ésta presentar al Consejo , en un plazo de seis meses desde la recepción del conjunto de los programas nacionales , unas propuestas adecuadas tendentes a armonizar dichos programas en lo que se refiere a la reducción de la contaminación con vistas a su supresión y a mejorar las condiciones de competencia en el sector de producción del dióxido de titanio . El Consejo decidirá sobre dichas propuestas en un plazo de seis meses desde la publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas de los dictámenes del Parlamento Europeo y del Comité económico y social .
4 . Los Estados miembros aplicarán un programa a más tardar el 1 de enero de 1982 .
Artículo 10
1 . Los programas contemplados en el apartado 1 del artículo 9 deberán cubrir todos los establecimientos industriales existentes e indicar las medidas que deberán adoptarse para cada establecimiento .
2 . Cuando , en circunstancias especiales , le parezca a un Estado miembro que , en lo relativo a un establecimiento particular , no sea necesaria medida complementaria alguna para cumplir las obligaciones de la presente Directiva , dicho Estado miembro suministrará a la Comisión las justificaciones que lo lleven a tal conclusión en un plazo de seis meses a partir de la notificación de la presente Directiva .
3 . Después de haber procedido , de manera independiente , a las verificaciones que estimare necesarias de dichas justificaciones , la Comisión podrá mostrarse de acuerdo con el Estado miembro en que no sea necesario tomar medidas complementarias con respecto al establecimiento particular afectado . La Comisión deberá dar su acuerdo motivado en un plazo de seis meses .
4 . En el caso de que la Comisión no esté de acuerdo con el Estado miembro , deberán incluirse dentro del programa del Estado miembro de que se trate unas medidas complementarias relativas al establecimiento afectado .
5 . En el caso de que la Comisión dé su acuerdo , éste último será reexaminado periódicamente a la luz de los resultados del control ejercido en aplicación de la presente Directiva y de las modificaciones importantes que pudieran producirse en los procedimientos de fabricación utilizados o en los objetivos que se tengan en materia de política de medio ambiente .
Artículo 11
Los establecimientos industriales nuevos deberán presentar una solicitud de autorización previa a las autoridades competentes del Estado miembro en cuyo territorio se prevea su construcción . Estas autorizaciones deberán precederse de estudios de impacto sobre el medio ambiente . Sólo podrán otorgarse a las empresas que declaren que se comprometen a utilizar exclusivamente los materiales , procedimientos y tecnologías disponibles en el mercado menos perjudiciales para el medio ambiente .
Artículo 12
Sin perjuicio de la presente Directiva , los Estados miembros podrán adoptar unas regulaciones más severas .
Artículo 13
1 . A los fines de la aplicación de la presente Directiva , los Estados miembros suministrarán a la Comisión todas las informaciones necesarias relativas a :
- las autorizaciones concedidas con arreglo a los artículos 4 , 5 y 6 ,
- los resultados del control del medio afectado , realizados de acuerdo con el artículo 7 ,
- las medidas adoptadas de conformidad con el artículo 8 .
Asimismo suministrarán a la Comisión las informaciones de índole general relativas a los materiales , procedimientos y tecnologías que hayan recibido en el marco del artículo 11 .
2 . Las informaciones recogidas en aplicación del presente artículo sólo podrán utilizarse a los fines de la aplicación de la presente Directiva .
3 . La Comisión y las autoridades competentes de los Estados miembros , así como sus funcionarios y otros agentes , estarán obligados a no divulgar las informaciones que hayan recogido en aplicación de la presente Directiva y que , por su naturaleza , estén amparadas por el secreto profesional .
4 . Los apartados 2 y 3 no impedirán la publicación de informaciones generales o de estudios que no contengan indicaciones individuales sobre empresas o asociaciones de empresas .
Artículo 14
Cada tres años , los Estados miembros redactarán un informe relativo a la prevención y a la reducción progresiva de la contaminación causada por los residuos procedentes de la industria del dióxido de titanio y lo transmitirán a la Comisión , la cual a su vez lo comunicará a los demás Estados miembros .
Cada tres años , la Comisión informará al Parlamento Europeo y al Consejo sobre la aplicación de la presente Directiva .
Artículo 15
1 . Los Estados miembros aplicarán las medidas necesarias para cumplir la presente Directiva en un plazo de doce meses a contar desde su notificación e informarán de ello inmediatamente a la Comisión .
2 . Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva .
Artículo 16
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros .
Hecho en Bruselas , el 20 de febrero de 1978 .