32005L0037
L 141/10
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/37/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2005 година
за изменение на Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху зърнените култури и някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върх зърнените култури (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (3), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В приложение I към Директива 91/414/ЕИО са включени следните съществуващи активни вещества: малеинов хидразид - с Директива 2003/31/ЕО на Комисията (4); пропизамид - с Директива 2003/39/ЕО на Комисията (5); мекопроп и мекопроп-п - с Директива 2003/70/ЕО на Комисията (6).
(2)
Новите активни вещества изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил и фенамидон са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО с Директива 2003/68/ЕО на Комисията (7).
(3)
Включването на горепосочените активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО се извърши съобразно извършената оценка на представената информация във връзка с предлаганата употреба. Информация във връзка с тази употреба бе представена от някои държави-членки в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО. Представената информация бе анализирана, като се прецени, че е достатъчна, за да позволи установяването на някои максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ).
(4)
В случаите, при които не съществуват определени от Общността МДГОВ или временни МДГОВ, държавите-членки са задължени да възприемат национални временни МДГОВ в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО преди разрешаването за употреба на продуктите за растителна защита, съдържащи въпросните активни вещества.
(5)
МДГОВ на Общността и препоръчваните от Codex Alimentarius граници се определят и подлагат на оценка посредством сходни процедури. За малеиновият хидразид в Codex Alimentarius съществуват ограничен брой МДГОВ. В Директива 90/642/ЕИО вече са предвидени МДГОВ на Общността за малеинов хидразид (Директива 93/58/ЕО на Съвета) (8), както и в Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО за пропизамид (Директиви 96/32/ЕО (9) и 96/33/ЕО (10) на Съвета). Те бяха взети предвид при определянето на съответните МДГОВ посредством адаптациите, въведени от настоящата директива. МДГОВ от Codex Alimentarius, чието прекратяване ще бъде препоръчано в близко бъдеще, не бяха взети под внимание. Всички МДГОВ, основани на тези от Codex Alimentarius, бяха оценени с оглед рисковете за потребителите. При използване на токсикологичните крайни точки на основата на представените на Комисията изследвания не се установи никакъв риск.
(6)
По отношение включването на въпросните активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО съответните технически и научни оценки бяха завършени под формата на аналитични доклади на Комисията. Докладите за оценка за гореспоменатите вещества бяха завършени към датите, предвидени в директивите на Комисията, цитирани в бележки под линия 1 и 2. Тези доклади определят допустимата дневна доза (ДДД) и, ако е необходимо, острата референтна доза (ОРД) на въпросните вещества. Излагането на потребителите на хранителните продукти, третирани с въпросните активни вещества, бе оценена в съответствие с възприетите от Общността процедури. Бяха взети предвид и публикуваните от Световната здравна организация насоки (11), както и становището на Научния комитет по растенията (12) по отношение на използваната методология. В заключение бе установено, че предлаганите МДГОВ няма да доведат до надхвърляне на въпросните ДДД и ОРД.
(7)
За да се осигури необходимата защита на потребителите от излагане на въздействието на остатъчните вещества вследствие непозволената употреба на продукти за растителна защита, е необходимо да се приемат временни МДГОВ за съответните съчетания от продукти и пестициди в по-ниската граница на аналитичното установяване.
(8)
Определянето на подобни временни МДГОВ на общностно равнище не възпрепятства държавите-членки да възприемат нови временни МДГОВ за въпросните вещества в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и приложение VI към нея. Смята се, че период от 4 години е достатъчен, за да се позволи разработването на по-нататъшни употреби на въпросните активни вещества. След изтичането на този период временните МДГОВ стават окончателни.
(9)
Следователно е необходимо в приложенията към Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО да се добавят или заменят всички МДГОВ, възникващи вследствие използването на тези продукти за растителна защита, като по този начин се постигне правилно наблюдение и контрол на забраната на тяхното използване, както и защита на потребителите. Целесъобразно е да се модифицират МДГОВ, които вече са дефинирани в приложенията на въпросните директиви, както и да бъдат определени за пръв път несъществуващите до този момент МДГОВ.
(10)
Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО следва да бъдат съответно изменени.
(11)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/362/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в част А от приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил, мекопроп, мекопроп-п, малеинов хидразид и фенамидон, както са определени в приложение I към настоящата директива;
б)
в част А от приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропизамид се заменят със съдържащите се в приложение II към настоящата директива.
Член 2
Директива 90/642/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил, мекопроп, мекопроп-п и фенамидон, както са определени в приложение III към настоящата директива;
б)
в приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропизамид и малеинов хидразид се заменят със съдържащите се в приложение IV към настоящата директива.
Член 3
1. Най-късно до 4 декември 2005 г. държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби, заедно с таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби, считано от 4 декември 2006 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на 20-ия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2005 година.
DIRECTIVA 2005/37/CE DE LA COMISIÓN
de 3 de junio de 2005
por la que se modifican las Directivas del Consejo 86/362/CEE y 90/642/CEE, en lo que atañe a los contenidos máximos de determinados residuos de plaguicidas sobre y en los cereales y en determinados productos de origen vegetal, incluidas las frutas y hortalizas
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 86/362/CEE del Consejo, de 24 de julio de 1986, relativa a la fijación de contenidos máximos para los residuos de plaguicidas sobre y en los cereales (1), y, en particular, su artículo 10,
Vista la Directiva 90/642/CEE del Consejo, de 27 de noviembre de 1990, relativa a la fijación de los contenidos máximos de residuos de plaguicidas en determinados productos de origen vegetal, incluidas las frutas y hortalizas (2), y, en particular, su artículo 7,
Vista la Directiva 91/414/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, relativa a la comercialización de productos fitosanitarios (3), y, en particular, su artículo 4, apartado 1, letra f),
Considerando lo siguiente:
(1)
Se han incluido en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE las siguientes sustancias activas: hidrazida maleica, mediante la Directiva 2003/31/CE de la Comisión (4); propizamida, mediante la Directiva 2003/39/CE de la Comisión (5), así como mecoprop y mecoprop-P, mediante la Directiva 2003/70/CE de la Comisión (6).
(2)
Mediante la Directiva 2003/68/CE de la Comisión (7), se han incluido en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE las nuevas sustancias activas isoxaflutol, trifloxistrobina, carfentrazona-etilo y fenamidona.
(3)
La inclusión en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE de estas sustancias activas se basó en la evaluación de la información presentada acerca de los usos propuestos. Con arreglo al artículo 4, apartado 1, letra f), de la Directiva 91/414/CEE, algunos Estados miembros han presentado información sobre este uso. La información disponible ha sido revisada y es suficiente para permitir la fijación de determinados contenidos o límites máximos de residuos (LMR).
(4)
De acuerdo con el artículo 4, apartado 1, letra f), de la Directiva 91/414/CEE, en caso de no existir un LMR comunitario, provisional o no, los Estados miembros deben establecer un LMR provisional nacional, antes de autorizar productos fitosanitarios que contengan estas sustancias activas.
(5)
Los LMR comunitarios y los límites recomendados por el Codex Alimentarius se fijan y se evalúan con arreglo a procedimientos similares. El Codex establece un número limitado de LMR para la hidrazida maleica. Ya existen en la Directiva 90/642/CEE LMR comunitarios para la hidrazida maleica [Directiva 1993/58/CE del Consejo (8)] y en las Directivas 86/362/CEE y 90/642/CEE para la propizamida [Directivas del Consejo 96/32/CE (9) y 96/33/CE (10)]. Estos límites se han tenido en cuenta para fijar los LMR contemplados en la presente Directiva. No se han considerado los LMR del Codex cuya supresión se recomendará en un futuro próximo. Los LMR basados en los LMR del Codex se evaluaron en relación con los riesgos para los consumidores y se determinó que no había ningún riesgo utilizando los parámetros toxicológicos basados en los estudios de que dispone la Comisión.
(6)
En lo relativo a la inclusión en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE de las sustancias activas en cuestión, se finalizaron las correspondientes evaluaciones científicas y técnicas en la modalidad de informes de revisión de la Comisión. Los informes de evaluación relativos a las citadas sustancias se acabaron de redactar en las fechas mencionadas en las Directivas de la Comisión citadas en el primer y segundo considerando. Estos informes establecen la ingesta diaria aceptable (IDA) y, en caso necesario, la dosis de referencia aguda (DRA) para dichas sustancias. La exposición de los consumidores de productos alimenticios tratados con las sustancias activas consideradas se ha evaluado de acuerdo con los procedimientos comunitarios y atendiendo a las orientaciones publicadas por la Organización Mundial de la Salud (11) y al dictamen del Comité científico de las plantas (12) sobre la metodología empleada. Se ha llegado a la conclusión de que los LMR propuestos no darán a lugar a que se sobrepasen estas IDA ni estas DRA.
(7)
A fin de proteger convenientemente al consumidor frente al riesgo de exposición a residuos derivado de una utilización no autorizada de productos fitosanitarios, deben establecerse LMR provisionales para las combinaciones de producto/plaguicida correspondientes en el umbral de determinación analítica.
(8)
La fijación a escala comunitaria de tales LMR provisionales no impide a los Estados miembros establecer LMR provisionales para las sustancias en cuestión, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 4, apartado 1, letra f), de la Directiva 91/414/CEE y en su anexo VI. Se considera que un período de cuatro años es suficiente para permitir el desarrollo de utilizaciones adicionales de las sustancias activas en cuestión. Transcurrido ese plazo, es conveniente que los LMR provisionales pasen a ser definitivos.
(9)
Es necesario, por lo tanto, incluir o sustituir en los anexos de las Directivas 86/362/CEE y 90/642/CEE todos los residuos de plaguicidas derivados de la utilización de estos productos fitosanitarios, con el fin de permitir una vigilancia y un control adecuados de la prohibición de su utilización y de proteger al consumidor. Cuando ya se hayan definido LMR en los anexos de dichas Directivas, es necesario modificarlos. En caso de que no se hayan definido hasta la fecha LMR, deben fijarse por primera vez.
(10)
Por consiguiente, es necesario modificar en consecuencia las Directivas 86/362/CEE y 90/642/CEE.
(11)
Las medidas previstas en la presente Directiva se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La Directiva 86/362/CEE se modificará como sigue:
a)
en la parte A del anexo II se añadirán los límites máximos de residuos de plaguicidas correspondientes a las sustancias isoxaflutol, trifloxistrobina, carfentrazona-etilo, mecoprop, mecoprop-P, hidrazida maleica y fenamidona recogidos en el anexo I de la presente Directiva;
b)
en la parte A del anexo II se sustituirán los límites máximos de residuos de plaguicidas correspondientes a la propizamida por los establecidos en el anexo II de la presente Directiva.
Artículo 2
La Directiva 90/642/CEE se modificará como sigue:
a)
en el anexo II se añadirán los límites máximos de residuos de plaguicidas correspondientes a las sustancias isoxaflutol, trifloxistrobina, carfentrazona-etilo, mecoprop, mecoprop-P y fenamidona recogidos en el anexo III de la presente Directiva;
b)
en el anexo II se sustituirán los límites máximos de residuos de plaguicidas correspondientes a las sustancias propizamida e hidrazida maleica por los establecidos en el anexo IV de la presente Directiva.
Artículo 3
1. Los Estados miembros adoptarán y publicarán las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva, a más tardar el 4 de diciembre de 2005. Asimismo, transmitirán inmediatamente a la Comisión el texto de estas disposiciones y un cuadro de correspondencias entre estas disposiciones y la presente Directiva.
Aplicarán dichas disposiciones con efecto a partir del 4 de diciembre de 2006.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las principales disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 4
La presente Directiva entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 5
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 3 de junio de 2005.