32003L0084
L 247/20
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2003/84/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 25 септември 2003 година
за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно включване на флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам като активни вещества
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1), последно изменена с Директива 2003/79//ЕО на Комисията (2), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, на 15 февруари 1996 г., френските власти получиха заявление от Rhône-Poulenc Agro France (вече Bayer CropScience), относно включването на активното вещество флуртамон в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Решение 1996/341/ЕО на Комисията (3) потвърди, че досието е пълно, тоест, че може да се счита за принципно отговарящо на изискванията за данните и информацията, предвидени в приложения II и III към Директива 91/414/ЕИО.
(2)
На 1 февруари 1996 г. Франция получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, от Bayer AG (вече Bayer CropScience) по отношение на флуфенацет (предишно наименование: флутиамид). Това заявление беше обявено за пълно с Решение 97/362/ЕО на Комисията (4).
(3)
На 14 декември 1998 г. Германия получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от Hoechst Schering AgrEvo GmbH (вече Bayer CropScience) по отношение на йодосулфорон (първоначално вещество на веществото йодосулфурон-метил-натрий). Това заявление беше обявено за пълно с Решение 1999/392/ЕО на Комисията (5).
(4)
На 16 април 1999 г. Германия получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от BASF AG по отношение на диметенамид-п. Това заявление беше обявено за пълно с Решение 1999/555/ЕО на Комисията (6).
(5)
На 26 май 1999 г. Ирландия получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от Zeneca Agrochemicals UK (понастоящем Syngenta) по отношение на пикоксистробин. Това заявление също беше обявено за пълно с Решение 1999/555/ЕО на Комисията.
(6)
На 5 март 1996 г. Обединеното кралство получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от ISK Biosciences Europe SA по отношение на фостиазат. Това заявление беше обявено за пълно с Решение 97/362/ЕО на Комисията.
(7)
На 14 декември 1998 г. Ирландия получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от Monsanto Crop Protection по отношение на силтиофам (предишно наименование: силтиофам). Това заявление беше обявено за пълно с Решение 1999/392/ЕО на Комисията.
(8)
Въздействието на тези активни вещества върху здравето на човека и върху околната среда е оценено в съответствие с разпоредбите на член 6, параграфи 2 и 4 от Директива 91/414/ЕИО относно предлаганите от заявителите употреби. Посочените държави-членки докладчици представиха на Комисията проектодоклад за оценка относно тези вещества, съответно на 21 май 1997 г. (флуртамон), на 6 януари 1998 г. (флуфенацет), на 30 май 2000 г. (йодосулфурон), на 26 септември 2000 г. (диметенамид-Р), на 11 юни 2001 г. (изоксафлутол), на 18 март 1998 г. (фостиазат) и на 2 октомври 2000 г. (силтиофам).
(9)
Проектодокладите за оценка са прегледани от държавите-членки и от Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните. Тези прегледи са приключени на 4 юли 2003 г. под формата на доклад за преглед на Комисията за следните активни вещества: флуртамон, флуфенацит, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам.
(10)
Анализът на йодосулфурон, на диметенамид-п, на пикоксистробин и на силтиофам не установи неразрешени въпроси или загриженост, които да изискват консултация с Научният комитет по растенията.
(11)
По отношение на флуртамон, документите и информацията също са представени на Научния комитет по растенията за отделна консултация. Научният комитет по растенията е консултиран на два пъти, главно за оценяване на потенциалното извличане на два метаболита на активното вещество 3-трифлуорометилбензоинова киселина (TFMBA) и на трифлуороцетна киселина (TFAA). В първоначалното си становище (7), по отношение на TFMBA, Научният комитет по растенията препоръча включването на почви със стойности на рН между 7 и 8. По отношение на метаболита TFAA, Комитетът счете, че наличните данни са недостатъчни за оценка на риска от замърсяване на подпочвените води. В последствие бяха проведени други изследвания от страна на заявителя по повод на двата метаболита. В своето второ становище (8) Научният комитет по растенията заключи, че концентрациите на TFMBA, извлечени от почви, чиято рН е над 5, могат да надхвърлят 0,1 g/l в малък процент от случаи/ситуации. Комитетът също счете, че метаболитът TFАA не би представлявал неприемлив риск за водните организми чрез подземните води, а че съобщените на Комитета токсикологични данни са все още недостатъчни. Препоръките на Научния комитет бяха взети под внимание по време на проверката и по отношение редакцията на настоящата директива и съответния доклад за преглед. След подаването от заявителя на липсващата информация и на тяхната оценка от докладващата държава-членка, направената в рамките на Постоянния комитет оценка заключи, че метаболитите TFMBA и TFAA не биха оказали отрицателно въздействие върху околната среда, ако са приложени необходимите мерки за намаляване на рисковете.
(12)
По отношение на флуфенацет, Научният комитет по растенията беше помолен да коментира два разпадащи се продукта (М2 и М4) на активното вещество, които бяха засечени при извличането на лизиметри, и по отношение на излагането на операторите. В своето становище (9), Комитетът счете, че за метаболитите М2 и М4 рискът за сухоземните организми все още не е задоволително преценен и също така установи наличието на други разпадащи се продукти, чийто риск за сухоземните организми изисква по-задълбочена оценка. Комитетът установи, че оценката на риска от флуфенацет за операторите е направена по подходящ начин, но е обърнал внимание, че катализиращия потенциал на излагане заслужава необходимото внимание. Препоръките на Научния комитет бяха взети предвид при по-нататъшното разглеждане в рамките на настоящата директива и в доклада за преглед. След което липсващата информация беше предоставена от заявителя и оценена от докладващата държава-членка. Направената в рамките на Постоянния комитет оценка заключи, че рискът за сухоземните организми от всички определени разпадащи се продукти, е приемлив, и че рискът от чувствителност към продуктите също би бил приемлив, ако се приложат подходящи мерки за намаляване на риска.
(13)
По отношение на фостиазат, Научният комитет беше помолен да изкаже мнение относно евентуалното извличане от подпочвените води и относно риска за сухоземните организми, за птиците и дивите бозайници и възможния риск от забавена полиневропатия, причинена от органофосфатите (ОРСDP) при хората след тежки случаи на отравяне. В своето становище (10) Комитетът счете, че въз основа на наличната информация, не би могъл да бъде установен никакъв вариант за сигурна употреба, който да не представлява риск за подпочвените води. Комитетът установи, че е възможно лизиметричните изследвания да докажат липса на възможност за извличане по един или повече начини за употреба, но никое от тях не е съобщено. Рискът от различните метаболити за организми, които живеят в почвата също не е достатъчно засегнат. В допълнение, Комитетът е счел, че потенциалната излагане на птиците и дивите бозайници на всички от горепосочените пътища е изисквало по-задълбочен анализ. В заключение, Комитетът е счел, че инхибирането чрез фостиазат и неговите изомери на невропатичната целева естераза, не са били изчислени по подходящ начин. Препоръките на Научния комитет бяха взети под внимание по време на прегледа и в рамките на настоящата директива и съответния доклад за преглед. След съобщаване от заявителя на липсващата информация и тяхната оценка от докладващата държава-членка, и предвид подходящите мерки, целящи намаляването на рисковете, оценката в рамките на Постоянния комитет заключи, че не се е предвиждало никакво вредно въздействие от инхибирането на невропатичната целева естераза чрез фостиазат и неговите изомери. Оценката в рамките на Постоянния комитет също заключи, че породеният риск от първоначалните вещества и определените разграждащи се продукти, които обитават подземните води, почвата, птиците и дивите бозайници би бил приемлив, при условие че се приложат подходящи марки за намаляване на риска.
(14)
Проведените различни анализи показаха, че продуктите за растителна защита, които съдържат въпросните активни вещества, като цяло, могат да отговорят на изискванията, установени в член 5, параграф 1, букви а) и б) и член 5, параграф 3 от Директива 91/414/ЕИО, по-специално що се отнася до употребите, анализирани и уточнени в доклада за преглед на Комисията. Следователно, в приложение I следва да бъдат включени следните активни вещества: флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам, за да се гарантира, че във всички държави-членки разрешенията за продуктите за растителна защита, които съдържат въпросните активни вещества, да могат да бъдат издадени в съответствие с разпоредбите на тази директива.
(15)
След включването е необходим разумен срок, за да се позволи на държавите-членки да приложат разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО по отношение на продуктите за растителна защита, които съдържат следните активни вещества: флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам, и по-специално да преразгледат съществуващите временни разрешения, и преди изтичането на този срок, да ги преобразуват в пълни разрешения, да ги изменят или да ги оттеглят, в съответствие с разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО.
(16)
Директива 91/414/ЕИО следва да бъде съответно изменена.
(17)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя както е определено в приложението към настоящата директива.
Член 2
Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 юни 2004 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези разпоредби считано от 1 юли 2004 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за това позоваване се определят от държавите-членки.
Член 3
1. Държавите-членки преразглеждат разрешението, издадено за всеки продукт за растителна защита, който съдържа флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам, за да гарантират спазването на приложимите за тези активни вещества изисквания, определени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Ако е необходимо, те изменят или оттеглят разрешението в съответствие с Директива 91/414/ЕИО, най-късно до 30 юни 2004 година.
2. Всеки продукт за растителна защита, разрешен и съдържащ флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам като единствено активно вещество или добавено към други активни вещества, които са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО най-късно до 31 декември 2004 г., подлежи на преоценка от държавите-членки въз основа на досие, което отговаря на изискванията на приложение III към него. В зависимост от тази оценка, те определят дали продуктът отговаря на условията, определени в член 4, параграф 1, букви б), в), г) и д) от Директива 91/414/ЕИО. Когато е необходимо и най-късно до 30 юни 2005 г., те изменят или оттеглят разрешението за всеки продукт за растителна защита.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на 1 януари 2004 г.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 септември 2003 година.
Directiva 2003/84/CE de la Comisión
de 25 de septiembre de 2003
por la que se modifica la Directiva 91/414/CEE del Consejo a fin de incluir en él las sustancias activas flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato y siltiofam
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 91/414/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, relativa a la comercialización de productos fitosanitarios(1), cuya última modificación la constituye la Directiva 2003/82/CE de la Comisión(2), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 6,
Considerando lo siguiente:
(1) De conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE, las autoridades de Francia recibieron el 15 de febrero de 1994 una solicitud de Rhône-Poulenc Agro France (actualmente Bayer CropScience) para la inclusión de la sustancia activa flurtamona en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE. Mediante la Decisión 96/341/CE de la Comisión(3) se confirmó que el expediente estaba "documentalmente conforme", es decir, podía considerarse que satisfacía en principio los requisitos de información establecidos en los anexos II y III de la Directiva 91/414/CEE.
(2) Francia recibió de Bayer AG (actualmente Bayer CropScience) el 1 de febrero de 1996 una solicitud relativa al flufenacet (anteriormente denominado flutiamida), de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 97/362/CE de la Comisión(4).
(3) Alemania recibió de Hoechst Schering AgrEvo GmbH (actualmente Bayer CropScience) el 14 de diciembre de 1998 una solicitud relativa al yodosulfurón (como sustancia original del yodosulfurón-metilo-sodio), de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 1999/392/CE de la Comisión(5).
(4) Alemania recibió de BASF AG el 16 de abril de 1999 una solicitud relativa a la dimetenamida-p, de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 1999/555/CE de la Comisión(6).
(5) Irlanda recibió de Zeneca Agrochemicals (actualmente Syngenta) el 26 de mayo de 1999 una solicitud relativa a la picoxistrobina, de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme también mediante la Decisión 1999/555/CE.
(6) El Reino Unido recibió de ISK Biosciences Europe SA el 5 de marzo de 1996 una solicitud relativa al fostiazato, de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 97/362/CE.
(7) Irlanda recibió de Monsanto Crop Protection el 14 de diciembre de 1998 una solicitud relativa al siltiofam (anteriormente denominado siltiopham), de conformidad con el apartado 2 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE. Esta solicitud se declaró documentalmente conforme mediante la Decisión 1999/392/CE.
(8) Los efectos de estas sustancias activas sobre la salud humana y el medio ambiente se han evaluado de acuerdo con lo dispuesto en los apartados 2 y 4 del artículo 6 de la Directiva 91/414/CEE, en lo relativo a los usos propuestos por los solicitantes. Los Estados miembros designados como ponentes presentaron a la Comisión un proyecto de informe de evaluación relativo a la sustancia los días 21 de mayo de 1997 (flurtamona), 6 de enero de 1998 (flufenacet), 30 de mayo de 2000 (yodosulfurón), 26 de septiembre de 2000 (dimetenamida-p), 11 de junio de 2001 (picoxistrobina), 18 de marzo de 1998 (fostiazato) y 2 de octubre de 2000 (siltiofam).
(9) Los proyectos de informe de evaluación han sido revisados por los Estados miembros y la Comisión en el Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal. La revisión finalizó el 4 de julio de 2003 con la adopción del informe de revisión de la Comisión relativo a las sustancias flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato y siltiofam.
(10) La revisión de las sustancias yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina y siltiofam no puso de manifiesto ninguna cuestión pendiente ni preocupación que hiciera necesaria la consulta del Comité científico de las plantas.
(11) Los documentos y demás información sobre la flurtamona se presentaron asimismo ante el Comité científico de las plantas para consulta aparte. El Comité científico de las plantas fue consultado dos veces, principalmente para evaluar la posible lixiviación de dos metabolitos de la sustancia activa, el ácido 3-trifluorometilbenzoico (TFMBA) y el ácido trifluoroacético (TFAA). En un primer dictamen(7), el Comité científico recomendaba respecto al TFMBA la inclusión de suelos con pH entre 7 y 8 en los estudios de sorción con este metabolito. Respecto al metabolito TFAA, el Comité decidió que los datos disponibles eran insuficientes para evaluar el riesgo de contaminación de las aguas subterráneas. Posteriormente, el solicitante realizó nuevos estudios en relación con ambos metabolitos. En su segundo dictamen(8) el Comité científico llegaba a la conclusión de que las concentraciones de TFMBA que pasan por lixiviación a las aguas subterráneas desde los suelos con pH superior a 5 pueden sobrepasar la concentración de 0,1 μg/l en un pequeño porcentaje de casos o situaciones. El Comité concluía asimismo que el metabolito TFAA no representa ningún riesgo inaceptable para los organismos acuáticos a través de las aguas subterráneas, pero la información toxicológica aportada al Comité seguía siendo insuficiente. Las recomendaciones del Comité científico se tuvieron en cuenta en la revisión subsiguiente, así como en la presente Directiva y en el informe de revisión. Después de que la información que faltaba hubo sido presentada por el solicitante y evaluada por el Estado miembro ponente, la evaluación en el marco del Comité permanente llegó a la conclusión de que sería aceptable el riesgo causado por los metabolitos TFMBA y TFAA si se aplicaran medidas adecuadas de reducción del riesgo.
(12) En relación con el flufenacet, se pidió al Comité científico de las plantas que formulara sus observaciones sobre dos productos de degradación (M2 y M4) de la sustancia activa, que se habían detectado en las aguas lixiviadas de los lisímetros, así como sobre la exposición de los operarios. En su dictamen(9) el Comité observaba que, en relación con los metabolitos M2 y M4, aún no estaba evaluado adecuadamente el riesgo para los organismos terrestres no diana, y señalaba que también se habían identificado otros productos de degradación cuyo riesgo para los organismos no diana tenía que evaluarse mejor. El Comité opinaba que la evaluación del riesgo que representa el flufenacet para los operarios se ha estudiado adecuadamente, pero observaba que debe prestarse la atención necesaria al potencial sensibilizante del preparado. Las recomendaciones del Comité científico se tuvieron en cuenta en la revisión subsiguiente, así como en la presente Directiva y en el informe de revisión. Después de que la información que faltaba hubo sido presentada por el solicitante y evaluada por el Estado miembro ponente, la evaluación en el marco del Comité permanente llegó a la conclusión de que sería aceptable el riesgo que representan para los organismos no diana todos los productos de degradación identificados, y que el riesgo de sensibilización también sería aceptable si se tomaran las medidas adecuadas de reducción del riesgo.
(13) En cuanto al fostiazato, se pidió al Comité científico que formulara sus observaciones sobre la posibilidad de lixiviación a las aguas subterráneas, sobre el riesgo para los organismos no diana que viven en el suelo, sobre el riesgo para las aves y los mamíferos silvestres, y sobre el posible riesgo de neuropatía retardada inducida por organofosforados en el hombre como consecuencia de incidentes de envenenamiento grave. En su dictamen(10), el Comité indicaba que, según la información disponible, no se apreció ningún uso seguro que no plantee riesgos inaceptables para las aguas subterráneas. El Comité observó la posibilidad de que los estudios con lisímetros demuestren la ausencia de lixiviación con uno o varios usos, pero no se informó sobre ninguno de estos estudios. Tampoco se había estudiado suficientemente el riesgo que representan para los organismos del suelo los diferentes metabolitos. El Comité consideraba asimismo que debía prestarse mayor atención a la posibilidad de exposición de las aves y de los mamíferos silvestres por todas las vías mencionadas anteriormente. Finalmente, el Comité opinaba que la inhibición de la esterasa diana de la neuropatía por el fostiazato y sus isómeros no se había evaluado adecuadamente. Las recomendaciones del Comité científico se tuvieron en cuenta en la revisión subsiguiente, así como en la presente Directiva y en el informe de revisión. Después de que la información que faltaba hubo sido presentada por el solicitante y evaluada por el Estado miembro ponente y teniendo en cuenta las medidas adecuadas de reducción del riesgo, la evaluación en el marco del Comité permanente llegó a la conclusión de que no cabe esperar efectos nocivos de la inhibición de la esterasa diana de la neuropatía por el fostiazato y sus isómeros. Asimismo, la evaluación en el marco del Comité permanente llegó a la conclusión de que sería aceptable el riesgo que suponen las sustancias originales y los productos de degradación identificados para las aguas subterráneas, los organismos del suelo, las aves y los mamíferos silvestres si se tomaran las medidas adecuadas de reducción del riesgo.
(14) Según los diversos exámenes efectuados, cabe esperar que los productos fitosanitarios que contengan estas sustancias activas satisfagan en general los requisitos establecidos en las letras a) y b) del apartado 1 y en el apartado 3 del artículo 5 de la Directiva 91/414/CEE, sobre todo respecto a los usos examinados y detallados en los informes de revisión de la Comisión. Por tanto, es procedente incluir en el anexo I las sustancias activas flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato y siltiofam, para garantizar que las autorizaciones de los productos fitosanitarios que las contengan puedan concederse en todos los Estados miembros de conformidad con lo dispuesto en dicha Directiva.
(15) Tras la inclusión, es necesario conceder a los Estados miembros un plazo razonable para que den cumplimiento a lo dispuesto en la Directiva 91/414/CEE en relación con los productos fitosanitarios que contengan flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato y siltiofam y, en particular, revisen las autorizaciones provisionales vigentes y, antes de que termine dicho plazo, las transformen en autorizaciones plenas, las modifiquen o las retiren de conformidad con lo dispuesto en la Directiva 91/414/CEE.
(16) Por tanto, es apropiado modificar en consecuencia la Directiva 91/414/CEE.
(17) Las medidas previstas en la presente Directiva se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
El anexo I de la Directiva 91/414/CEE quedará modificado según se indica en el anexo de la presente Directiva.
Artículo 2
Los Estados miembros adoptarán y publicarán a más tardar el 30 de junio de 2004 las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para cumplir la presente Directiva, e informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Aplicarán dichas disposiciones a partir del 1 de julio de 2004.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 3
1. Los Estados miembros revisarán las autorizaciones de cada producto fitosanitario que contenga flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato o siltiofam, para asegurarse de que se cumplen las condiciones enunciadas en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE en relación con dichas sustancias activas. En caso necesario, modificarán o retirarán como muy tarde el 30 de junio de 2004 las autorizaciones de acuerdo con la Directiva 91/414/CEE.
2. Cada producto fitosanitario autorizado que contenga flurtamona, flufenacet, yodosulfurón, dimetenamida-p, picoxistrobina, fostiazato o siltiofam, bien como única sustancia activa o bien como una de varias sustancias activas incluidas en su totalidad en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE a más tardar el 31 de diciembre de 2004, será objeto de una nueva evaluación por los Estados miembros de acuerdo con los principios uniformes previstos en el anexo VI, sobre la base de un expediente que cumpla los requisitos establecidos en su anexo III. En función del resultado de esta evaluación, los Estados miembros determinarán si el producto cumple las condiciones establecidas en las letras b), c), d) y e) del apartado 1 del artículo 4 de la Directiva 91/414/CEE. En caso necesario y con el 30 de junio de 2005 como fecha límite, modificarán o retirarán la autorización de cada uno de tales productos fitosanitarios.
Artículo 4
La presente Directiva entrará en vigor el 1 de enero de 2004.
Artículo 5
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 25 de septiembre de 2003.