РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 октомври 2008 година
относно мярка за държавна помощ C 10/08 (ex NN 7/08), приведена в действие от Германия за преструктурирането на IKB Deutsche Industriebank AG
(нотифицирано под номер C(2008) 6022)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2009/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, алинея първа от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1),
като има предвид че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
Процедурата бе открита въз основа на информация, изпратена от Германия на 3 август 2007 г. След продължителен обмен на информация Германия изпрати уведомление за мерките с писмо от 15 януари 2008 г., като твърдеше, че мерките следва при всички случаи да бъдат определени като съвместима помощ за оздравяване и преструктуриране.
(2)
С писмо от 27 февруари 2008 г. Комисията уведоми Германия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на мерките.
(3)
Решението на Комисията да открие официална процедура по разследване (наричано по-долу „решение за откриване на процедура“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. (2) Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на помощта. Комисията не получи никакви мнения на трети страни.
(4)
На 27 март 2008 г. Германия представи своите мнения относно становището на Комисията след откриването на официалната процедура по разследване и в допълнение към информацията, изпратена на 15 и 25 януари, 5 и 25 февруари и 3, 6, 11, 14, 20 и 27 март, представи допълнителни сведения на 3 и 25 април, 7 и 30 май, 9 и 27 юни, 25 юли, 4, 22 и 26 август, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 и 25 септември и 14 октомври 2008 г. С тази информация Германия предостави 68 различни договори и документи, които представляват основата на мерките. С немските органи, получателя на помощта и Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-долу „KfW“) се проведоха няколко срещи и телефонни конферентни разговори.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ
2.1. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(5)
Получателят на помощта е IKB Deutsche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“). IKB е средна по размер, частна немска банка, регистрирана на SDAX. Нейното седалище се намира в Дюселдорф. Мажоритарният ѝ акционер е държавната банка KfW. Преди кризата KfW държеше 38 % от акциите. Stiftung Industrieforschung, която няма собствена дейност, държеше 12 %, докато останалите 50 % от акциите се търгуваха свободно на пазара. След предвиденото увеличение на капитала делът на KfW ще нарасне на 91 %.
(6)
Основният акционер на IKB - KfW, е германска банка за развитие, собственост на федералното правителство (80 %) и немските провинции (20 %). Тя е една от десетте най-големи банки в Германия с общ размер на активите от 360 млрд. EUR към 31 декември 2006 г. Това е институция регистрирана по публичното право, установена в Германия, която подпомага икономиката, обществото и околната среда в Германия, Европа и в целия свят. KfW има за задача да насърчава малките и средни предприятия, да финансира и модернизира жилищния сектор, образованието и обучението за усъвършенстване, финансирането на общински инфраструктурни проекти, да насърчава финансирането на износа и проектното финансиране, да подкрепя развиващите се страни и страните в преход, както и опазването на околната среда и климата. KfW набира преобладаващата част от средствата за развитие на капиталовия пазар. Нейната функция на банка за развитие, която ѝ е предоставена от държавата, е залегнала в Закона за KfW (3). При упражняването на обществената си задача KfW се ползва от правителствена гаранция за платежоспособност (Anstaltslast).
(7)
Преди преструктурирането стопанската дейност на IKB може да се раздели на следните четири направления:
1.
Корпоративно банкиране
Основната дейност на IKB се изразява в дългосрочно финансиране на средни по размер дружества с годишен оборот от 7,5 млн. EUR или повече. Предоставянето на кредити, финансирането на собствен капитал и лизингът за средни предприятия, съсредоточени в Германия, винаги са съставлявали главната дейност на сегмента корпоративно банкиране. Докато пазарният дял на IKB в сегмента корпоративно банкиране е само 1 %, делът ѝ на пазара на дългосрочни заеми за средни предприятия възлиза на 10 %. Ключовият фактор за успеха са дългосрочните взаимоотношения с клиентите. Въпреки това конкуренцията е много силна и маржовете на печалбата са ниски. Дейността по предоставяне на заеми е […] (4) с ограничена привлекателност и за IKB е важно да разработи по-печеливши дейности въз основа на дългосрочни взаимоотношения с клиентите в рамките на съществуващата клиентска основа (например структурирано финансиране или продукти, свързани с недвижимо имущество).
2.
Структурирано финансиране
Дейностите по структурираното финансиране включват по-специално финансиране на преки инвестиции, индустриални проекти, износ, финансиране на придобивания и инфраструктури, както и реорганизация на корпоративни финансови структури и синдикиране на заеми за средно големи клиенти. Филиалите на IKB във важните финансови центрове Лондон, Люксембург, Мадрид, Милано, Ню Йорк и Париж са добре позиционирани да подпомагат национално и международно финансиране на придобивания. IKB помага на клиентите си да оптимизират общото финансиране на своите дружества и при откупуването на заеми. В рамките на своята дейност по синдикиране на кредити IKB участва също в кредитни инструменти, учредени от други кредитни институции. Дейностите по структурирано финансиране са съсредоточени в Германия, макар че IKB работи и с немските дружества в Западна Европа.
Дейността по структурираното финансиране е високодоходна дейност за IKB. В първоначалния план за преструктуриране, който не включва компенсаторните мерки, договорени на по-късен етап, за сегмента на структурираното финансиране е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 10] %.
3.
Финансиране на недвижимо имущество
Около [ 10] % от пазарната дейност на IKB е насочена към финансирането на недвижимо имущество. Тази дейност е съсредоточена във финансирането на офис сгради, обекти за търговия и логистика, обекти за нуждите на управлението, както и в пакетното финансиране на обекти, при които могат да се очакват устойчиви възможности за отдаване под наем и продажба. В тази си дейност IKB е партньор на средни и големи предприятия, частни и институционални инвеститори, дружества за разработване на проекти, агенции за развитие на отделните провинции и дружества за управление на фондове. Проектите имат минимално изискване за финансиране от 5 млн. EUR. Като доставчик на пълната гама от услуги за инвестиции в недвижимо имущество, IKB разработва също изчерпателни планове и решения за реализация на проекти за ново строителство, както и за саниране и преустройство. Тя предлага услуги по финансиране на сектора на недвижимото имущество не само в Германия, но също и в други европейски страни. Дейностите в чужбина са съсредоточени в Белгия, Франция, Италия, Люксембург, Холандия, Испания и Обединеното кралство.
В първоначалния план за преструктуриране, който не включва договорените на по-късен етап компенсаторни мерки, за този сегмент е посочена възвращаемост на собствения капитал от около [ 5] %.
4.
Портфейлни инвестиции
От началото на века IKB започна да разширява инвестициите си в международни портфейли с голямо разнообразие от категории активи. Целта на това разширяване бе да се разнообрази рисковият ѝ профил по отношение на регионите и секторите, като същевременно се увеличат печалбите ѝ под формата на приходи от комисионни. Използвайки дружества със специална инвестиционна цел извън счетоводния баланс, за да отстрани от баланса кредитния риск, IKB успя да освободи капитал за инвестиции в други класове активи като финансиране на средни по размер дружества и кредити. Както ще бъде посочено по-нататък в точка 10 и сл., значителните портфейлни инвестиции на IKB бяха в основата на нейните затруднения. Като последица, междувременно IKB преустанови дейността си в този сегмент.
(8)
През оперативната 2006-2007 г. различните сегменти на дейност постигнаха следните резултати:
Таблица 1
Преглед на сегментите на дейност
В млн. EUR
Оперативна печалба
Размер на кредитите
Корпоративно банкиране
92,8
16 065
Структурирано финансиране
90,6
4 889
Недвижимо имущество
23,2
7 870
Портфейлни инвестиции
11,3
18 260
Централно/консолидирано
- 103
4 114
Общо
114,5
51 198
(9)
Преди кризата IKB имаше общо балансово число от 49,1 млрд. EUR (към 31 декември 2006 г.), който нарасна на 63,5 млрд. EUR след преизчисленото осчетоводяване, при което бяха взети под внимание всички извънбалансови дейности на IKB (към 31 март 2007 г.).
2.2. Причини за затрудненията на IKB
(10)
Затрудненията на IKB са свързани с текущата криза с американските високорисковите ипотечни кредити, в резултат на която IKB, и в частност едно от нейните дружества със специална инвестиционна цел - Rhineland Funding Capital Corporation (наричано по-долу „Rhineland“), имаха големи рискови експозиции (5). Кризата породи значителни нужди от ликвидни средства, които Rhineland (в случаи, когато обикновено използваните за тази цел търговски книжа не бяха напълно записани) покри чрез кредитни линии, осигурени от търговски банки.
(11)
IKB предостави на Rhineland няколко линии за ликвидност в размер на около 8,1 млрд. EUR. Rhineland ги инвестира в структурирани кредитни портфейли, включващи експозиции към американски високорискови ипотечни кредити, и рефинансира инвестициите си чрез емитиране на обезпечени с активи търговски книжа (СР). Освен предоставените на Rhineland преки инструменти за ликвидност, IKB предостави непряка защита от риск на активите на Rhineland чрез така наречената структура Havenrock. Цялостната рискова експозиция на структурата Havenrock за IKB възлезе на 1,2 млрд. EUR. Преките ликвидни средства, отпуснати на Rhineland и на структурата Havenrock са били извън счетоводния баланс. IKB държеше също преки портфейлни инвестиции, които са отразявани в счетоводния баланс (отчасти във високорисковия сегмент) чрез инструменти за подчинен дълг в структурирания инвестиционен инструмент Rhinebridge, а също и в други видове инвестиционни портфейли (като например в облигации, гарантирани с рискови кредити, или CDO). През лятото на 2007 г. части от структурираните портфейли на Rhineland и Rhinebridge, както и гарантираните с рискови кредити облигации, които първоначално имаха висок рейтинг, претърпяха значително понижение от рейтинговите агенции.
(12)
В резултат на текущата криза на високорисковия ипотечен пазар в САЩ и като пряка последица от понижаването от страна на рейтинговите агенции на рейтинга на активите, обезпечени с високорискови ипотеки, котировките на определени ценни книжа, търгувани в този пазарен сегмент, се понижиха. Такъв е по-специално случаят с дружеството със специална цел Rhineland, чиято способност да рефинансира инвестиционния си портфейл на пазара на търговски ценни книжа бе застрашена. Предвид факта, че пазарът на търговски книжа се изчерпа, съществуваше вероятност Rhineland да прибегне до предоставените от IKB 8,1 млрд. EUR линии за ликвидност, за които обаче в счетоводния баланс на Rhineland не бяха предвидени резерви. Освен това останалите портфейлни инвестиции, отразени в счетоводния баланс, като Rhinebridge, бяха предмет на значителни колебания в справедливата им цена, които трябваше да бъдат отразени в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (IFRS).
(13)
Трудностите на IKB произтекоха от портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR. Портфейлните инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR, отразени в преизчислените отчети за 2006-2007 г., бяха държани до голяма степен извън счетоводния баланс на Rhineland и бяха включени само в малка степен с баланса на IKB. Извънбалансовите активи на Rhineland бяха на стойност 11,5 млрд. EUR (към 31 март 2007 г. и по време на кризата). В резултат на продажби и коригиране на обменни курсове с течение на времето, стойността им намаля и през август 2008 г. възлизаше на 6,3 млрд. EUR. Вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции възлизат на 6,8 млрд. EUR в преизчисления счетоводен баланс за 2006-2007 г.
2.3. Мерките
а) Първа мярка - рисковата гаранция
(14)
На 27 юли 2007 г. немският орган за банков надзор BaFin получи информация от немска банка, предоставила кредитна линия на IKB, че ще преустанови тази кредитната линия. BaFin съответно се свърза с KfW, Федералното министерство на финансите и други заинтересовани страни и обяви, че ще затвори банката (6), ако тези страни не поемат рисковете от участието на IKB в Rhineland. Освен това се оказа, че високорисковата експозиция на IKB не е била ограничена единствено до Rhineland, но включва също Rhinebridge и други високорискови портфейлни инвестиции.
(15)
На 29 юли 2007 г. BaFin, Федералното министерство на финансите, KfW и трите основни банкови асоциации в Германия (7) се споразумяха, че KfW ще се намеси, в координация с BaFin, като предостави рискова гаранция за IKB. Банковите асоциации се споразумяха да поемат 30 % от рисковете, включени в рисковата гаранция; това бе потвърдено писмено в споразумение между KfW и трите банкови асоциации на 16 август 2007 г.
(16)
По-специално, KfW обяви, че за да гарантира ликвидността на IKB, ще:
-
предостави рискова гаранция от понеделник, 30 юли 2007 г., за всички права (такси) и задължения на IKB в рамките на инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland на стойност от 8,1 млрд. EUR (впоследствие тази сума възлиза на 6,3 млрд. EUR, предимно заради промени в обменните курсове). Формалното поемане на задълженията по инструментите за ликвидност, предоставени на Rhineland от 29 юли 2007 г., ще остане в сила до падежа или продажбата (8) на структурираните кредитни портфейли. Падежът на такива портфейли по принцип е повече от пет години;
-
предпази IKB от загуби от 1 млрд. EUR, произтичащи от участията с Rhinebridge и други вписани в счетоводния баланс високорискови портфейлни инвестиции на обща стойност от 6,8 млрд. EUR.
(17)
Германия първоначално прецени, че общите очаквани загуби в рамките на рисковата гаранция, предоставена на IKB от KfW и банковите асоциации, възлиза на 3,5 млрд. EUR (2,5 млрд. EUR за Rhineland и Havenrock и 1 млрд. EUR за Rhinebridge и други преки високорискови портфейлни инвестиции (9).
(18)
В първоначалното споразумение от 29 юли 2007 г. KfW и банковите асоциации се съгласиха да разпределят очакваните загуби от рисковата гаранция, както следва:
-
по принцип KfW ще поеме 70 % от очакваните загуби, но без горна граница по отношение на риска, свързан с Rhineland, т.е. KfW поема 100 % от загубите, които надхвърлят участието от 30 % на банковите асоциации (вж. по-долу);
-
банковите асоциации поемат 30 % от очакваните загуби, ограничени до 1 млрд. EUR.
(19)
Разпределението на риска между KfW и банковите асоциации е валидно за банковите асоциации в рамките на максимален праг на отговорност от 1 млрд. EUR, независимо от това къде са понесени загубите (Rhineland, Rhinebridge или преките инвестиции), като разпределението между страните се прилага в равни пропорции в съответствие с договореното разпределение на риска.
(20)
В допълнение към участието си в рисковата гаранция, трите банкови асоциации се споразумяха да използват влиянието си, за да убедят своите членове да възобновят кредитните линии за IKB, които са били преустановени при възникването на кризата.
(21)
Освен това, в споразумението от 16 август 2007 г. се посочва, че KfW, в ролята си на лидер в пула, ще договори подходяща такса за рисковата гаранция и ще уреди изплащането на всички разходи, претърпени от банковите асоциации и KfW. Докато по отношение на изплащането на всички разходи бе постигнато споразумение и са взети съответните мерки, въпросът за таксата бе изоставен, тъй като можеше да бъде тълкуван като […], което би изисквало одобрението на […].
(22)
Делът на банковите асоциации в риска от 30 % бе разпределен между тях, както следва:
-
BdB - 50 %;
-
BVR - 16,7 %;
-
DSGV - 33,3 %.
(23)
BdB пое дял от 50 %, тъй като в случай на несъстоятелност на IKB, фондът за гарантиране на депозитите на частните банки би поел гаранцията за всяко вложение по частна или фирмена сметка в размер до 30 % от собствения капитал на IKB в рамките на гаранцията (около 662 млн. EUR на клиент към 26 септември 2007 г.) (10).
б) Втората мярка - допълнителна рискова гаранция
(24)
Вследствие на по-нататъшното влошаване на положението на финансовите пазари, рисковата гаранция за загубите на IKB в рамките на Havenrock беше поискана в пълен размер и поради това се оказа недостатъчна. Бяха необходими допълнителни мерки за покриване на загубите, с цел да се гарантира, че IKB ще продължи да извършва дейността си. На 30 ноември 2007 г. KfW и банковите асоциации покриха допълнителни рискове, оценени на 350 млн. EUR (440 млн. USD), свързани с кредитните линии на IKB в структурата Havenrock. KfW покри 150 млн. EUR, от които 54,3 млн. EUR бяха под формата на конвертируем кредит, който бе преобразуван в акции на 14 февруари 2008 г. (в сила от 28 февруари 2008 г.), за да увеличи своя дял в IKB на 43 %. BdB пое допълнително 150 млн. EUR, а BVR и DGSV - 50 млн. EUR.
в) Третата мярка - капиталова инжекция и заем от KfW
(25)
През февруари 2008 г. немското правителство разпореди на KfW да предостави на IKB допълнително 2,3 млрд. EUR.
(26)
Под формата на заеми са предоставени 1,05 млрд. EUR, изплащането на които веднага е отменено, предмет на клауза за изчакване на по-добри времена, според която KfW ще получи изплащане, когато IKB реализира печалби в следващите години. Мерките бяха необходими, за да се инжектира капитал в банката, така че да се предотврати падането на коефициента на адекватност на първичния капитал на IKB под законово регламентирания минимален праг съгласно правилата за платежоспособност на банките.
(27)
Освен това BaFin изиска от KfW да предостави неограничена гаранция за увеличение на капитала, в отговор на което KfW декларира, че е готова да предостави допълнително финансиране в размер на 1,25 млрд. EUR. Подготовката за тази процедура за капиталово увеличение като цяло беше осъществена през август 2008 г., но действителното ѝ привеждане в действие зависи от положително решение на Комисията и поради това увеличението на капитала все още не е осъществено. След увеличението на капитала делът на KfW в IKB би нараснал до около 90,8 %.
(28)
Третата мярка на KfW беше подпомогната от немското правителство, което отпусна 1,2 млрд. EUR на KfW, както и от банковите асоциации, които предоставиха 300 млн. EUR.
г) Осигуряване на ликвидни средства
(29)
В допълнение, от януари 2008 г. KfW също осигури на IKB линии за ликвидност в общ размер [ 2,5] млрд. EUR. Това се изразява в два рамкови ликвидни инструмента от по […] млрд. EUR всеки. Първият рамков инструмент от 24 януари 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Вторият рамков инструмент от 18 юли 2008 г. бе предоставен при Euribor плюс [ 100] базисни пункта срещу обезпеченост от [ 100] %. Обезпечението за кредитните линии беше установено на посоченото високо равнище с цел да се гарантира, че то ще бъде достатъчно да покрие заема дори при най-лошия сценарий.
(30)
IKB получи линии за ликвидност и от други банки. Сред тях са [голяма банка от САЩ] и [друга голяма банка от САЩ], които предоставиха на IKB инструменти за ликвидност от [ 0,75] млрд. EUR на месечна основа при Euribor плюс [ 100]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %. Освен това [германска регионална банка] предостави на IKB линия за ликвидност в размер на [ 250] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 90]-[ 100] базисни пункта срещу обезпечение от [ 100]-[ 100] %, а [друга регионална германска банка] - линия за ликвидност в размер до [ 500] млн. EUR за една година при Euribor плюс [ 50] базисни пункта и съответното обезпечение.
2.4. Увеличаване на загубите през периода на преструктуриране
(31)
Очакваните разходи, покривани от рисковата гаранция за извънбалансовите активи в Rhineland, нараснаха от първоначалната прогноза за 2,5 млрд. EUR при най-лошия сценарий до 7,0 млрд. EUR (11). В рамките на рисковата гаранция за Rhineland от юли 2007 г. KfW пое всички рискове, свързани с активите извън счетоводния баланс, т.е. прехвърли рисковете в собствения си счетоводен баланс. Това оставя непроменен тавана от 1 млрд. EUR за гаранцията на банковите асоциации за загуби по други позиции.
(32)
Освен това, първата мярка покрива загуби до 1 млрд. EUR от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции от 6,8 млрд. EUR. През пролетта на 2008 г. вписаните в счетоводния баланс инвестиции спадна до 6,31 млрд. EUR поради коригиране на обменните валутни курсове. През същия период IKB се опита да продаде двата портфейла на публичен търг. Продажбата не се осъществи, тъй като подадените оферти бяха много по-ниски от очакваната продажна цена поради текущата финансова криза на пазара. Вследствие на това IKB трябваше допълнително да намали счетоводната стойност на портфейлите. До август 2008 г. IKB беше загубила [ 750] млн. EUR. Освен това активи с номинална стойност 990 млн. EUR бяха продадени на пазара. Така общата номинална стойност на оставащия портфейл през август 2008 г. възлизаше на [ 5] млрд. EUR.
(33)
С цел яснота, в процеса на подготовката за възможна продажба на IKB, оставащата рискова гаранция за портфейлите в счетоводния баланс на IKB бе преждевременно използвана през август, като оставащите 360 млн. EUR бяха предоставени от KfW. Загубите все още не бяха формално реализирани но базисните активи вече бяха неизплатими. По този начин гаранцията от 1 млрд. EUR е изтеглена изцяло и може да се счита за реализирана.
(34)
В контекста на преговорите с участниците в търга оставащите портфейлни инвестиции са разделени на два структурирани инвестиционни портфейла (наричани по-долу SIP 1 и SIP 2). SIP 1 съдържа предимно [специфични ценни книжа] с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR (12). SIP 2 съдържа оставащите [ценни книжа] на IKB с номинална стойност […] млрд. EUR и счетоводна стойност [ 1] млрд. EUR.
(35)
В таблица 2 е представен преглед на движенията в портфейлните инвестиции до края на август 2008 г. Регистрираните и очакваните загуби се оценяват общо на 10,28 млрд. EUR.
Таблица 2
Преглед на движенията в портфейлните инвестиции от март 2007 г. до август 2008 г.
В млрд. EUR
Номинална стойност, преизчислена към март 2007 г.
Коригиране на обменни курсове
Продажби
(номинална стойност на активите)
Загуби от продажби
(номинална стойност на продажната цена)
Регистрирани загуби
(номинална стойност на активите)
Номинална стойност към август 2008 г.
(IKB или KfW)
Амортизации
Осчетоводена стойност към август 2008 г.
(IFRS)
Общо загуби
(регистрирани + очаквани)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5]
(KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Общо вписани в счетоводния баланс
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5]
(IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
не съществува
[…]
(IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
други
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Общо (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. Процесът на продажба
(36)
Процесът на продажба на акциите на KfW в IKB започна през януари 2008 г. и приключи на 21 август 2008 г. с решението IKB да бъде продадена на Lone Star Funds VI Financial Holdings LP Dallas, САЩ (наречена по-долу „Lone Star“).
(37)
Продажбата беше извършена под формата на открита, недискриминационна и прозрачна тръжна процедура. Тя бе публично обявена в началото на януари 2008 г. и [ 40] участници (включително немски и международни банки, както и финансови инвеститори) заявиха интерес в първия кръг. [ 20] от тях подписаха клауза за поверителност и получиха информационния меморандум (в края на януари). [ 5] участника подадоха индикативни оферти (в края на февруари). [ 5] от тях получиха достъп до данните. [ 5] участника подадоха окончателна оферта (в средата на май).
(38)
В края на май 2008 г. KfW избра три от тези [ 5] участника, които да направят окончателна обвързваща оферта (финансови и стратегически инвеститори от различни страни). От [ 5] участника, които подадоха валидни оферти, Lone Star беше избрана въз основа на съпоставяне на икономическите показатели на [ 5] оферти, т.е. офертата, предлагаща най-високата нетна цена.
(39)
Продажбата на IKB на практика включва продажна цена от около […] млн. EUR (за 90,8 % от акциите) плюс ангажимент от страна на Lone Star да инжектира в IKB капитал от [ 400] млн. EUR. Lone Star подаде офертата си, като предполагаше, че клаузата за изчакване по-добри времена ще отпадне. В замяна на това Lone Star пое ангажимент да финансира SIP 2 с посочените по-горе [ 400] млн. EUR. В момента IKB обмисля дали да продаде активите от SIP 2 на дружество със специална инвестиционна цел. KfW се съгласи да участва в рефинансирането на SIP 2 със заем от 775 млн. EUR, който да бъде изплатен при Euribor плюс [ 80] базисни пункта, и се ползва с предимство пред първостепенните капиталови полици (capital notes) в размер на [ 200] млн. EUR и полиците тип „мецанин“ [ 150] млн. EUR, предоставени от Lone Star и IKB.
(40)
KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR (13). KfW ще поеме риска за първата загуба от 150 млн. EUR, Германия ще поеме останалия риск от 600 млн. EUR (под формата на непредвидени загуби (14) посредством гаранция, а KfW ще поеме оставащия риск от 250 млн. EUR. KfW е убедена, че общите очаквания за окончателните загуби от портфейла са отразени в продажната цена и счита, че затова не са нужни допълнителни гаранции.
(41)
Освен това, срокът на предоставените два рамкови инструмента от [ 2,5] млрд. EUR, които KfW е осигурила на IKB, се удължава най-късно до […] (първоначално те трябваше да приключат през април и юли 2009 г.). Условията са леко променени. Обезпечението за първия инструмент е намалено от [ 100] % до [ 100] %. Лихвата по втория инструмент е намалена от Euribor плюс [ 100] базисни пункта до Euribor плюс [ 100] базисни пункта. Според KfW тези изменения са обосновани от увеличението на собствения капитал на IKB.
(42)
Извън това договорът за продажба не съдържа никакви продажни условия, които да са специфични за сделката. Единственото изключение е клаузата за освобождаване от задължения, по силата на която са освободени [известни обстоятелства] с финансово отражение от максимум […] млрд. EUR. Това по-специално включва […]. Въпреки че се отнася до […], който може да достигне до […] млрд. EUR, Германия твърди, че рискът от […] е много малък, като се има предвид, че един месец преди настъпването на финансовата криза IKB е била банката с втория най-добър рейтинг в Германия с много добри финансови резултати и според наличната информация при оценката на […] не се е отклонила от обичайната стопанска практика. Макар от една страна вероятността рискът да се материализира […] е много малка, но от друга страна, ако той се материализира, последствията от […] биха могли да бъдат изключително сериозни, е трудно да се остойности подобен/на/но […]. Германия твърди, че подобни […] рискове обикновено се покриват от предишния собственик в рамките на такива сделки за придобиване. Поради това още от самото начало KfW изключва този риск от продажбата. Като се има предвид малката вероятност рискът да се материализира, IKB не е заделила резерви в счетоводните си книги за никакви евентуални искове.
2.6. Мерките за помощ
Таблица 3
Мерки за подпомагане на IKB по време на преструктурирането
№
Мярка
Номинална стойност
(в млрд. EUR)
1
Рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR, вписани активи в счетоводния баланс - 1 млрд. EUR)
приблизително 7,65
(от които 1,00 от банковите асоциации)
2
Допълнителна рискова гаранция (за покриване на допълнителни загуби от 350 млн. EUR - Havenrock)
0,35
(от които 0,20 от банковите асоциации)
3
Увеличение на капитала и заем с отложено задължение за изплащане (c покриване на амортизациите с активите, имащи отражение върху баланса)
2,30
(от които 0,30 от банковите асоциации)
4
Инструмент за ликвидност
[ 2,5]
5
Продажба на акции на IKB
[…]
5.1
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
0,78
5.2
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
1,00
5.3
Клауза за освобождаване от отговорност
[…]
Общо
[ 15]
2.7. Планът за преструктуриране
(43)
Германия подаде няколко преработени варианта на плана за преструктуриране на IKB. В документите от август 2007 г. са описани мерки за преодоляване на банковата криза и за избягване на бъдещи проблеми. Веднага след предоставянето на първата мярка IKB възложи на PriceWaterhouseCoopers (PWC) да направи анализ на положението към тогавашния момент. Въз основа на проучването IKB обяви на 3 септември 2007 г., че ще преустанови дейността си в сегмента международни портфейлни инвестиции.
(44)
IKB впоследствие актуализира плана и бе продадена на Lone Star. Lone Star представи нов план за саниране за IKB, който беше анализиран от KPMG в периода 16 юли-25 септември 2008 г. Планът предоставя общ поглед върху съответните основни пазари на IKB, посочват се причините за кризата, анализират се проблемите и се определя какви мерки да бъдат взети за решаването им. В краткосрочен период планът за саниране цели да се стабилизира финансовото положение на банката чрез осигуряване на необходимите ликвидни средства, както и да възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB чрез намаляване на нейните рискови експозиции и съсредоточаване върху основната ѝ дейност. Що се отнася до дългосрочната стратегия, в плана се посочва, че IKB ще се съсредоточи върху корпоративното банкиране за средно големи клиенти, докато структурираното финансиране ще се поддържа доколкото е необходимо за дейността по корпоративното банкиране.
(45)
В плана за саниране се потвърждава преустановяването на дейностите с портфейлни инвестиции, което IKB е била решила да направи още веднага след кризата.
(46)
По време на обсъжданията с Комисията IKB се съгласи също така като компенсаторна мярка да излезе и от сегмента на финансиране на недвижимо имущество. Това означава, че IKB няма да извършва никакви нови сделки за финансирането на дейност с недвижимо имущество от края на 2008 г. и постепенно ще се освободи от съществуващите активи (кредитните линии не могат да бъдат преустановени незабавно). В края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., IKB трябва да се е освободила от 60 % от съществуващите активи и да е продала своите дъщерни дружества IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft GmbH (15). Оставащата част от портфейла от [ 3] млрд. EUR ще бъде ликвидирана при падежа на останалите активи. Пълната продажба на тези инвестиции означава намаление на размера на кредитите за сегмента на финансиране на недвижимо имущество с 4,9 млрд. EUR.
(47)
Освен това, Германия предложи като компенсаторна мярка IKB да продаде редица свои дъщерни дружества:
-
IKB International SA Luxembourg, което бе важна платформа за операции на капиталовия пазар с общ счетоводен баланс от около [ 10] млрд. EUR, активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. (16). След 31 март 2009 г. няма да се предприемат нови дейности. Всяка дейност, която е важна за първия и втория стълб, ще бъде извършвана от седалището на IKB в Дюселдорф (17).
-
IKB Capital Corporation New York действаше в сегмента структурирано финансиране в САЩ с общо балансово число от [ 2] млрд. EUR. Тя активно ще преустанови дейността си до 30 септември 2011 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
освен това, IKB AG ще прекрати дейностите си в Амстердам, където клонът е активен във финансирането на малки и средни предприятия и в дейността с недвижимо имущество и има размер на кредитите от около [ 500] млн. EUR. Той ще преустанови активно дейността си до 30 март 2010 г. След 31 декември 2008 г. няма да се предприемат нови дейности.
-
делът от 50 % в Movesta Lease and Finance GmbH, което понастоящем има общо балансово число от [ 500] млн. EUR, ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
-
допълнително ще бъдат продадени определени нестратегически активи на стойност 1,7 млрд. EUR (счетоводна стойност към 31 март 2007 г.). Те ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(48)
Въпреки това, предвид трудната пазарна обстановка, Германия договори клауза за преразглеждане, която позволява на IKB, в случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи се окаже невъзможна, да промени или да замени дадена мярка или да удължи срока, доколкото това е достатъчно добре обосновано и Комисията даде своето съгласие.
(49)
Накрая, Германия се ангажира да гарантира, че общото балансово число на IKB няма да е над 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (18); това съответства на намаляване на балансовото число с 47,2 % в сравнение с 63,5 млрд. EUR, отчетени в преизчисления счетоводен баланс от март 2007 г. Германия предложи следното относно изпълнението на тези компенсаторни мерки и излизането от дейността с портфейлни инвестиции:
Таблица 4
Мерки по намаляването
В млрд. EUR
№
Мярка
Активи към 31.3.2007 г.
Активи към 30.9.2011 г.
Оставащи активи в основната дейност
[ 35,0]
[ 35,0]
За възстановяване на жизнеспособността
Излизане от портфейлните инвестиции
18,30
0,00
Компенсаторни мерки
1
Финансиране на дейност с недвижимо имущество
4,90
[ 3,0]
2
IKB International SA, Люксембург
[ 10,0]
0,00
3
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4
Клон на IKB AG в Амстердам
[ 0,5]
0,00
5
Продажба на нестратегически активи
1,70
0,00
6
Продажба на 50 % дял в Movesta
[ 0,5]
0,00
Междинна сума: оставащи компенсаторни мерки (междинна сума: изпълнени компенсаторни мерки)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Ново развитие на определени дейности, преди това извършвани в Люксембург
-
[ 2,0]
Общо балансово число без растеж
63,50
[…]
Максимална стойност по счетоводния баланс
33,50
33,50
Остатъчен марж за нова дейност
-
[…]
(50)
Освен това в плана за саниране се посочва, че IKB, чийто рейтинг от агенцията Fitch падна от A + на BBB-, изпитва затруднения при финансирането в настоящата пазарна обстановка. Нуждите от ликвидни средства до края на периода на преструктуриране се оценяват на максимум [ 10] млрд. EUR. Този дефицит ще бъде финансиран чрез увеличението на капитала, удължаването на ликвидните линии на KfW и рефинансиране, основаващо се на задължения. Част от недостига на ликвидни средства ще бъде покрита чрез намаляване на новите дейности.
(51)
В плана са включени също някои прогнози относно бъдещото развитие на банката в случай на добър, базов и лош сценарий. Според тези прогнози в случая на базов сценарий към края на периода на преструктуриране през септември 2011 г. IKB ще постигне възвращаемост на собствения си капитал от […] %. Печалбата преди облагане ще бъде от […] млн. EUR с […] служители на пълен работен ден. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред на банката ще нарасне до […] %, а коефициентът на съотношението между разходи и приходи ще спадне до […] %.
(52)
Накрая, Германия представи информация относно разходите за преструктуриране. Те включват разходи, произтичащи от загуби от портфейлни инвестиции от около [ 6] млрд. EUR (от Rhineland: 5,8 млрд. EUR), Havenrock: 1,2 млрд. EUR) и от вписаните в счетоводния баланс портфейлни инвестиции ([…] млрд.) EUR (19), присъщи разходи за преструктуриране (включващи рисковата гаранция, разходи по освобождаване от портфейла и административни разходи от около [ 0,25] млрд. EUR), капиталови загуби от около [ 1] млрд. EUR, разходи от намаляването на дейностите, което отчасти вече е осъществено и отчасти предстои във връзка с продължаването на съществуващи договори за [ 1] млрд. EUR, както и […] за […] млрд. EUR (20). Поради това Германия очаква общите разходи за преструктуриране на IKB да възлязат на около EUR [ 15] млрд. EUR.
3. ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(53)
В решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави под въпрос дали мерките на KfW в полза на IKB са съвместими с теста за инвеститор в условията на пазарна икономика, тъй като рисковата експозиция на KfW, свързана с мерките, не бе ограничена, а банковите асоциации ограничиха участието си в рисковата гаранция, докато останалите акционери в IKB изобщо не са взели участие.
(54)
Освен това, към този момент Комисията изрази съмнения дали мерките могат да се считат за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3 от Договора за ЕО. Според Комисията те не могат да се определят като помощ за разрешаването на сериозно затруднение в икономиката на държава-членка съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО. Няма основания те да се считат и за помощ за оздравяване предвид факта, че по своя характер мерките не са временни. Накрая, към въпросния момент мерките не изпълняват всички условия за помощ за преструктуриране, заложени в Насоките на Общността за помощ за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (21).
4. СТАНОВИЩЕ НА ГЕРМАНИЯ СЛЕД РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(55)
Немските органи поддържат първоначалната си позиция, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като са предприети в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика. Намесата е основана на съображения на инвеститор в условията на пазарна икономика, понеже ликвидацията на IKB би довела до повече разходи за KfW отколкото мерките за помощ в процеса на преструктурирането на IKB. В това отношение Германия отново припомня, че адекватната възвращаемост от капитала в случая не е от значение. Освен това Германия посочва, че тестът за инвеститор в условията на пазарна икономика трябва да бъде проведен ex ante.
(56)
Що се отнася до оценката на първата мярка, Германия твърди, че единствено първоначално предвидените загуби следва да се вземат предвид. Това би означавало загуби от 3,5 млрд. EUR в най-лошия случай и [ 2,5] млрд. EUR при средно добър сценарий на развитие. Германия твърди, че един частен инвеститор в условията на пазарна икономика би сравнил преките разходи от евентуална несъстоятелност на IKB, които биха възлизали на 1,5 млрд. EUR, произтичащи от получената счетоводна стойност на IKB от около 620 млн. EUR (според немските счетоводни стандарти) (22) и отписването на заеми за около 850 млн. EUR, които IKB е отпуснала на трети страни в контекста на дейността по подпомагането на KfW (23). В допълнение, Германия твърди, че несъстоятелността на IKB би предизвикала отписването на допълнителни кредити от дейностите за развитие от най-малко 1,1 млрд. EUR, което би довело до по-високи разходи по рефинансиране. Репутацията на KfW също би пострадала.
(57)
Освен това Германия твърди, че дори мерките за помощ да могат да бъдат считани за държавна помощ, размерът на помощта следва да се намали със загубите, които KfW би понесла в случай на несъстоятелност.
(58)
Що се отнася до втората мярка, Германия изтъква, че тя има само допълваща функция към първата и до голяма степен е финансирана от банковите асоциации. Предвид съдебната практика по делото Alitalia следва да се „счита, че капиталовата инжекция с публични средства отговаря на теста за частния инвеститор при пазарни условия и не представлява държавна помощ, когато е извършена паралелно със значително капиталовложение от страна на частен инвеститор при подобни обстоятелства“ (24).
(59)
Германия не оспорва характера на помощ на третата мярка.
(60)
Според становището на Германия продажбата на IKB също не води до държавна помощ, тъй като поведението на KfW е било на продавач в условията на пазарна икономика. Продажната цена е резултат от преговори, проведени с различните потенциални купувачи и следователно се е основавала на пазарните условия. Няколкото допълнителни мерки са били необходими, за да се продаде банката, и те са се основавали на пазарните условия.
(61)
Това се отнася за SIP 1, който бе продаден на KfW на цена с [ 10] % под счетоводната стойност по международните счетоводни стандарти. Вярно е, че това е по-добра цена, отколкото Lone Star договори за SIP 2 ([отстъпка 10,0] %), но трябва да се има предвид, че за разлика от SIP 1, SIP 2 съдържа предимно […]. Поради това Германия твърди, че KfW ще може да продаде портфейла или да го задържи до падежа без загуби. Още повече, че KfW се нуждаеше от помощ от страна на своя собственик, държавата, за продажбата на SIP 1, тъй като тя […]; покупката беше улеснена от държавната гаранция, за да се избегне необходимостта KfW да ангажира собствен капитал от около […] млн. EUR ([…]). Второ, участието на KfW в SIP 2 също беше основано на пазарни принципи, тъй като то включва само нисък риск поради първостепенния характер на заема, макар че условията за изплащане са тежки, а таксата (Euribor плюс [ 80] базисни пункта), за която Германия представи пазарни референтни показатели, бе висок. Най-накрая, фактът, че KfW трябваше да поеме риска за отговорност от […] млрд. EUR (резерви) за […] е типично за случаи, в които рискът от задължения е нисък, но съответната сума е голяма и това условие е поискано от всички заинтересовани страни в последния кръг на преговори.
(62)
Според Германия, ако Комисията счете, че мерките съдържат елементи на помощ, те при всички случаи би могла да се определят като помощ за преструктуриране, съвместима с общия пазар. Германия твърди, че сегментът на дейност на банката, от който са произлезли затрудненията, вече е закрит и че занапред банката сега ще се съсредоточи върху основната си дейност.
(63)
Освен това Германия се е ангажирала да предприеме всички мерки, посочени по-горе в съображение 46.
(64)
Германия твърди също така че преструктурирането се основава на значителен собствен принос на банката (от най-малко [ 10] млрд. EUR). Германия на няколко пъти промени предоставената информация в това отношение и последно изчисли собствения принос като сума на целия принос за преструктуриране, за който не е била отпусната държавна помощ, намаляването на новата дейност, както и постъпленията от продажбите минус загубите. Нетните постъпления от продажбите бяха оценени на [ 5] млрд. EUR, изчислени при отчитане на активите за продажба в рамките на периода на преструктуриране минус […] оставащата дейност в Люксембург и минус някои портфейлни инвестиции в Люксембург. По-конкретно, Германия оцени […] млрд. EUR за дейността с недвижимо имущество, […] млрд. EUR за дъщерното ѝ дружество в Люксембург и […] млрд. EUR за дъщерното дружество в Ню Йорк, както и […] млрд. EUR за Амстердам, […] млрд. EUR за Movesta и […] млрд. EUR за други нестратегически активи.
5. ОЦЕНКА
5.1. Наличие на помощ
(65)
Комисията първо оценява дали мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО. Съгласно тази разпоредба държавна помощ е всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия, доколкото засяга търговията между държавите-членки.
a. Рисковата гаранция и увеличаването на капитала (мерки 1-3)
(66)
Комисията поддържа своето мнение, изложено в решението за откриване на процедура, че нито една от трите финансови мерки не би била извършена от инвеститор в условията на пазарна икономика и поради това всички мерки представляват държавна помощ. Предвид трансграничните и международните дейности на IKB не може да се оспори, че всяко преимущество, осигурено посредством предоставянето на държавни ресурси, би засегнало конкуренцията в банковия сектор и би оказало влияние върху търговията вътре в Общността (25).
(67)
Комисията отбелязва твърдението на немските органи, че въпросните мерки не осигуряват преимущество за IKB, тъй като KfW действа единствено от позицията си на собственик и следователно като частен инвеститор. Германия не оспорва обаче, че KfW е държавна кредитна институция с обществена функция и че поведението ѝ може да бъде вменено на държавата. Като потвърждава, че представител на Федералното министерство на финансите не само е присъствал на заседанията на надзорния съвет на банката, който е участвал във вземането на всички решения между 27 и 29 юли 2007 г., но при вземането на решението в действителност е председателствал срещата, Германия в действителност потвърждава, че решенията на KfW могат да бъдат вменени на държавата (26).
(68)
По тази причина при разследването си Комисията се съсредоточи върху въпроса дали намесата на KfW е представлявала преимущество за IKB, което би било осигурено също така от инвеститор в условията на пазарна икономика, действащ при подобни пазарни условия. Комисията приема, че според предварително направената оценка в най-лошия случай рисковата гаранция за IKB би покрила общи загуби от 2,5 млрд. EUR. Освен това и тук Комисията счита, както в подобни случаи (27), че при такива непредвидими обстоятелства един частен инвеститор би взел предвид най-лошия сценарий за очаквани загуби, а не базовия вариант. Освен това, важно е да се подчертае, че KfW не е изключила възможността задълженията ѝ потенциално да достигнат 8,1 млрд. EUR.
(69)
Не е вярно, че мярката би генерирала по-малко разходи за KfW и Германия отколкото ликвидацията на IKB (28), дори тогава, когато се използва ex ante оценката към момента на приемане на решението за инвестиции (29). Комисията не може да приеме всички разходи по ликвидацията, посочени от Германия. Въпреки че Комисията признава, че счетоводната стойност на IKB наистина е била 620 млн. EUR, още в решението за откриване на процедура тя посочи, че цените на акциите на IKB са спаднали значително още преди намесата на KfW, така че делът на KfW в IKB по време на намесата вероятно не е бил равен на тази счетоводна стойност. Освен това в решението за откриване на процедура Комисията поставя под въпрос дали използваният риск от просрочване от около [ 15] % е бил реалистичен за заемите, отпуснати в дейностите за развитие. Германия не е предоставила достатъчно убедителни доказателства в подкрепа на достоверността на направената оценка на KfW.
(70)
Същата липса на доводи се отнася и за очакваните непреки загуби като следствие от общата банкова криза, които, както е посочено в решението за откриване, са напълно хипотетични. Комисията също така остава на мнението, че структурираното финансиране за развитие е част от обществените компетенции на KfW, а не част от обичайните ѝ функции на търговско-кредитна институция. Загубите от тази дейност следователно не могат да се считат за разход, който един инвеститор в условията на пазарна икономика би взел предвид (30).
(71)
Ключовият аргумент за Комисията остава този, че очакваните загуби в рамките на рисковата гаранция всъщност не са били ограничени до 2,5 млрд. EUR, а са неограничени. Дори ако може да се докаже, че неограниченият характер на отговорността е бил задължително изискване на BaFin, за да се избегне мораториумът, ясно е, че решението на инвеститор в условията на пазарна икономика би взело предвид и този аспект. Това е видно с оглед на частния принос в рисковата гаранция.
(72)
Що се отнася до поведението на KfW и на банковите асоциации, Комисията припомня, че при един публичен акционер, който действа успоредно с другите частни инвеститори, заделянето на капитал следва да е пропорционално и при същите условия (31) и въз основа на същата стопанска логика (32). Тези съображения са били също в основата на решението на съда от първа инстанция по делото Alitalia, на което се позовава Германия и в което съдът по подобен начин изиска сравними обстоятелства.
(73)
В този контекст Комисията отбелязва, че банковите асоциации са поставили горен праг на участието си в подялбата на загубите по първата мярка до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), докато KfW се е отказала от определянето на подобен праг и по този начин е много по-изложена на риск от банковите асоциации. Във всеки случай, дори ако се приспаднат потенциалните преки загуби, дължащи се на ролята на собственик на KfW и на кредитите, възлизащи общо на […] млрд. EUR (вж. съображение 0, и е използван най-песимистичният сценарий, участието на KfW в гаранцията би била все още точно толкова висока, колкото гаранцията на банковите асоциации взети заедно. Ясно е, че KfW не се е намесила по начин, сравним с този на банковия пул.
(74)
Освен това не отговаря на истината аргументът, че в немския банков сектор би възникнала обща криза, която би имала катастрофални последици за KfW. Всички останали банки биха били засегнати по подобен начин от кризата. При все това делът на банковите асоциации в рисковата гаранция, ограничен до 1 млрд. EUR (приблизително 30 %), няма никаква връзка с пазарния дял на техните банки членки в Германия, който е над 95 % (33). По тази причина Комисията не вижда търговско основание за непропорционално високото участие на KfW. И макар KfW да е действала донякъде в интерес на своите дъщерни дружества, поведението ѝ излиза от рамките на това, което един частен инвеститор би направил. Един частен инвеститор би ограничил много повече участието си и би настоявал за допълнителна помощ от банковите асоциации или от държавата. Следователно KfW, поне до известна степен, не е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика.
(75)
Същото се отнася и за втората мярка, която, според предоставената от Германия информация, е била просто спомагателна към първата рискова гаранция. Дори ако участията на KfW и банковите асоциации изглеждат по-балансирани като абсолютно изражение (в относително изражение участието на банковите асоциации следва да е много по-високо), тази мярка трябва да се разглежда заедно с първата мярка в цялостния контекст на преструктурирането и установената съдебна практика не позволява на KfW да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика, след като тя не е действала като пазарен инвеститор (34).
(76)
Това важи още в по-голяма степен за третата мярка, по която Германия очевидно е дала указания за действие на KfW и е направила вноска от 1,2 млрд. EUR за още една мярка от 2,3 млрд. EUR. Към този момент KfW е изложена на риск в много по-голяма степен от банковите асоциации, въпреки че несъстоятелността на IKB би задействала гаранционен механизъм, който е разработен с цел да разпредели тежестта в целия банков сектор.
(77)
Във връзка с други случаи Комисията е изразявала позицията, че е трудно да бъде оценен размерът на помощта, ако тя е предоставена под формата на рискова гаранция (35). В съответствие с Насоките и съдебната практика, елементът на помощта, включен в гаранция за дружество в затруднение, може да бъде толкова голям, колкото потенциално покритата от гаранцията сума, но може, въз основа на анализа на конкретни случаи, да бъде по-нисък (36). Въпреки това, дори ако елементът на помощта може да бъде ex ante оценен на по-малко от 8,1 млрд. EUR (Rhineland, Havenrock и 1 млрд. EUR активи, вписани в счетоводния баланс), реалистичната оценка за загубите от 6,8 млрд. към настоящия момент доста надвишава оценката за най-лошия възможен случай (вж. таблица 3, с изключение на третата мярка). Следователно Комисията счита, че размерът на помощта, предоставена в рамките на рисковата гаранция и чрез капиталовите инжекции, възлиза на 8,8 млрд. EUR (вж. таблица 3, № 1 и № 3).
б. Инструменти за ликвидност
(78)
В допълнение към капиталовите инжекции и мерките за покриване на загубите KfW също така помогна на IKB да продължи дейността си посредством два рамкови инструмента за ликвидност - всеки от по [ 1] млрд. EUR. Тези мерки бяха взети в контекста на преструктурирането и не могат да бъдат разглеждани поотделно от първата и втората мярка. По този начин и тук KfW не може да прибегне до аргумента за инвеститор в условията на пазарна икономика (37). Комисията не вижда как един частен инвеститор би поел толкова голяма рискова експозиция, особено при липса на рискова гаранция. Независимо от това, ако KfW е действала въз основа на някои пазарни референтни показатели, това би следвало да бъде отразено при изчисляването на наличния елемент на помощ.
(79)
Комисията отбелязва, че лихвата е била вече определена за първия инструмент, който е бил вече използван, а именно фиксиран лихвен процент Euribor плюс [ 50] базисни пункта до [ 50] базисни пункта, а за втория - Euribor плюс [ 100] базисни пункта, и че всеки инструмент е бил обезпечен с [....] над 100 % ([....] %). Обезпечението е било чрез ценни активи на IKB, които не произлизат от портфейлните инвестиции и обикновено не би следвало да бъдат просрочени. Обезпечението е структурирано така че гаранцията фактически никога да не падне под 100 %. По този начин в действителност са налице очевидно висока обезпеченост и относително нисък риск за предоставените ликвидни средства. Следователно KfW е разчитала не само на финансовата мощ на IKB, но в допълнение си е осигурила ценно обезпечение.
(80)
Все пак приложените рискови маржове следва да са в съответствие със Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти („Съобщение относно референтните и сконтови лихвени проценти“) (38). Предвид факта, че рейтингът на дружеството се основава на наличието на рисковата гаранция и е ясно, че дружеството е в затруднено положение (вж. параграф 96), Комисията трябва да приложи маржовете, предвидени за дружества в затруднено положение. В случаи на висока обезпеченост маржът е 400 базисни пункта. (39) Оттук следва да се предположи, че за период от десет месеца (т.е. от януари до октомври 2008 г.) преимуществото на първата линия за ликвидност от [ 1] млрд. EUR съответства на средно [ 300] базисни пункта. Аналогично, за период от девет месеца (т.е. от февруари до октомври 2008 г.) втората линия за ликвидност от юли 2008 г., която все още не е била използвана, е предоставила преимущество от [ 200] базисни пункта. Свързаната с тези инструменти помощ следователно би възлизала на [....] млн. EUR за първата линия за ликвидност и на [....] млн. EUR за втората линия за ликвидност, или общо на [....] млн. EUR.
(81)
Що се отнася до линиите за ликвидност, предоставени от [една регионална банка] и [друга регионална банка], Комисията не разполага с данни, че договорените условия за предоставянето им не са отразявали пазарните съображения и по този начин биха довели до преимущество за IKB. Освен това обстоятелствата, при които са предоставени линиите, и по-специално фактът, че междубанковата дейност е част от ежедневните и стандартни операции на всяка банка, в същото време участието в голям мащаб на частни оператори и фактът че [една регионална банка] и [друга регионална банка] не са предоставили тези кредитни линии по нареждане на държавата, води Комисията до заключението, че няма данни, въз основа на които посочените сделки могат да бъдат вменени на държавата (40). Поради това Комисията заключава, че тези инструменти не съдържат държавна помощ.
в. Продажбата на IKB
(82)
Комисията също така оцени дали продажбата на IKB на Lone Star включва елементи на държавна помощ. Случаят би могъл да е такъв, ако IKB беше продадена под пазарната си цена на Lone Star. Въз основа на подробната информация, предоставена от Германия в тази връзка (вж. раздел 2.5) Комисията не разполага с данни, за да счита, че платената от Lone Star цена не е най-високото предложение, постигнато в открит, прозрачен, недискриминационен и безусловен процес на продажба. Като се има предвид, че това е ключовият критерий съгласно правилата на Комисията относно приватизация (41), тя може да заключи, че продажбата не включва помощ в полза на Lone Star.
(83)
Второ, Комисията оцени дали продажбата включва някаква допълнителна помощ за IKB, какъвто би бил случаят, ако ликвидацията би довела до по-малко разходи за KfW, отколкото продажбата на IKB, т.е. бе анализирано дали става въпрос за обичайно поведение на продавач в условията на пазарна икономика. Комисията отбелязва, че с продажбата е била постигната не само продажна цена, но и с нея са свързани също и допълнителни капиталови инжекции от KfW, които следва да се считат като част от продажбата. Това са 1) поддръжката на двете линии за ликвидност от [ 2,5] млрд. EUR, 2) първостепенният заем от KfW за рефинансирането на SIP 2, 3) прехвърлянето на SIP 1 към KfW преди продажбата и 4) отчитането на риска от задължения. Видно е, че KfW е предприела тези мерки, за да осъществи продажбата и да се освободи от колкото се може повече активи в рамките на възможно най-кратък период. Въпреки че на пръв поглед KfW е постигнала положителна продажна цена, продажбата е била придружена от мерки, които в крайна сметка са довели до отрицателна продажна цена.
(84)
Не може да се пренебрегне и фактът, че тези мерки са били предприети в контекста на преструктурирането на IKB и по този начин в контекста на първите три мерки за помощ. Поради това Комисията не може да ги разглежда изолирано от първите три мерки и още веднъж не разбира как KfW може да се позове на аргумента за инвеститор в условия на пазарна икономика (42).
(85)
Във всеки случай тестът за продавач в условията на пазарна икономика не изглежда по никакъв начин да е изпълнен в настоящия случай. Референтният показател е дали цената е била отрицателна, тъй като Германия не е обосновала никакви правдоподобни допълнителни разходи за продажбата, които биха били взети предвид от продавач в условията на пазарна икономика. По-специално, Комисията не може да вземе предвид изчислените загуби от риска от просрочване при заемите, предоставени за дейностите за развитие. Комисията отбелязва, че структурираното финансиране на дейности за развитие е част от обществената задача на KfW, а не от функциите на KfW като нормална търговско-кредитна институция. Следователно то не може да се счита за разход, който инвеститор в условията на пазарна икономика също би взел под внимание, тъй като той не би поел задължения, произтичащи от държавни мерки за помощ (43).
(86)
Поради това Комисията оцени дали мерките за помощ de facto са довели до отрицателна цена. Тъй като мерките за помощ не са били отпуснати като безвъзмездна помощ, а посредством заеми и гаранции, Комисията трябва, както при обичайна държавна помощ, да определи икономическото им преимущество за IKB.
(87)
Първо, KfW продължава да предоставя ликвидни средства на IKB. Както вече беше установено в съображение 77, трудно е да се направи количествена оценка на преимуществото, тъй като частни инвеститори може също да са били склонни, при определени условия, да предоставят ликвидни средства, при положение че е налице рисковата гаранция. След продажбата в полза на Lone Star обаче рисковата гаранция е преустановена. Придобиването от страна на Lone Star и одобрението на помощта за преструктуриране и плана за саниране от страна на Комисията показват, че възстановяването на жизнеспособността е счетено за възможно. Докато по време на периода на преструктуриране IKB официално се счита за дружество в затруднено положение, то следва да се смята за „слаб“ случай (рейтинг Б) по смисъла на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти за целите на изчислението на елемента на помощ (44). Маржът за заема съгласно съобщението е 220 базисни пункта, което предполага, че втората линия за ликвидност е [ 100] под референтния лихвен процент, докато първата линия е със [ 100] базисни пункта по-ниска. Изчислено за […] години (от октомври 2008 г. до април […]), това би довело до допълнителна помощ от около [90] млн. EUR.
(88)
Второ, KfW закупи SIP 1 за 1 млрд. EUR. Комисията отбелязва, че договорената цена от KfW е с [ 10] % под счетоводната стойност по международните стандарти IFRS и че IKB преди това е могла да продаде част от портфейла на цена над счетоводната стойност по IFRS. Съмнително е обаче дали в настоящото състояние на пазара някой частен инвеститор би могъл и искал да закупи такъв портфейл, поне не в неговата цялост. Фактът, че Lone Star не е изразил интерес за закупуване и KfW не е могла да направи това без помощ от държавата е доказателство за горното. Нуждата от допълнителни отписвания в счетоводната стойност на портфейла не може да бъде изключена. В най-неблагоприятния случай това би засегнало подчинения транш от [ 200] млн. EUR. При липсата на друг референтен показател Комисията възприема позицията, че със SIP 1 KfW има допълнителна рискова експозиция от [ 200] млн. EUR.
(89)
Във връзка със SIP 2 KfW е предоставила първостепенен заем от 775 млн. EUR, който се изплаща при Euribor плюс [ 90] базисни пункта поради неговия първостепенен характер (обслужва се първи по ред от каквито и да било входящи постъпления). Заемът обаче е отпуснат на дружество със специална инвестиционна цел, което няма кредитна история. Според Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти лихвеният процент за такива дружества следва да бъде най-малко Euribor плюс 400 базисни пункта (45). Въпреки това, предвид факта, че заемът е първостепенен заем, който е подчинен на участието на IKB и следователно по същество облагодетелства IKB, в настоящия случай Комисията приема марж за заема от 220 базисни пункта. Елементът на помощ при предоставянето на привилегирования транш от 775 млн. EUR по тази причина може да бъде определен на около [ 30] млн. EUR ([ 100] базисни пункта за период от […] години, т.е. от октомври 2008 г. до […]).
(90)
Накрая, причината за поемането на риска от […] е била невъзможността да се направи приемлива оценка на риска в случай, че той бъде поет заедно с IKB. Предвид факта, че рисковата експозиция, свързана с възможни задължения, е ограничена, и че въз основа на наличната информация по-скоро няма вероятност от възникване на подобен случай, не би било неуместно рискът да се смята за част от продажбата. Това, че рискът може да се счита за незначителен, се потвърждава и от факта, че одиторите не са формулирали изисквания за създаването на резерви от IKB. Разбира се, по отношение на някои […] възникващи компенсаторни плащания е налице определен остатъчен риск. При липсата на предоставена количествена оценка на риска, Комисията счита, че за настоящите мерки следва да бъдат взети предвид […] млн. EUR, които съответстват на […] % риск.
(91)
Помощта, съдържаща се в мерките, предоставени от KfW като част от продажбата на IKB, възлиза на 390 млн. EUR, което надвишава продажната цена от [ 100] млн. EUR с [ 250] млн. EUR, и в крайна сметка я превръща в отрицателна. Следователно може да се счита, че продажбата на IKB е включвала помощ за IKB.
c. Резюме на държавната помощ
(92)
Както става ясно от таблица 5, общата помощ, предоставена в рамките на всички мерки, възлиза на 9,155 млрд. EUR.
Таблица 5
Резюме на държавната помощ в полза на IKB, получена по време на преструктурирането
№
Мярка
Млн. EUR
Размер на помощта
в млн.и EUR
1
Първа рискова гаранция (Rhineland - 5,8 млрд. EUR, Havenrock - 0,85 млрд. EUR и вписани в счетоводния баланс активи - 1 млрд. EUR)
6 650
2
Втора рискова гаранция (350 млн. EUR за допълнително покриване на загубите - Havenrock)
200
3
Увеличение на капитала и опростен заем (за покриване на амортизацията на вписани в счетоводния баланс активи)
2 000
4
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (преди продажбата)
[…]
5
Продажба на IKB
5a
Цена на акциите на IKB
[…]
5б
Инструменти за ликвидност, предоставени на IKB (след продажбата)
[…]
5в
Първостепенен заем за рефинансиране на SIP 2
[…]
5г
Прехвърляне на SIP 1 към KfW
[…]
5д
Клауза за освобождаване от задължения[…]
[…]
Продажба на IKB нето
[ 250]
Общо
[ 10 000]
5.2. Съвместимост на мерките с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО: помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка
(93)
Комисията поддържа позицията си, изложена в решението за откриване на процедурата, че член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО не е приложим в настоящия случай. Тази разпоредба позволява предоставянето на помощ за преодоляване на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка. Комисията припомня, че Съдът от първа инстанция е подчертал, че член 87, параграф 3, буква б) трябва да се прилага рестриктивно.
(94)
Разследването потвърди становището на Комисията, че проблемите на IKB се дължат на специфични за дружеството проблеми. Освен това, предоставената от немските органи информация не убеди Комисията, че последиците за системата, които биха могли да произтекат от несъстоятелност на IKB, може да са достигнали размера на „сериозно затруднение в икономиката“ на Германия по смисъла на член 87, параграф 3, буква б) (46). Поради това настоящият случай следва да се разглежда като основан на специфични проблеми за IKB, които изискват вземането на мерки за помощ по силата на правилата относно дружествата в затруднение. Съобразно с това, въпросните мерки не могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕС.
5.3. Съвместимост с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в) - помощ за преструктуриране
(95)
Разследването позволи на Комисията да стигне до заключението, че мерките могат да се считат за съвместима помощ за преструктуриране, тъй като отговарят на всички изисквания от Насоките относно държавни помощи за преструктуриране. Вследствие на това не е необходимо да се разследва дали мерките представляват помощ за преструктуриране - възможност, която Комисията изключи още в решението за откриване на процедура предвид неотменимия характер на рисковата гаранция.
a. Предприятие в затруднено положение
(96)
Комисията счита, че по смисъла на параграф 9 от Насоките IKB е било предприятие в затруднено положение, като се има предвид, че без намесата на KfW е било малко вероятно IKB да е в състояние да се справи с кризата на ликвидността за по-дълъг период. Очакваните загуби биха довели до закриването на банката, като по този начин са изпълнени условията на параграф 10, буква в) от Насоките. Германия не е оспорила това мнение, което е изложено също в решението за откриване на процедура.
б. Възстановяване на дългосрочната жизнеспособност
(97)
Настоящото разследване най-напред потвърди, че преструктурирането ще възстанови дългосрочната жизнеспособност на IKB. Комисията счита, че продажбата на IKB на Lone Star е от решаващо значение за разрешаването на затрудненията и за положително икономическо развитие на банката.
(98)
Освен това разследването потвърди, че IKB е пренасочила своите дейности. Тя е преустановила губещите си дейности и вече не осъществява портфейлни инвестиции. В допълнение IKB възнамерява да се съсредоточи върху основната си дейност - кредитиране на средно големи корпоративни клиенти. Всички останали дейности в сегмента на структурираното финансиране ще се запазят, за да задоволят изискванията на корпоративните клиенти, макар че [ 20] % от тази дейност, както и цялостната дейност по финансирането на недвижимо имущество ще бъдат преустановени. Освен това, IKB е предприела мерки за подобряване на управлението на риска и вече значително е намалила рисковата си експозиция. Следователно IKB е предприела необходимите вътрешни мерки, за да гарантира възстановяването на жизнеспособността си.
(99)
В допълнение към това Комисията признава, че планът за преструктуриране на IKB включва устойчиво възстановяване на жизнеспособността на IKB. Планът, който се основава на разумни пазарни финансови прогнози, дава ясно да се разбере, че избраният стопански модел ще има успех. Коефициентът на адекватност на капитала от първи ред от […] % и коефициентът на съотношението между разходи и приходи от […] %, които трябва да се постигнат до 2011 г., показват, че стопанският модел на банката може да се счита за жизнеспособен. Сравнително ниският коефициент на възвращаемост на собствения капитал от […] % през 2012 г. следва да се разглежда във връзка със сравнително високия коефициент на адекватност на капитала от първи ред на IKB, който е необходим буфер. Комисията признава значителните мерки за съкращаване на разходите, които ще бъдат предприети до 2011 г. Комисията също така анализира основните допускания в плана за преструктуриране и няма причини да се съмнява, че те са реалистични.
(100)
В плана се посочва, че дори при най-неблагоприятния сценарий IKB може да постигне положителен растеж и положителна възвращаемост на капитала. Дори при такъв най-неблагоприятен сценарий банката ще постигне коефициентът на адекватност на капитала от първи ред […] % и по този начин ще има стабилна основа.
в. Ограничение на помощта до необходимия минимум - собствен принос
(101)
Съмненията на Комисията по отношение на това, дали помощта е била ограничена до необходимия минимум, бяха опровергани. На този етап Комисията може да заключи, че в съответствие с Насоките помощта е била ограничена до необходимия минимум и е съпътствана от значителен принос от собствени ресурси за целта на преструктурирането - от над 50 % от разходите за преструктуриране.
(102)
Разходите за преструктуриране включват различни загуби (загуби от портфейлите, загуби поради по-високи разходи за финансиране, загуби, произтичащи от намаляването на сегментите на дейност, и загуби от продажба на активи), както и разходи за учредяването на рисковата гаранция, разходи за преструктуриране на персонала, административни разходи и хонорари за консултанти и адвокати. Комисията не оспорва, че тези разходи възлизат на [ 15] млрд. EUR, както Германия посочва (в съображение 52). Комисията приема също, че рефинансирането на SIP 1 и първостепенният заем за SIP 2 са разходи за преструктуриране, тъй като те са необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Следователно всички разходи могат да бъдат оценени на около [ 17] млрд. EUR.
(103)
В съответствие с точка 43 от Насоките това преструктуриране може да се финансира чрез помощ, собствените средства на получателя, постъпленията от продажбата на активи, средства на акционерите и друг вид чуждо финансиране при пазарни условия.
(104)
Значителна част от преструктурирането на портфейлите се поема от самото дружество, от предишните и нови частни акционери, което се изразява предимно в участието на банковите асоциации, собствените средства на IKB (47) и капиталовата инжекция от страна на Lone Star. Въпреки това загубите от дейността и отслабването на стопанската дейност вследствие на кризата не могат да се считат за собствен принос, тъй като съгласно точка 43 от Насоките, собственият принос трябва да е реална, действителна сума. Собственият принос от тази категория следователно е около […] млрд. EUR, т.е. [ 20 %] %.
(105)
Тази сума нараства значително и достига поне 50 %, ако се вземат предвид постъпленията от продажби, осъществени като компенсаторна мярка. Това засяга активи с номинална стойност [ 15] млрд. EUR (вж. таблица 4). Въпреки това Комисията не може да приеме цялата сума като собствен принос. Първо, част от дейността на IKB Люксембург ([…] млрд. EUR) ще бъде възстановена в Дюселдорф, т.е. става въпрос за частична продажба. Второ, част от средствата няма да бъдат генерирани от активни продажби, а към настъпването на падежа на въпросните активи. Трето, не е ясно на каква цена ще бъдат отписани активите […]. Независимо от това Германия предостави достатъчно аргументи, за да убеди Комисията, че активното отписване на активи ще осигури поне [ 5] млрд. EUR в близко бъдеще (48). Комисията ще контролира всичко това, за да гарантира, че действително е постигнато достатъчно високо ниво на собствен принос и че помощта действително е ограничена до необходимия минимум.
(106)
Ефектът от продажбата на активи е двоен. От една страна, по този начин се намалява размерът на претеглените спрямо риска активи, освобождава се капитал и се повишава капитализацията. От друга страна, продажбите на активи генерират ликвидни средства, които могат да се използват за финансиране на преструктурирането или за подсилване на ликвидната основа (49). Както бе обяснено в предходния параграф, част от това са очаквани бъдещи постъпления от средства, част вече са били реализирани, а друга част предстои да бъде реализирана в близкото бъдеще. Така че, дори ако не взема предвид очакваните постъпления от средства, които може да бъдат реализирани чак през 2011 г., и като приеме, че предвидените приходи може да не се материализират изцяло за всички тези продажби, Комисията стига до заключението, че изискването за 50 % собствен принос, което следва да бъде изпълнено при едно преструктуриране, което е в пълно съответствие с действащото законодателство в областта на конкуренцията, е изпълнено.
(107)
При достигането до това заключение Комисията взе предвид следните фактори.
Таблица 6
Собствен принос
(в млрд. EUR)
Мярка
Произход на средствата
Сума
Рискова гаранция
Банковите асоциации
1,50
Капиталови резерви на дружеството и хибриден капитал
IKB
[ 1,5]
Капиталов принос SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Междинна сума
[ 3,25]
Продажба на портфейлни инвестиции
Пазарен
[…]
Продажба на сегмента недвижимо имущество
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Int. Люксембург
Пазарен
[…]
Продажба на IKB CC Ню Йорк
Пазарен
[…]
Продажба на IKB Амстердам
Пазарен
[…]
Продажба на дялове на Movesta
Пазарен
[…]
Продажба на нестратегически активи
Пазарен
[…]
Междинна сума: компенсаторни мерки от продажби
[ 5,0] (най-малко […])
г. Избягване на неоснователно нарушаване на конкуренцията - компенсаторни мерки
(108)
В резултат на разследването Комисията е убедена, че се вземат достатъчно мерки, за да се смекчат във възможно най-голяма степен евентуални нежелателни ефекти на помощта върху конкурентите.
(109)
Комисията установи, че IKB се отказва от един цял сегмент на стопанска дейност и намалява размера на най-печелившия си сегмент, структурираното финансиране, с [20-30] %.
(110)
Комисията не може да приеме, че най-големият дял от това намаляване (продажбата на портфейлни инвестиции в размер на 18,3 млрд. EUR) представлява компенсаторна мярка, тъй като мерките по намаляването са били необходими за възстановяване на дългосрочната жизнеспособност. Съгласно точка 40 от Насоките такива мерки не могат да се считат за компенсаторни мерки.
(111)
При всички случаи допълнителното намаление с [ 10] млрд. EUR съответства на [25] % от общото балансово число след приспадането на портфейлните инвестиции (т.е. [ 10] млрд. EUR от 45,2 млрд. EUR) (50). Макар че излизането от портфейлните инвестиции не може да се приеме за компенсаторна мярка, то има отражение върху размера на банката и нейните дейности. Въз основа на предложените от Германия мерки балансовото число на IKB намалява до 47,2 % (т.е. 18,3 млрд. EUR портфейлни инвестиции и [ 10] млрд. EUR компенсаторни мерки минус […] млрд. EUR марж на растеж спрямо 63,5 млрд. EUR общо балансово число).
(112)
Освен това Комисията припомня, че целта за намаляването на общото балансово число до 33,5 млрд. EUR до края на периода на преструктуриране, т.е. до 30 септември 2011 г., гарантира, че затварянията и продажбите не се заобикалят чрез възстановяване на същата дейност в други части на банката или чрез простото им прехвърляне.
(113)
В допълнение към това, бившите собственици на банката, както и бившето висше ръководство вече не участват в дейностите на IKB, което е съществен сигнал по отношение на борбата с моралния риск. Освен това банката бе продадена по открит и недискриминационен начин, което даде възможност на конкурентите да придобият банката. Това само по себе си също представлява един вид компенсация за антиконкурентното въздействие, което помощта им е причинила.
(114)
Като цяло компенсаторните мерки са пропорционални на ефекта от нарушаването на конкуренцията от помощта, предоставена на IKB, и чрез тях се гарантира, че неблагоприятните ефекти върху условията на търговия са сведени до минимум във възможно най-голяма степен.
(115)
Комисията следва да бъде държана в течение за напредъка при изпълнението на тези компенсаторни мерки.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(116)
Комисията констатира, че разглежданите мерки за помощ са приведени в действие в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО. Въпреки това Комисията заключава, че те представляват помощ за преструктуриране, която може да бъде счетена за съвместима с общия пазар съгласно член 87, параграф 3, буква в), при условие че са изпълнени съответните условия.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мерките, предоставени от Германия в полза на IKB Deutche Industriebank AG (наричана по-долу „IKB“), основаващи се на споразумения и документи, предоставени от Германия, са съвместими с общия пазар, предмет на задълженията и условията, установени в член 2.
Член 2
(1) Германия гарантира, че планът за преструктуриране на IKB, както е представен на Комисията от Германия на 25 септември 2008 г., ще бъде изпълнен изцяло до 30 септември 2011 г.
(2) Германия гарантира, че следните активи на IKB ще бъдат продадени на трета страна, която е независима от IKB и KfW, или ликвидирани:
а)
Целият сегмент на дейността с недвижимо имущество, състоящ се от вътрешно и международно финансиране на недвижимо имущество, няма да извършва нови сделки след 31 декември 2008 г. и активно ще бъде преустановен (51); […] % ще бъдат продадени до 30 септември 2010 г., […] % до 30 септември 2011 г., а остатъкът - когато настъпи неговият падеж. Преустановяването ще включва също IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, и IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52).
б)
Дъщерното дружество IKB International SA Luxembourg ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 март 2009 г. Част от дейностите, извършвани от това дъщерно дружество, които са необходими за корпоративното банкиране и дейността по структурирано финансиране, ще бъдат поети от IKB.
в)
Дружеството IKB Capital Corporation New York ще бъде активно преустановено до 30 септември 2011 г.; […] % от кредитния портфейл ще бъде продаден до 30 септември 2010 г. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
г)
Дейностите на IKB AG в Амстердам ще бъдат активно преустановени до […]. Няма да се извършват нови сделки след 31 декември 2008 г.
д)
Петдесетпроцентният дял в Movesta Lease and Finance GmbH ще бъде продаден до 30 септември 2011 г.
е)
Други нестратегически активи с номинална стойност 1,7 млрд. EUR (по счетоводна стойност към 31 март 2007 г.), първоначално включени в счетоводния баланс, ще бъдат активно преустановени до 30 септември 2011 г.
(3) Германия гарантира, че общото балансово число на IKB няма да надхвърля 33,5 млрд. EUR към 30 септември 2011 г. (53).
(4) В случай на непредвидени обстоятелства, и по-специално ако финансовата криза продължи или продажбата на някои активи е невъзможна, посочените в параграфи 2 и 3 мерки могат да бъдат изменени или заместени, или може да бъде удължен срокът, при условие че бъде представена достатъчна обосновка за това най-малко два месеца преди крайния срок и Комисията не повдигне никакво възражение в рамките на два месеца.
(5) За целите на контрола на спазването на условията и задълженията, изложени в параграфи 1, 2 и 3, до 2012 г. Германия предоставя редовни годишни отчети, най-късно до 31 април, относно напредъка на изпълнението на плана за преструктуриране и на изброените по-горе условия и задължения.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 21 de octubre de 2008
relativa a la ayuda estatal C 10/08 (ex NN 7/08) que Alemania ha concedido para la reestructuración de IKB Deutsche Industriebank AG
[notificada con el número C(2008) 6022]
(El texto en lengua alemana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2009/775/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 88, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos (1),
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
(1)
El procedimiento fue incoado a raíz de la información transmitida por Alemania el 3 de agosto de 2007. Tras diversos intercambios de información, Alemania notificó las medidas por carta de 15 de enero de 2008, alegando que, en cualquier caso, las medidas deberían considerarse ayuda de salvamento y reestructuración compatibles con el mercado común.
(2)
Mediante carta de 27 de febrero de 2008, la Comisión comunicó a Alemania su Decisión de incoar el procedimiento establecido en el artículo 88, apartado 2, del Tratado CE, con respecto a estas medidas.
(3)
La Decisión de la Comisión de incoación del procedimiento de investigación formal (en lo sucesivo, «la Decisión de incoación») se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea (2). La Comisión invitó a los interesados a presentar sus observaciones sobre la medida. La Comisión no ha recibido observaciones de las partes interesadas.
(4)
Tras la incoación del procedimiento de investigación formal, el 27 de marzo de 2008 Alemania formuló sus observaciones sobre las consideraciones de la Comisión y, además de la información adicional presentada los días 15 y 25 de enero, 5 y 25 de febrero, 3, 6, 11, 14, 20 y 27 de marzo de 2008, añadió información el 3 y 25 de abril, 7 y 30 de mayo, 9 y 27 de junio, 25 de julio, 4, 22 y 26 de agosto, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 y 25 de septiembre así como el 14 de octubre de 2008. Junto con esta información, Alemania facilitó 68 acuerdos y documentos distintos que constituyen la base de las medidas. Además, tuvo lugar una serie de encuentros y conferencias telefónicas con Alemania, el beneficiario y el Kreditanstalt für Wiederaufbau (en lo sucesivo, «KfW»).
2. DESCRIPCIÓN DE LAS MEDIDAS
2.1. Beneficiario
(5)
El beneficiario de la ayuda es IKB Deutsche Industriebank AG (en lo sucesivo, «IKB»). Se trata de un banco alemán privado de tamaño mediano con sede en Dusseldorf que figura en el índice SDAX. Su principal accionista es KfW, de propiedad estatal, que antes de la crisis poseía el 38 % de las acciones. Stiftung Industrieforschung (la Fundación de Fomento Industrial), que carece de actividad empresarial propia, posee el 12 %; el 50 % restante de las acciones se negociaron libremente. Tras la ampliación de capital prevista, el porcentaje de acciones de KfW ascendería al 91 %.
(6)
KfW, principal accionista de IKB, es un banco de fomento que pertenece al Gobierno Federal (80 %) y a los Estados federados (20 %). Con un balance total de 360 000 millones EUR (a fecha de 31 de diciembre de 2006), es uno de los diez bancos principales de Alemania. Como organismo público con sede en Alemania, KfW impulsa la economía, la sociedad y la ecología en Alemania, Europa y el mundo. Entre sus actividades están el apoyo a las pequeñas y medianas empresas, el fomento de la financiación y modernización de viviendas y de la formación y la formación continuada, la financiación de proyectos de infraestructuras municipales, el fomento de la financiación de proyectos y exportaciones, el apoyo a los países en desarrollo y transformación así como el fomento de la protección del medio ambiente y el clima. El KfW se abastece de fondos para sus actividades de fomento principalmente en el mercado de capitales. La función de fomento encomendada al banco por el Estado está establecida en la Ley sobre KfW (3). Para cumplir esta misión, KfW beneficia de la obligación de mantenimiento en actividad que incumbe a los poderes públicos (Anstaltslast).
(7)
La actividad de IKB antes de la reestructuración se repartía entres las cuatro ramas siguientes:
1.
Clientes comerciales
La actividad esencial de IKB es facilitar financiación a largo plazo a las PYME, con un volumen de negocios mínimo anual de 7,5 millones EUR. La concesión de préstamos, la financiación mediante capital propio y el arrendamiento financiero a las PYME han sido siempre el núcleo del negocio de clientes comerciales, principalmente a nivel nacional. Mientras que la cuota de mercado de IKB en el mercado de clientes comerciales solo asciende al 1 %, en el segmento del mercado de crédito a largo plazo a las PYME representa el 10 %. Su éxito reside en sus relaciones a largo plazo con los clientes. No obstante, dada la competencia encarnizada, el margen de beneficios es escaso. El negocio del crédito en sí es […] (4) menos atractivo y, por tanto, IKB debe necesariamente realizar otras actividades más lucrativas con su base de clientes (por ejemplo, financiación estructurada o productos inmobiliarios), para lo que resultan útiles sus relaciones de años con los clientes.
2.
Financiación estructurada
En esta rama, cabe destacar las siguientes actividades: financiación de inversiones directas, financiación de proyectos y exportaciones, financiación de adquisiciones e infraestructuras así como la reorganización de las estructuras de financiación de empresas y la sindicación de créditos para PYME. Las sucursales de IKB en las importantes plazas financieras de Londres, Luxemburgo, Madrid, Milán, Nueva York y París son idóneas para ocuparse de la financiación de adquisiciones nacionales e internacionales. IKB ayuda a sus clientes a optimizar la financiación global de su empresa y la reventa de créditos. En el marco de sus actividades de crédito, IKB participa también en líneas de crédito creadas por otras instituciones crediticias. El grueso de su financiación estructurada está en Alemania, aunque IKB se ocupa también de empresas alemanas en Europa Occidental.
Con sus actividades en el ámbito de las finanzas estructuradas, IKB consigue beneficios muy elevados. En el plan de reestructuración inicial, en el que todavía no se habían incluido las medidas compensatorias acordadas posteriormente, la rentabilidad de fondos propios de esta rama se estimó en aproximadamente [ 10] %.
3.
Financiación inmobiliaria
Aproximadamente [ 10] % de las actividades de mercado de IKB se concentran en la financiación inmobiliaria. El centro de esta actividad la constituyen la financiación de edificios de oficinas, comercios y empresas, así como la gestión y logística de inmuebles y financiación en paquetes de bienes inmuebles en lugares con buenas perspectivas de alquiler y venta a largo plazo. Para ello, IKB se asocia con empresas medianas y grandes, inversores privados e institucionales, promotores de proyectos, sociedades de desarrollo regional y sociedades de inversión. Los proyectos necesitan una financiación mínima de 5 millones EUR. Como proveedor de servicios completos para inversiones en el sector inmobiliario, IKB desarrolla también planes y soluciones globales para la nueva construcción, renovación y transformación de inmuebles. IKB presta servicios de financiación inmobiliaria no solo en Alemania sino también en otros países europeos, principalmente Bélgica, Francia, Italia, Luxemburgo, los Países Bajos, España y el Reino Unido.
En el plan de reestructuración inicial, en el que todavía no se habían incluido las medidas compensatorias acordadas posteriormente, se indicaba una rentabilidad de fondos propios de esta rama de aproximadamente [ 5] %.
4.
Inversiones en cartera
Desde principios de este siglo, IKB comenzó a ampliar sus inversiones en carteras de crédito internacionales a diversas categorías de activos. El objetivo de esta ampliación era diversificar el perfil de riesgo, tanto en cuanto a regiones como a sectores, aumentando, al mismo tiempo, sus ingresos por comisiones. Puesto que los riesgos de crédito se separaron del balance a través de sociedades vehiculares fuera del balance, podría liberarse capital de manera que IKB podría invertir en otras clases de activos, como la financiación de PYME o las carteras de créditos. Como se explica en el considerando 10 y siguientes, las importantes inversiones de cartera de IKB son la causa de sus problemas. Como consecuencia, IKB ha abandonado ya esta actividad.
(8)
En el ejercicio 2006/2007 se obtuvieron los siguientes resultados en las distintas ramas:
Cuadro 1
Situación por segmentos
(en millones EUR)
Beneficio operativo
Volumen de crédito
Clientes empresariales
92,8
16 065
Financiación estructurada
90,6
4 889
Inmobiliaria
23,2
7 870
Financiación mediante capital propio
11,3
18 260
Central/consolidación
- 103
4 114
Total
114,5
51 198
(9)
Antes de la crisis, IKB presentaba un balance total de 49 100 millones EUR (a 31 de diciembre de 2006) que, una vez ajustado teniendo en cuenta todas las actividades fuera de balance de IKB, ascendía a 63 500 millones EUR (a 31 de marzo de 2007).
2.2. Causas de los problemas de IKB
(10)
Los problemas de IKB están relacionados con la persistente crisis estadounidense de las subprimes, a través de los altos riesgos a que se ha expuesto IKB y, sobre todo, una de sus sociedades vehiculares, Rhineland Funding Capital Corporation (en lo sucesivo, «Rhineland») (5). Debido a la escasez de liquidez desencadenada por la crisis, Rhineland recurrió a créditos puente de bancos comerciales (en caso de que los CP utilizados normalmente no se suscribieran totalmente).
(11)
IKB puso a disposición de Rhineland varias líneas de liquidez por valor de 8 100 millones EUR aproximadamente. Rhineland invirtió en carteras de créditos estructurados, que incluían préstamos hipotecarios de riesgo estadounidenses (subprime), y refinanció sus inversiones emitiendo títulos a corto plazo respaldados por activos (commercial papers, en lo sucesivo, «CP»). Además de las líneas de liquidez concedidas a Rhineland directamente, IKB puso a su disposición a través de la denominada estructura Havenrock una garantía de protección contra los riesgos para los activos de Rhineland. El riesgo total de impago de la estructura Havenrock para IKB ascendía a 1 200 millones EUR. Tanto las líneas de liquidez directas para Rhineland como la estructura Havenrock eran medidas fuera del balance. Además, a través de títulos de deuda subordinada que forman parte del vehículo de inversión estructurado Rhinebridge (en lo sucesivo, «Rhinebridge») y de otros tipos de carteras de inversiones (por ejemplo, Collateralised Debt Obligations, «CDO»), IKB realizó también inversiones en cartera directas dentro del balance (procedentes, en parte, del segmento de las subprime). En el verano de 2007, una parte de la cartera estructurada de Rhineland y Rhinebridge y las CDO, anteriormente muy bien valorada, bajó considerablemente en la calificación de las agencias correspondientes.
(12)
Debido a la crisis persistente en el mercado hipotecario estadounidense de las subprimes, y como consecuencia directa de la devaluación de los títulos respaldados por créditos subprime por parte de las agencias de calificación, algunos de los títulos de este segmento de mercado perdieron valor. Este fue el caso, en especial de la sociedad vehicular Rhineland, que a punto estuvo de no poder refinanciar su cartera de inversiones en el mercado CP. Debido al exhausto mercado de CP, era probable que Rhineland utilizara las líneas de liquidez de IKB por valor de 8 100 millones EUR, para las que, sin embargo, no se había efectuado una provisión en el balance de IKB. Por otra parte, las otras inversiones en cartera dentro del balance, como Rhinebridge, estaban sujetas a considerables fluctuaciones del valor razonable, que deben tenerse en cuenta según las International Financial Reporting Standards (Normas Internacionales de Información Financiera o NIIF).
(13)
La causa de los problemas de IKB son las inversiones de cartera por valor de 18 300 millones EUR. En un principio, estas inversiones de cartera por valor de 18 300 millones EUR consignadas en el balance rectificado 2006/2007, se habían mantenido en gran parte fuera del balance de Rhineland y solo una pequeña parte figuraba en el balance de IKB. Los activos fuera de balance de Rhineland representaban un valor de 11 500 millones EUR (a 31 de marzo de 2007 y también durante la crisis). Mediante ventas y ajustes del tipo de cambio fueron disminuyendo paulatinamente y en agosto de 2008 su valor era de 6 300 millones EUR. En el balance rectificado de 2006/2007, las inversiones de cartera en balance ascendían a 6 800 millones EUR.
2.3. Las medidas
a) Primera medida: Cobertura del riesgo
(14)
El 27 de julio de 2007, un banco alemán que había facilitado a IKB una línea de crédito puso en conocimiento de la Autoridad Federal de Supervisión Financiera (en lo sucesivo, «BaFin») que iba a retirar dicha línea. En consecuencia, BaFin comunicó a KfW, al Ministerio Federal de Hacienda y a otros interesados que cerraría IKB (6) si dichas partes no asumían los riesgos del compromiso de IKB en Rhineland. Además, se puso de manifiesto que la exposición a las subprimes de IKB no se limitaba a Rhineland sino que también afectaba a Rhinebridge y otras inversiones de cartera ligadas a las subprime.
(15)
El 29 de julio de 2007, BaFin, el Ministerio Federal de Hacienda, KfW y las tres principales asociaciones bancarias alemanas (7) acordaron que interviniera KfW, en coordinación con BaFin, para proporcionar a IKB una cobertura del riesgo. Las asociaciones bancarias se mostraron dispuestas a asumir el 30 % del riesgo de la garantía, lo que se confirmó por escrito el 16 de agosto de 2007 en un acuerdo entre KfW y las tres asociaciones bancarias.
(16)
KfW comunicó las siguientes medidas para garantizar la solvencia de IKB:
-
a partir del lunes 30 de julio de 2007, cobertura de riesgo para todos los derechos (tasas) y obligaciones de IKB por lo que se refiere a las líneas de liquidez facilitadas a Rhineland por valor de 8 100 millones EUR (desde entonces, este importe ha disminuido a 6 300 millones EUR debido a la evolución de los tipos de cambio). La asunción formal de las obligaciones derivadas de las líneas de liquidez facilitadas a Rhineland el 29 de julio de 2007 estará vigente hasta el vencimiento o la venta (8) de las carteras de créditos estructuradas. Generalmente estas carteras tienen una duración de más de cinco años,
-
cobertura de IKB contra las pérdidas por importe de 1 000 millones EUR ocasionadas por el compromiso en Rhinebridge y en otras inversiones de cartera en balance por un total de 6 800 millones EUR.
(17)
En principio, Alemania había evaluado las pérdidas previstas en el marco de la cobertura de riesgo a favor de IKB a través de KfW y las asociaciones bancarias en un total de 3 500 millones EUR [Rhineland y Havenrock: 2 500 millones EUR, Rhinebridge y otras inversiones en cartera ligadas a las subprimes: 1 000 millones EUR (9)].
(18)
En el acuerdo original de 29 de julio de 2007, KfW y las asociaciones bancarias acordaron repartirse las pérdidas previstas de la cobertura de riesgo como sigue:
-
en principio, KfW asume el 70 % de las pérdidas previstas, pero sin límite de riesgo por lo que se refiere a Rhineland; es decir, las pérdidas que superen la cuota del 30 % de las asociaciones bancarias (véase más adelante), serán asumidas al 100 % por KfW,
-
las asociaciones bancarias asumen el 30 % de las pérdidas previstas hasta un máximo de 1 000 millones EUR.
(19)
La distribución de riesgos entre KfW y las asociaciones bancarias rige dentro del límite de la garantía de 1 000 millones EUR para las asociaciones bancarias (véase el considerando 18) independientemente de en qué rama de la cobertura (Rhineland, Rhinebridge o inversiones directas) se produzcan las pérdidas, y la intervención de las partes corresponderá a la distribución del riesgo acordada.
(20)
Además de su participación en la cobertura de riesgo, las tres asociaciones bancarias se mostraron dispuestas a interceder ante sus miembros para que estos vuelvan a conceder a IKB las líneas de crédito que le retiraron cuando estalló la crisis.
(21)
Por otra parte, en el acuerdo de 16 de agosto de 2007 se subraya que KfW, en su calidad de coordinador de la intervención, negociará una remuneración adecuada para las medidas de protección y adoptará disposiciones para el reembolso de todos los gastos de las asociaciones bancarias y suyos propios. Mientras que se llegó a un acuerdo sobre el reembolso y se adoptaron las medidas correspondientes a tal efecto, la cuestión de la remuneración se dejó al margen, ya que habría podido interpretarse como […], los que habría requerido una autorización por parte de […].
(22)
El porcentaje de riesgo del 30 % se repartió entre las asociaciones de la siguiente manera:
-
el 50 % para Bundesverband deutscher Banken («BdB»),
-
el 16,7 % para Bundesverband der Deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken («BVR»),
-
el 33,3 % para Deutscher Sparkassen- und Giroverband («DSGV»).
(23)
BdB asumió el 50 %, porque en caso de insolvencia de IKB, los haberes de cada cliente particular o empresarial estarían garantizados por el fondo de garantía de depósitos de los bancos privados hasta el 30 % de los fondos propios pertinentes de IKB (unos 662 millones EUR por cliente a 26 de septiembre de 2007) (10).
b) Segunda medida: Aumento de la provisión para riesgos
(24)
Dado que la situación en los mercados financieros siguió empeorando, la cobertura del riesgo de pérdidas de IKB en el marco de la estructura Havenrock se ejecutó totalmente y resultó ser insuficiente. Se hicieron necesarias otras medidas para cubrir pérdidas, con el fin de garantizar la continuidad de las actividades de IKB. El 30 de noviembre de 2007, KfW y las asociaciones bancarias aseguraron una parte suplementaria de riesgos, estimada en 350 millones EUR [440 millones de dólares estadounidenses (USD)], en relación con las líneas de crédito concedidas en la estructura Havenrock. KfW aseguró 150 millones EUR, de ellos 54,3 millones EUR en bonos convertibles que KfW debía cambiar por acciones el 14 de febrero de 2008 (con efecto a 28 de febrero de 2008) para incrementar hasta el 43 % su participación en IKB. BdB asumió otros 150 millones EUR y BVR y DSGV, otros 50 millones EUR cada una.
c) Tercera medida: Aportación de capital y préstamo de KfW
(25)
En febrero de 2008, el Gobierno Federal ordenó a KfW que aportara a IKB otros 2 300 millones EUR.
(26)
De estos, 1 050 millones EUR se concedieron en forma de préstamo, en el que constaba la renuncia inmediata al reembolso y una cláusula de retorno a la prosperidad, según la cual IKB procederá al reembolso si vuelve a tener beneficios en los próximos años. Las medidas eran necesarias para aportar capital al banco, evitando así que el coeficiente de capital básico de IKB descendiera por debajo del límite legal estipulado.
(27)
Además, BaFin exigió a KfW una garantía de incremento del capital por un importe ilimitado. KfW se manifestó dispuesto a garantizar una financiación suplementaria consistente en una aportación de capital de 1 250 millones EUR. Las disposiciones para esta recapitalización se adoptaron en principio en agosto de 2008 pero la ampliación de capital efectiva solo puede llevarse a cabo tras la adopción de una decisión positiva por parte de la Comisión. Por consiguiente, todavía no se ha efectuado. Tras la ampliación de capital, la participación de KfW en IKB ascendería al 90,8 % aproximadamente.
(28)
La tercera medida de KfW fue respaldada por el Gobierno Federal, que aportó 1 200 millones EUR a KfW, y por las asociaciones bancarias, que aportaron 300 millones EUR.
d) Aportación de liquidez
(29)
Además, desde enero de 2008, KfW facilitó a IKB líneas de liquidez por valor de [ 2,5] miles de millones EUR. Los fondos se reparten entre dos mecanismos marco de […] miles de millones EUR cada uno: el primero se creó el 24 de enero de 2008 al tipo Euribor más [ 50] hasta [ 50] puntos básicos con una garantía de [ 100] %. El segundo se concedió el 18 de julio de 2008 al tipo Euribor más [ 100] puntos básicos, con una garantía de [ 100] %. Este elevado nivel de cobertura de las líneas de crédito debería garantizar que las garantías son suficientes para cubrir el crédito, incluso en el peor de los casos.
(30)
Otros bancos también han concedido líneas de liquidez a IKB. Así [un gran banco estadounidense] y [otro gran banco estadounidense] pusieron a disposición de IKB líneas de liquidez de [ 0,75] miles de millones EUR mensuales al tipo Euribor más [ 100] hasta [ 100] puntos básicos con una garantía de [ 100] % hasta [ 100] %. Además, IKB tuvo acceso a una línea de liquidez de hasta [ 250] millones EUR, que [un banco de un Estado federado alemán] puso a su disposición durante un año al tipo Euribor más [ 90] hasta [ 100] puntos básicos, contra garantías de [ 100] % hasta [ 100] % y [otro banco de un Estado federado alemán] otra línea de liquidez por valor de [ 500] millones EUR durante un año al tipo Euribor más [ 50] puntos básicos con una garantía correspondiente.
2.4. Incremento de las pérdidas durante la reestructuración
(31)
Las pérdidas previstas, que debían ser cubiertas por la cobertura de riesgo para los activos fuera de balance en Rhineland, pasaron de los 2 500 millones EUR (supuesto más desfavorable) a 7 000 millones EUR (11). Dentro de la cobertura de riesgo concedida en julio de 2007 para Rhineland, KfW asumió, en el marco de las líneas de liquidez para Rhineland, todos los riesgos de los activos fuera de balance, es decir, transfirió estos riesgos a su propio balance. Esto no ha tenido efectos sobre el límite de 1 000 millones EUR de la garantía de las asociaciones bancarias para las pérdidas ocasionadas por otros activos.
(32)
Además, la primera medida ha cubierto pérdidas hasta 1 000 millones EUR para las inversiones de cartera consignadas en el balance por valor de 6 800 millones EUR. Las inversiones en el balance descendieron en la primavera de 2008 hasta 6 310 millones EUR como consecuencia de los ajustes de divisas. Durante el mismo período, IKB intentó vender las dos carteras en subasta pública. Debido a la persistente crisis de capitales, no se consiguió la venta porque las ofertas estaban muy por debajo del precio de venta esperado. Además, IKB tuvo que rectificar a la baja los valores contables de esas carteras. Hasta agosto de 2008, IKB sufrió pérdidas de patrimonio de [ 750] millones EUR. Por otra parte, no pudieron venderse en el mercado activos de un valor nominal de 990 millones EUR. Por tanto, el valor nominal de la cartera restante ascendía a [ 5] miles de millones EUR.
(33)
Para adoptar una medida contundente, en previsión de una posible venta de IKB, en agosto se ejecutó la cobertura de riesgo restante para las carteras en el balance de IKB mediante la puesta a disposición anticipada de los 360 millones EUR restantes a través de KfW. Oficialmente, las pérdidas todavía no se han producido pero los activos subyacentes ya no están disponibles. Por tanto, la garantía por valor de 1 000 millones EUR ha sido utilizada totalmente y puede considerarse que ha sido ejecutada.
(34)
En las negociaciones con los oferentes, las inversiones de cartera restantes se dividieron en dos carteras de inversiones estructuradas (SIP 1 y SIP 2). SIP 1 comprende esencialmente [determinados títulos] con un valor nominal de […] miles de millones EUR y un valor contable [ 1] miles de millones EUR (12). SIP 2 comprende esencialmente los [títulos] restantes con un valor nominal de […] miles de millones EUR y un valor contable [ 1] miles de millones EUR.
(35)
El cuadro 2 ofrece una visión general de la evolución de las inversiones de cartera hasta finales de agosto de 2008. Las pérdidas realizadas y previstas se estiman en total en 10 280 millones EUR aproximadamente.
Cuadro 2
Inversiones de cartera en el período comprendido entre marzo de 2007 y agosto de 2008
(en miles de millones EUR)
Valor nominal rectificado 3/2007
Ajustes del tipo de cambio
Venta
(valor nominal de los activos)
Pérdidas en la venta
(valor nominal del precio de venta)
Pérdidas realizadas
(valor nominal de los activos)
Valor nominal 8/2008
(IKB o KfW)
Amortizaciones
Valor contable 8/2008
(NIIF)
Total pérdidas
(pérdidas realizadas + previstas)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Balance total
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2]
-
SIP 1
No existe
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
No existe
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
Otros
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Total (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. La venta
(36)
La venta de las acciones IKB de KfW comenzó en enero de 2008 y terminó el 21 de agosto de 2008 con la decisión de vender IKB a Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. Dallas, Estados Unidos (en lo sucesivo, «Lone Star»).
(37)
La venta se produjo mediante un procedimiento de adjudicación abierta, no discriminatoria y transparente. Tras amplia difusión a principios de enero de 2008, en la primera ronda manifestaron su interés [ 40] oferentes (entre bancos alemanes e internacionales e inversores financieros). Después de firmar una declaración de confidencialidad, [ 20] oferentes recibieron un memorando de información (finales de enero). [ 5] oferentes presentaron una primera oferta (finales de febrero). [ 5] oferentes obtuvieron acceso al centro de datos. En total [ 5] presentaron una oferta concreta (mediados de mayo).
(38)
A finales de mayo de 2008, KfW invitó a tres de estos [ 5] oferentes ([inversores financieros y estratégicos de diversos países]) a presentar una oferta vinculante. De estos [ 5] oferentes que habían presentado una oferta válida, resultó elegido Lone Star basándose en la comparación económica de las ofertas de los [ 5] puesto que Lone Star había ofrecido el precio neto más elevado.
(39)
La venta de IKB comprende esencialmente un precio de venta de aproximadamente […] millones EUR (para el 90,8 % de las acciones) así como la garantía del inversor financiero Lone Star de invertir [ 400] millones EUR en IKB. En su oferta, Lone Star partía del principio de que se abandonaría la cláusula de retorno a la prosperidad. En contrapartida, Lone Star se comprometía a financiar el SIP 2 con los citados [ 400] millones EUR. Actualmente, IKB tiene previsto vender los activos del SIP 2 a una sociedad vehicular. KfW se mostró dispuesto a participar en la refinanciación del SIP 2 con un crédito de 775 millones EUR, que será reembolsado al tipo Euribor más [ 80] puntos básicos y será prioritario por importe de [ 200] millones EUR a las capital notes y por importe de [ 150] a las mezzanine notes millones EUR de Lone Star y IKB.
(40)
KfW ha comprado SIP 1 por valor de 1 000 millones EUR (13). KfW soporta el riesgo de primeras pérdidas de 150 millones EUR, Alemania soporta los 600 millones EUR de riesgo siguientes mediante una garantía [se trata de pérdidas imprevistas (14)] y KfW soporta los restantes 250 millones EUR de riesgo. KfW confía en que las pérdidas totales de la cartera que pueden esperarse estén ya reflejadas en el precio, por lo que, en su opinión, no es necesario adoptar otras disposiciones.
(41)
Además, los dos mecanismos marco concedidos por KfW a IKB por valor de [ 2,5] miles de millones EUR se prorrogan hasta […] como máximo (en principio deberían vencer en abril o julio de 2009). Las condiciones se han modificado ligeramente. La garantía del primer mecanismo se ha reducido de [ 100] % a [ 100] % y el tipo de interés del segundo mecanismo ha descendido del tipo Euribor más [ 100] puntos básicos al tipo Euribor más [ 100] puntos básicos. En opinión de KfW, estas modificaciones están justificadas porque IKB ha aumentado su capital propio.
(42)
Además, el contrato de venta no estipula condiciones de venta especiales, aparte de una cláusula de exoneración de responsabilidad en aplicación de la cual quedan excluidas [determinadas condiciones] con consecuencias financieras de hasta […] EUR. Se refiere en particular a […]. Aunque se trata de […], que podría alcanzar los […] EUR, Alemania considera que el riesgo de […] es muy limitado ya que un mes antes de la crisis financiera, IKB ocupaba, gracias a sus excelentes resultados comerciales, el segundo puesto en la calificación de los bancos alemanes y que, según la evaluación de […], basándose en la información disponible, el banco no se ha apartado de su práctica comercial habitual. Puesto que, por una parte, la probabilidad de que el riesgo se materialice es muy pequeña y, por otra, las consecuencias de […] podrían ser graves, es difícil evaluar […]. Alemania alega que, en una adquisición, tales riesgos […] corren normalmente por cuenta del propietario anterior. Por tanto, KFW ha excluido este riesgo de la venta desde un principio. Puesto que es muy improbable que este riesgo se materialice, IKB no ha consignado provisiones en sus cuentas para créditos eventuales.
2.6. Medidas de apoyo
Cuadro 3
Medidas de apoyo a IKB durante la restructuración
No
Medida
Valor nominal
(en miles de millones EUR)
1.
Cobertura de riesgo (Rhineland: 5 800 millones EUR; Havenrock: 850 millones EUR; Activos consignados en el balance: 1 000 millones EUR.
aproximadamente 7,65
(1,00 de las asociaciones bancarias)
2.
Provisión de riesgo complementaria (350 millones EUR para la cobertura de pérdidas suplementarias-Havenrock)
0,35
(0,20 de las asociaciones bancarias)
3.
Ampliación de capital y préstamos no reembolsables (cobertura de las amortizaciones de los activos con efectos sobre el balance)
2,30
(0,30 de las asociaciones bancarias)
4.
Línea de liquidez
[ 2,5]
5.
Venta de acciones IKB
[…]
5.1.
Crédito preferente para la refinanciación del SIP 2
0,78
5.2.
Transferencia del SIP 1 a KfW
1,00
5.3.
Cláusula de exoneración de responsabilidad […]
[…]
Total
[ 15]
2.7. El plan de reestructuración
(43)
Alemania ha presentado varias revisiones del plan de reestructuración de IKB. En los documentos de agosto de 2007, se exponían medidas para superar la crisis bancaria y evitar problemas futuros. Inmediatamente después de concederse la primera medida, IKB encargó a PriceWaterhouseCoopers (PWC) que analizará la situación en aquel momento. Basándose en este estudio, el 3 de septiembre de 2007 IKB anunció que se retiraba del sector de las inversiones estructuradas internacionales.
(44)
Desde entonces, IKB ha actualizado el plan y ha sido vendido a Lone Star. Lone Star propuso un plan de saneamiento para IKB, que ha sido examinado por la empresa de auditoría KPMG desde el 16 de julio 2008 hasta el 25 de septiembre de 2008. El plan de saneamiento contiene una visión general de los mercados de referencia de IKB, explica las causas de la crisis, analiza los problemas y propone medidas para solucionarlos. El objetivo de este plan es, por una parte, estabilizar a corto plazo la situación financiera del banco, asegurando la liquidez necesaria y, por otra, restablecer la viabilidad largo plazo, suprimiendo su exposición al riesgo y centrándose en su actividad principal. A largo plazo, el plan de saneamiento prevé que IKB se concentre en la banca empresarial para PYME y que mantenga la financiación estructurada únicamente en la medida necesaria para estos servicios.
(45)
El plan de saneamiento confirma la salida del sector de las inversiones de cartera, por la que se había decidido IKB inmediatamente después de la crisis.
(46)
Durante las conversaciones con la Comisión, IKB aceptó también, como medida compensatoria, dejar las actividades de financiación inmobiliaria. Esto significa que, desde finales de 2008, IKB no podrá desarrollar nuevas actividades en el sector de la financiación inmobiliaria y que liquidará rápidamente los activos existentes (las líneas de crédito no pueden anularse sin preaviso), por lo que, al término del período de reestructuración, es decir, el 30 de septiembre de 2011, el 60 % como mínimo se habrá liquidado y IKB habrá debido vender sus filiales IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG e IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). La cartera restante de [ 3] miles de millones EUR se liquida al vencimiento de los activos restantes. La cesión total permite una reducción del volumen de créditos de 4 900 millones EUR en el ámbito de actividad de la financiación inmobiliaria.
(47)
Además, Alemania ha propuesto, como medida compensatoria, que IKB ceda algunas de sus filiales:
-
IKB International SA, Luxemburgo, que será objeto de una liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011 (16): con un balance total de aproximadamente [ 10] miles de millones EUR, esta sociedad era una plataforma importante del mercado de capitales. A partir del 31 de marzo de 2009, no se efectuarán nuevas operaciones. Todas las operaciones importantes para el primer y el segundo pilar se efectuarán en la sede central de IKB en Dusseldorf (17),
-
IKB Capital Corporation, Nueva York, con un balance total de [ 2] miles de millones EUR, se dedicaba a la financiación estructurada en Estados Unidos. Será objeto de una liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011. A partir del 31 de diciembre de 2008, ya no se efectuarán nuevas operaciones,
-
Además, IKB AG abandonará su sede de Amsterdam; con compromisos de préstamo de [ 500] millones EUR, esta sucursal estaba especializada en la financiación de las PYME y en el negocio inmobiliario. Será objeto de una liquidación activa antes del 30 de marzo de 2010. A partir del 31 diciembre 2008, ya no se efectuarán nuevas operaciones,
-
La participación del 50 % en Movesta Lease y Finance GmbH, con un balance total actualmente de [ 500] millones EUR, será vendida antes del 30 de septiembre de 2011,
-
IKB se separará también de determinados activos no estratégicos por valor de 1 700 millones EUR (valor contable a 31 de marzo de 2007). Serán objeto de una liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011.
(48)
Habida cuenta de la difícil situación del mercado, Alemania ha negociado, no obstante, una cláusula económica que da la posibilidad a IKB, en caso de circunstancias imprevisibles, especialmente si perdura la crisis del mercado de capitales o si la venta de determinados activos es imposible, de modificar o de sustituir una medida, o de prorrogar un plazo, cuando esté debidamente justificado y la Comisión no tenga objeción.
(49)
Por otra parte, Alemania se ha comprometido a garantizar que la suma total del balance de IKB a 30 de septiembre de 2011 ascienda a 33 500 millones EUR (18) como máximo; Esto representaría una reducción del balance del 47,2 % en relación con los 63 500 millones EUR del balance rectificado de marzo de 2007. Alemania ha evaluado la ejecución de las medidas compensatorias y el cese de las actividades de inversiones de cartera como sigue:
Cuadro 4
Medidas de reducción
(en miles de millones EUR)
No
Medida
Activos a 31.3.2007
Activos a 30.9.2011
Activos restantes en la actividad principal
[ 35,0]
[ 35,0]
Medidas para el restablecimiento de la viabilidad
Cese de las inversiones de cartera
18,30
0,00
Medidas compensatorias
1.
Financiación inmobiliaria
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International SA, Luxemburgo
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, Nueva York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Cesión de activos no estratégicos
1,70
0,00
6.
Cesión de la participación del 50 % en Movesta
[ 0,5]
0,00
Subtotal: Medidas compensatorias pendientes (subtotal: medidas compensatorias ejecutadas)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Reimplantación de determinadas actividades liquidadas precedentemente en Luxemburgo
-
[ 2,0]
Balance total sin crecimiento
63,50
[…]
Volumen máximo del balance
33,50
33,50
Margen residual para nuevas operaciones
-
[…]
(50)
Por otra parte, el plan de saneamiento señala también que IKB, cuya calificación en Fitch había descendido desde A + a BBB-, en las actuales condiciones de mercado tiene problemas financieros. La necesidad máxima de liquidez hasta el término del período de reestructuración se estima en [ 10 000 millones] EUR. Este déficit debe compensarse mediante la recapitalización, la prórroga de las líneas de liquidez de KfW así como una refinanciación basada en los créditos. Una parte del déficit de liquidez se cubrirá con la reducción de nuevas operaciones.
(51)
El plan de saneamiento contiene, además, hipótesis de planificación de la futura evolución del banco en un supuesto favorable, neutro y desfavorable. Según estas hipótesis, en un supuesto neutro, IKB debería generar una rentabilidad de fondos propios de […] % al término de la fase de reestructuración, en septiembre de 2011. El beneficio antes de impuestos ascendería a […] millones EUR con […] empleados a tiempo completo. El ratio de capital de primer orden ascendería al […] % y el coeficiente de explotación (cost income ratio) descendería al […] %.
(52)
Por otra parte, Alemania ha comunicado datos sobre los costes de la reestructuración, que pueden desglosarse como sigue: costes relacionados con las pérdidas de las inversiones de cartera por valor de [ 6] miles de millones EUR (Rhineland: 5 800 millones EUR, Havenrock: 1 200 millones EUR) y de las inversiones de cartera consignadas en el balance ([…] miles de millones EUR) (19), costes de reestructuración propiamente dichos (incluida la cobertura de riesgo, los costes de salida de las carteras y gastos administrativos de aproximadamente [ 0,25] miles de millones EUR), pérdidas de capital de aproximadamente [ 1] miles de millones EUR, costes debidos a la reducción de actividades comerciales, que ya se ha producido parcialmente o que todavía debe efectuarse habida cuenta de la prórroga de contratos existentes de [ 1] miles de millones EUR, así como […] por un importe de […] miles de millones EUR (20). Por consiguiente, Alemania estima en aproximadamente [ 15] miles de millones EUR el coste total de la reestructuración de IKB.
3. PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN FORMAL
(53)
En su decisión de incoar el procedimiento, la Comisión dudaba de si las medidas de KfW a favor de IKB respetaban el principio del inversor en una economía de mercado puesto que el riesgo ligado a estas medidas para KfW era ilimitado, mientras que las asociaciones bancarias limitaban su participación en la cobertura de riesgo y el resto de los accionistas de IKB ni siquiera participaban.
(54)
Además, en aquel momento la Comisión también dudaba de si las medidas podían considerarse compatibles con el mercado común, de conformidad con el artículo 87, apartado 3, del Tratado CE. En su opinión, las medidas no podían considerarse ayudas compatibles con el mercado común destinadas a poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro a tenor del artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE. Por otra parte, en opinión de la Comisión no había motivos para considerarlas ayuda de salvamento, puesto que no se trataba de medidas transitorias. En aquel momento, no se cumplían las condiciones establecidas en las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuración de empresas en crisis (en lo sucesivo, «las Directrices») (21).
4. OBSERVACIONES DE ALEMANIA TRAS LA DECISIÓN DE INCOAR EL PROCEDIMIENTO
(55)
Alemania mantiene su posición inicial, según la cual las medidas no constituyen ayudas estatales, puesto que satisfacen el principio del inversor en una economía de mercado. La intervención estaba basada en consideraciones de un inversor en una economía de mercado puesto que para KfW la insolvencia de IKB habría ido unida a costes más elevados que los de las medidas de apoyo durante la reestructuración de IKB. A este respecto, Alemania subraya que la cuestión de una rentabilidad del capital adecuada es irrelevante. Además, la prueba del inversor en una economía de mercado debe realizarse ex ante.
(56)
En la valoración de la primera medida solo habría que tener en cuenta, en opinión de Alemania, las pérdidas estimadas inicialmente, es decir, pérdidas por un importe de 3,5 000 millones EUR en el supuesto más desfavorable y de [ 2,5] miles de millones EUR en un supuesto medio. Alemania alega que un inversor en una economía de mercado compararía los costes directos de la insolvencia de IKB, es decir, en este caso, 1 500 millones EUR, debidos al mantenimiento del valor contable de IKB de aproximadamente 620 millones EUR (22) (según normas contables alemanas) y la amortización de créditos por un importe de aproximadamente 850 millones EUR que IKB había concedido a terceros en el marco de las actividades de fomento de KfW (23). Además, la insolvencia de IKB traería consigo que deberían ser amortizados créditos adicionales de la actividad de fomento por importe de 1 100 millones EUR como mínimo, lo que incrementaría los costes de refinanciación y, además, dañaría la reputación de KfW.
(57)
Alemania añade que, incluso si las medidas de apoyo se consideraran ayudas estatales, la ayuda debería deducirse de las pérdidas que habría sufrido KfW en caso de insolvencia.
(58)
En cuanto a la segunda medida, Alemania señala que se trata de una medida complementaria de la primera y que ha sido financiada en gran parte por las asociaciones bancarias. Habida cuenta de la sentencia Alitalia, debe considerarse «que una aportación de capitales mediante fondos públicos cumple el criterio del inversor privado y no supone la concesión de una ayuda de Estado, entre otra cosas, si dicha aportación tiene lugar al mismo tiempo que una aportación significativa de capital por parte de un inversor privado efectuada en circunstancias similares» (24).
(59)
Alemania no contesta el carácter de ayuda de la tercera medida.
(60)
La venta de IKB tampoco constituye, en opinión de Alemania, ayuda estatal, ya que KfW actuó como un vendedor en una economía de mercado. El precio de compra fue el resultado de negociaciones con varios posibles compradores y corresponde, por tanto, a las condiciones de mercado. Las medidas adicionales eran necesarias para vender el banco y se adoptaron en condiciones de mercado.
(61)
Esto se aplica en primer lugar a la venta de SIP 1, que se vendió a KfW a un precio inferior en un [ 10] % al valor contable NIIF. Es cierto que este precio es mejor que el que negoció Lone Star para SIP 2 ([descuento 10] %), pero no hay que olvidar que SIP 2, a diferencia de SIP 1, estaba constituido sobre todo de […]. Por tanto, Alemania alega que KfW podría haber vendido la cartera o conservarla sin pérdidas hasta su vencimiento. Además, para la venta de SIP 1 KfW necesitaba el apoyo de su propietaria, la República Federal de Alemania, puesto que […]; esto se cubrió con la garantía estatal para evitar que KfW tuviera que comprometer fondos propios por un importe de aproximadamente […] millones EUR. En segundo lugar, la participación de KfW en SIP 2 también está basada en la economía de mercado puesto que, habida cuenta de la prioridad del crédito, representaba un riesgo inferior y la remuneración (Euribor más [ 80] puntos básicos), para la cual Alemania transmitió indicadores de mercado, era elevada. El hecho de que KfW tuviera que asumir el riesgo de garantía (reserva) por un importe de […] EUR para […] no es infrecuente en casos en los que la probabilidad es pequeña pero la suma en juego elevada y se puso como condición para todos los participantes en la última fase de las negociaciones.
(62)
Si la Comisión considerara que las medidas contienen elementos de ayuda, Alemania alega que dicha ayuda debería ser considerada ayuda de reestructuración compatible con el mercado común. El ámbito de actividad del banco que ha causado los problemas ha sido abandonado y, a partir de ahora, el banco se concentrará en su actividad principal.
(63)
Además, Alemania se ha comprometido a tomar todas las medidas mencionadas en el considerando 46.
(64)
Por último, Alemania alega que el banco participa en la reestructuración con una aportación considerable (mínimo [ 10] miles de millones EUR). A este respecto, Alemania ha modificado varias veces sus datos y ha calculado por último esta aportación propia como la suma de todas las aportaciones a la reestructuración en las que no se ha concedido ninguna ayuda, de la reducción de las nuevas operaciones y de los ingresos de las cesiones, tras reducir las pérdidas. Los beneficios netos de las cesiones se estiman en [ 5] miles de millones EUR, sobre la base de los activos por vender durante el período de reestructuración, menos […], la actividad residual en Luxemburgo y algunas inversiones de cartera en Luxemburgo. En particular, Alemania estimó […] miles de millones EUR para la rama inmobiliaria, […] miles de millones EUR para la filial luxemburguesa, […] miles de millones EUR para la filial de Nueva York, […] miles de millones EUR para Amsterdam, […] miles de millones EUR para Movesta y […] miles de millones EUR para los demás activos no estratégicos.
5. EVALUACIÓN CON ARREGLO A LAS NORMAS SOBRE AYUDAS ESTATALES
5.1. Existencia de ayuda
(65)
La Comisión ha examinado en primer lugar si las medidas constituyen ayudas estatales a tenor del artículo 87, apartado 1, del Tratado CE. Según dicho apartado, son ayudas estatales las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros.
a) Cobertura de riesgo y ampliación de capital (medidas 1 a 3)
(66)
La Comisión mantiene el punto de vista expresado en su Decisión de incoación del procedimiento, a saber, que ninguna de estas tres medidas habría sido adoptada por un inversor en una economía de mercado y que, por tanto, todas ellas constituyen ayuda estatal. Dado que las actividades de IKB son transfronterizas e internacionales, es indiscutible que cualquier ventaja que le otorgara la puesta a disposición de recursos estatales afectaría a la competencia en el sector de la banca y tendría consecuencias sobre el comercio intracomunitario (25).
(67)
La Comisión toma nota del argumento de Alemania según el cual las medidas en cuestión no han otorgado ventajas a IKB puesto que KfW actuó exclusivamente en su calidad de propietario y, por lo tanto, de inversor privado; no obstante, Alemania no cuestiona que KfW sea una entidad de crédito de propiedad estatal con una misión de servicio público y que su comportamiento sea imputable al Estado. Al admitir que el Ministerio Federal de Hacienda no solo estuvo presente en las reuniones del consejo de administración, que tomó todas las decisiones el fin de semana del 27 al 29 de julio de 2007, sino que en el momento de la decisión incluso ocupaba la Presidencia, Alemania confirma en esencia que las decisiones de KfW son imputables al Estado (26).
(68)
Por consiguiente, en su investigación la Comisión se ha centrado en la cuestión de si IKB obtuvo, gracias a la intervención de KfW, una ventaja que, en las mismas circunstancias, también le habría otorgado un inversor en una economía de mercado. La Comisión reconoce que, según las estimaciones efectuadas previamente, la cobertura de riesgo para IKB en la situación más desfavorable habría cubierto pérdidas de aproximadamente 2 500 millones EUR. Como en casos comparables (27), también en este asunto la Comisión considera que, en una situación tan incierta, para prever las pérdidas un inversor privado se habría basado en la situación más desfavorable y no en una situación media. Además hay que destacar que KfW no descartaba que su responsabilidad potencial pudiera ascender hasta 8 100 millones EUR.
(69)
No es cierto que la medida fuera más ventajosa para KfW y Alemania, en cuanto al coste, que la liquidación de IKB (28), aun cuando no se hubiera partido de la base de la evaluación ex ante de la situación en el momento en que se tomó la decisión (29). La Comisión no puede aceptar todos los costes de liquidación aducidos por Alemania. Aun cuando el valor contable de IKB fuera realmente de 620 millones EUR, la Comisión ya señaló en su Decisión de incoación que la cotización de las acciones de IKB habían caído claramente antes de la intervención de KfW, por lo que el valor de la participación de KfW en IKB en el momento de la intervención probablemente no se correspondía con este valor contable. Además, la Comisión ponía en duda en la Decisión de incoar el procedimiento que fuera realista el riesgo de impago subyacente de aproximadamente [ 15] % aplicado a los créditos de fomento. Alemania no ha aportado pruebas suficientemente sólidas que respalden la plausibilidad de la estimación de KfW.
(70)
Por lo que se refiere a la amenaza de pérdidas indirectas debido a una crisis bancaria generalizada que, como se explica en la Decisión de incoar el procedimiento, parece puramente hipotética, la Comisión considera que no está suficientemente motivada. Estima, además, que la financiación estructurada en el marco de las actividades de fomento forma parte de la misión de servicio público de KfW y no de sus funciones como entidad de crédito normal. Por tanto, las pérdidas ocasionadas por estas actividades no pueden ser consideradas como costes que habría tenido en cuenta un inversor en una economía de mercado (30).
(71)
Para la Comisión sigue siendo un argumento decisivo el que las pérdidas estimadas en el marco de la cobertura de riesgo no se limitaran de hecho a 2 500 millones EUR sino que no tenían un tope. Aun cuando se pudiera alegar que BaFin había impuesto esta responsabilidad ilimitada como condición sine que non para evitar la moratoria, es indudable que un inversor en una economía de mercado habría tenido en cuenta también esta circunstancia en su prueba de sopesamiento, lo que resulta evidente al examinar la participación privada en la cobertura de riesgo.
(72)
Por lo que se refiere al comportamiento de KfW y de las asociaciones bancarias, la Comisión recuerda que cuando un accionista público actúa concomitantemente a inversores privados, la aportación de capital debe ser proporcional y en las mismas condiciones (31) y sobre la base de las mismas consideraciones comerciales (32). Estas consideraciones constituyen también la base de la sentencia del Tribunal de Primera Instancia en el asunto Alitalia, citada por Alemania, en la que se exigían circunstancias comparables.
(73)
A este respecto, la Comisión señala que las asociaciones bancarias limitaron su participación en la cobertura de pérdidas en la primera medida a 1 000 millones EUR (aproximadamente el 30 %), mientras que KfW renunció a un límite y, por tanto, se expuso a un riesgo mucho más elevado que las asociaciones bancarias. Aun deduciendo las pérdidas directas potenciales ocasionadas por la condición de propietaria de KfW y de los créditos, por un total de supuestamente […] miles de millones EUR, (véase el considerando 54) y basándose en las estimaciones menos favorables, la participación de KfW en la cobertura de riesgo sigue siendo igual de elevada que la de las tres asociaciones bancarias juntas. Es evidente que KfW no participó de forma similar al grupo de bancos.
(74)
Además, no es válido el argumento de que se habría declarado una crisis general en el sector bancario alemán, de consecuencias catastróficas para KfW. Todos los demás bancos se hubieran visto afectados de la misma manera por la crisis. La participación limitada a 1 000 millones EUR (aproximadamente el 30 %) de las asociaciones bancarias en la cobertura de riesgo no guarda, sin embargo, relación con la cuota de mercado superior al 95 % de sus miembros en Alemania (33). Por consiguiente, la Comisión no ve razones comerciales para la participación desproporcionadamente elevada de KfW. Aunque, hasta cierto punto, KfW puede haber actuado en interés de sus filiales, es indudable que ha excedido lo que habría hecho un inversor privado. Un propietario privado se habría comprometido mucho menos y habría exigido un apoyo suplementario de las asociaciones bancarias o del Estado. Por tanto, al menos hasta cierto punto, KfW no se comportó como un inversor en una economía de mercado.
(75)
Lo mismo puede decirse sobre la segunda medida, que, según Alemania, se trata sencillamente de una medida de apoyo a la primera cobertura de riesgo. Aun cuando la participación de KfW y de las asociaciones bancarias puedan parecer más equilibradas en cifras absolutas (en términos relativos, la participación de las asociaciones bancarias, no obstante, debería ser más elevada) esta medida debe ser considerada conjuntamente con la primera en el contexto de la reestructuración en su conjunto, por lo que KfW, tras haber actuado de forma diferente a un inversor en una economía de mercado, ya no puede, según reiterada jurisprudencia, aducir el argumento del inversor en una economía de mercado (34).
(76)
Esto es aún más cierto por lo que se refiere a la tercera medida, en la que el Estado Federal claramente ordenó a KfW que interviniera y apoyó otra medida de 2 300 millones EUR con 1 200 millones EUR. KfW estaba así mucho más expuesto que las asociaciones bancarias aún cuando, en caso de insolvencia de IKB, se pondría en marcha un mecanismo de garantía por el que se repartirían las cargas entre todo el sector bancario.
(77)
En otros casos, la Comisión ha considerado que es difícil calcular el importe de la ayuda cuando esta se concede mediante una cobertura de riesgo (35). Conforme a las Directrices y a la jurisprudencia, el elemento de ayuda para una empresa que atraviesa dificultades puede ser tan elevado como el importe cubierto potencialmente por la garantía pero, según los casos, puede ser inferior (36). Sin embargo, aun cuando el elemento de ayuda haya sido estimado ex ante en menos de 8 100 millones EUR (Rhineland, Havenrock y 1 000 millones EUR de activos consignados en el balance), la estimación realista de las pérdidas en 6 800 millones EUR parece ahora netamente superior a las estimaciones para el caso más desfavorable (véase el cuadro 3, sin la tercera medida). Por consiguiente, la Comisión concluye que el importe de la ayuda concedida en el marco de la cobertura de riesgo y mediante las aportaciones de capital asciende a 8 800 millones EUR (véase el cuadro 3, del no 1 al no 3).
b) La línea de liquidez
(78)
Además de la aportación de capital y de las medidas compensatorias de las pérdidas, KfW apoyó también la continuidad de las actividades de IKB mediante dos mecanismos marco de [ 1] miles de millones EUR cada uno. Estas medidas se adoptaron en el marco de la reestructuración y no pueden disociarse de la primera ni de la segunda medida, por lo que, en este caso, KfW tampoco puede aducir ya el argumento del inversor en una economía de mercado (37). Para la Comisión no es evidente que un inversor privado, especialmente sin la garantía de una cobertura de riesgo, hubiera asumido un riesgo tan alto. No obstante, si KfW actuó con arreglo a determinadas referencias de mercado, debería reflejarse en la cuantificación del elemento de ayuda.
(79)
La Comisión señala que se fijó un tipo de interés de Euribor más [ 50] hasta [ 50] puntos básicos para la primera medida, que ya ha sido retirada, y para la segunda línea de liquidez un tipo de interés de Euribor más [ 100] puntos básicos, y que cada mecanismo […] estaba cubierto por encima de 100 % ([…] %). Se garantizaron con activos de IKB adecuados no procedentes de inversiones de cartera y que normalmente no pueden fallar. La garantía está estructurada de tal modo que, de facto, la seguridad nunca puede bajar del 100 %. Efectivamente, la provisión de liquidez tiene una alta cobertura y un riesgo de impago relativamente reducido. Por tanto, KfW no contaba solo con la capacidad financiera de IKB sino que poseía, además, garantías válidas.
(80)
No obstante, los márgenes de riesgo aplicados debían ajustarse a la Comunicación de la Comisión relativa a la revisión del método de fijación de los tipos de referencia y de actualización (38) (en lo sucesivo, «la Comunicación sobre tipos de referencia y actualización»). Puesto que la calificación de la empresa se efectúa basándose en la cobertura de riesgo y había unanimidad en cuanto a que se trataba de una empresa en crisis (véase el considerando 96), la Comisión debe aplicar los márgenes contemplados para empresas en crisis. En el caso de una garantía elevada, dicho margen asciende a 400 puntos básicos (39). La Comisión considera por tanto que la ventaja de la primera línea de liquidez por un importe de [ 1] miles de millones EUR durante un período de diez meses (de enero a octubre de 2008) corresponde a una media de [ 300] puntos básicos. La segunda línea de liquidez, de julio de 2008, que todavía no se ha retirado, durante un período de nueve meses (de febrero a octubre 2008) concedía en consonancia una ventaja de [ 200] puntos básicos. La ayuda vinculada a estos mecanismos ascendería, por tanto, para la primera línea de liquidez, a […] millones EUR y para la segunda […] millones EUR, es decir, un importe de ayuda total de […] millones EUR.
(81)
Por lo que se refiere a las líneas de liquidez de [un banco de un Estado federado] y de [otro banco de un Estado federado] la Comisión no ve motivos para suponer que no se concedieran teniendo en cuenta las consideraciones de mercado y que pudieran haber otorgado una ventaja a IKB. Las circunstancias en las que se concedieron estas líneas de liquidez, especialmente el hecho de que las operaciones interbancarias forman parte de la actividad diaria y normal de un banco, la participación importante concomitante de agentes económicos privados y el hecho de que [un banco de un Estado federado] y [otro banco de un Estado federado] concedieran estas líneas de crédito sin que se lo ordenar el Estado, permiten concluir a la Comisión que no hay indicios de que las operaciones en cuestión sean imputables al Estado (40). Por consiguiente, en opinión de la Comisión estos mecanismos no incluyen ayuda estatal.
c) La venta de IKB
(82)
La Comisión examinó, además, si la venta del IKB a Lone Star incluía ayuda estatal. Así hubiera sido si IKB se hubiera vendido a Lone Star por debajo del precio de mercado. Alemania transmitió a la Comisión abundante información (véase la sección 2.5), en la que, sin embargo, no había datos que indicaran que el precio pagado por Lone Star no correspondiera a la mejor oferta que se habría alcanzado en un procedimiento de venta abierto, transparente, no discriminatorio e incondicional. Puesto que, según los principios de la Comisión, este es un principio decisivo para las privatizaciones (41), puede concluirse que la venta no contiene ayudas a favor de Lone Star.
(83)
La Comisión examinó también si la venta contenía ayudas adicionales para IKB, como hubiera ocurrido en el caso de que la liquidación hubiera sido menos onerosa para KfW que la venta de IKB, es decir, se examinó si respondía a la prueba de un vendedor en una economía de mercado. A este respecto, la Comisión señala que no solo se consiguió un precio de venta, sino que este lleva aparejadas aportaciones de capital de KfW que deben considerarse como parte de la venta. Estas aportaciones comprenden el mantenimiento de las dos líneas de liquidez por importe de [ 2,5] miles de millones EUR, el crédito preferente de KfW para la refinanciación del SIP 2, la transferencia del SIP 1 a KfW antes de la venta de IKB y la planificación del riesgo de la garantía […]. KfW adoptó estas medidas con la finalidad clara de hacer posible la venta de IKB y de deshacerse del mayor número de activos lo más rápidamente posible. Aunque, a primera vista, KfW consiguió un precio de venta positivo, la venta iba acompañada de medidas que, en última instancia, supusieron un precio de venta negativo.
(84)
Pero tampoco hay que pasar por alto que estas medidas se ejecutaron en el marco de la reestructuración de IKB y, por consiguiente, en relación con las tres primeras medidas de reestructuración. Por tanto, la Comisión no puede considerar estas medidas separadamente de las tres primeras, y tampoco aquí estima válido el argumento aducido por KfW del inversor en una economía de mercado (42).
(85)
Independientemente de esto, de todas formas no parece cumplirse en este caso el criterio del principio del inversor en una economía de mercado. En definitiva, lo decisivo es si se obtuvo un precio negativo porque Alemania no pudo alegar costes de liquidación adicionales creíbles que un inversor en una economía de mercado habría tenido en cuenta. Por tanto, la Comisión no puede tener en cuenta en especial las pérdidas por riesgo de impago subyacente a los créditos de fomento. En su opinión, la financiación estructurada en el marco de las actividades de fomento forma parte de la misión de servicio público de KfW y no de sus funciones como entidad de crédito normal. Por consiguiente, no debería considerarse como un coste que sería importante también para un inversor en una economía de mercado, puesto que este no habría asumido en absoluto obligaciones derivadas de medidas de ayuda estatal (43).
(86)
Así pues, la Comisión examinó si las medidas de ayuda eran la causa, de facto, de un precio negativo. Puesto que las medidas de ayuda no consisten en subvenciones sino, esencialmente, en créditos y garantías, debe considerarse, al igual que en una evaluación de ayudas estatales normal, la ventaja económica para IKB obtenida gracias a ellas.
(87)
En primer lugar, KfW sigue poniendo liquidez a disposición de IKB. Como ya se ha explicado en el considerando 77, resulta difícil calcular la ventaja obtenida, puesto que los inversores privados tal vez también habrían estado dispuestos, en determinadas condiciones, a aportar liquidez, siempre que se garantizara una cobertura de riesgo. Tras la venta de IKB a Lone Star, se suprimió la cobertura de riesgo. La absorción de IKB por Lone Star y la autorización por parte de la Comisión de las ayudas de reestructuración y del plan de saneamiento muestran que el restablecimiento de la viabilidad se considera posible. Aunque en la fase de reestructuración oficialmente se considera a IKB como empresa en crisis, a los efectos del cálculo del elemento de ayuda, está justificado considerarla como «deficiente» (Categoría de calificación B) con arreglo a la Comunicación sobre tipos de referencia y actualización (44). Según dicha Comunicación, el margen de préstamos ascendería a 220 puntos básicos, lo que significa que la segunda línea de liquidez estaría [ 100] puntos básicos y la primera [ 125] puntos básicos por debajo del tipo de referencia. Si se calcula para […] años (de octubre de 2008 a abril […]), resultaría una ayuda adicional de [aproximadamente 90] millones EUR.
(88)
En segundo lugar, IKB adquirió el SIP 1 por 1 000 millones EUR. La Comisión constata que el precio negociado por KfW es un [ 10] % inferior al valor contable NIIF y que IKB anteriormente había podido vender partes de su cartera a precios superiores al valor contable NIIF. En la situación actual de mercado, raro sería que un inversor privado pudiera o quisiera comprar una cartera así (al menos, en su totalidad). El hecho de que Lone Star no estuviera interesada en la compra y de que KfW no estuviera en condiciones de efectuar dicha compra sin ayuda estatal habla por sí solo. No se puede descartar que fueran necesarias otras amortizaciones de la cartera. En el supuesto más desfavorable, se situarían en el tramo subordinado de [ 200] millones EUR. Puesto que no hay otros puntos de referencia, la Comisión parte de la base de que KfW asumió con el SIP 1 un riesgo adicional de [ 200] millones EUR como máximo.
(89)
En tercer lugar, KfW puso a disposición para el SIP 2 un crédito preferente de 775 millones EUR que será reembolsado al tipo Euribor más [ 90] puntos básicos por su prioridad (es decir, el crédito se satisfará en primer lugar a partir de los ingresos). No obstante, el crédito se concede a una sociedad vehicular que el prestatario todavía no conoce. Según la Comunicación sobre tipos de referencia y actualización, el tipo de interés concedido a esta sociedad vehicular debería ser el Euribor más 400 puntos básicos (45). Puesto que, no obstante, se trata de un crédito prioritario, subordinado a una participación de IKB y, por tanto, beneficia esencialmente a IKB, la Comisión acepta en este caso un margen de préstamos de 220 puntos básicos. El elemento de ayuda en relación con la puesta a disposición del tramo prioritario de 775 millones EUR puede por tanto estimarse en aproximadamente [ 30] millones EUR ([ 100] puntos básicos por […] años, es decir, de octubre de 2008 hasta […]).
(90)
En cuarto lugar, el motivo de asumir el riesgo de […] era que, si se asumía el riesgo conjuntamente con IKB, no habría podido cuantificarse este riesgo de forma adecuada. Dado que el riesgo de la garantía es escaso y que, según la información de que se dispone, es más bien improbable que este riesgo se materialice, no habría sido apropiado considerar este riesgo como parte de la venta. El hecho de que los auditores no exigieran reservas a IKB confirma que el riesgo era escaso. Por lo que se refiere a los eventuales pagos de indemnizaciones por daños […], existe naturalmente cierto riesgo residual. Puesto que no se comunicó una evaluación del riesgo, la Comisión parte de la base de que las medidas en cuestión deben cuantificarse en […] EUR, lo que corresponde a un riesgo de […] %.
(91)
En total, la ayuda contenida en las medidas adoptadas en el marco de la venta de IKB asciende a 390 millones EUR; esta cantidad supera el precio de venta de [ 100] millones EUR en [ 250] millones EUR, lo que hace que sea un precio de venta negativo. Por consiguiente, hay que considerar que la venta de IKB contenía una ayuda a favor de IKB.
d) Resumen de las ayudas estatales
(92)
Como se deduce del cuadro 5, las ayudas concedidas en el marco de todas las medidas ascienden en total a 9 155 millones EUR.
Cuadro 5
Ayudas para IKB durante la restructuración
No
Medida
Millones EUR
Importe de ayuda
(en millones EUR)
1
Primera cobertura de riesgo (Rhineland: 5 800 millones EUR; Havenrock: 850 000 EUR; activos consignados en el balance: 1 000 millones EUR)
6 650
2
Segunda cobertura de riesgo (350 millones EUR para cobertura adicional de pérdidas- Havenrock)
200
3
Ampliación de capital y crédito no reembolsable (para la cobertura de amortizaciones de activos consignados en el balance)
2 000
4
Línea de liquidez para IKB (antes de la venta)
[…]
5
Venta de IKB
5a
Precio de las acciones de IKB
[…]
5b
Línea de liquidez para IKB (después de la venta)
[…]
5c
Crédito preferente para la refinanciación del SIP 2
[…]
5d
Transferencia del SIP 1 a KfW
[…]
5e
Exoneración de responsabilidad […]
[…]
Venta de IKB (neto)
[ 250]
Total
[ 10 000]
5.2. Compatibilidad de las medidas con el mercado común con arreglo al artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE: ayudas para poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro
(93)
La Comisión mantiene el punto de vista expresado en la Decisión de incoación, es decir, que en el presente caso no es de aplicación del artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE. Según dicha disposición, pueden concederse ayudas estatales para poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro. La Comisión recuerda que el Tribunal de Primera Instancia ha insistido en que el artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE debe aplicarse de manera restrictiva.
(94)
La investigación ha confirmado la observación de la Comisión de que los problemas de IKB se deben a acontecimientos específicos de la empresa. Además, la información presentada por Alemania no ha convencido a la Comisión de que los efectos sistémicos que pudieran derivarse de una insolvencia de IKB habrían alcanzado tal magnitud que hubiera supuesto «una grave perturbación en la economía» de Alemania en el sentido del artículo 87, apartado 3, letra b) (46). El presente asunto se funda en problemas específicos de IKB y, por ello, necesita medidas de ayuda concretas que puedan adoptarse de conformidad con las normas sobre empresas en crisis. Por tanto, las medidas en cuestión no pueden ser declaradas compatibles con el mercado común con arreglo al artículo 87, apartado 3, letra b), del Tratado CE.
5.3. Compatibilidad con el mercado común con arreglo al artículo 87, apartado 3, letra c), del Tratado CE-Ayuda de reestructuración
(95)
Los resultados de la investigación permiten concluir que las medidas pueden ser consideradas compatibles con el mercado común como ayuda de reestructuración puesto que cumplen todas las condiciones de las Directrices. Por consiguiente, no fue necesario examinar si las medidas podrían constituir también ayuda de salvamento, lo que la Comisión ya había descartado en la Decisión de incoar el procedimiento debido al carácter irreversible de la cobertura de riesgo.
a) Empresa en crisis
(96)
En opinión de la Comisión, IKB era una empresa en crisis a tenor del punto 9 de las Directrices y, sin la intervención de KfW, es muy probable que no habría podido resistir mucho tiempo a la crisis de liquidez. Las inminentes pérdidas hubieran conducido al cierre del banco, con lo que se hubieran cumplido los requisitos del punto 10, letra c), de las Directrices. Alemania no ha cuestionado este punto de vista, expuesto ya en la Decisión de incoación.
b) Restablecimiento de la viabilidad a largo plazo
(97)
La presente investigación ha confirmado que la reestructuración restablecerá la viabilidad a largo plazo de IKB. La Comisión considera que la venta de IKB a Lone Star tiene una importancia decisiva para resolver los problemas surgidos y para la evolución económica positiva del banco.
(98)
Además, la investigación ha confirmado que IKB ha reorientado su actividad. El banco ha abandonado las actividades que originaban pérdidas y ya no invierte en operaciones de cartera. A partir de ahora, el banco se concentrará en su actividad principal, los clientes empresariales. Las actividades residuales en el segmento de la financiación estructurada se mantienen con el fin de respetar las exigencias en el negocio de la banca empresarial, mientras que se abandona el [ 20] % del segmento así como la totalidad de las actividades de financiación inmobiliaria. Además, IKB ha adoptado medidas para mejorar la gestión del riesgo y ha reducido sensiblemente su exposición al riesgo. Así, IKB ha adoptado las medidas internas necesarias para cambiar de rumbo.
(99)
Por otra parte, la Comisión toma nota de que el plan de reestructuración de IKB persigue el restablecimiento duradero de su rentabilidad a largo plazo. Del plan, basado en proyecciones financieras sólidas, se deduce que el modelo comercial escogido dará resultado. El ratio de capital de primer orden del […] % y el coeficiente de explotación (cost income ratio) de […] %, que debe alcanzarse para 2011, muestran que se trata de un plan de negocio sólido. La rentabilidad de fondos propios relativamente baja del […] % (2012) debe considerarse conjuntamente con el ratio de capital de primer orden relativamente elevado que constituye una reserva indispensable. La Comisión toma nota de las considerables medidas de ahorro que se ejecutarán de aquí a 2011. La Comisión ha examinado también las perspectivas subyacentes al plan de reestructuración y no duda de que son realistas.
(100)
De dicho plan se deduce que incluso en el supuesto más desfavorable será posible un resultado económico positivo de IKB, con una rentabilidad de fondos propios positiva. También en ese caso el banco podrá alcanzar un ratio de capital de primer orden del […] % y se fundamentará, por tanto, en bases sólidas.
c) Limitación de la ayuda al mínimo necesario - Contribución propia
(101)
Las dudas de la Comisión respecto a que la ayuda se limite al mínimo necesario han quedado disipadas. La Comisión puede concluir que la ayuda se ha limitado al mínimo necesario y ha ido acompañada de una importante contribución propia, de acuerdo con los objetivos que se indican en las Directrices, a saber, por encima del 50 % de los costes de reestructuración.
(102)
Los costes de reestructuración comprenden pérdidas por diversas conceptos (pérdidas de las carteras, pérdidas debidas a costes de financiación más elevados, pérdidas por la reducción de los ámbitos de actividad, pérdidas en el curso de la cesión de activos) así como costes de la constitución de la cobertura de riesgo, costes de reestructuración de personal, costes administrativos y honorarios de asesores y abogados. La Comisión no cuestiona que dichos costes asciendan a [ 15] miles de millones EUR, como señala Alemania en el considerando 50. Reconoce también que la refinanciación del SIP 1 y el crédito preferente para el SIP 2 forman parte de los costes de reestructuración, puesto que estos instrumentos son necesarios para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo. Los costes totales deben, por tanto, estimarse en [ 17] miles de millones EUR.
(103)
De conformidad con el punto 43 de las Directrices, la reestructuración de IKB puede financiarse mediante ayudas, fondos propios de los beneficiarios, la venta de activos, los recursos de los accionistas o financiación externa obtenida en condiciones de mercado.
(104)
Una cantidad considerable para la reestructuración de la cartera la aporta la propia empresa así como los antiguos y nuevos accionistas privados, que comprende, en particular, la participación de las asociaciones bancarias, los fondos propios de IKB (47) y las aportaciones de capital de Lone Star. No obstante, las pérdidas sufridas en las operaciones y las reducciones de las actividades no pueden ser consideradas como contribución propia ya que, de conformidad con el punto 43 de las Directrices, la contribución debe ser real, es decir auténtica. La contribución propia en esta categoría asciende, por tanto a aproximadamente […] miles de millones EUR ([ 20] %).
(105)
Si se toman en cuenta los ingresos procedentes de las ventas efectuadas como medidas compensatorias, este importe se incrementa considerablemente y se sitúa en el 50 % como mínimo. Esto afecta a activos con un valor nominal de [ 15] miles de millones EUR (véase el cuadro 4). Sin embargo, la Comisión no puede reconocer la totalidad de este importe como contribución propia. En primer lugar, una parte de la actividad de IKB Luxemburgo se ha reanudado en Dusseldorf ([…] miles de millones EUR), por tanto, solo se cede una parte. En segundo lugar, una parte de los fondos financieros no procede de ventas activas sino del vencimiento de los correspondientes activos. En tercer lugar, es difícil saber a qué valor podrían liquidarse los activos. […]. Alemania no obstante ha aportado argumentos suficientes para convencer a la Comisión de que la liquidación activa de los activos en un futuro previsible podría reportar [ 5] miles de millones EUR como mínimo (48). La Comisión supervisará esta liquidación con el fin de asegurarse de que efectivamente se alcanza una contribución propia suficientemente elevada y que la ayuda efectivamente se limita al mínimo necesario.
(106)
La cesión de activos tiene un doble efecto. Por una parte, se reduce el volumen de activos de riesgo, de manera que se libera capital y aumenta el grado de capitalización. Por otra, con la cesión se logra liquidez, que puede ser utilizada para financiar la reestructuración o incluso para reforzar la base de liquidez (49). Como ya se ha explicado en el considerando anterior, se trata en parte de aportaciones de capital previstas, otra parte ya se ha realizado y otra se realizará en un futuro próximo. Incluso dejando de lado las aportaciones de capital previstas, que no se podrán efectuar antes de 2011, y en el supuesto prudente de que no puedan conseguirse todos los ingresos esperados en su totalidad, la Comisión concluye que se cumple la condición de una contribución propia del 50 % necesaria para que la reestructuración no suscite dudas en cuanto a las normas de competencia.
(107)
En su conclusión la Comisión ha tenido en cuenta los siguientes aspectos:
Cuadro 6
Contribución propia
(en miles de millones EUR)
Medida
Procedencia de los fondos
Valor
Cobertura de riesgo
Asociaciones bancarias
1,50
Reservas de capital y capital híbrido de la empresa
IKB
[ 1,5]
Aportaciones de capital SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Subtotal
[ 3,25]
Cesión de inversiones de cartera
Mercado
[…]
Liquidación de las actividades inmobiliarias
Mercado
[…]
Liquidación de IKB Int. Luxemburgo
Mercado
[…]
Liquidación IKB CC Nueva York
Mercado
[…]
Liquidación de IKB Amsterdam
Mercado
[…]
Cesión de la participación en Movesta
Mercado
[…]
Cesión de activos no estratégicos
Mercado
[…]
Subtotal: Cesiones como medidas compensatorias
[ 5,0] (como mínimo […])
d) Prevención de falseamientos indebidos de la competencia - Medidas compensatorias
(108)
Tras la investigación, la Comisión ha quedado convencida de que se han tomado medidas suficientes para mitigar en lo posible los efectos adversos de la ayuda en los competidores.
(109)
La Comisión señala que IKB abandona todo un segmento de actividad y reduce su segmento más rentable, la financiación estructurada, en un [20-30] %.
(110)
La Comisión no puede aceptar que la mayor parte de la reducción (es decir, la liquidación de las inversiones de cartera por importe de 18 300 millones EUR) constituya medidas compensatorias, puesto que las medidas de reducción son necesarias para el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo. Conforme al punto 40 de las Directrices, estas medidas no pueden considerarse medidas compensatorias.
(111)
Independientemente de esto, la reducción de otros [ 10] miles de millones EUR corresponde aproximadamente al [25] % del total del balance una vez deducidas las inversiones de cartera (es decir [ 10] miles de millones EUR de 45 200 millones EUR) (50). Aunque el cese de las inversiones de cartera no puede aceptarse como medida compensatoria, no deja de tener influencia sobre el tamaño del banco y sus actividades. Sobre la base de las medidas propuestas por Alemania, el balance total de IKB disminuirá un 47,2 % (es decir, 18 300 millones EUR de inversiones de cartera y [ 10] miles de millones EUR para las medidas compensatorias menos […] miles de millones EUR de margen de crecimiento en relación con los 63 500 millones EUR del balance total).
(112)
La Comisión señala también que la disminución deseada del balance total a 33 500 millones EUR de aquí a finales del período reestructuración (30 de septiembre de 2011) garantiza que los cierres y cesiones no se compensarán con el relanzamiento del negocio en otros sectores del banco o una mera transferencia de actividades.
(113)
Por otra parte, los antiguos propietarios y directivos del banco ya no participarán en las actividades de IKB, lo que supone un claro mensaje contra el riesgo moral. Además, el banco se vendió mediante un procedimiento abierto y no discriminatorio que dio a los competidores del sector bancario la oportunidad de adquirirlo, lo que ya de por sí representa una especie de compensación por el perjuicio competitivo que les causó la ayuda.
(114)
En conjunto, las medidas compensatorias son proporcionales a los efectos de distorsión provocados por la ayuda concedida a IKB y garantizan que los efectos negativos sobre las condiciones de comercio se minimicen en la medida de lo posible.
(115)
La Comisión debe ser informada de los avances en la ejecución de las medidas compensatorias citadas.
6. CONCLUSIÓN
(116)
La Comisión concluye que las medidas de ayuda en cuestión se han ejecutado ilegalmente, infringiendo lo dispuesto en el artículo 88, apartado 3, del Tratado CE. No obstante, la Comisión concluye que las medidas en cuestión constituyen una ayuda de reestructuración que puede ser considerada compatible con el mercado común conforme al artículo 87, apartado 3, letra c), del Tratado CE si se cumplen las condiciones correspondientes.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Las ayudas concedidas por Alemania a IKB Deutsche Industriebank AG (en lo sucesivo, «IKB»), sobre la base de los acuerdos y documentos presentados por Alemania, son compatibles con el mercado común, supeditadas a las obligaciones y condiciones contempladas en el artículo 2.
Artículo 2
1. Alemania garantiza que el plan de reestructuración de IKB, comunicado a la Comisión por Alemania el 25 de septiembre de 2008, se habrá aplicado íntegramente el 30 de septiembre de 2011.
2. Alemania garantiza que los siguientes activos de IKB se cederán a un tercero, independiente de IKB y KfW, o se liquidarán:
a)
la totalidad de las actividades de financiación inmobiliaria, que comprende tanto la financiación inmobiliaria nacional como internacional, se paralizará a 30 de diciembre de 2008 y será objeto de liquidación activa (51); […] % será cedido antes del 30 de septiembre de 2010, un […] % del 30 de septiembre de 2011 y el resto en las fechas de vencimiento correspondientes. La liquidación afecta también a IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, y IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (52);
b)
la filial IKB International SA, Luxemburgo será objeto de una liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011. A partir del 31 de marzo de 2009, ya no se efectuarán nuevas operaciones. Las actividades importantes para las ramas de clientes empresariales y financiación estructurada de los ámbitos de actividad de esta filial serán asumidas por IKB;
c)
IKB Capital Corporation Nueva York será objeto de liquidación activa antes del 30 de septiembre de 2011; […] % de la cartera de créditos será cedida antes del 30 de septiembre de 2010. A partir del 31 de diciembre de 2008, ya no se efectuarán nuevas operaciones;
d)
las actividades de IKB AG en Ámsterdam serán objeto de liquidación activa antes de […]. A partir del 31 de diciembre de 2008, ya no se efectuarán nuevas operaciones;
e)
la participación del 50 % en Movesta Lease y Finance GmbH será cedida antes del 30 de septiembre de 2011;
f)
otros activos no estratégicos consignados inicialmente en el balance serán objeto de una liquidación activa desde el 30 de septiembre de 2011, con un valor nominal de 1 700 millones EUR (valor contable a 31 de marzo de 2007).
3. Alemania garantiza que la suma total del balance de IKB a 30 de septiembre de 2011 ascenderá a 33 500 millones EUR como máximo (53).
4. En caso de circunstancias imprevisibles, especialmente si perdurara la crisis del mercado de capitales o si la cesión de determinados activos fuera imposible, se podrán modificar o sustituir las medidas mencionadas en los apartados 2 y 3 o conceder una prórroga del plazo, siempre que se justifique debidamente dos meses antes del plazo correspondiente como mínimo, y que, en esos dos meses, la Comisión no formule objeciones.
5. Para que pueda supervisarse el cumplimiento de las condiciones y obligaciones contempladas en los apartados 1, 2 y 3, Alemania transmitirá hasta 2012, a más tardar el 31 de julio, informes anuales sobre la evolución de la aplicación del plan de reestructuración y estas condiciones y obligaciones.
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión es la República Federal de Alemania.
Hecho en Bruselas, el 21 de octubre de 2008.