31986L0363
L 221/43
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 24 юли 1986 година
относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху храните от животински произход
(86/363/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Асамблеята (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че растениевъдството и животновъдството са от съществено значение за Общността;
като има предвид, че продукцията от тези дейности бива постоянно засягана от влиянието на вредни организми и плевели;
като има предвид необходимостта от защита на растенията, растителните продукти и добитъка от тези организми с цел не само предотвратяване намаляване на добива, но и повишаване на селскостопанската производителност;
като има предвид, че един от най-важните методи за защита на растенията, растителните продукти и добитъка от влиянието на тези вредни организми е използването на химически пестициди;
като има предвид обаче, че тези пестициди оказват не само благоприятен ефект върху растениевъдството и животновъдството, тъй като представляват токсични вещества или препарати с опасни странични ефекти;
като има предвид, че голям брой такива пестициди и техните метаболити или разпадни продукти могат да окажат вредно въздействие върху потребителите на продуктите от животински произход;
като има предвид, че тези пестициди и замърсителите, които могат да ги съпровождат, могат да представляват опасност за околната среда и косвено да окажат неблагоприятно влияние върху хората посредством продукти от животински произход;
като има предвид, че за да се справят с тази опасност държавите-членки вече са определили максимално допустими количества за някои видове пестицидни остатъци в и по хранителни продукти от животински произход;
като има предвид, че съществуващите различия между държавите-членки по отношение на максимално допустимите количества пестицидни остатъци могат да допринесат за създаването на пречки в търговията, като по този начин възпрепятстват свободното движение на стоки в Общността;
като има предвид, че поради тази причина като първа стъпка следва да бъдат определени максимално допустими количества за някои органохлорни съединения в месото и месните продукти, в млякото и млечните продукти, като тези количества следва да бъдат спазвани при пускането на такива продукти в обращение;
като има предвид освен това, че спазването на максимално допустимите количества ще осигури свободното движение на стоките и надлежната здравна защита на потребителите;
като има предвид, че паралелно с това на държавите-членки следва да се осигури възможност да разрешават мониторинга на количествата пестицидни остатъци в храните от животински произход, които са произвеждани и консумирани на тяхна територия, посредством система за мониторинг и съответни мерки за защита, които да са равностойни на тези, които произтичат от постановените количества;
като има предвид, че обикновено е достатъчно проверката на проби от прясно мляко или замразена сметана да се провежда в мандрата или преди продажба на крайния потребител; като има предвид, обаче, че държавите-членки следва да бъдат упълномощени да провеждат проверки на проби от прясно мляко и прясна сметана на по-ранен етап;
като има предвид, че не е необходимо настоящата директива да се прилага за продукти, които са предназначени за износ в трети страни;
като има предвид, че на държавите-членки следва да се разреши временно да понижат постановените количества, в случай че те неочаквано се окажат опасни за здравето на човека или за здравето на животните;
като има предвид, че в такива случаи е целесъобразно да се установява тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че за да гарантират изпълнението на настоящата директива при пускането в обращение на разглежданите хранителни продукти, държавите-членки следва да предвидят подходящи контролни мерки;
като има предвид, че следва да бъдат въведени общностни методи за вземане на проби и провеждане на анализи, които са предназначени да бъдат ползвани поне като референтни методи;
като има предвид, че методите за вземане на проби и провеждане на анализи са предмет от техническо и научно естество следва да бъдат определени посредством процедура, която включва тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния фитосанитарен комитет;
като има предвид, че Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно здравни проблеми, които засягат търговията с прясно месо в рамките на Общността (4), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85 (5), Директива 72/462/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно проблеми на здравната и ветеринарна инспекция при вноса на говеда и свине и на прясно месо от трети страни (6), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, както и Директива 85/397/ЕИО на Съвета от 5 август 1985 г. относно здравни и проблеми на здравето на животните, които засягат търговията с термично обработено мляко в рамките на Общността (7), последно изменена с Регламент (ЕИО) № 3768/85, постановяват както определянето на максимално допустими граници за пестициди по отношение на съответно прясно месо, което е изпращано от една държава-членка в друга, прясно месо, внасяно от трети страни, и термично обработено прясно мляко, което е изпращано от една държава-членка в друга, така и уреждането на изискваните методи за анализ; и като има предвид, че максималните остатъчни количества, постановени в настоящата директива, следва да бъдат приложими за целите на горепосочените три директиви;
като има предвид, че е целесъобразно държавите-членки да представят на Комисията годишни доклади с резултатите от приетите от тях контролни мерки с цел събиране на информация относно количествата на пестицидни остатъци за Общността като цяло;
като има предвид, че Съветът следва да преразгледа настоящата директива преди 30 юни 1991 г. с цел постигането на единна система на Общността,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се отнася до посочените в приложение I хранителни продукти от животински произход, доколкото тези продукти могат да съдържат остатъци от пестицидите, посочени в приложение II, и без да се засягат разпоредбите на Общността или националните разпоредби относно диетични или детски храни.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива „пестицидни остатъци“ означава остатъци от пестицидите и техните метаболити, както и продуктите от разпад и реакции, посочени в приложение II, които са налице в или върху продуктите по член 1.
2. По смисъла на настоящата директива „пускане в обращение“ означава предаването, срещу или без възнаграждение, на продуктите по член 1.
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че продуктите съгласно член 1 не представляват опасност за човешкото здраве като резултат от наличието на пестицидни остатъци от момента на пускането им в обращение.
2. Държавите-членки не могат да забраняват или възпрепятстват пускането в обращение на тяхна територия на продуктите, които са посочени приложение I, под предлог, че съдържат пестицидни остатъци, ако количеството на такива остатъци не надвишава максималните количества, посочени в приложение II.
Член 4
1. Държавите-членки постановяват, че продуктите, посочени в член 1, от момента на пускането им в обращение не могат да съдържат количества пестицидни остатъци, по-големи от посочените в приложение II.
2. Държавите-членки приемат всички необходими мерки, за да гарантират, най-малкото чрез вземане на проби за проверка, съблюдаването на максимално допустимите количества, установени в съответствие с параграф 1.
Член 5
1. В случай на продукти по член 1, които са различни внесените от трети страни или предназначени за други държави-членки продукти, държавите-членки могат, чрез дерогация от член 4, да продължат да прилагат системата за мониторинг на пестицидни остатъци, която вече е в сила на тяхна територия, заедно с всякакви други мерки, с цел да се гарантира постигането на ефект, който е равностоен на установените в приложение II количества на пестицидни остатъци, и за да се направи оценка на общото за тяхното население излагане на тези остатъци чрез храната, независимо от източника им. Такива мерки включват редовни представителни изследвания на количествата на тези пестицидни остатъци в типичната за населението храна.
2. Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията относно прилагането на параграф 1.
Член 6
Независимо от разпоредбите на член 4 в случаите на продукти съгласно приложение I, попадащи в позиция № 04.01 от Общата митническа тарифа, постановеното вземане на проби за проверка се провежда в мандрата или, ако продуктите не са доставени в мандра - на мястото на доставка за потребителя. Независимо от това държавите-членки имат право да постановят вземането на проби за проверка от момента на пускане в обращение на продуктите.
Член 7
Държавите-членки изготвят доклад за Комисията преди 1 август всяка година относно резултатите от официалните проверки, мониторинга и други мерки, които са приети през последната година съгласно член 4 и, когато е приложимо, член 5.
Член 8
1. Методите за вземане на проби и анализ, които са необходими за провеждане на проверките, мониторинга и други мерки, които са предвидени в член 4 и, когато е приложимо, член 5, се определят в съответствие с процедурата съгласно член 12. Наличието на методи за анализ на Общността, които са предназначени за ползване в случаи на спор, не възпрепятства ползването от страна на държавите-членки на други научно валидни методи, които са способни да доведат до сравними резултати.
2. Държавите-членки уведомяват останалите държави-членки и Комисията относно ползването на други методи в съответствие с параграф 1.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат, без да се засягат мерките на ветеринарната инспекция на Общността за проверка на пестицидни остатъци в продуктите съгласно член 1, и по-специално мерките, приети съгласно директиви 64/433/ЕИО, 72/462/ЕИО и 85/397/ЕИО.
Член 9
1. В случай че държава-членка счете, че установеното в приложение II максимално количество застрашава здравето на човека и следователно налага вземането на спешни мерки, държавата-членка има право временно да понижи количеството за своята територия. В такъв случай тя незабавно уведомява останалите държави-членки и Комисията за взетите мерки, като прилага заявление с причините за последните.
2. При възникване на обстоятелствата, предвидени в параграф 1, съгласно процедурата по член 13 се решава дали предвидените в приложение II максимално допустими количества следва да бъдат променени. До вземането на решение съгласно горепосочената процедура от страна на Съвета или Комисията, държавата-членка може да запази приетите и прилагани от нея мерки.
Член 10
Без да се засягат разпоредбите на член 9, Съветът приема, по предложение на Комисията, изменения на максимално допустимите количества, установени в приложение II, като резултат на развитие в областта на научните и техническите познания, като заседава при наличието на квалифицирано мнозинство.
Член 11
Съветът, като действа единодушно по предложение на Комисията, приема посредством директиви всеки нов списък от продукти или всеки нов списък от пестицидни остатъци в и върху продуктите съгласно член 1 и максималните стойности на тези остатъци.
Член 12
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Постоянния фитосанитарен комитет, наричан по-нататък „Комитетът“, от неговия председател или по негова собствена инициатива, или по искане на държава-членка.
2. В рамките на Комитета, претеглянето на гласовете на държавите-членки се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията предоставя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище относно тези мерки в рамките на срока, определен от председателя, като отчита спешността на разглежданите мерки. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и прилага незабавно мерките, ако те са в съответствие със становището на Комитета. В случай че мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за вземането на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на срок от три месеца от датата на отнасяне на въпроса до Съвета последният не е приел никакви мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 13
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, въпросът незабавно се отнася до Комитета от неговия председател по негова собствена инициатива или по искане на държава-членка.
2. Претеглянето на гласовете на държавите-членки в рамките на Комитета се определя съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителят на Комисията представя проект на мерките, които предстои да бъдат приети. Комитетът представя своето становище в срок от два дни. Становището се представя при наличието на мнозинство от 54 гласа.
4. Комисията приема и прилага незабавно мерките, ако те са в съответствие със становището на Комитета. Ако мерките не са в съответствие със становището на Комитета или ако такова не е представено, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за предприеманe на мерките. Съветът приема мерките с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на срок от 15 дни от датата на отнасяне на въпроса до Съвета, последният не е приел мерки, Комисията приема предложените мерки, освен ако Съветът е гласувал с обикновено мнозинство против тях.
Член 14
Настоящата директива не се прилага за продуктите съгласно член 1, ако е възможно да се установи най-малкото чрез съответните доказателства, че те са предназначени за износ в трети страни.
Член 15
С цел подобряване системата на Общността, която се въвежда с настоящата директива, Съветът, въз основа на доклад от Комисията, по възможност съпроводен от подходящи предложения, преразглежда настоящата директива най-късно до 30 юни 1991 г.
Член 16
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 30 юни 1988 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 24 юли 1986 година.
*****
DIRECTIVA DEL CONSEJO
de 24 de julio de 1986
relativa a la fijación de contenidos máximos para los residuos de plaguicidas sobre y en los productos alimenticios de origen animal
(86/363/CEE)
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea y, en particular, sus artículos 43 y 100,
Vista la propuesta de la Comisión (1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social (3),
Considerando que la producción vegetal y animal tiene una importancia considerable en la Comunidad;
Considerando que el rendimiento de dicha producción se ve constantemente afectado por organismos y plantas dañinos;
Considerando que es absolutamente necesario proteger las plantas, los productos vegetales y el ganado contra los efectos de dichos organismos, no solamente para evitar una reducción de la producción sino también para aumentar la productividad agrícola;
Considerando que la utilización de plaguicidas químicos es uno de los métodos más importantes de protección de plantas, productos vegetales y ganado de los efectos de dichos organismos;
Considerando, no obstante, que dichos plaguicidas no tienen únicamente un efecto favorable en la produción vegetal y animal, ya que generalmente se trata de sustancias o preparados tóxicos con efectos secundarios peligrosos;
Considerando que un gran número de dichos plaguicidas y de sus productos de metabolización o de degradación pueden tener efectos nocivos para los consumidores de productos vegetales y animales;
Considerando que dichos plaguicidas y los contaminantes que puedan llevar incorporados pueden presentar riesgos para el medio ambiente y afectar indirectamente al hombre a través de productos de origen animal;
Considerando que, para afrontar dichos riesgos, varios Estados miembros ya han fijado contenidos máximos para determinados residuos de plaguicidas en productos alimenticios de origen animal;
Considerando que las diferencias existentes entre los Estados miembros en lo que se refiere a los contenidos máximos permisibles para residuos de plaguicidas pueden contribuir a crear barreras para el comercio y, de ese modo, obstaculizar la libre circulación de mercancías dentro de la Comunidad;
Considerando por esta razón que, en una etapa inicial, deberían fijarse contenidos máximos para determinados compuestos organoclorados en la carne y sus derivados, así como en la leche y sus derivados, que deberán respetarse cuando dichos productos se pongan en circulación;
Considerando además, que el respeto de los contenidos máximos garantizará que los productos puedan circular libremente y que la salud de los consumidores esté debidamente protegida;
Considerando, al mismo tiempo, que los Estados miembros deberían poder autorizar el control de los contenidos de residuos de plaguicidas en los productos alimenticios de origen animal producidos y consumidos en su territorio mediante un sistema de vigilancia y medidas conexas, de manera que se aporte una garantía equivalente a la que resulta de los contenidos fijados;
Considerando que, en general, es suficiente realizar controles mediante muestreo de la leche y de la nata en las centrales lecheras o cuando se ponga a la venta; considerando, sin embargo, que los Estados miembros deberían estar autorizados asimismo a realizar controles mediante muestreo de la leche y de la nata en un estadio anterior;
Considerando que no es necesario aplicar la presente Directiva a los productos destinados a la exportación a países que no sean miembros;
Considerando que los Estados miembros deberían poder reducir temporalmente los contenidos fijados si éstos resultaren ser inesperadamente peligrosos para la salud de los seres humanos o de los animales;
Considerando que resulta apropiado en ese caso establecer una estrecha colaboración entre los Estados miembros y la Comisión en el seno del Comité fitosanitario permanente;
Considerando que, para garantizar el cumplimiento de la presente Directiva cuando los productos alimenticios de que se trate se pongan en circulación, los Estados miembros deberán disponer las medidas de control adecuadas;
Considerando que deberá establecerse que los métodos comunitarios de toma de muestras y análisis se utilicen al menos como métodos de referencia;
Considerando que los métodos de toma de muestras y análisis son asuntos técnicos y científicos que deberían determinarse por un procedimiento en el que participasen en estrecha cooperación los Estados miembros y la Comisión en el seno del Comité fitosanitario permanente;
Considerando que la Directiva del Consejo 64/433/CEE, de 26 de junio de 1964, relativa a problemas sanitarios en materia de intercambios intracomunitarios de carne fresca (1), modificada en último término por el Reglamento (CEE) no 3768/85 (2), por la Directiva del Consejo 72/462/CEE, de 12 de diciembre de 1972, relativa a problemas sanitarios y de política sanitaria en las importaciones de animales de las especies bovina y porcina y de carnes frescas procedentes de terceros países (3), modificada en último término por el Reglamento (CEE) no 3768/85 y la Directiva del Consejo 85/397/CEE, de 5 de agosto de 1985, sobre problemas sanitarios y de salud animal en materia de intercambios intracomunitarios de leche tratada a altas temperaturas (4), modificada en último término por el Reglamento (CEE) no 3768/85, fijan límites admitidos de plaguicidas para la carne fresca enviada de un Estao miembro a otro, la carne fresca importada de terceros países y la leche tratada a altas temperaturas enviadas de un Estado miembro a otro y la fijación de los análisis exigidos, respectivamente; que los contenidos máximos de residuos fijados en la presente Directiva también deberían aplicarse a los fines de esas tres Directivas;
Considerando que resulta oportuno que los Estados miembros presenten un informe anual a la Comisión sobre los resultados de sus medidas de control para que toda la Comunidad pueda recoger la información relativa a los contenidos de residuos de plaguicidas;
Considerando que el Consejo debería volver a examinar la presente Directiva a más tardar el 30 de junio de 1991, con vistas a lograr un sistema comunitario uniforme,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La presente Directiva afectará a los productos alimenticios de origen animal enumerados en el Anexo I, siempre que dichos productos alimenticios puedan contener residuos de plaguicidas citados en el Anexo II y sin perjuicio de las disposiciones comunitarias o nacionales relativas a los alimentos dietéticos o para niños.
Artículo 2
1. Con arreglo a la presente Directiva, se entenderá por « residuos de plaguicidas » los restos de plaguicidas y de sus productos de metabolización, de degradación o de reacción enumerados en el Anexo II que se encuentran sobre o en los productos contemplados en el artículo 1.
2. Con arreglo a la presente Directiva, se entenderá por « puesta en circulación » cualquier entrega a título oneroso o gratuito de los productos contemplados en el artículo 1.
Artículo 3
1. Los Estados miembros cuidarán de que los productos contemplados en el artículo 1 no presenten, desde el momento de su puesta en circulación, peligro alguno para la salud humana debido a la presencia de residuos de plaguicidas.
2. Los Estados miembros no podrán prohibir ni dificultar la puesta en circulación en su territorio de los productos contemplados en el artículo 1 en razón de la presencia de residuos de plaguicidas, si la cantidad de dichos residuos no excediere de los contenidos máximos fijados en el Anexo II.
Artículo 4
1. Los Estados miembros dispondrán que los productos contemplados en el artículo 1 no puedan llevar, desde el momento de su puesta en circulación, contenidos de residuos de plaguicidas que excedan de los contenidos máximos fijados en el Anexo II.
2. Los Estados miembros adoptarán todas las disposiciones necesarias para garantizar, mediante controles efectuados al menos por muestreo, el respeto de los contenidos máximos fijados de conformidad con el apartado 1.
Artículo 5
1. Por lo que respecta a los productos enumerados en el artículo 1, distintos de los que hayan sido importados en un tercer país o de los que se destinen a otro Estado miembro, los Estados miembros podrán, no obstante lo dispuesto en el artículo 4, continuar aplicando un sistema que esté ya en vigor en su territorio que permita vigilar la presencia de residuos de plaguicidas y adoptar conjuntamente cualquier otra medida para garantizar que se obtenga un efecto equivalente al de los contenidos máximos en residuos de plaguicidas fijados en el Anexo II y para evaluar la exposición dietética total de su población a dichos residuos cualesquiera que sean sus fuentes. Tales medidas comprenden encuestas regulares y representativas sobre los contenidos de dichos residuos de plaguicidas en regímenes alimenticios tipo.
2. Los Estados miembros informarán a los demás Estados miembros y a la Comisión de cualquier aplicación del apartado 1.
Artículo 6
No obstante lo dispuesto en el artículo 4, para los productos enumerados en el Anexo I de la partida no 04.01 del arancel aduanero común, el muestreo previsto se efectuará en la industria láctea o, si no se entregaran a una industria láctea, en el lugar de entrega a los consumidores. Sin embargo, los Estados miembros podrán también prever el muestreo en el momento en que dichos productos sean puestos en circulación.
Artículo 7
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión, antes del 1 de agosto de cada año, un informe sobre los resultados de los controles oficiales, la vigilancia ejercida y las medidas adoptadas de acuerdo con los artículos 4 y, en su caso, 5, a lo largo del año anterior.
Artículo 8
1. Los métodos de toma de muestras y los métodos de análisis necesarios para el control, para la vigilancia y para las demás medidas previstas en los artículos 4 y, en su caso, 5, se determinarán de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 12. La existencia de los métodos de análisis comunitarios, que deberán utilizarse en caso de contestación, no excluirá el uso por los Estados miembros de otros métodos científicamente válidos que permitan obtener resultados comparables.
2. Los Estados miembros comunicarán a los demás Estados miembros y a la Comisión los otros métodos utilizados de conformidad con el apartado 1.
3. Los apartados 1 y 2 se aplicarán sin perjuicio de las medidas de inspección veterinaria comunitaria para el control de los residuos de plaguicidas en los productos contemplados en el artículo 1, en particular las adoptadas de conformidad con las Directivas 64/433/CEE, 72/462/CEE y 85/397/CEE.
Artículo 9
1. Si un Estado miembro estimare que un contenido máximo fijado en el Anexo II presenta un peligro para la salud humana y requiere por ello una acción rápida, dicho Estado miembro podrá reducirlo privisionalmente para su territorio. En este caso comunicará sin demora, a los demás Estados y a la Comisión, las medidas adoptadas acompañadas de una exposición de motivos.
2. Si se presentare la situación prevista en el apartado 1 se decidirá, de acuerdo con el procedimiento previsto en el artículo 13, si los contenidos máximos fijados en el Anexo II deben ser modificados. Hasta que el Consejo o la Comisión hayan adoptado alguna decisión, de acuerdo con el procedimiento citado anteriormente, el Estado miembro podrá mantener las medidas que haya puesto en aplicación.
Artículo 10
Sin perjuicio del artículo 9, el Consejo, por mayoría cualificada y a propuesta de la Comisión, adoptará las modificaciones de los contenidos máximos fijados en el Anexo II en razón de la evolución de los conocimientos científicos o técnicos.
Artículo 11
El Consejo, por unanimidad y a propuesta de la Comisión, establecerá, mediante directivas, cualquier nueva lista de productos o cualquier nueva lista de residuos de plaguicidas sobre y en los productos contemplados en el artículo 1, así como sus contenidos máximos.
Artículo 12
1. En caso de referirse al procedimiento definido en el presente artículo, el Comité fitosanitario permanente denominado en los sucesivo el « Comité » será convocado sin demora por su Presidente, bien por iniciativa de éste, bien a instancia de un Estado miembro.
2. En el Comité, los votos de los Estados miembros se ponderán tal y como está previsto en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado. El Presidente no participará en la votación.
3. El representante de la Comisión someterá un proyecto de medidas que deban adoptarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dichas medidas en un plazo que el Presidente podrá fijar con arreglo a la urgencia de las cuestiones sometidas a examen. El Comité se pronunciará por mayoría de 54 votos.
4. La Comisión adoptará las medidas y las pondrá inmediatamente en aplicación si se ajustaren al dictamen del Comité. Si no se ajustaren al dictamen del Comité, o en ausencia de dictamen, la Comisión someterá al Consejo, sin demora, una propuesta relativa a las medidas que deban tomarse. El Consejo adoptará las medidas por mayoría cualificada.
Si, transcurrido un plazo de tres meses a partir de la fecha en la que se haya recurrido al Consejo, éste no hubiere adoptado medidas, la Comisión adoptará las medidas propuestas, salvo si el Consejo se pronunciare por mayoría simple contra dichas medidas.
Artículo 13
1. En caso de hacerse referencia al procedimiento definido en el presente artículo, el Comité será convocado, sin demora, por su Presidente, bien por iniciativa de éste, bien a solicitud de un Estado miembro.
2. En el Comité, los votos de los Estados miembros se ponderarán tal y como está previsto en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado. El Presidente no participará en la votación.
3. El representante de la Comisión someterá un proyecto de las medidas que deban adoptarse. El comité emitirá su dictamen sobre dichas medidas en un plazo de dos días. El Comité se pronunciará por mayoría de 54 votos.
4. La Comisión adoptará las medidas y las pondrá inmediatamente en aplicación, si se ajustaren éstas al dictamen del Comité. Si no se ajustaren éstas al dictamen del Comité, o en ausencia de dictamen, la Comisión someterá rápidamente al Consejo una propuesta relativa a las medidas que deban adoptarse. El Consejo adoptará las medidas por mayoría cualificada.
Si, transcurrido un plazo de 15 a partir de la fecha en la que se haya recurrido al Consejo, éste no hubiere adoptado medidas, la Comisión adoptará las medidas propuestas, salvo si el Consejo se pronunciare por mayoría simple contra dichas medidas. Artículo 14
La presente Directiva no se aplicará a los productos contemplados en el artículo 1 si se probare, al menos mediante una indicación adecuada, que se destinan a la exportación a terceros países.
Artículo 15
Para perfeccionar el régimen comunitario establecido por la presente Directiva, el Consejo, basándose en un informe de la Comisión acompañado, en su caso, de propuestas adecuadas, examinará de nuevo, a más tardar el 30 de junio de 1991, la presente Directiva.
Artículo 16
Los Estados miembros pondrán en vigor, a más tardar el 30 de junio de 1988, las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para ajustarse a la presente Directiva. Informarán de ello, inmediatamente, a la Comisión.
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones esenciales de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 17
Los destinatarios de la presente Directiva serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 24 de julio de 1986.