32000R2658
L 304/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2658/2000 НА КОМИСИЯТА
от 29 ноември 2000 година
относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент на Съвета (ЕИО) № 2821/71 от 20 декември 1971 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за някои категории споразумения, решения и съгласувани практики (1), последно изменен с Акта за присъединяване на Австрия, Финландия и Швеция, и по-специално член 1, параграф 1, буква в) от него,
след публикуване на проекта на настоящия регламент (2),
след консултации с Консултативния комитет по ограничаване на практиките и доминиращото положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2821/71 дава право на Комисията да прилага член 81, параграф 3 (предишен член 85, параграф 3) от Договора чрез приемане на регламент към някои категории споразумения, решения и съгласувани практики в обсега на материята, уредена с член 81, параграф 1, които имат за предмет специализацията, включително и споразуменията, необходими за осъществяването ѝ.
(2)
В съответствие с Регламент (EИО) № 2821/71 Комисията е приела, по-специално, Регламент (EИО) № 417/85 от 19 декември 1984 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2236/97 (4). Срокът на валидност на Регламент (EИО) № 417/85 изтича на 31 декември 2000 г.
(3)
Новият регламент следва да отговори на изискванията за осигуряване на ефикасна защита на конкуренцията и предоставяне на съответстваща законова сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от колкото се може по-голямо опростяване на административния надзор и законовата уредба. Когато силата на пазара е под определено ниво, при прилагането на член 81, параграф 3 в повечето случаи може да се приеме, че положителното въздействие на споразуменията за специализация ще бъде по-голямо в сравнение с каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(4)
Регламент (EИО) № 2821/71 изисква от Комисията да определи в регламента за освобождаванията категориите споразумения, решения и съгласувани практики, за които се отнася освобождаването, да определи точно ограниченията или клаузите, които могат или не могат да се включат в споразуменията, решенията и съгласуваните практики, и да определи точно клаузите, които задължително се включват в споразуменията, решенията и съгласуваните практики, или другите условия, които трябва да бъдат изпълнени.
(5)
Подходът на изброяване на клаузите за освобождаване е по-целесъобразно да бъде изоставен и ударението да се постави предимно върху определянето на категориите споразумения, които са освободени до определено ниво на сила на пазара, и върху определянето на ограниченията или клаузите, които не следва да се включват в такива споразумения. Това е в съответствие с икономическия подход, при който се оценява въздействието на споразуменията върху релевантния пазар.
(6)
За прилагането на член 81, параграф 3 чрез приемане на регламент не е необходимо да се определят споразуменията, които могат да попаднат под действието на член 81, параграф 1. При индивидуалната оценка на споразуменията съгласно член 81, параграф 1 следва да се вземат предвид няколко фактора, и по-специално пазарната структура на релевантния пазар.
(7)
Предимството, осигурено с блоковото освобождаване, следва да се ограничи до тези споразумения, за които може да се приеме с достатъчна сигурност, че отговарят на условията на член 81, параграф 3.
(8)
Споразуменията за производствена специализация обикновено допринасят за подобряване на производството или дистрибуцията на стоките, тъй като предприятията, за които се отнася споразумението, могат да съсредоточат усилията си в производството на определени продукти и по този начин да повишат ефективността си и да предлагат по-евтини стоки. Споразуменията за специализация, отнасящи се за осигуряването на услуги, в повечето случаи също предизвикват сходни подобрения. Твърде вероятно е, при наличието на ефективна конкуренция, потребителите също да получат по косвен път справедлив дял от полученото предимство.
(9)
Такива предимства могат да възникнат в еднаква степен от споразумения, при които един от участниците се отказва от производството на определени продукти или от осигуряването на определени услуги в полза на друг участник („едностранна специализация“), от споразумения, при които всички участници се отказват от производството на определени продукти или от осигуряването на определени услуги в полза на друг участник („реципрочна специализация“) и от споразумения, при които участниците се задължават съвместно да произвеждат определени продукти или да осигуряват определени услуги („съвместно производство“).
(10)
Тъй като споразуменията за едностранна специализация между страни, които не са конкуренти, могат да бъдат облагодетелствани от блоковото освобождаване, предоставено с Регламент (EО) № 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (5), прилагането на настоящия регламент за споразуменията за едностранна специализация следва да се ограничи само за споразуменията между конкуренти.
(11)
Всички други споразумения, сключени между предприятия, които са свързани с условията, при които те се специализират в производството на стоки и/или услуги, следва да попаднат под действието на настоящия регламент. Блоковото освобождаване следва също да се отнася за разпоредбите, включени в споразуменията за специализация, които не съставляват основен обект на тези споразумения, но са пряко свързани с тях и са необходими за изпълнението на тези споразумения и на някои свързани с тях споразумения за покупка и продажба.
(12)
За да се осигури получаването на предимства от специализацията, без да се наложи някоя от страните надолу по производствената верига да напусне пазара, споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да бъдат предмет на настоящия регламент, когато в тях са предвидени задължения за доставка и покупка. Тези задължения могат, без това да е задължително, да бъдат изключителни по своето естество.
(13)
Може да се приеме, че когато делът на участващите предприятия на релевантния пазар не надвишава 20 %, споразуменията за специализация, определени в настоящия регламент, в повечето случаи ще осигурят икономически предимства под формата на икономии от мащаба или от обхвата или по-добри производствени технологии, като същевременно оставят за потребителите справедлив дял от произтичащите от тях предимства.
(14)
С настоящия регламент не следва да се освобождават споразумения, включващи ограничения, които не са задължителни за постигне на споменатия по-горе положителен ефект. Като общо правило някои строги антиконкурентни ограничения, свързани с утвърждаване на цена при препродажба, ограничаване на производството или продажбите и разпределяне на пазари и клиенти, следва да се изключат от предимствата, осигурявани с блоковото освобождаване, предвидено в съответствие с настоящия регламент, независимо от пазарния дял на предприятията, за които се отнасят споразуменията.
(15)
Ограничаването на пазарния дял, неосвобождаването на някои споразумения и условията, предвидени в настоящия регламент, обикновено гарантират, че със споразуменията, за които се отнася блоковото освобождаване, не се дава възможност на участващите предприятия да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти или услуги.
(16)
В случаите когато споразуменията, попадащи под действието на настоящия регламент, въпреки всичко водят до последствия, които са несъвместими с изискванията на член 81, параграф 3 от Договора, Комисията може да отмени предимството, осигурено с блоковото освобождаване.
(17)
За да се улесни сключването на споразумения за специализация, които могат да повлияят на структурата на участващите предприятия, срокът на действие на настоящия регламент следва да се фиксира на 10 години.
(18)
Настоящият регламент не накърнява прилагането на член 82 от Договора.
(19)
В съответствие с принципа за превъзходство на общностното право мерките, предприети съгласно националното право за защита на конкуренцията, не следва да накърняват единното прилагане в рамките на общия пазар на разпоредбите за защита на конкуренцията в Общността или пълния ефект от мерките, приети за изпълнението на тези разпоредби, включително и на настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Освобождаване
1. В съответствие с член 81, параграф 3 от Договора и ако не е уговорено друго с разпоредбите на настоящия регламент, с него се заявява, че член 81, параграф 1 не се отнася за следните споразумения, сключени между две и повече предприятия (наричани оттук нататък „страните“), свързани с условията, при които тези предприятия се специализират в производството на продукти (наричани оттук нататък „споразумения за специализация“):
а)
споразумения за едностранна специализация, по силата на които едната от страните е съгласна да спре производството на някои продукти или да се въздържа от производството на тези продукти и да ги купува от конкурентно предприятие, когато конкурентното предприятие е съгласно да произвежда и доставя тези продукти; или
б)
споразумения за реципрочна специализация, по силата на които две или повече страни на реципрочна основа са съгласни да спрат или да се въздържат от производството на някои, но различни продукти и да купуват тези продукти от другите страни, които са съгласни да ги снабдяват; или
в)
споразумения за съвместно производство, по силата на които две или повече страни са съгласни да произвеждат някои продукти съвместно.
Това освобождаване се отнася дотолкова, доколкото тези договори за специализация съдържат ограничения за конкуренцията, попадащи под действието на член 81, параграф 1 от Договора.
2. Освобождаването, предвидено в съответствие с параграф 1, се отнася също и за разпоредбите, включени в споразумения за специализация, които не съставляват основен обект на тези споразумения, но са пряко свързани с тях и са необходими за изпълнението на тези споразумения, като например разпоредбите за предявяване или използване на правата върху интелектуалната собственост.
Първата алинея, обаче, не се прилага за разпоредби, които имат същия предмет като ограниченията на конкуренцията, изброени в член 5, параграф 1.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящия регламент:
1.
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
2.
„участващи предприятия“ означава предприятията, подписали споразумението и съответните им свързани предприятия;
3.
„свързани предприятия“ означава:
a)
предприятията, в които страна по споразумението, пряко или непряко:
i)
притежава повече от половината акции с право на глас или
ii)
има право да назначи повече от половината членове на надзорния съвет, управителния съвет или органите, които законно представят предприятието или
iii)
има право да управлява предприятието;
б)
предприятия, които пряко или непряко имат по отношение на страна по споразумението правата или правомощията, изброени в буква a);
в)
предприятия, в които предприятие, посочено в буква б), има пряко или непряко правата или правомощията, изброени в буква a);
г)
предприятия, в които страна по споразумението заедно с едно или повече предприятия от посочените в буква a), б) или в) или в които две или повече от последните предприятия съвместно притежават правата или правомощията, изброени в буква a);
д)
предприятия, в които правата или правомощията, изброени в буква a), се държат съвместно от:
i)
страните по споразумението или съответните им свързани предприятия, посочени в букви от a) до г), или
ii)
една или повече от страните по споразумението или една или повече от свързаните им предприятия, посочени в букви от a) до г), и една или повече трети страни;
4.
„продукт“ означава стока и/или услуга, включително и междинните стоки и/или услуги и крайните стоки и/или услуги, с изключение на услугите за дистрибуция и даване под наем;
5.
„производство“ означава създаването на стоки или предоставянето на услуги и включва и производството чрез поддоговориране;
6.
„релевантен пазар“ означава релевантният/ите продуктов/и и географски пазар/и, на който/които се търгуват продуктите, които са предмет на споразумение за специализация;
7.
„конкурентно предприятие“ означава предприятието, което е активно на релевантния пазар (действителен конкурент) или предприятието, за което има реални основания да се счита, че би могло да направи необходимите допълнителни инвестиции или други разходи за постигане на промяна в състоянието му, която ще му позволи да навлезе на релевантния пазар в резултат на малко, но постоянно нарастване на относителните цени (потенциален конкурент);
8.
„изключително задължение за доставка“ означава задължението да не се доставя на конкурентно предприятие, което не е страна по споразумението, продуктът, за който се отнася споразумението за специализация;
9.
„изключително задължение за покупка“ означава задължението за закупуване на продукта, за който се отнася споразумението за специализация, само от предприятие, което е страна по споразумението за доставка.
Член 3
Договорености за покупка и продажба
Освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, също се прилага, когато:
a)
страните приемат изключително задължение за покупка и/или изключително задължение за доставка по смисъла на споразумение за едностранна или реципрочна специализация или споразумение за съвместно производство, или
б)
страните не продават продуктите, които са предмет на споразумението за специализация самостоятелно, а осигуряват съвместна дистрибуция или се договарят за назначаването на трета страна като дистрибутор с изключителни права или без изключителни права по смисъла на споразумението за съвместното производство, при условие че третата страна не е конкурентно предприятие.
Член 4
Праг на пазарния дял
Освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, се прилага, при условие че комбинираният пазарен дял на участващите предприятия не надвишава 20 % от релевантния пазар.
Член 5
Споразумения, които не са предмет на освобождаване
1. Освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, не се прилага за споразумения, които пряко или непряко, самостоятелно или в съчетание с други фактори под контрола на страните, имат за предмет:
a)
утвърждаване на цени при продажба на продуктите на трети страни (препродажба);
б)
ограничаване на продукцията или продажбите; или
в)
разпределянето на пазари или клиенти.
2. Параграф 1 не се прилага за:
a)
клаузите за договореното количество продукти, включени в споразуменията за едностранна или реципрочна специализация, или за определяне на производствените мощности и обема на производството в съвместно производствено предприятие, включени в споразумение за съвместно производство;
б)
определянето на размера на продажбите и утвърждаването на продажната цена, която съвместното производствено предприятие иска от преките си клиенти по смисъла на буква б) от член 3.
Член 6
Определяне на праг на пазарния дял
1. За определянето на прага на пазарния дял, предвиден в член 4, се прилагат следните правила:
a)
пазарният дял се изчислява на основата на стойността на реализираните продажби; когато няма на разположение данни за реализираните продажби, за да се определи пазарният дял на предприятията, за които се отнася споразумението, могат да се използват разчети, базирани на друга надеждна пазарна информация, включително и обема на реализираните продажби;
б)
пазарният дял се изчислява на основата на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, държан от предприятията по точка 3, буква д) от член 2, се разпределя поравно между всички предприятия, които имат правата или правомощията, изброени в точка 3, буква а) от член 2.
2. Когато пазарният дял, посочен в член 4, не надвишава първоначално 20 %, но в последствие се повиши над това ниво, без да превишава 25 %, освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, се запазва за срок от две последователни календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 20 %.
3. Когато пазарният дял, посочен в член 4, не надвишава първоначално 20 %, но в последствие се повиши над 25 %, освобождаването, предвидено в съответствие с член 1, се запазва за срок от една календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 25 %.
4. Срокът от две календарни години не може да бъде превишен чрез обединяване на предимството, предоставено в съответствие с параграфи 2 и 3.
Член 7
Отмяна
Комисията може да отмени предимството, предоставено с настоящия регламент, съгласно член 7 от Регламент (ЕИО) № 2821/71, когато по своя собствена инициатива или по искане на държава-членка или на физическо или юридическо лице, предявило претенция за законни интереси, тя констатира за конкретен случай, че споразумението, за което се отнася освобождаването в съответствие с член 1, въпреки всичко има последствия, които са несъвместими с условията, определени в член 81, параграф 3 от Договора, и по-специално когато:
a)
споразумението не води до значителни резултати от гледна точка на рационализация на работата или клиентите не получават справедлив дял от полученото предимство, или
б)
продуктите, които са предмет на специализацията, не срещат в общия пазар или в значителна част от него ефективна конкуренция от страна на идентични продукти или продукти, считани от потребителите за равностойни по отношение на характеристиките, цената и предназначението.
Член 8
Преходен период
Забраната, определена в член 81, параграф 1 от Договора, не се прилага за периода от 1 януари 2001 г. до 30 юни 2002 г. по отношение на споразуменията, които са действащи на 31 декември 2000 г. и които не отговарят на условията за освобождаване, предвидени с настоящия регламент, но отговарят на условията, предвидени с Регламент (EИО) № 417/85.
Член 9
Срок на действие
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2001 г.
Срокът му изтича на 31 декември 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 ноември 2000 година.
Reglamento (CE) no 2658/2000 de la Comisión
de 29 de noviembre de 2000
relativo a la aplicación del apartado 3 del artículo 81 del Tratado a determinadas categorías de acuerdos de especialización
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CEE) n° 2821/71 del Consejo, de 20 de diciembre de 1971, relativo a la aplicación del apartado 3 del artículo 85 del Tratado a ciertas categorías de acuerdos, decisiones y prácticas concertadas(1), cuya última modificación la constituye el Acta de adhesión de Austria, de Finlandia y de Suecia y, en particular, la letra c) del apartado 1 de su artículo 1,
Previa publicación del proyecto del presente Reglamento(2),
Previa consulta al Comité consultivo en materia de prácticas restrictivas y de posiciones dominantes,
Considerando lo siguiente:
(1) El Reglamento (CEE) no 2821/71 habilita a la Comisión para aplicar mediante Reglamento el apartado 3 del artículo 81 (antiguo apartado 3 del artículo 85) del Tratado a determinadas categorías de acuerdos, decisiones y prácticas concertadas sujetas al apartado 1 del artículo 81, que tengan por objeto la especialización, incluyendo los acuerdos necesarios para su realización.
(2) Con arreglo al Reglamento (CEE) no 2821/71, la Comisión adoptó, en particular, el Reglamento (CEE) no 417/85, de 19 de diciembre de 1984, relativo a la aplicación del apartado 3 del artículo 85 del Tratado a determinadas categorías de acuerdos de especialización(3), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 2236/97(4). El Reglamento (CEE) n° 417/85 expira el 31 de diciembre de 2000.
(3) El nuevo Reglamento debe cumplir dos requisitos: garantizar la protección efectiva de la competencia y ofrecer la seguridad jurídica adecuada a las empresas. La persecución de dichos objetivos debe tomar en consideración la necesidad de simplificar la supervisión administrativa y el marco legislativo en la mayor medida posible. Por debajo de un determinado nivel de poder de mercado, a efectos de la aplicación del apartado 3 del artículo 81, puede presumirse, en general, que los efectos positivos de los acuerdos de especialización excederán los eventuales efectos negativos sobre la competencia.
(4) El Reglamento (CEE) no 2821/71 requiere que el Reglamento de exención de la Comisión defina las categorías de acuerdos, decisiones y prácticas concertadas a las que se aplica; especifique las restricciones o cláusulas que pueden, o no, figurar en los acuerdos, decisiones y prácticas concertadas, y especifique las cláusulas que deben contenerse en los acuerdos, decisiones y prácticas concertadas y los demás requisitos que deban cumplirse.
(5) Procede apartarse de la práctica de enumerar las cláusulas exentas e insistir más en definir las categorías de acuerdos que están exentas hasta un cierto nivel de poder de mercado, así como en especificar las restricciones o cláusulas que no deben figurar en dichos acuerdos. Ello es coherente con un enfoque económico que evalúa el efecto de los acuerdos en el mercado de referencia.
(6) A efectos de la aplicación del apartado 3 del artículo 81 mediante reglamento, no es necesario determinar qué acuerdos pueden entrar en el ámbito de aplicación del apartado 1 del artículo 81. En la evaluación individual de los acuerdos con arreglo al apartado 1 del artículo 81 es necesario tener en cuenta diversos factores, particularmente la estructura de mercado de referencia.
(7) El beneficio de la exención por categorías debe limitarse a los acuerdos con respecto a los cuales se pueda asegurar con un grado suficiente de seguridad que cumplen las condiciones del apartado 3 del artículo 81.
(8) Los acuerdos de especialización de la producción contribuyen en general a mejorar la producción o distribución de los bienes, dado que las empresas afectadas pueden concentrar sus actividades en la fabricación de determinados productos, trabajar así de forma más eficiente y ofrecer los productos a precios más ventajosos. Los acuerdos de especialización en la prestación de servicios producen en general mejoras similares. Cabe esperar, en el supuesto de que exista competencia efectiva, que los usuarios se beneficien equitativamente de las ventajas resultantes.
(9) Tales ventajas se derivan tanto de los acuerdos de especialización en virtud de los cuales uno de los participantes renuncia en favor de otro a fabricar determinados productos o prestar determinados servicios ("especialización unilateral"), como de los acuerdos en virtud de los cuales cada uno de los participantes renuncia en favor de otro a fabricar determinados productos o prestar determinados servicios ("especialización recíproca") o de los acuerdos en virtud de los cuales los participantes se comprometen a fabricar determinados productos o prestar determinados servicios en común ("producción en común").
(10) Dado que los acuerdos de especialización entre no competidores pueden acogerse a la exención por categorías prevista en el Reglamento (CE) no 2790/1999 de la Comisión, de 22 de diciembre de 1999, relativo a la aplicación del apartado 3 del artículo 81 del Tratado CE a determinadas categorías de acuerdos verticales y prácticas concertadas(5), la aplicación del presente Reglamento a acuerdos de especialización unilateral debería limitarse a los acuerdos entre competidores.
(11) Todos los demás acuerdos celebrados entre empresas relativos a las condiciones en que se especializan en la producción de bienes o la prestación de servicios deben incluirse en el ámbito de aplicación del presente Reglamento. La exención por categorías debe aplicarse igualmente a las disposiciones de los acuerdos de especialización que no constituyan el objeto principal de los mismos, pero que estén directamente relacionados con ellos y sean necesarios para su aplicación, y a determinados acuerdos conexos de compra y de comercialización.
(12) A fin de asegurar que las ventajas de la especialización se materializarán sin que ninguna parte abandone el mercado en la fase posterior de la producción, los acuerdos de especialización unilateral o recíproca sólo estarán regulados por el presente Reglamento cuando establezcan obligaciones de suministro y de compra. Estas obligaciones podrán ser de naturaleza exclusiva, aunque no necesariamente.
(13) Puede asumirse que, cuando la cuota de la empresa participante en el mercado de referencia no exceda del 20 %, los acuerdos de especialización definidos en el presente Reglamento producirán generalmente ventajas económicas en forma de economías de escala o alcance o mejores tecnologías de producción, permitiendo a los usuarios beneficiarse equitativamente de las ventajas resultantes.
(14) El presente Reglamento no debe eximir aquellos acuerdos que contengan restricciones que no sean indispensables para alcanzar los efectos positivos anteriormente mencionados. En principio, determinadas restricciones graves de la competencia relativas a la fijación de precios a terceros, la limitación de la producción o de las ventas y el reparto de mercados o clientes deben quedar excluidas de la exención por categorías establecida en el presente Reglamento, independientemente de la cuota de mercado de las empresas implicadas.
(15) La limitación de la cuota de mercado, la no exención de determinados acuerdos y las condiciones previstas en el presente Reglamento deben asegurar en general que los acuerdos a los que se aplique la exención por categorías no permitan a las empresas participantes eliminar la competencia respecto de una parte sustancial de los productos o servicios en cuestión.
(16) En casos específicos, en los cuales un acuerdo, que entre dentro del ámbito de aplicación del presente Reglamento, surta, no obstante, efectos incompatibles con el apartado 3 del artículo 81 del Tratado, la Comisión podrá suspender la exención por categorías.
(17) Con el fin de facilitar la celebración de acuerdos de especialización que puedan tener consecuencias de orden estructural para las empresas afectadas, el período de vigencia de este Reglamento debe fijarse en diez años.
(18) El presente Reglamento debe entenderse sin perjuicio de la aplicación del artículo 82 del Tratado.
(19) De conformidad con el principio de primacía del Derecho comunitario, ninguna medida adoptada con arreglo a las leyes nacionales sobre competencia debe perjudicar la aplicación uniforme en todo el mercado común de las normas de competencia comunitarias o el pleno efecto de las medidas adoptadas en aplicación de las mismas, incluido el presente Reglamento.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Exención
1. Con arreglo al apartado 3 del artículo 81 del Tratado y sin perjuicio de las disposiciones del presente Reglamento, se declara que el apartado 1 del artículo 81 no se aplicará a los siguientes acuerdos suscritos entre dos o más empresas (en lo sucesivo, "las partes") que se refieran a las condiciones en las que aquéllas se especialicen en la producción de bienes (en lo sucesivo, "acuerdos de especialización"):
a) acuerdos de especialización unilateral, en virtud de los cuales una parte se compromete a cesar la fabricación de determinados productos o a abstenerse de fabricarlos y a comprárselos a otra empresa competidora, mientras esta última se compromete a fabricar y suministrar dichos productos; o
b) acuerdos de especialización recíproca, en virtud de los cuales dos o más partes se comprometen, sobre una base de reciprocidad, a cesar o abstenerse de fabricar determinados y diferentes productos y a comprárselos a las otras partes, las cuales se comprometen a suministrárselos; o
c) acuerdos de producción en común, en virtud de los cuales dos o más partes se comprometen a fabricar en común determinados productos.
El apartado 1 se aplicará en la medida en que tales acuerdos de especialización contengan restricciones de la competencia que entren dentro del ámbito de aplicación del apartado 1 del artículo 81 del Tratado.
2. La exención prevista en el apartado 1 se aplicará igualmente a las disposiciones contenidas en los acuerdos de especialización que no sean su objeto principal pero estén directamente relacionadas y sean necesarias para su aplicación, como las relativas a la cesión o uso de los derechos de propiedad intelectual.
No obstante, no se aplicará a las disposiciones que tengan el mismo objeto o efectos que las restricciones de la competencia enumeradas en el apartado 1 del artículo 5.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
1) "acuerdo": un acuerdo, decisión de una asociación de empresas o una práctica concertada;
2) "empresas participantes": empresas partes en el acuerdo y sus respectivas empresas vinculadas;
3) "empresas vinculadas":
a) las empresas en las que una de las partes del acuerdo, directa o indirectamente:
i) tenga la facultad de ejercer más de la mitad de los derechos de voto; o
ii) tenga la facultad de designar a más de la mitad de los miembros del consejo de vigilancia, del consejo de administración o de los órganos de representación legal de la empresa; o
iii) disponga del derecho de administrar las actividades de la empresa;
b) las empresas que, directa o indirectamente, tengan sobre una de las partes del acuerdo los derechos o facultades enumerados en la letra a);
c) las empresas en las que una empresa contemplada en la letra b) posea, directa o indirectamente, los derechos y facultades enumerados en la letra a);
d) las empresas en las que una parte en el acuerdo junto con una o varias de las empresas contempladas en las letras a), b) o c) o en las que dos o varias de estas últimas empresas posean conjuntamente los derechos o facultades enumerados en la letra a);
e) las empresas en las que los derechos o facultades enumeradas en la letra a) sean titularidad conjunta de:
i) partes en el acuerdo o sus respectivas empresas vinculadas contempladas en las letras a) a d), o
ii) una o varias de las partes en el acuerdo o una o varias de sus empresas vinculadas contempladas en las letras a) a d) y una o varias terceras partes;
4) "producto": un bien o un servicio, incluyendo tanto los productos o servicios intermedios como los finales, a excepción de los servicios de distribución y arrendamiento;
5) "producción": la fabricación de bienes o la prestación de servicios, incluida la producción por subcontratación;
6) "mercado de referencia": el mercado de productos de referencia y el mercado geográfico de referencia al que pertenezcan los productos objeto de un acuerdo de especialización;
7) "empresa competidora": una empresa activa en el mercado de referencia (competidor real) o una empresa que, sobre una base realista, realice las inversiones adicionales necesarias u otros gastos de adaptación necesarios para poder acceder al mercado de referencia como respuesta a un aumento pequeño y permanente de los precios relativos (competidor potencial);
8) "obligación de suministro exclusivo": obligación de no suministrar a una empresa competidora que no sea parte en el acuerdo el producto objeto del acuerdo de especialización;
9) "obligación de compra exclusiva": obligación de comprar el producto objeto del acuerdo de especialización exclusivamente a la parte que acuerda suministrarlo.
Artículo 3
Acuerdos accesorios de compra y de comercialización
La exención del artículo 1 se aplicará asimismo cuando:
a) las partes adquieran un compromiso de compra exclusiva o de suministro exclusivo en el contexto de un acuerdo de especialización unilateral o recíproco o un acuerdo de producción conjunta;
b) las partes no vendan los productos objeto del acuerdo de especialización independientemente pero prevean la distribución conjunta o acuerden designar a una tercera parte para la distribución sobre una base exclusiva o no exclusiva en el contexto de un acuerdo de producción conjunta, siempre que la tercera parte no sea una empresa competidora.
Artículo 4
Cuota de mercado máxima
La exención prevista en el artículo 1 se aplicará a condición de que la cuota combinada de mercado de las empresas participantes no exceda del 20 % del mercado de referencia.
Artículo 5
Acuerdos no amparados por la exención
1. La exención prevista en el artículo 1 no se aplicará a los acuerdos que, directa o indirectamente, por sí solos o en combinación con otros factores bajo control de las partes, tengan por objeto:
a) la fijación de precios a terceros;
b) la limitación de la producción o de las ventas; o
c) el reparto de mercados o clientes.
2. No se aplicará el apartado 1 a:
a) las disposiciones sobre la cantidad acordada de productos en el contexto de acuerdos de especialización unilateral o recíproca, ni a la fijación de la capacidad y volumen de producción de una empresa en participación en el contexto de un acuerdo de producción conjunta;
b) la fijación de objetivos de venta y de precios que una empresa en participación de fabricación cobra a sus clientes inmediatos en el contexto de la letra b) del artículo 3.
Artículo 6
Aplicación de las cuotas de mercado máximas
1. A efectos de calcular la cuota de mercado máxima establecida en el artículo 4, se aplicarán las normas siguientes:
a) la cuota de mercado se calculará sobre la base del valor de mercado de las ventas; si no se dispone de datos sobre el valor de mercado de las ventas, podrán utilizarse estimaciones basadas en otro tipo de informaciones fidedignas sobre el mercado, incluidos volúmenes de ventas en el mercado, para determinar la cuota de mercado de la empresa de que se trate;
b) la cuota de mercado se calculará sobre la base de datos relativos al año natural precedente;
c) la cuota de mercado de las empresas mencionadas en la letra e) del punto 3 del artículo 2 se repartirá equitativamente entre las empresas que ostenten los derechos o facultades enumerados en la letra a) del punto 3 del artículo 2.
2. Cuando la cuota de mercado referida en el artículo 4 no supere inicialmente el 20 % pero se incremente a posteriori sin exceder del 25 %, la exención prevista en el artículo 1 seguirá aplicándose durante un período de dos años naturales consecutivos a partir del año en que se sobrepase por primera vez el umbral del 20 %.
3. Cuando la cuota de mercado referida en el artículo 4 no supere inicialmente el 20 % pero se incremente a posteriori por encima del 25 %, la exención prevista en el artículo 1 seguirá aplicándose durante un año natural a partir del año en que se sobrepase por primera vez el umbral del 25 %.
4. Los beneficios de los apartados 2 y 3 no podrán ser combinados de manera que excedan de un período de dos años naturales.
Artículo 7
Supresión
Con arreglo al artículo 7 del Reglamento (CEE) no 2821/71, la Comisión, de oficio o a petición de un Estado miembro o una persona física o jurídica que invoque un interés legítimo, podrá retirar el beneficio de la aplicación del presente Reglamento cuando, en un caso específico considere que un acuerdo al que se aplica la exención del artículo 1 surte, no obstante, efectos incompatibles con las condiciones previstas en el apartado 3 del artículo 81 del Tratado y, en particular, cuando:
a) el acuerdo no implique una racionalización sustancial o los usuarios no reciban una parte equitativa de los beneficios resultantes; o
b) los productos objeto de la especialización no se enfrenten, dentro del mercado común o en una parte significativa del mismo, a la competencia efectiva de productos idénticos o considerados como similares por el usuario a causa de sus propiedades, precio o finalidad.
Artículo 8
Período transitorio
La prohibición establecida en el apartado 1 del artículo 81 del Tratado no se aplicará durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2001 y el 30 de junio de 2002 respecto de los acuerdos ya vigentes el 31 de diciembre de 2000 que no cumplan los requisitos de exención establecidos en el presente Reglamento pero cumplan los requisitos de exención previstos en el Reglamento (CEE) no 417/85.
Artículo 9
Período de vigencia
El presente Reglamento entrará en vigor el 1 de enero de 2001.
Expirará el 31 de diciembre de 2010.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 29 de noviembre de 2000.