РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2007 година
относно нотифицираните от Република Австрия национални разпоредби, засягащи някои флуорирани парникови газове
(нотифицирано под номер C(2007) 6646)
(само текстът на немски език е автентичен)
(Текст от значение за ЕИП)
(2008/80/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95, параграф 6 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 842/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно някои флуорирани парникови газове (1), и по-специално член 9, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
I. ФАКТИ И ПРОЦЕДУРА
(1)
На 29 юни 2007 г. Република Австрия, в съответствие с член 9, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 842/2006 относно някои парникови газове, информира Комисията за национални мерки, приети през 2002 г. (BGBl. II № 447/2002 - Наредба на федералния министър на селското стопанство, горите, околната среда и водите относно забраните и ограниченията за частично или пълно флуорирани хидровъглероди и серен хексафлуорид (Наредба HFC-PFC-SF6), публикувана във Федерален държавен вестник на 10 декември 2002 г., изменена впоследствие с Наредба BGBl. II № 139/2007 от 21 юни 2007 г.).
(2)
В това писмо австрийското правителство подчертава, че Република Австрия възнамерява да запази националните си разпоредби, които са по-строги от Регламента, в съответствие с член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 842/2006 до 31 декември 2012 г.
1. ЗАКОНОДАТЕЛСТВО НА ОБЩНОСТТА
1.1. ЧЛЕН 95, ПАРАГРАФИ 4, 5 И 6 ОТ ДОГОВОРА ЗА ЕО
(3)
Член 95, параграф 4 от Договора за ЕО постановява, че „ако след приемането от Съвета или от Комисията на дадена мярка за хармонизиране една държава-членка счете за необходимо да запази националните си разпоредби, на основание значими нужди, посочени в член 30 или отнасящи се до защитата на околната или работната среда, тя нотифицира Комисията за тях и посочва основанията за тяхното запазване“.
(4)
Член 95, параграф 5 от Договора за ЕО постановява, че „…, без да се засягат разпоредбите на параграф 4, ако след приемането от Съвета на мярка за хармонизиране държава-членка счете за необходимо да въведе национални разпоредби, основаващи се на нови научни доказателства, свързани със защитата на околната или работната среда поради специфичен проблем на тази държава-членка, който е възникнал след приемането на мярката за хармонизиране, тя нотифицира Комисията за предприетите мерки и за основанията за тяхното приемане“.
(5)
В съответствие с член 95, параграф 6, в срок от шест месеца след нотификацията Комисията одобрява или отхвърля въпросните национални разпоредби, след като установи дали те представляват или не представляват средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите-членки, и дали представляват или не пречка за функционирането на вътрешния пазар.
1.2. РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 842/2006
(6)
Регламент (ЕО) № 842/2006 относно някои флуорирани парникови газове (F-газове) има за цел предотвратяването и намаляването на емисиите на някои засегнати в Протокола от Киото флуорирани газове (HFC, PFC и SF6).
(7)
Той съдържа също така и ограничен брой забрани за употреба и пускане на продукти на пазара, когато наличните алтернативи се считат за достъпни и ефективни от гледна точка на разходите на общностно ниво, и когато по-нататъшно задържане и намаляване на емисиите при наложилите се технологии се приема за невъзможно.
(8)
Регламентът намира двойно правно основание - от една страна всички негови разпоредби се основават на член 175, параграф 1 от Договора за ЕО; от друга страна членове 7, 8 и 9 се основават на член 95 от Договора за ЕО, поради значението им за свободното движение на стоки в рамките на единния пазар на ЕО.
(9)
Член 9 от регламента регулира пускането на пазара и по-конкретно забранява търговията с някои продукти и оборудване, съдържащи или чието функциониране зависи от флуорирани парникови газове, засегнати от регламента. В параграф 3, буква а) се посочва, че когато дадена държава-членка към 31 декември 2005 г. е приела национални мерки, които са по-строги от тези, установени в настоящия член и попадат в обхвата на настоящия регламент, тази държава-членка може да запази тези национални мерки до 31 декември 2012 г. В съответствие с параграф 3, буква б) на същия член, тези мерки и основанието за тях трябва да бъдат нотифицирани до Комисията, както и да бъдат съвместими с Договора.
(10)
Регламентът се прилага от 4 юли 2007 г., с изключение на член 9 и приложение II, които се прилагат от 4 юли 2006 г.
2. НОТИФИЦИРАНИ НАЦИОНАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
(11)
Националните разпоредби, нотифицирани от Република Австрия, бяха въведени с Наредба № 447/2002 от 10 декември 2002 г. и изменени с Наредба № 139/2007 от 21 юни 2007 г.
(12)
Наредба № 447/2002, изменена с Наредба № 139/2007 (наричана по-долу „наредбата“) се отнася до парникови газове, повечето от които имат висок потенциал на глобално затопляне, предвидени в Протокола от Киото: хидрофлуоровъглероди (HFC), перфлуорвъглероди (PFC) и серен хексафлуорид (SF6), с оглед постигане на целите на Австрия за намаляване на емисиите.
(13)
Наредбата съдържа забрана за пускане на пазара и употреба на горепосочените парникови газове, както и използването им при някои видове оборудване, механизми и продукти, освен ако те са използвани с изследователска, развойна или аналитична цел. Подробните разпоредби във връзка със забраните и условията на допустимост са предвидени в членове 4-17 на наредбата.
(14)
Поправката от 2007 г. отчита решението на австрийския Конституционен съд да отмени (с решения от 9 юни 2005 г. и 1 декември 2005 г., публикувани във Федерален държавен вестник съответно на 9 август 2005 г. и 24 февруари 2006 г.) пределната допустима стойност на потенциала на глобално затопляне 3 000 за HFC, предвидена в член 12, параграф 2, трети ред от Наредба № 447/2002, както и клаузата за допустими изключения, предвидена в член 12, параграф 2, трети ред, буква a) от нея, като незаконосъобразни.
(15)
Освен това изменението от 2007 г. намалява ограниченията в сектора на охлаждането и климатизирането на въздуха, за да ги приведе в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 842/2006. Мобилното хладилно оборудване и климатичното оборудване вече не са в обхвата на изменената наредба. Що се отнася до стационарните приложения, забраните се отнасят само до малки елементи в механизми, съдържащи хладилен заряд непревишаващ 150 g и самостоятелно оборудване с хладилен заряд от 20 kg или повече. За други приложения са дефинирани технически параметри, гарантиращи, че не се използват по-големи от необходимите, съгласно актуалните разбирания, количества хладилен заряд. Промените са съобразени също така с обработката на аерозоли, съдържащи HFC и използването на SF6 за привеждането им в съответствие със законодателството на Европейския съюз.
(16)
С писмо от 1 август 2007 г. Комисията информира австрийското правителство, че е получила нотификацията и шестмесечният период на проверката му в съответствие с член 95, параграф 6 е започнал да тече от 30 юни 2007 г., един ден след получаването на нотификацията.
(17)
С писмо от 12 октомври 2007 г. Комисията информира другите държави-членки за нотификацията, предоставяйки им възможност да внесат коментари в 30-дневен срок. Комисията публикува също така бележка относно нотификацията в Официален вестник на Европейския съюз (2), за да информира други заинтересувани страни за австрийските национални разпоредби и приложената обосновка.
II. ОЦЕНКА
1. ПРОВЕРКА ЗА ДОПУСТИМОСТ
(18)
Настоящата нотификация бе подложена на оценка в съответствие с член 95, параграфи 4 и 5 от Договора за ЕО и Регламент (ЕО) № 842/2006.
(19)
Член 95, параграф 4 разглежда случаи, в които след приемане на мярка за хармонизиране една държава-членка счита за необходимо да запази националните си разпоредби на основание значими нужди, посочени в член 30 или отнасящи се до защитата на околната или работната среда.
(20)
Въпреки това, тъй като мерките, приети през 2002 г., са изменени през 2007 г., е уместно да се провери дали член 95, параграф 5 се прилага към разпоредбите на наредбата, изменени след приемането на Регламент (ЕО) № 842/2006. В случай че тези разпоредби променят същността на приетите преди акта за хармонизиране разпоредби, те би трябвало да бъдат нотифицирани на Комисията преди приемането им и предвид наличието на специфичен проблем на тази държава-членка, възникнал след приемането на мярката за хармонизиране, да бъдат обосновани чрез нови научни доказателства.
(21)
Анализът на изменящия акт показа, че въведените през 2007 г. изменения имат за цел или отмяната на разпоредби (точки 10, 12 от изменящата наредба), или ограничаване на обхвата им до по-специфични продукти или приложения, без да бъдат добавяни нови изисквания (точки 1, 3 и 10 от променящата наредба), или въвеждането на допълнителни възможности за дерогация от ограниченията, наложени от наредбата през 2002 г. (точки 6, 7 от изменящата наредба). Освен това са въведени препратки към Регламент (ЕО) № 842/2006, както и изрични изисквания, отчитащи мерките за хармонизиране (точки 1, 8, 9 от изменящата наредба).
(22)
Не бяха установени мерки, които да променят същността на приетите преди мерките за хармонизиране разпоредби чрез въвеждане на допълнителни ограничения. Следователно това изменение не съдържа нови мерки, които могат да бъдат считани за по-строги от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 842/2006, а ограничава въздействието им върху вътрешния пазар. Затова е уместно член 95, параграф 4 да бъде приложен при оценката на всички разпоредби на наредбата, включително и на променените през 2007 г.
(23)
Наредбата продължава да съдържа по-строги разпоредби от Регламент (ЕО) № 842/2006, като въвежда забрана на вноса, продажбата и употребата на нови продукти, които съдържат флуорирани газове, след 1 януари 2006 г., както и забрана на забрана на вноса, продажбата и употребата на нови или регенерирани флуорирани газове след тази дата, докато регламентът съдържа по-ограничена забрана относно предлагането на пазара, тъй като се отнася единствено до продукти, описани в неговото приложение II. Освен това Регламентът налага ограничения само върху употребата на SF6, докато австрийската разпоредба регулира също и употребата на HFC и PFC. Отивайки по-далече по отношение на пускането на пазара и контрола на употребата, наредбата се явява по-строга от действащото в момента общностно законодателство.
(24)
Република Австрия привежда аргумента, че такова законодателство ѝ е необходимо, за да изпълни задълженията си по Протокола от Киото, а именно намаляването с 13 % на общото ниво на емисиите на парникови газове към 2012 г. в сравнение с нивото през 1990 г., което вероятно изисква съгласувано усилие по отношение на всички източници на емисии на парникови газове.
(25)
Съвместимостта се подлага на проверка на базата на член 95, параграфи 4 и 6, като се вземе предвид и Регламент (ЕО) № 842/2006. Член 95, параграф 4 изисква нотификацията да бъде придружена от описание на причините, свързани с една или повече значими нужди, посочени в член 30 или отнасящи се до защитата на околната или работната среда.
(26)
В светлината на казаното по-горе Комисията счита, че подаденото от Република Австрия заявление за получаване на разрешение за запазване на националните разпоредби за някои промишлени парникови газове е допустимо според член 95, параграф 4 от Договора за ЕО.
2. ОЦЕНКА ПО СЪЩЕСТВО
(27)
В съответствие с член 95, параграф 4 и параграф 6, алинея първа от Договора за ЕО Комисията трябва да установи, че са спазени всички условия, позволяващи на една държава-членка да запази националните си разпоредби, отклоняващи се от мярка за хармонизиране на Общността. В частност, националните разпоредби трябва да бъдат оправдани от значими причини измежду посочените в член 30 на Договора или от съображения за опазване на околната или работната среда, не бива да бъдат средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите-членки и не бива да затрудняват по ненужен или несъразмерен начин функционирането на вътрешния пазар.
2.1. ТЕЖЕСТ НА ДОКАЗВАНЕ
(28)
Преценявайки доколко национални мерки, нотифицирани съгласно член 95, параграф 4, са оправдани, Комисията трябва да приеме като работна база „доводите“ на нотифициращата страна. Това означава, че в съответствие с разпоредбите на Договора за ЕО държавата-членка, опитваща се да запази своите национални разпоредби, трябва да докаже, че те са обосновани.
2.2. ОБОСНОВКА НА БАЗАТА НА ЗНАЧИМИ НУЖДИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 30 ИЛИ ОТНАСЯЩИ СЕ ДО ЗАЩИТАТА НА ОКОЛНАТА ИЛИ РАБОТНАТА СРЕДА
2.2.1. Позиция на австрийската страна
(29)
За да обосноват запазването на националните разпоредби, австрийските власти се позовават на задълженията на Република Австрия, произтичащи от Протокола от Киото. Приемането на Наредбата е принос към изпълнението на задължението за намаляване на емисиите към 2012 г. с 13 % спрямо нивото от 1990 г., което съответства на емисии в размер, ненадвишаващ 67 милиона тона CO2 еквивалент.
(30)
През май 2006 г. Австрия внесе обзорен документ на тема „Проверка на актуалното състояние в избрани области на приложение на флуорирани газове с висок парников потенциал“. Проучването показва, че флуорирани газове, предвидени в Наредбата, са причина за над 2 % от емисиите на парникови газове в Австрия през 2003 г. и се очаква удвояване около 2010 г. По тази причина наредбата се явява съществена част от националната стратегия за климата.
(31)
Австрийското правителство отчита, че наредбата има за цел да защитава околната среда и че тя е необходима и целесъобразна за предотвратяването и намаляването на емисиите на флуорирани газове. Следователно според Австрийското правителство тя е съвместима с Договора.
2.2.2. Оценка на позицията на Австрия
(32)
След разглеждане на подадената от Австрия информация Комисията счита, че искането за запазване на по-строги от посочените в Регламент (ЕО) № 842/2006 мерки, особено като се има предвид, че те са били приведени в по-близко съответствие със споменатия регламент, може да бъде считано за съвместимо с Договора по следните причини.
(33)
През 2004 г., т.е. преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 842/2006, Комисията задейства процедура за нарушение срещу Наредба № 447/2002. В официално уведомително писмо до Австрия Комисията посочи, че забраната на HFC в охладителните и климатичните системи може да се счита за нецелесъобразна, тъй като тези системи са затворени и, доколкото е гарантирано правилното функциониране, обслужване и рециклиране, изпускането на HFC в атмосферата може да бъде сведено до минимум.
(34)
Тази процедура бе основана на членове 28-30 от Договора за ЕО. След приемането на Регламент (ЕО) № 842/2006 и нотифицирането на по-строги национални мерки от страна на Австрия, съгласно член 9, параграф 3 от него, процедурата за нарушение бе прекратена.
(35)
В официалното уведомително писмо Комисията изрази становище, че е възможно приложените от Австрия мерки да противоречат на член 28 от Договора за ЕО поради следните причини: първо, забраната за използване на HFC като охладителен и замразителен агент не изглежда необходима и целесъобразна за намаляването, чрез разумни и ефективни мерки, на емисиите на парникови газове за целите на защитата на околната среда; второ, що се отнася до използването на HFC в пожарогасителни системи, Комисията счита, че е възможно предвиденият в разпоредбата праг на потенциала на глобално затопляне да представлява произволна дискриминация спрямо продукти на други държави-членки.
(36)
Тези забележки бяха тема на изменящата Наредба № 139/2007. Изменението на наредбата през 2007 г. предизвика отмяната и облекчаването на някои от забраните и следователно нотифицираните мерки не представляват пречка за функционирането на вътрешния пазар в съответствие с изискванията на член 95, параграф 6 от Договора за ЕО.
(37)
Що се отнася до употребата на HFC в хладилното и климатичното оборудване, изменената забрана вече не се прилага: за охлаждащо оборудване за компютри, независимо от количеството на охладителния агент; за оборудване с охладителен агент в количества между 150 g и 20 kg; за автономни модули с хладилен заряд до 20 kg, за компактни модули със заряди от 0,5 kg на киловат и за стационарни модули с разклонена тръбна система със заряди до 100 kg. По този начин забраната не се отнася до повечето охладителни и климатични системи. Тези изменения отчитат прегледа от май 2006 г., който беше представен на Комисията. Забраната на употребата на HFC като пожарогасителен агент също бе отменена с поправките.
2.2.2.1. Екологична обосновка
(38)
В съответствие с Протокола от Киото ЕО пое задължението да намали колективните емисии на парникови газове на всички държави-членки спрямо нивото от 1990 г. с най-малко 8 % през периода 2008-2012 г. В последвалите в рамките на ЕО дискусии Република Австрия се задължи да намали общите си емисии на парникови газове през този период с 13 %. (3)
(39)
Разпоредбата представлява част от по-широка стратегия, предприета от Австрия с цел намаляване на емисиите съгласно Протокола от Киото и последвалото го „Споразумение за вътрешно разпределяне на усилията“ в рамките на Общността.
(40)
Тази стратегия засяга всички източници на парникови газове, изброени в Протокола от Киото. Следователно мерките относно флуорираните газове са част от цялостното усилие, осъществено от Австрия за изпълнение на задълженията. Очаква се емисиите на флуорирани газове да се удвоят към 2010 г. при липсата на допълнително регулиране, вследствие на нарастващата употреба на охладителни технологии и продължаващото изваждане от употреба на HCFC, в съответствие с приетия на 29 юни 2000 г. от Европейския парламент и Съвета Регламент (ЕО) № 2037/2000 относно вещества, които нарушават озоновия слой (4).
(41)
Отчитайки горепосочените аргументи, Комисията счита свързаната с околната среда обосновка на Република Австрия, а именно намаляването и предотвратяването на емисиите на флуорирани газове, за основателна и валидна.
2.2.2.2. Уместност и целесъобразност на австрийската разпоредба с оглед на постигане на целта за по-нататъшно намаляване на флуорираните парникови газове:
(42)
Още през 2002 г. Австрия заложи на избирателни забрани за пускането на пазара на ново оборудване с цел по-нататъшно намаляване и предотвратяване на емисиите на флуорирани газове. Това решение беше основано на проучвания за наличието и достъпността на алтернативни решения без флуорирани газове. Тези мерки бяха преразгледани през 2006 г., с оглед на новите научни постижения и технологичното развитие, както и на изразената от Комисията загриженост относно целесъобразността им.
(43)
Като се има предвид, че член 9, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 842/2006 позволява националните разпоредби да останат в сила само до 31 декември 2012 г. и че нотификацията на Република Австрия се позовава на този член, следва, че наредбата се прилага само за ограничен период от време.
(44)
Наредбата позволява въвеждането на изключения при липса на алтернативи на употребата на HFC при производството на пяна и съдържащи пяна продукти. Нещо повече, разширена бе рамката на изключенията относно употребата на HFC в нови аерозоли, предназначени за експорт.
(45)
Посочвайки, че наредбата има определени последствия за свободното движение на стоки в рамките на единния пазар на ЕО, Комисията независимо от това, въз основа на представения по-горе анализ, заключава, че наредбата е оправдана от гледна точка на опазването на околната среда и отчита последствията на предвидените забрани на вътрешния пазар, тъй като се основава на анализ за наличието и достъпността на алтернативи при специфичните условия в Австрия и предвижда възможността да се правят индивидуални изключения.
2.3. ОТСЪСТВИЕ НА ПРОИЗВОЛНА ДИСКРИМИНАЦИЯ ИЛИ ПРИКРИТО ОГРАНИЧАВАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА МЕЖДУ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ
(46)
В съответствие с член 95, параграф 6 на Договора за ЕО Комисията одобрява или отхвърля националните разпоредби, след като установи дали те представляват или не представляват средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите-членки и дали представляват или не пречка за функционирането на вътрешния пазар.
(47)
Трябва да се напомни, че представено заявление според член 95, параграф 4 от Договора за ЕО трябва да бъде оценено в светлината на условията, предвидени както в горепосочения параграф, така и в параграф 6 от същия член. Ако заявлението не отговаря на някое от условията, то трябва да бъде отхвърлено, без да е необходима проверка на съвместимостта му с другите условия.
(48)
Нотифицираните национални разпоредби са от общ характер и се прилагат еднакво за национални и вносни стоки. След съгласуването на правилата за употреба на HFC с Регламент (ЕО) № 842/2006 няма основание да се допуска, че нотифицираните национални разпоредби могат да бъдат използвани като средство за произволна дискриминация срещу икономическите агенти в Общността.
(49)
Що се отнася до ограниченията при закупуването на продукти от други страни на ЕИП, включително и държавите-членки на Европейския съюз, се налага разбирането, че тези разпоредби целят равноправно третиране на всички вещества или продукти в обхвата на мерките, независимо от техния произход, т.е. дали са произведени в страната, внесени или придобити на вътрешния пазар. Продуктите, внесени от страни извън ЕИП, попадат в обхвата на разпоредбите за пускане на пазара. Това важи и за продукти, закупени от страни от ЕИП, които не са членки на ЕС, като мерките за тези продукти се основават на два различни елемента на разпоредбата, тъй като транзакцията представлява едновременно пускане на пазара и закупуване от страна от ЕИП. Това обаче не бива да води до дискриминация на тези продукти.
(50)
Целта на тази наредба е опазването на околната среда, като липсват признаци, че идеята или приложението на наредбата биха довели до произволна дискриминация или прикрити бариери за търговията под каквато и да е форма.
(51)
Комисията счита, че липсват доказателства за възникването на непропорционални, с оглед на преследваните цели, пречки за функционирането на вътрешния пазар, вследствие на нотифицираните от австрийските власти национални разпоредби.
III. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(52)
В светлината на изложените по-горе съображения Комисията е на мнение, че искането на Република Австрия от 29 юни 2007 г. за запазване до 31 декември 2012 г. на нейното по-строго от Регламент (ЕО) № 842/2006 национално законодателство, по отношение на пускането на пазара на продукти и оборудване, съдържащи или работещи на базата на флуорирани газове, е допустимо.
(53)
Освен това Комисията счита, че приетите през 2002 г. и изменени през 2007 г. национални разпоредби:
-
отговарят на нужди в областта на опазването на околната среда,
-
отчитат наличието и техническа и икономическа достъпност на алтернативни решения за забранените в Австрия приложения и вероятно ще имат ограничени икономически последствия,
-
не са средство за произволна дискриминация,
-
не представляват прикрито ограничение за търговията между държавите-членки, и
-
следователно са съвместими с Договора.
Поради това Комисията счита, че те могат да бъдат запазени.
Въпреки това трябва да се отбележи, че що се отнася до еднокомпонентни видове пяна, посочени в член 9, параграф 1 и приложение II към Регламент (ЕО) № 842/2006, изключенията, предвидени в параграф 8, алинея 2 на наредбата, не могат да бъдат направени след 4 юли 2008 г., с изключение на случаите, когато употребата им се налага от националните стандарти за сигурност,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Одобрява националните разпоредби относно някои флуорирани парникови газове, нотифицирани до Комисията с писмо от Република Австрия от 29 юни 2007 г., които са по-строги от Регламент (ЕО) № 842/2006, по отношение на пускането на пазара на продукти и оборудване, съдържащи или работещи на базата на флуорирани газове. Разрешава на Република Австрия да ги запази до 31 декември 2012 г.
Член 2
Настоящото решение е адресирано до Република Австрия.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2007 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 21 de diciembre de 2007
relativa a las disposiciones nacionales notificadas por la República de Austria sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero
[notificada con el número C(2007) 6646]
(El texto en lengua alemana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2008/80/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 95, apartado 6,
Visto el Reglamento (CE) no 842/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de mayo de 2006, sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 3,
Considerando lo siguiente:
I. HECHOS Y PROCEDIMIENTO
(1)
El 29 de junio de 2007, la República de Austria informó a la Comisión, de conformidad con el artículo 9, apartado 3, letra b), del Reglamento (CE) no 842/2006 sobre determinados gases de efecto invernadero, acerca de las disposiciones nacionales adoptadas en 2002 [BGBl. II No 447/2002-Orden del Ministro federal de agricultura, bosques, medio ambiente y gestión del agua relativa a la prohibición y restricción de los hidrocarburos parcial y totalmente fluorados y del hexafluoruro de azufre (Orden HFC-PFC-SF6), publicada en el Boletín Oficial Federal de 10 de diciembre de 2002] y modificada posteriormente por la Orden BGBl. II no 139/2007 de 21.6.2007.
(2)
En dicha carta, el Gobierno austriaco indica que la República de Austria pretende mantener hasta el 31 de diciembre de 2012 disposiciones nacionales más estrictas que las establecidas en el Reglamento, de acuerdo con el artículo 9, apartado 3, letra a), del Reglamento (CE) no 842/2006.
1. NORMATIVA COMUNITARIA
1.1. ARTÍCULO 95, APARTADOS 4, 5 Y 6, DEL TRATADO CE
(3)
El artículo 95, apartado 4, del Tratado dispone que si, tras la adopción por el Consejo o por la Comisión de una medida de armonización, un Estado miembro considera necesario mantener disposiciones nacionales, justificadas por alguna de las razones importantes contempladas en el artículo 30 o relacionadas con la protección del medio de trabajo o del medio ambiente, dicho Estado miembro debe notificar a la Comisión esas disposiciones y los motivos de su mantenimiento.
(4)
El artículo 95, apartado 5, del Tratado CE dispone que, sin perjuicio del apartado 4, si, tras la adopción por el Consejo o por la Comisión de una medida de armonización, un Estado miembro estimara necesario establecer disposiciones nacionales basadas en novedades científicas relativas a la protección del medio de trabajo o del medio ambiente y justificadas por un problema específico de dicho Estado miembro surgido con posterioridad a la adopción de la medida de armonización, el Estado miembro debe notificar a la Comisión las disposiciones previstas, así como los motivos de su adopción.
(5)
De conformidad con el artículo 95, apartado 6, la Comisión debe aprobar o rechazar, en un plazo de seis meses a partir de la notificación, las disposiciones nacionales en cuestión, después de haber comprobado si se trata o no de un medio de discriminación arbitraria o de una restricción encubierta del comercio entre Estados miembros, y si constituyen o no un obstáculo para el funcionamiento del mercado interior.
1.2. REGLAMENTO (CE) No 842/2006
(6)
El Reglamento (CE) no 842/2006 sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero tiene por objeto prevenir y contener las emisiones de determinados gases fluorados (HFC, PFC y SF6) regulados por el Protocolo de Kioto.
(7)
Además, impone una serie de prohibiciones de uso y comercialización cuando se considera que existen alternativas rentables a nivel comunitario y en los casos en que no resulta factible la mejora de la contención y la recuperación.
(8)
El Reglamento tiene una base jurídica doble: el artículo 175, apartado 1, del Tratado CE, con respecto a todas las disposiciones, y el artículo 95 del Tratado CE, en el caso de los artículos 7, 8 y 9, debido a sus implicaciones en cuanto a la libre circulación de mercancías en el mercado único comunitario.
(9)
El artículo 9 del Reglamento se refiere a la comercialización y, en concreto, la prohíbe en el caso de algunos productos y aparatos que contienen gases fluorados de efecto invernadero regulados por el Reglamento o cuyo funcionamiento depende de los mismos. Su apartado 3, letra a), establece que los Estados miembros que hayan adoptado, antes del 31 de diciembre de 2005, medidas nacionales más estrictas que las establecidas en ese artículo, incluidas en el ámbito de aplicación del Reglamento, pueden mantenerlas hasta el 31 de diciembre de 2012. De acuerdo con su apartado 3, letra b), esas medidas deben notificarse a la Comisión junto con las razones que las motivan, y deben ser compatibles con el Tratado.
(10)
El Reglamento debe aplicarse con efectos a partir del 4 de julio de 2007, salvo por lo que respecta al artículo 9 y al anexo II, que son aplicables desde el 4 de julio de 2006.
2. DISPOSICIONES NACIONALES NOTIFICADAS
(11)
Las disposiciones nacionales notificadas por la República de Austria se introdujeron en virtud de la Orden no 447/2002, de 10 diciembre de 2002, modificada por la Orden no 139/2007, de 21 de junio de 2007.
(12)
La Orden no 447/2002 modificada por la Orden no 139/2007 (en lo sucesivo, «la Orden») se refiere a gases de efecto invernadero considerados en el Protocolo de Kioto, la mayor parte de los cuales encierra un elevado potencial de calentamiento atmosférico, a saber, los hidrofluorocarburos (HFC), los perfluorocarburos (PFC) y el hexafluoruro de azufre (SF6), y tiene como objetivo permitir a Austria cumplir sus objetivos en materia de reducción de emisiones.
(13)
La Orden impone la prohibición de comercialización y utilización de los gases de efecto invernadero antes citados y de su uso en determinados aparatos, unidades y productos, a menos que se utilicen para fines de investigación, desarrollo y análisis. En los artículos 4 a 17 de la Orden figuran las disposiciones detalladas sobre las prohibiciones y las condiciones de autorización.
(14)
La modificación de 2007 tiene en cuenta la decisión del Tribunal Constitucional de Austria de anular (mediante decisiones de 9 de junio de 2005 y de 1 de diciembre de 2005, publicadas en el Boletín Oficial Federal de 9 de agosto de 2005 y de 24 de febrero de 2006, respectivamente) el valor límite del potencial de calentamiento atmosférico (3 000) para los HFC, establecido en el artículo 12, apartado 2, línea 3, de la Orden no 447/2002, así como la cláusula de excepción establecida en su artículo 12, apartado 2, línea 3, letra a), indicando la razón por las que resultan ilegales.
(15)
Además, la modificación de 2007 permite cierta flexibilidad respecto a las restricciones aplicables al sector de la refrigeración y del aire acondicionado, con vistas a su adaptación a las disposiciones establecidas en el Reglamento (CE) no 842/2006. Los sistemas móviles de refrigeración y aire acondicionado dejan de estar regulados por la Orden modificada. Por lo que respecta a las aplicaciones fijas, la prohibición se aplica únicamente a pequeños aparatos en unidades con una carga refrigerante igual o inferior a 150 g y a equipos autónomos con una carga refrigerante igual o superior a 20 kg. En el caso de las demás aplicaciones, se definen parámetros técnicos que garantizan que no se utilice una cantidad de refrigerantes mayor que la necesaria de acuerdo con los conocimientos actualmente disponibles. También se han introducido modificaciones respecto a los aerosoles que contienen HFC y al uso de hexafluoruro de azufre, con el fin de ajustarlos a la normativa comunitaria.
(16)
Por carta de 1 de agosto de 2007, la Comisión acusó recibo de la notificación a las autoridades austriacas y les informó de que el plazo de seis meses de que disponía para examinarla, tal como establece el artículo 95, apartado 6, había dado comienzo el 30 de junio de 2007, día siguiente al de la recepción de la notificación.
(17)
Por carta de 12 de octubre de 2007, la Comisión informó a los demás Estados miembros de la notificación y les concedió un plazo de 30 días para que presentaran sus eventuales observaciones. La Comisión publicó asimismo una comunicación relativa a la notificación en el Diario Oficial de la Unión Europea (2), con objeto de informar a otros posibles interesados sobre las disposiciones nacionales de Austria, así como sobre los motivos aducidos a tal efecto.
II. EVALUACIÓN
1. ESTUDIO DE LA ADMISIBILIDAD
(18)
La presente notificación ha sido examinada a la luz del artículo 95, apartados 4 y 5, del Tratado CE y de acuerdo con el Reglamento (CE) no 842/2006.
(19)
El artículo 95, apartado 4, se refiere a los casos en que, tras la adopción de una medida de armonización, un Estado miembro considera necesario mantener disposiciones nacionales justificadas por alguna de las razones importantes previstas en el artículo 30 o relacionadas con la protección del medio de trabajo o del medio ambiente.
(20)
Sin embargo, dado que las medidas adoptadas en 2002 han sido modificadas en 2007, es conveniente examinar si el artículo 95, apartado 5, se aplica a las disposiciones de la Orden que fueron modificadas tras la adopción del Reglamento (CE) no 842/2006. En caso de que tales disposiciones hayan modificado el contenido de las disposiciones promulgadas antes de la medida de armonización, debían haber sido notificadas a la Comisión antes de la adopción y justificadas sobre la base de nuevas pruebas científicas, debido a la existencia de un problema específico de dicho Estado miembro surgido con posterioridad a la adopción de la medida de armonización.
(21)
Del análisis del acto modificativo se desprende que las modificaciones introducidas en 2007 tienen como objetivo suprimir disposiciones (artículos 10 y 12 de la Orden modificativa), reducir su ámbito de aplicación a aplicaciones o productos más específicos sin añadir nuevos requisitos (puntos 1, 3 y 10 de la Orden modificativa), o introducir nuevas posibilidades de exención a las restricciones impuestas por la Orden de 2002 (artículos 6 y 7 de la Orden modificativa). Se han introducido, además, referencias al Reglamento (CE) no 842/2006 y una serie de requisitos explícitos que tienen en cuenta las medidas de armonización (artículos 1, 8 y 9 de la Orden modificativa).
(22)
No se ha detectado ninguna medida que haya modificado el contenido de las disposiciones promulgadas antes de la adopción de la medida de armonización mediante la introducción de restricciones suplementarias. Por consiguiente, esta modificación no ha establecido nuevas medidas que deban considerarse más estrictas que el Reglamento (CE) no 842/2006, sino que reduce su incidencia en el mercado interior. Es conveniente por lo tanto aplicar el artículo 95, apartado 4, a efectos de la evaluación de todas las disposiciones de la Orden, incluidas las modificadas en 2007.
(23)
Sin embargo, la Orden sigue incluyendo disposiciones más estrictas que el Reglamento (CE) no 842/2006, ya que impone la prohibición de la importación, la venta y el uso de nuevos productos que contienen gases fluorados después del 1 de enero de 2006, así como la prohibición de la importación, la venta y el uso de gases fluorados nuevos o recuperados, después de dicha fecha, mientras que el Reglamento impone una prohibición menos restrictiva de la comercialización, ya que solo se aplica a los productos enumerados en su anexo II. El Reglamento solo impone además restricciones al uso de SF6, mientras que la medida austriaca controla también el uso de los HFC y PFC. Al ampliar las prohibiciones en materia de comercialización y control del uso, la Orden es más estricta que la normativa actualmente vigente a nivel comunitario.
(24)
La República de Austria aduce que la referida legislación es necesaria para permitirle cumplir las obligaciones que le incumben en virtud del Protocolo de Kioto, a saber, la reducción en un 13 % de aquí a 2012 del total de emisiones de gases de efecto invernadero en comparación con el nivel de 1990, lo que, posiblemente, exige un esfuerzo concertado por controlar todas las fuentes de emisión de dichos gases.
(25)
La compatibilidad de las medidas se examina sobre la base del artículo 95, apartados 4 y 6, teniendo en cuenta el Reglamento (CE) no 842/2006. Según el artículo 95, apartado 4, la notificación debe ir acompañada de una descripción de los motivos relativos a una o varias de las razones importantes previstas en el artículo 30 o relacionadas con la protección del medio de trabajo o del medio ambiente.
(26)
A la luz de lo anteriormente expuesto, la Comisión considera que la solicitud presentada por la República de Austria con vistas a obtener la autorización de mantener sus disposiciones nacionales sobre determinados gases industriales de efecto invernadero es admisible con arreglo al artículo 95, apartado 4, del Tratado CE.
2. EVALUACIÓN EN CUANTO AL FONDO
(27)
De conformidad con el artículo 95, apartados 4 y 6, párrafo primero, del Tratado CE, la Comisión debe comprobar si se cumplen todas las condiciones que permiten a un Estado miembro mantener disposiciones nacionales que constituyan una excepción a una medida de armonización comunitaria prevista en ese mismo artículo. En particular, las disposiciones nacionales deben justificarse por alguna de las razones importantes contempladas en el artículo 30 del Tratado o relacionadas con la protección del medio de trabajo o del medio ambiente, no debe tratarse de un medio de discriminación arbitraria ni de una restricción encubierta del comercio entre Estados miembros ni deben constituir un obstáculo al funcionamiento del mercado interior desproporcionado o innecesario.
2.1. LA CARGA DE LA PRUEBA
(28)
Al examinar si las medidas nacionales notificadas con arreglo al artículo 95, apartado 4, están justificadas, la Comisión debe basarse en los motivos aducidos por el Estado miembro que ha presentado la notificación. Ello significa que, con arreglo a las disposiciones del Tratado CE, la responsabilidad de demostrar que esas medidas están justificadas incumbe al Estado miembro que desea mantenerlas.
2.2. JUSTIFICACIÓN BASADA EN LAS RAZONES IMPORTANTES MENCIONADAS EN EL ARTÍCULO 30 O RELACIONADA CON LA PROTECCIÓN DEL MEDIO AMBIENTE O DEL MEDIO DE TRABAJO
2.2.1. Posición de Austria
(29)
Para justificar el mantenimiento de sus disposiciones nacionales, las autoridades austriacas alegan el compromiso suscrito por la República de Austria en el marco del Protocolo de Kioto. La adopción de la Orden contribuye al cumplimiento del compromiso de Austria de reducir las emisiones de aquí a 2012 en un 13 % por debajo del nivel de 1990, lo que corresponde a un nivel máximo de las emisiones de 67 millones de toneladas de equivalentes de CO2.
(30)
Austria ha presentado un estudio de mayo de 2006 titulado «Examen del estado de la técnica en ámbitos específicos de aplicación de gases fluorados con un potencial de calentamiento atmosférico». Según este estudio, los gases fluorados objeto de la Orden representan más del 2 % de las emisiones de gases de efecto invernadero de Austria desde 2003 y, según las previsiones, esta cifra se va a duplicar de aquí a 2010, aproximadamente. Por consiguiente, la Orden forma parte integrante de la estrategia nacional sobre el clima.
(31)
El Gobierno austriaco considera que la finalidad de la Orden es proteger el medio ambiente, y que es necesaria y proporcionada en términos de prevención y reducción de las emisiones de gases fluorados. En su opinión, pues, es compatible con el Tratado.
2.2.2. Evaluación de la posición de Austria
(32)
Tras examinar la información presentada por Austria, la Comisión considera que la solicitud de mantener medidas más estrictas que las establecidas en el Reglamento (CE) no 842/2006, especialmente como consecuencia de la armonización de las mismas con el citado Reglamento, puede considerarse compatible con el Tratado por las razones que se exponen a continuación.
(33)
La Orden no 447/2002 fue objeto de un procedimiento de infracción iniciado por la Comisión en 2004, es decir, antes de la entrada en vigor del Reglamento (CE) no 842/2006. En la carta de emplazamiento enviada a Austria, la Comisión señalaba que la prohibición de los HFC en los sistemas de refrigeración y acondicionamiento de aire podía considerarse desproporcionada, ya que se trata de sistemas cerrados y, siempre que se pueda garantizar un funcionamiento, mantenimiento y reciclado adecuados, se pueden mantener a niveles mínimos las emisiones de HFC.
(34)
Dicho procedimiento estaba basado en los artículos 28 a 30 del Tratado CE. Tras la adopción del Reglamento (CE) no 842/2006 y la notificación por parte de Austria de medidas nacionales más estrictas en virtud del artículo 9, apartado 3, del citado Reglamento, se archivó el procedimiento de infracción.
(35)
En la carta de emplazamiento, la Comisión opinaba que las medidas austriacas podían ser contrarias al artículo 28 del Tratado por las razones siguientes: en primer lugar, la prohibición del uso de HFC como agentes de refrigeración y congelación no parece proporcionada ni necesaria para garantizar la reducción adecuada, por medios razonables y eficaces, de las emisiones de gases de efecto invernadero con vistas a la protección del medio ambiente. En segundo lugar, por lo que respecta al uso de los HFC como agentes de extinción, la Comisión consideraba que el potencial de calentamiento atmosférico previsto en la Orden podía constituir una discriminación arbitraria con respecto a los productos de otros Estados miembros.
(36)
Estas cuestiones se tuvieron en cuenta en la Orden modificativa no 139/2007. A raíz de la modificación de la Orden en 2007, se levantaron y flexibilizaron algunas de las prohibiciones, por lo que las medidas notificadas no constituirán un obstáculo al funcionamiento del mercado interior, de conformidad con el artículo 95, apartado 6, del Tratado CE.
(37)
Por lo que respecta al uso de los HFC en los aparatos y aplicaciones de refrigeración y aire acondicionado, la prohibición revisada ya no se aplica a los aparatos destinados al enfriamiento de ordenadores, independientemente de la carga, a los aparatos cuya carga oscile entre 150 g y un máximo de 20 kg, a las unidades autónomas con una carga refrigerante de hasta 20 kg, a las unidades compactas con una carga de 0,5 kg por kw ni a las grandes unidades fijas interconectadas con una carga de hasta 100 kg. La prohibición no se aplica por lo tanto a la mayoría de los sistemas de refrigeración y aire acondicionado. Estas modificaciones tienen en cuenta el estudio de mayo de 2006 presentado a la Comisión. La prohibición del uso de los HFC como agentes de extinción fue levantada en el contexto de la revisión.
2.2.2.1. Justificación medioambiental
(38)
Con arreglo al Protocolo de Kioto, la CE se ha comprometido a reducir conjuntamente en el período 2008-2012 las emisiones de gases de efecto invernadero de sus Estados miembros un 8 %, como mínimo, por debajo de los niveles registrados en 1990. Durante los debates mantenidos posteriormente en la CE, la República de Austria se comprometió a reducir su nivel global de emisiones de gases de efecto invernadero un 13 % durante ese período (3).
(39)
La Orden forma parte de una estrategia más amplia implantada por Austria, con el fin de cumplir su objetivo de reducción de las emisiones en el marco del Protocolo de Kioto y el posterior acuerdo sobre el reparto de la carga adoptado a escala comunitaria.
(40)
Esta estrategia abarca todas las fuentes de emisiones de gases de efecto invernadero reguladas por el Protocolo de Kioto. Las medidas relativas a los gases fluorados forman parte por lo tanto del esfuerzo global realizado por Austria para cumplir sus obligaciones. Según las previsiones, las emisiones de estos gases se van a duplicar de aquí a 2010, a falta de nuevas medidas, debido a una mayor utilización de la refrigeración y también como consecuencia del abandono progresivo de los HCFC en el sector de la refrigeración, en virtud del Reglamento (CE) no 2037/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 29 de junio de 2000, sobre las sustancias que agotan la capa de ozono (4).
(41)
Teniendo en cuenta lo anteriormente expuesto, la Comisión considera razonable y válida la justificación medioambiental proporcionada por Austria, a saber, la reducción y prevención de las emisiones de gases fluorados.
2.2.2.2. Pertinencia y proporcionalidad de la Orden austriaca respecto al objetivo de conseguir nuevas reducciones de gases fluorados de efecto invernadero
(42)
Con objeto de reducir y prevenir aún más las emisiones de gases fluorados, Austria decidió optar ya en 2002 por la prohibición selectiva de la comercialización de aparatos nuevos. Dicha decisión se basó en investigaciones destinadas a comprobar la existencia y disponibilidad de alternativas sin gases fluorados. Las medidas fueron revisadas posteriormente, concretamente en 2006, con el fin de tener en cuenta los nuevos datos y avances científicos y tecnológicos y responder a las preocupaciones de la Comisión en lo que atañe a su proporcionalidad.
(43)
No hay que olvidar, tampoco, que el artículo 9, apartado 3, letra a), del Reglamento (CE) no 842/2006 permite el mantenimiento de medidas nacionales únicamente hasta el 31 de diciembre de 2012 y, por consiguiente y habida cuenta de que la notificación de la República de Austria hace referencia a ese artículo del Reglamento, cabe deducir que la Orden se aplicará durante un tiempo limitado.
(44)
La Orden contempla la posibilidad de conceder exenciones en caso de que no se disponga de alternativas a los HFC en espumas y productos que contienen espuma. También se han ampliado las exenciones relativas al uso de los HFC en los aerosoles innovadores destinados a la exportación.
(45)
Pese a que la Orden tiene implicaciones para la libre circulación de mercancías en la CE, la Comisión concluye, de todo lo anteriormente expuesto, que está justificada desde el punto de vista medioambiental y que tiene en cuenta las consecuencias de las prohibiciones previstas sobre el mercado interior, ya que se basa en un análisis de la existencia y disponibilidad de alternativas en el caso específico de Austria y contempla además la posibilidad de conceder exenciones individuales.
2.3. AUSENCIA DE DISCRIMINACIÓN ARBITRARIA Y DE RESTRICCIÓN ENCUBIERTA DEL COMERCIO ENTRE ESTADOS MIEMBROS
(46)
De conformidad con el artículo 95, apartado 6, del Tratado CE, la Comisión debe aprobar o rechazar las disposiciones nacionales mencionadas después de haber comprobado si se trata o no de un medio de discriminación arbitraria o de una restricción encubierta del comercio entre Estados miembros.
(47)
Conviene recordar que las solicitudes presentadas con arreglo al artículo 95, apartado 4, del Tratado CE tienen que evaluarse a la luz de las condiciones expuestas tanto en ese apartado como en el apartado 6 de dicho artículo. Si no se cumple alguna de esas condiciones, la solicitud debe desestimarse sin que sea preciso examinar las demás condiciones.
(48)
Las disposiciones nacionales notificadas son de carácter general y se aplican de igual modo a los productos nacionales y a los productos importados. Una vez adaptadas las normas relativas al uso de los HFC a las disposiciones establecidas en el Reglamento (CE) no 842/2006, no hay ninguna prueba de que las disposiciones nacionales notificadas puedan utilizarse como medio de discriminación arbitraria entre agentes económicos comunitarios.
(49)
En lo que atañe a la limitación de las adquisiciones procedentes de otros Estados del EEE, incluidos los Estados miembros de la Unión Europea, se entiende que dichas disposiciones tienen como objetivo garantizar, dentro del ámbito de aplicación de las medidas, la igualdad de trato entre todas las sustancias o productos, independientemente de su origen, es decir, tanto los de fabricación nacional como los importados o adquiridos en el mercado interior. Las disposiciones relativas a la comercialización se aplican a las mercancías importadas en el EEE. Tales disposiciones se aplican también a las mercancías adquiridas en un Estado del EEE no miembro de la UE, por lo que, en el caso de estas mercancías, las medidas se basan en dos elementos distintos de la disposición, ya que la transacción representa al mismo tiempo la comercialización y la adquisición en un Estado del EEE. Sin embargo, ello no debería dar lugar a un trato discriminatorio de estas mercancías.
(50)
El objetivo de la Orden es la protección del medio ambiente y nada indica que, en su intención o aplicación, vaya a producir ninguna discriminación arbitraria ni obstáculos encubiertos al comercio.
(51)
La Comisión considera que no hay ninguna prueba que demuestre que las disposiciones nacionales notificadas por las autoridades austriacas constituyan un obstáculo desproporcionado al funcionamiento del mercado interior en comparación con los objetivos que se pretende alcanzar.
III. CONCLUSIÓN
(52)
En vista de lo anteriormente expuesto, la Comisión considera admisible la solicitud de la República de Austria, presentada el 29 de junio de 2007, de mantener hasta el 31 de diciembre de 2012 su legislación nacional más estricta que el Reglamento (CE) no 842/2006, en relación con la comercialización de productos y aparatos que contienen gases fluorados o cuyo funcionamiento depende de los mismos.
(53)
Además, la Comisión constata que las disposiciones nacionales modificadas en 2007:
-
responden a la necesidad de proteger el medio ambiente,
-
tienen en cuenta la existencia y disponibilidad técnica y económica de alternativas a las aplicaciones prohibidas en Austria, y es probable que tengan un impacto económico limitado,
-
no son un medio de discriminación arbitraria,
-
no constituyen una restricción encubierta al comercio entre Estados miembros,
-
y, por tanto, son compatibles con el Tratado.
Por consiguiente, la Comisión considera que pueden mantenerse.
No obstante, cabe señalar que las exenciones previstas en el apartado 8, punto 2, de la Orden no podrán concederse después del 4 de julio de 2008 en lo que atañe a las espumas de un solo componente mencionadas en el artículo 9, apartado 1, y el anexo II del Reglamento (CE) no 842/2006, salvo si su utilización es necesaria para cumplir las normas de seguridad nacionales.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Quedan aprobadas las disposiciones nacionales sobre determinados gases fluorados de efecto invernadero, notificadas por la República de Austria a la Comisión mediante carta de 29 de junio de 2007, que son más estrictas que el Reglamento (CE) no 842/2006 en relación con la comercialización de productos y aparatos que contienen gases fluorados o cuyo funcionamiento depende de los mismos. Se autoriza a la República de Austria a mantenerlas hasta el 31 de diciembre de 2012.
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión es la República de Austria.
Hecho en Bruselas, el 21 de diciembre de 2007.