32004D0212
L 073/11
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 януари 2004 година
относно здравните условия на Общността, приложими при внос на животни и прясно месо, включително мляно месо от трети страни, и за изменение на Решения 79/542/ЕИО, 2000/572/ЕО и 2000/585/ЕО
(нотифицирано под номер С(2003)5248)
(текст от значение за ЕИП)
(2004/212/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 72/462/EИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно санитарните и ветеринарно-медицинските проблеми при внос на животни от рода на едрия рогат добитък, свине, овце и кози, както и на прясно месо или месни продукти от трети страни (1), последно изменена с Регламент (EО) № 807/2003 (2), и по-специално член 3, параграф 1, член 6, параграф 3, членове 7 и 8, член 11, параграф 2, член 14, параграф 3, букви в) и г), член 15, член 16, параграф 1, член 17, параграф 2, букви б) и г) и член 22, параграф 2 от нея,
като взе предвид Директива 91/496/ЕИО на Съвета oт 15 юли 1991 г. за установяване на принципите относно организацията на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (3), последно изменена с Директива 96/43/ЕО (4), и по-специално член 8, раздел Б от нея,
като взе предвид Директива 92/45/ЕИО на Съвета oт 16 юни 1992 г. относно здравните и ветеринарно-санитарните проблеми, свързани с отстрелването на дивеч и пускането на пазара на месо от дивеч (5), последно изменена с Регламент (ЕО) № 806/2003 (6), и по-специално член 16, парграф 2, буква в) и член 16, параграф 3 от нея,
като взе предвид Директива 92/65/ЕИО на Съвета oт 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (7), последно изменена с Регламент (ЕО) № 1398/2003 на Комисията (8), и по-специално член 6, раздел A, точка 1, буква д), член 17, параграфи 2 и 3, член 18, параграф 1 и член 19 от нея,
като взе предвид Директива 92/118/ЕИО на Съвета oт 17 декември 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които не са подчинени, по отношение на посочените изисквания, на специалните правила на Общността, посочени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО и, по отношение на патогените, на Директива 90/425/ЕИО (9), последно изменена с Решение 2003/721/ЕО на Комисията (10), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 94/65/ЕИО на Съвета oт 14 декември 1994 г. относно определяне на изискванията за производството и пускането на пазара на мляно месо и месни заготовки (11), последно изменена с Регламент (EО) № 806/2003, и по-специално членове 13 и 14 от нея,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и Съвета от 22 май 2001 г. за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (12), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2245/2003 на Комисията (13), и по-специално член 15, параграф 3; член 16, параграф 7 и член 23 от него,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. относно определяне на ветеринарно-санитарни правила за производството, преработката, разпространението и въвеждането на продукти от животински произход за човешка консумация (14), и по-специално член 8 и член 9, параграф 2 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите на Общността, които се отнасят до ветеринарно-санитарните условия за внос от трети страни на живи животни, прясно месо от тях и месни продукти, като цяло изискват: i) че този внос е разрешен само от трета страна или част от нея, която е включена в списък на трети страни, от които е разрешен внос и ii) че тези животни и продукти отговарят на здравните условия, които трябва да се удостоверят със сертификат от официален ветеринарен лекар на страната износителка.
(2)
С оглед на опростяване на законодателните промени в законодателството на Общността, които могат да настъпят, когато ситуацията със здравето на животните се променя в трета страна, е подходящо условията за внос да се групират заедно в единен законов акт, който включва и списъка на третите страни и образците на сертификати, които са приложими за внос в Общността на всеки вид Artiodactyla и Proboscidea и прясно месо от тези животни и от еднокопитни.
(3)
Решение 79/542/ЕИО на Съвета (15) създава списък на трети страни, от които държавите-членки разрешават вноса на говеда, свине, коне, овце и кози, прясно месо и месни продукти, съгласно разпоредбите на член 3 от Директива 72/462/ЕИО. Това решение исторически е било главното позоваване за иницииране на процедури на Общността, които да позволят износ от трети страни на голямо разнообразие от животни и продукти от тях; обаче това е отменено за прясно месо, включително мляно месо, с Директива 2002/99/ЕО на Съвета. Следователно е подходящо да се актуализира Решение 79/542/ЕИО като основа за настоящата консолидация.
(4)
Член 12 от Директива 90/426/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарно-санитарните условия, регулиращи движението и вноса от трети страни на еднокопитни животни (16), установява, че вносът на тези животни е разрешен само от трети страни или части от тях, включени в списък, който се инкорпорира в списъка на третите страни, установен в разпоредбите на член 3 от Директива 72/462/ЕИО. При все това решения на комисията, приети на основата на Директива 90/426/EИО и отнасящи се до здравните условия за внос на еднокопитни, предвиждат списъци на трети страни, които имат разрешение за износ на тези животни в Общността.
(5)
Правилата, които регулират ветеринарно-санитарните условия при вноса на живи животни в изпълнение на Директива 72/462/EИО, и по-специално разпоредбите на член 3, относно списък на трети страни, които имат право за износ на живи животни, ще бъде заменен от Директива на Съвета (17) относно определяне на ветеринарно-санитарни правила при внос в Общността на определени живи животни и за изменение на Директиви 72/462/EИО, 90/426/EИО, 92/65/EИО и 97/78/EО. В този контекст член 12 от Директива 90/426/EИО ще бъде изменен, за да се установят в него принципите за изготвяне на специфичен списък на трети страни, които имат право да използват специфичните образци на здравни сертификати, изисквани за износ на еднокопитни в Общността. Още повече, че тази директива предвижда специфични разпоредби за внасяните на животни в Общността при някои нетърговски операции.
(6)
Поради горните причини и предвид спецификата на търговията с животни, внасяни в рамките на някои нетърговски операции, вече е подходящо да се изключат еднокопитни и животни за изложения, изложби, научни цели (включително консервационни и експериментални) и циркове от обхвата на Решение 79/542/EИО.
(7)
По отношение на вноса на месни продукти, на основата на разпоредбите на Директиви 72/462/EИО, 77/99/EИО и 92/118/EИО, Решения 97/221/EО (18) и 97/222/EО (19) на Комисията установяват съответните ветеринарно-санитарни условия и образци на ветеринарни сертификати, както и списъка на трети страни, от които държавите-членки разрешават вноса на месо от широка гама животни. По този начин тези две решения вече предвиждат хармонизирани ветеринарно-санитарни правила при внос на месни продукти от трети страни. Следователно за да се избегне дублирането на списъци на трети страни, които имат право на износ на тези продукти, е подходящо да се изключат месни продукти от обхвата на Решение 79/542/EИО.
(8)
По отношение на тези предприятия, където живи животни се държат или отглеждат обичайно, Директива 72/462/EИО определя „стопанство“ за домашни говеда, овце, кози и свине, а Директива 92/65/EИО определя „одобрен орган, институт или център“ за други видове животни. С оглед на хармонизирането и опростяването на терминологията, която се използва за целите на настоящото решение, е подходящо да се консолидират под единствено определение всички предприятия, където някакъв вид на Artiodactyla и Proboscidea се държат или отглеждат обичайно.
(9)
Решение 2000/572/EО на Комисията (20) установява ветеринарно-санитарните и , здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на мляно месо и месни заготовки от трети страни. Дълбоко замразено мляно месо може да бъде приготвяно от месо на домашни говеда, овце, кози и свине, като същите съображения се прилагат по отношение на болестите по животните и здравето на животните по същия начин, както за прясно месо от такива животни. Обаче месни заготовки могат да съдържат месо от други не-млекопитаещи животни. Поради това Решение 2000/572/EО би следвало да бъде изменено, за да се изключи от неговия обхват мляно месо от домашни чифтокопитни животни, което може да бъдат инкорпорирано по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/EИО, като същевременно се запази приложението на изискванията при внос на месни заготовки, в отделно решение.
(10)
Решение 2000/585/EО на Комисията (21) установява ветеринарно-санитарните и здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на месо от дивеч и огледан във ферми дивеч, и на заешко месо от трети страни, изброени в него. За месо от отглеждан във ферми или див чифтокопитен дивеч, както и от еднокопитни се отнася същото по отношение на болести по животните и здравето на животните, както за прясно месо от домашни говеда, свине, еднокопитни, овце и кози. Поради това Решение 2000/585/EО би следвало да бъде изменено, за да оттеглят от неговия обхват изискванията за вноса на месо от отглеждан и див чифтокопитен дивеч и от еднокопитни, които би следвало да се инкорпорират по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/EИО съгласно изискванията на Директива 2002/99/EО.
(11)
Решение 84/390/EИО на Комисията (22) е било прието на основа на Директива 72/462/EИО и предвижда условията за одобрение на гранични инспекционни пунктове при внос на живи говеда и свине, както и на месни продукти от тях. От влизането в сила на Директиви 90/675/ЕИО (23) и 91/496/EИО на Съвета и на решенията на Комисията за тяхното изпълнение, разпоредбите на Решение 84/390/EИО не се прилагат повече и поради това би следвало да бъдат отменени.
(12)
Решение 91/189/ЕИО (24) на Комисията установява протоколи за стандартизирането на материали и процедури за ветеринарно-диагностични тестове и условията за одобряване на пазари във връзка с вноса на домашни животни от рода на едрия рогат добитък и на свинете от трети страни. Разпоредбите за одобряване на пазари на животни за търговия, предназначени за износ за Европейската общност, не са повече приложими. Това решение би следвало да бъде отменено и неговите разпоредби, отнасящи до протоколите за стандартизирането на материали и процедури за ветеринарни тестове - инкорпорирани по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/EИО.
(13)
Решения 93/198/EО (25) и 97/232/EО (26) на Комисията установяват съответно ветеринарно-санитарните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на овце и кози, и списък на третите страни, от които държавите-членки разрешават внос на такива животни. Решение 2002/199/ЕО на Комисията (27) установява ветеринарно-санитарните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на живи говеда и свине, както и списъка на трети страни, от които държавите-членки разрешават такъв внос. По отношение на чифтокопитните животни, предмет на Директива 92/65/EИО, здравните условия, ветеринарното сертифициране и списъкът на трети страни, на които е разрешен вносът на тези животни в Общността, трябва да бъдат хармонизирани на общностно равнище. За тези животни се прилагат същите критерии по отношение на болестите по животните и здравето на животните. Поради това Решения 93/198/EО, 97/232/EО и 2002/199/EО би следвало да бъдат отменени, а техните разпоредби - инкорпорирани по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/EИО. Още повече, за да се запази здравният статус на животните, изнесени от трета страна по време на тяхното транспортиране към Общността, би следвало да бъдат установени специфични разпоредби.
(14)
Решение 93/52/ЕИО на Комисията (28) установява съответствието на определени държави-членки или региони с изискванията, които се отнасят до бруцелоза (B. melitensis), и определя за тях статут на държава-членка или регион, официално свободни от болестите; то да дава право на тези държави-членки да изискват допълнителни гаранции, които се представят при сертифициране.
(15)
Решения 80/801/ЕИО (29), 80/804/ЕИО (30), 81/526/ЕИО (31), 81/887/ЕИО (32), 82/414/ЕИО (33), 82/426/ЕИО (34), 83/84/ЕИО (35), 83/380/ЕИО (36), 84/292/ЕИО (37), 84/294/ЕИО (38), 86/63/ЕИО (39), 86/72/ЕИО (40), 86/117/ЕИО (41), 86/463/ЕИО (42), 89/197/ЕИО (43), 89/221/ЕИО (44), 90/445/ЕИО (45), 91/73/ЕИО (46), 91/445/ЕИО (47), 91/446/ЕИО (48), 92/280/ЕИО (49), 93/402/ЕО (50), 98/371/ЕО (51), 98/625/ЕО (52), 1999/283/ЕО (53) и 2001/745/ЕО (54) на Комисията предвиждат ветеринарно-санитарните изисквания, както и ветеринарното сертифициране за внос на прясно месо от домашни говеда, овце, кози, свине или еднокопитни животни от определени трети страни. Поради това тези Решения бе следвало да бъдат отменени и техните разпоредби - инкорпорирани по един по-хармонизиран начин в Решение 79/542/ЕИО.
(16)
Международното бюро по епизоотии и Codex Alimentarius са установили насоките по отношение на принципите на сертифициране, които ветеринарните лекари да следват. В тези принципи се предписва, че сертифициращият ветеринарен лекар удостоверява само факти от обхвата на неговата компетентност, установени по време на подписване на сертификата или такива, които са били отделно удостоверени от длъжностно лице от друг компетентен орган. Още повече, Директива 96/93/ЕО на Съвета (55) установява стандартите за сертифициране, които са необходими за валидно сертифициране и за предотвратяване на измама. Следователно е подходящо да се предвиди, че тези правила и принципи, прилагани от сертифициращите длъжностни лица от трети страни, осигуряват гаранции, които са еквивалентни на тези, установени в Директива 96/93/ЕО, и че образците на ветеринарни сертификати, установени в Решение 79/542/ЕИО, би следвало изцяло да отразяват фактите, които могат да бъдат удостоверени по време на издаване на сертификата.
(17)
С оглед на информиране на сертифициращия ветеринарен лекар, вносителите и компетентните органи в държавите-членки, където се представят сертификатите, по-подробни данни би следвало да се установяват в бележките за допълнителна информация, които се отнасят до периода на валидност на сертификата, датата на издаване и неговото приложни поле. По същите причини обяснения за някои определения, за допълнителни гаранции при специфични условия и за здравните изисквания към стопанствата, помещенията и животните би следвало да придружават всеки образец на сертификат, както е подходящо.
(18)
Обединените нации са създали насоки за използване на обща рамка и формат за създаване на търговски документи. Под егидата на няколко международни организации, които се занимават с изготвянето на процедури в международната търговия, има нови принципи и правила, които да бъдат следвани за издаване на сертификати, предвидени за международни сделки. По отношение на сертификационните процедури Международното бюро по епизоотии и Codex Alimentarius са установили насоки за използването на електронно сертифициране.
(19)
С оглед на хармонизиране на формата на ветеринарните сертификати, които да бъдат издавани и доставяни от официален ветеринарен лекар на страната износителка, и за да се облекчи възможната употреба на електронни средства за пренос на сертификати, би било подходящо образците на ветеринарни сертификати, установени в Решение 79/542/ЕИО, да бъдат съответно форматирани, както и бележките относно издаването на този вид сертификати в страната износителка.
(20)
Приложение A към Директива 72/462/ЕИО установява образците на здравния сертификат за внос от трети страни на месо от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, овце, кози, свине и коне, предвидени за консумация от човека. По отношение на месо от дивеч и оглеждан във ферма дивеч, изискванията, на които ветеринарно-санитарните и здравните сертификати трябва да отговарят, включително свързаните с хуманното отношение към животните, са били инкорпорирани в образци на сертификати за всяка категория месо от Решение 2000/585/ЕО на Комисията. Нови мерки на Общността са в процес на приемане в областите на хуманното отношение към животните и общественото здраве, които се отнасят до вноса на живи животни и прясно месо от тях.
(21)
С оглед хармонизирането на условията за внос, осигуряването на прозрачността на изискванията на Общността и опростяването на законовите процедури за актуализиране на законодателството на Общността, е подходящо да се инкорпорират във всеки образец на ветеринарен сертификат, установен в Решение 79/542/ЕИО, съответните изисквания, които са необходими за износ в Общността на всяка категория животно или месо. Обаче други здравни разпоредби от по-общ обхват, приети на общностно равнище, поставят под условие крайното приемане за внос на тези стоки в Общността. Тези разпоредби са установени в Директива 96/23/ЕО на Съвета oт 29 април 1996 г. относно мерките за контрол върху определени вещества и остатъците от тях в живите животни и продуктите от животински произход (56) и Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателство в областта на храните, за създаване на Европейския орган по безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (57). Те могат така също да произтичат от предпазни мерки, както е предвидено в Директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО.
(22)
Тарифните и статистическите номенклатури по света класифицират живите животни, тяхното месо и другите продукти от тях в различни категории, като им определят специфични кодове и определения. Декларациите, представяни на митническите органи от вносителите по отношение на тези стоки, трябва да вземат под внимание тези категории животни и продукти. Разпоредбите на Директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО относно ветеринарните проверки на границите на Общността изискват сътрудничество между граничните инспекционни пунктове и митническото бюро, където животни и продукти от животински произход пристигат в Общността.
(23)
С оглед на хармонизиране и улесняване на процедурите на внос на границата на Общността, е подходящо всяка пратка, представена за внос, да е придружена от съответстващия ветеринарен сертификат.
(24)
В допълнение по отношение на Австралия, тъй като само прясно птиче месо и живи птици, и по-специално месо от щраусови птици и щраусови птици, могат да бъдат внасяни съгласно определени специфични тестови изисквания поради употребата на ваксини за Нюкасълска болест, които не отговарят на законодателството на Общността, вносът на месо от пернат дивеч и отглеждан във ферми пернат дивеч би следвало да бъде спрян, докато ситуацията бъде по-задълбочено оценена за тези категории птици.
(25)
Решение 79/542/ЕИО и Решение 2000/585/ЕО следва да бъдат съответно изменени.
(26)
Разпоредбите на Общността за внос на определени продукти от животински произход се позовават на списъка на трети страни, посочени в приложението към Решение 79/542/ЕИО. След изменението на Решение 79/542/ЕИО, такова позоваване би следвало да бъде тълкувано като позоваване на списъка на трети страни или части от тях, фигуриращ в част 1 от приложение II към Решение 79/542/ЕИО, както е изменено от настоящото решение.
(27)
На основата на Директива 72/462/ЕИО, Решения 89/18/ЕИО (58), 92/183/ЕИО (59) и 92/187/ЕИО (60) на Комисията бяха приети, за да се хармонизират ветеринарно-санитарните изисквания, ветеринарното сертифициране и правилата, които регулират вноса от определени трети страни на суровини за преработващата промишленост на прясно месо от домашни говеда, овце, кози, свине и еднокопитни животни, които не са предвидени за консумация от човека. В допълнение решенията на Комисията, изброени в съображение 14, които следва да бъдат отменени с настоящия акт, предвиждат ветеринарно-санитарни правила и сертифициране за вноса на това прясно месо, предназначено за сектора за производство на храни за домашни любимци. Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета (61) установява здравни правила, които се отнасят до животински странични продукти, които не са предвидени за консумация от човека, които включват такива суровини. Изискванията за сертифициране ще се прегледат и допълнят до 1 май 2004 г., когато Регламент (ЕО) № 1774/2002 става цялостно приложим. Междувременно е подходящо до тази дата да се запазят ветеринарно-санитарните изисквания и образците на сертификати, които се изискват за такива продукти в тези решения, като се осигури подходящ преходен период, в който да се приемат старите образци на сертификати.
(28)
Предвидените в настоящото решение мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 79/542/ЕИО се изменя, както следва:
1.
Заглавието се заменя със следното:
„Решение 79/542/ЕИО на Съвета oт 21 декември 1976 г. относно съставянето на списък на трети страни или части от трети страни и относно определяне на ветеринарно-санитарните и здравните условия и ветеринарното сертифициране за внос в Общността на някои живи животни и прясно месо от тях“
2.
Членове 1, 2 и 3 се заменят със следното:
„Член 1
Предмет и приложно поле
Настоящото решение установява санитарните условия за внос в Общността на живи животни, с изключение на еднокопитни, и за вноса на прясно месо и месни продукти от такива животни, включително месо от еднокопитни, без месни заготовки.
Настоящото решение не се прилага към внос на животни, които не са домашни, предназначени за изложения или изложби, където такива животни не се държат или отглеждат обичайно, и на животни, които не са домашни и които принадлежат на цирк или са предвидени да бъдат използвани за научни, включително консервационни и експериментални цели, от орган, институт или център, одобрен в съответствие с приложение В към Директива 92/65/ЕИО.
Внос на животни и прясно месо, разрешен в съответствие с настоящото решение, остава предмет на други разпоредби, които са били приети, или могат да бъдат приети по европейското законодателство за храните.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
a)
„животни“ означава бозайници от породите, които принадлежат към видовете Proboscidea и Artiodactyla, и техните кръстоски;
б)
„стопанство“ означава ферма или друго официално контролирано селскостопанско, промишлено или търговско предприятие, включително зоологически градини, увеселителни паркове и резервати за диви животни или ловни резервати, където животни се държат и отглеждат обичайно;
в)
„почистена карантия“ означава карантия, от която костите, хрущялът, трахеята и главните бронхи, лимфните жлези и прилежащата свързваща тъкан, мазнината и слузта са били изцяло отстранени; в случая на месо от домашни говеда, целите челюстни мускули, изрязани в съответствие с глава VIII, точка 41, буква a) от приложение I към Директива 64/433/ЕИО на Съвета, също се считат за почистена карантия.
Член 3
Условия за внос на живи животни в Общността
Внос в Общността на живи животни е разрешен, само ако тези животни съответстват на разпоредбите на членове 4, 5 и 6.
Член 4
Място на произход на живи животни
Животните идват от територията на трета страна или част от нея, както са изброени в колони 1, 2 и 3 на таблицата, установена в част 1 от приложение I, за които, в съответствие с колона 4, има специфичен образец на ветеринарен сертификат за тези животни.
Член 5
Специфични условия
Животните отговарят на изискванията, които са изложени в подходящия сертификат, изготвен в съответствие със съответстващия образец на сертификат, съставен съгласно част 2 от приложение I, като се вземат предвид специфичните условия, включени в колона 6 на таблицата, установена в част 1 на приложение I; ако това е посочено в колона 5 от таблицата, животните отговарят и на всякакви допълнителни гаранции, изисквани в посочения сертификат.
Ако се изисква от държавата-членка на изпращане, съответните животни отговарят на допълнителните сертификационни изисквания, които са оповестени за тази държава-членка и са включени в сертификата, основан на съответстващия образец, посочен в част 2.
Член 6
Транспорт на живи животни за внос в Общността
1. Животните не се натоварват в транспортни средства, които превозват други животни, които не са предназначени за Общността или са с по-нисък здравен статус.
2. По време на транспортирането към Общността животните не се разтоварват на територията на трета страна, която не е одобрена за внос в Общността на такива животни.
3. По време на транспортирането им към Общността животните не се придвижват по шосе, железопътно или на собствен ход през територията или част от територията на трета страна, която не е одобрена за внос на такива животни в Общността.
4. Животните пристигат на граничния инспекционен пункт на Общността в рамките на 10 дни от датата на натоварване в третата страна износител и са придружени от ветеринарен сертификат, който е съставен в съответствие със съответстващия образец, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар на третата страна износител.
В случая на транспортиране по море периодът от 10 дни се продължава за времето на морското пътуване. За тази цел декларация от капитана на този кораб, съставена в съответствие с образеца, посочен в допълнението към приложение I, част 3 A, се прикачва в нейната оригинална форма към ветеринарния сертификат.
Член 7
Условия, прилагани след вноса
След вноса и в съответствие с Директива 91/496/ЕИО,
i)
животните, предвидени за незабавно клане, се отвеждат незабавно до кланицата на местоназначението, където се заколват в рамките на пет работни дни;
ii)
животните, предвидени за отглеждане, разплод или за угояване, както и животни, предвидени за зоологически градини, увеселителни паркове и ловни или за природни резервати, се отвеждат незабавно до стопанството на местоназначението, където остават за минимален период от 30 дни преди по-нататъшно придвижване извън стопанството, освен в случаите на директно изпращане в кланица.
Член 8
Условия за внос на прясно месо в Общността
Внос в Общността на прясно месо, което е предназначено за консумация от човека, от животните, определени в член 2, и от еднокопитни, е разрешен, само ако това месо съответства на разпоредбите на членове 9-11.
Член 9
Място на произход на прясно месо
Прясното месо идва от територията на трета страна или част от нея, както е изброено в колони 1, 2 и 3 от таблицата, посочена в приложение II, част 1, за която съгласно колона 4 има специфичен образец на ветеринарен сертификат, определен за това месо.
Член 10
Специфични условия
Прясното месо отговаря на изискванията, изложени в подходящия сертификат, който съответства на образеца на сертификат, изготвен съгласно приложение II, част 2, като се вземат предвид специфичните условия, посочени в колона 6 от таблицата, посочена в приложение II, част 1; ако е посочено в колона 5 от таблицата, то отговаря на допълнителните гаранции, изисквани в посочения сертификат.
Член 11
Представяне на прясно месо на граничен инспекционен пункт на Общността
Прясното месо се представя на граничен инспекционен пункт на Общността, придружено от ветеринарен сертификат, изготвен съгласно съответстващия образец, попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар на третата страна износител.
Член 12
Условия, прилагани след вноса
1. След вноса следните категории прясно месо се пренасят незабавно до преработващото предприятие по местоназначение, в съответствие с Директива 97/78/ЕО:
a)
неодрани кланични трупове на чифтокопитен дивеч, които са предвидени за консумация от човека след по-нататъшна преработка;
б)
почистена карантия от домашни животни от рода на едрия рогат добитък, предназначена за консумация като продукти на месна основа след по-нататъшна топлинна обработка чрез готвене при вътрешна температура най-малко 80 °C или стерилизирани в запечатани херметично контейнери по начин за достигане на стойност от Fo ≥ 3.
2. За категориите продукти, посочени в параграф 1, буква б), предприятието по местоназначение е предприятие, специално одобрено и регистрирано за преработка на тези продукти от държавата-членка, в която е установено предприятието.
3. В съответствие с процедурата, установена в Решение 2001/106/ЕО, държавите-членки съобщават на останалите държави-членки и на Комисията:
a)
имената и адресите на предприятията, посочени в параграф 2, и на местния компетентен орган, който отговаря за надзора на тези предприятия, както и
б)
категориите продукти, за които тези предприятия са одобрени и регистрирани.
Член 13
Сертифициране
Ветеринарните сертификати, които се изискват при внос на живи животни и прясно месо в Общността, както е предвидено в настоящото решение, се издават в съответствие с бележките, посочени в част 2 на приложения I и II. Това не изключва използуването на електронно сертифициране или други съгласувани системи, които са хармонизирани на общностно равнище.“
3.
Член 4 става член 14.
4.
Приложението се заменя с приложение A към настоящото решение.
Член 2
Изменения в Решение 2000/572/EО
Решение 2000/572/EО се изменя, както следва:
1.
Заглавието се заменя със следното:
„Решение 2000/572/EО на Комисията от 8 септември 2000 г. за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за вноса на мляно месо и месни заготовки от трети държави“.
2.
Член 1 се заменя със следното:
„Член 1
Настоящото решение определя ветеринарно-санитарните и здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за внос на месни заготовки.“
3.
Член 2 се заличава.
4.
Член 4, параграф 1 се заличава.
5.
Член 6 се заличава.
6.
Приложение I се заличава.
Член 3
Изменения в Решение 2000/585/EО
Решение 2000/585/EО се изменя, както следва:
1.
Заглавието се заменя със следното:
„Решение 2000/585/EО на Комисията oт 7 септември 2000 г. за съставянето на списък на трети страни, от които държавите-членки разрешават вноса на заешко месо и някои видове месо от дивеч и отгледан във ферми дивеч, и за определяне на ветеринарно-санитарните и здравните изисквания и ветеринарното сертифициране за такъв внос“.
2.
Член 2 се заменя със следното:
„Член 2
Държавите-членки разрешават вноса само на следното месо:
-
месо от див пернат дивеч, което не съдържа карантия, освен в случая на неоскубани и неизкормени птици,
-
месо от отглеждан във ферми пернат дивеч,
-
месо от диви leporidae, определени като зайци и подобен дребен дивеч, което не съдържа карантия, освен в случаите на неодрани и неизкормени leporidae,
-
месо от отглеждани във ферми зайци,
-
месо от диви земни бозайници, различни от ungulates и leporidae, което не съдържа карантия.
Такова месо идва от трети страни или части на трети страни, които са изброени в приложение I, и отговаря на условията, установени във ветеринарния сертификат, който е изготвен в съответствие с приложимия образец на здравен сертификат от приложение III, както е предвидено в приложение II.
Специфичните изисквания, посочени в приложение II и изложени в приложение IV, трябва да бъдат изпълнени от третата страна износител и така удостоверени чрез попълване на раздел V от всеки здравен сертификат в съответствие с образеца, установен в приложение III.“
3.
Приложения I и II се заменят с приложение Б към настоящото решение.
4.
В приложение III, образци A, Б, Е, Ж и Й се заличават.
5.
В приложение IV, параграфи 1, 2, 5 и 7 се заличават.
Член 4
Отмяна
Решения 80/801/ЕИО, 80/804/ЕИО, 81/526/ЕИО, 81/887/ЕИО, 82/414/ЕИО, 82/426/ЕИО, 83/84/ЕИО, 83/380/ЕИО, 84/292/ЕИО, 84/294/ЕИО, 84/390/ЕИО, 86/63/ЕИО, 86/72/ЕИО, 86/117/ЕИО, 86/463/ЕИО, 89/197/ЕИО, 89/221/ЕИО, 90/445/ЕИО, 91/73/ЕИО, 91/189/ЕИО, 91/445/ЕИО, 91/446/ЕИО, 92/280/ЕИО, 93/198/ЕИО, 93/402/ЕИО, 97/232/EО, 98/371/EО, 98/625/EО, 1999/283/EО, 2001/745/EО и 2002/199/EО се отменят.
Член 5
Преходни и заключителни разпоредби
1. Настоящото решение се прилага от 1 май 2004 г.
2. Позовавания в законодателството на Общността към списъка на трети страни в част 1 от приложението към Решение 79/542/ЕИО, както са установени преди измененията, направени с настоящото решение, се тълкуват като позовавания на списъка на трети страни в част 1 от приложение II към Решение 79/542/ЕИО, както е изменено с настоящото решение.
3. Внос в Общността на живи животни, сертифицирани преди датата по параграф 1, и на прясно месо от заклани животни преди датата по параграф 1, в съответствие с образците на ветеринарни сертификати, които са установени в решенията по член 4, се разрешава за период от 60 дни след прилагането на настоящото решение.
Член 6
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 6 януари 2004 година.
Decisión de la Comisión
de 6 de enero de 2004
relativa a las condiciones sanitarias comunitarias aplicables a las importaciones de animales y carne fresca, incluida la carne picada, procedentes de terceros países, y por la que se modifican las Decisiones 79/542/CEE, 2000/572/CE y 2000/585/CE
(notificada con el número C(2003) 5248)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2004/212/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 72/462/CEE del Consejo, de 12 de diciembre de 1972, relativa a problemas sanitarios y de policía sanitaria en las importaciones de animales de las especies bovina, porcina, ovina y caprina y de carne fresca o de productos a base de carne, procedentes de países terceros(1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 807/2003(2), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 3, el apartado 3 de su artículo 6, sus artículos 7 y 8, el apartado 2 de su artículo 11, las letras c) y d) del apartado 3 de su artículo 14, su artículo 15, el apartado 1 de su artículo 16, las letras b) y d) del apartado 2 de su artículo 17 y el apartado 2 de su artículo 22,
Vista la Directiva 91/496/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, por la que se establecen los principios relativos a la organización de controles veterinarios de los animales que se introduzcan en la Comunidad procedentes de países terceros y por la que se modifican las Directivas 89/662/CEE, 90/425/CEE y 90/675/CEE(3), cuya última modificación la constituye la Directiva 96/43/CE(4), y, en particular, la letra B de su artículo 8,
Vista la Directiva 92/45/CEE del Consejo, de 16 de junio de 1992, sobre problemas sanitarios y de policía sanitaria relativos a la caza de animales silvestres y a la comercialización de carne de caza silvestre(5), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 806/2003(6) y, en particular, la letra c) del apartado 2 y el apartado 3 de su artículo 16,
Vista la Directiva 92/65/CEE del Consejo, de 13 de julio de 1992, por la que se establecen las condiciones de policía sanitaria aplicables a los intercambios y las importaciones en la Comunidad de animales, esperma, óvulos y embriones no sometidos, con respecto a estas condiciones, a las normativas comunitarias específicas a que se refiere la sección I del anexo A de la Directiva 90/425/CEE(7), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 1398/2003 de la Comisión(8), y, en particular, la letra e) del apartado 1 de su artículo 6 bis, los apartados 2 y 3 de su artículo 17, el apartado 1 de su artículo 18 y su artículo 19,
Vista la Directiva 92/118/CEE del Consejo, de 17 de diciembre de 1992, por la que se establecen las condiciones de policía sanitaria y sanitarias aplicables a los intercambios y a las importaciones en la Comunidad de productos no sometidos, con respecto a estas condiciones, a las normativas comunitarias específicas a que se refiere el capítulo I del anexo A de la Directiva 89/662/CEE y, por lo que se refiere a los patógenos, de la Directiva 90/425/CEE(9), cuya última modificación la constituye la Directiva 2003/721/CE de la Comisión(10), y, en particular, su artículo 10,
Vista la Directiva 94/65/CE del Consejo, de 14 de diciembre de 1994, por la que se establecen los requisitos aplicables a la producción y a la comercialización de carne picada y preparados de carne(11), modificado por el Reglamento (CE) n° 806/2003, y, en particular, sus artículos 13 y 14,
Visto el Reglamento (CE) n° 999/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de mayo de 2001, por el que se establecen disposiciones para la prevención, el control y la erradicación de determinadas encefalopatías espongiformes transmisibles(12), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) n° 2245/2003 de la Comisión(13), y, en particular, el apartado 3 de su artículo 15, el apartado 7 de su artículo 16 y su artículo 23,
Vista la Directiva 2002/99/CE del Consejo, de 16 de diciembre de 2002, por la que se establecen las normas zoosanitarias aplicables a la producción, transformación, distribución e introducción de los productos de origen animal destinados al consumo humano(14) y, en particular, su artículo 8 y el apartado 2 de su artículo 9,
Considerando lo siguiente:
(1) Las disposiciones comunitarias relativas a las condiciones zoosanitarias aplicables a las importaciones de animales vivos, carne fresca y productos cárnicos procedentes de terceros países establecen, en términos generales, lo siguiente: i) sólo se autorizan las importaciones procedentes de un tercer país o de una parte del mismo que figure en una lista de terceros países autorizados, y ii) los animales y los productos deben cumplir las condiciones sanitarias certificadas por un veterinario oficial del país exportador mediante la expedición de un certificado.
(2) Con el fin de simplificar las modificaciones de la normativa comunitaria que podrían derivarse de los cambios en la situación zoosanitaria de un tercer país, resulta apropiado agrupar en un único acto jurídico las condiciones de importación, incluida la lista de terceros países y los modelos de certificados, aplicables a las importaciones a la Comunidad de cualquier clase de Artiodactyla y Proboscidea, así como de la carne fresca de estos animales y de équidos.
(3) La Decisión 79/542/CEE del Consejo(15) establece la lista de terceros países a partir de los cuales los Estados miembros autorizan las importaciones de animales de las especies bovinas, porcina, equinas, ovina y caprina, carne fresca y productos cárnicos, de conformidad con las disposiciones del artículo 3 de la Directiva 72/462/CEE. Esta Decisión ha sido históricamente la referencia principal para iniciar los procedimientos comunitarios por los que se autorizan las exportaciones a partir de terceros países de una amplia variedad de animales y sus derivados; sin embargo, ha sido sustituida en cuanto a la carne fresca, incluida la carne picada, por la Directiva 2002/99/CE; por tanto, conviene actualizar la Decisión 79/542/CEE como base de la presente consolidación.
(4) El artículo 12 de la Directiva 90/426/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a las condiciones de policía sanitaria que regulan los movimientos de équidos y las importaciones de équidos procedentes de países terceros(16), establece que, para poder ser importados, los équidos deben proceder de terceros países o de partes de terceros países que figuren en una lista que ha de incluirse en la lista de terceros países elaborada de conformidad con lo dispuesto en el artículo 3 de la Directiva 72/462/CEE. No obstante, en una serie de decisiones de la Comisión adoptadas sobre la base de la Directiva 90/426/CEE y relativas a las condiciones sanitarias que rigen las importaciones de équidos se establecen las listas de los terceros países autorizados para exportar estos animales a la Comunidad.
(5) Las normas que rigen las condiciones zoosanitarias para la importación de animales vivos de conformidad con la Directiva 72/462/CEE, en particular las disposiciones del artículo 3 referentes a la lista de terceros países autorizados para exportar animales vivos, se sustituirán por una Directiva del Consejo(17) por la que se establecen las normas zoosanitarias para la importación a la Comunidad de determinados animales vivos y por la que se modifican las Directivas 72/462/CEE, 90/426/CEE, 92/65/CEE y 97/78/CE. A tal efecto, se modificará el artículo 12 de la Directiva 90/426/CEE con el fin de definir en él los principios de elaboración de una lista específica de terceros países autorizados a utilizar los modelos específicos de certificados sanitarios exigidos para exportar équidos a la Comunidad. Por otra parte, esta Directiva prevé disposiciones específicas para los animales importados a la Comunidad en virtud de determinadas transacciones de carácter no comercial.
(6) Por las razones anteriormente expuestas, y teniendo en cuenta las características específicas del comercio de animales importados en virtud de determinadas transacciones de carácter no comercial, conviene excluir del ámbito de aplicación de la Decisión 79/542/CEE los équidos y otros animales destinados a espectáculos, exhibiciones, circos o para fines científicos, incluidos los de conservación o experimentales.
(7) En lo que respecta a las importaciones de productos cárnicos, sobre la base de las disposiciones de la Directivas 72/462/CEE, 77/99/CEE y 92/118/CEE, las Decisiones de la Comisión 97/221/CE(18) y 97/222/CE(19) establecen, respectivamente, las condiciones zoosanitarias y el modelo de certificado veterinario, y la lista de terceros países a partir de los cuales los Estados miembros autorizan la importación de productos cárnicos obtenidos de una amplia variedad de animales. Así pues, estas dos Decisiones ya establecen las normas armonizadas relativas a las condiciones zoosanitarias para la importación de productos cárnicos a partir de terceros países. Por consiguiente, con el fin de evitar la duplicación de listas de terceros países autorizados para exportar estos productos, conviene excluir los productos cárnicos del ámbito de aplicación de la Decisión 79/542/CEE.
(8) En lo que respecta a los establecimientos en los que se mantienen o crían habitualmente animales vivos, la Directiva 72/462/CEE define el concepto de "explotación" de animales domésticos de las especies bovinas, ovina, caprina y porcina y la Directiva 92/65/CEE define el "organismo, instituto o centro oficialmente autorizado" para otras clases de animales. Con objeto de armonizar y simplificar la terminología utilizada a efectos de la presente Decisión, conviene consolidar en una única definición todos los establecimientos en los que se mantengan o críen habitualmente animales de cualquier clase de Artiodactyla y Proboscidea.
(9) La Decisión 2000/572/CE de la Comisión(20) establece las condiciones zoosanitarias y de sanidad pública, así como la certificación veterinaria, aplicables a las importaciones de carne picada y preparados de carne procedentes de terceros países. La carne picada ultracongelada sólo puede elaborarse a partir de carne de animales domésticos de las especies bovinas, ovina, caprina y porcina, y está sometida de la misma manera a los mismos criterios en lo referente a enfermedades veterinarias y zoosanidad que la carne fresca procedente de estos animales. No obstante, los preparados de carne pueden incorporar carne procedente de otros animales no mamíferos. Por consiguiente, debe modificarse la Decisión 2000/572/CE con el fin de excluir de su ámbito de aplicación la carne picada procedente de animales biungulados domésticos, que puede incorporarse de forma más armonizada a la Decisión 79/542/CEE, manteniendo en una Decisión separada las condiciones que rigen la importación de preparados de carne.
(10) La Decisión 2000/585/CE de la Comisión(21) establece las condiciones zoosanitarias y de sanidad pública, así como la certificación veterinaria, aplicables a la importación de carne de caza, tanto silvestre como de granja, y carne de conejo procedentes de los terceros países que en ella se relacionan. La carne procedente de biungulados de caza, tanto silvestres como de granja, y de équidos está sometida a los mismos criterios en lo referente a enfermedades veterinarias y zoosanidad que la carne fresca de animales domésticos de las especies bovinas, porcina, equinas, ovina y caprina. Por consiguiente, conviene modificar la Decisión 2000/585/CE con el fin de excluir de su ámbito de aplicación las condiciones de importación de carne de biungulados de caza, tanto silvestres como de granja, y de équidos, que deberán incorporarse de forma más armonizada a la Decisión 79/542/CEE, de acuerdo con los requisitos de la Directiva 2002/99/CE.
(11) La Decisión 84/390/CEE de la Comisión(22) se adoptó sobre la base de la Directiva 72/462/CEE y establece las condiciones de aprobación de los puestos de inspección fronterizos de las importaciones de animales vivos de las especies bovinas y porcina, y de la carne fresca procedente de estos animales. A partir de la entrada en vigor de las Directivas del Consejo 90/675/CEE(23) y 91/496/CEE, y de las respectivas decisiones de aplicación de la Comisión, las disposiciones de la Decisión 84/390/CEE dejaron de ser aplicables y deben derogarse en consecuencia.
(12) La Decisión 91/189/CEE de la Comisión(24) establece los protocolos de normalización de materiales y de procedimientos para las pruebas veterinarias de diagnóstico, así como las condiciones de aprobación de los mercados para la importación desde terceros países de animales domésticos de las especies bovinas y porcina. Las disposiciones relativas a la aprobación de los mercados para el comercio de animales destinados a la exportación a la Comunidad Europea han dejado de ser aplicables. Por consiguiente, conviene derogar dicha Decisión e incorporar de forma más armonizada a la Decisión 79/542/CEE sus disposiciones relativas a los protocolos de normalización de materiales y de procedimientos para las pruebas veterinarias.
(13) Las Decisiones de la Comisión 93/198/CE(25) y 97/232/CE(26) establecen, respectivamente, las condiciones zoosanitarias y la certificación veterinaria para la importación de animales de las especies ovina y caprina, así como las listas de terceros países desde los cuales los Estados miembros autorizan las importaciones de dichos animales. La Decisión 2002/199/CE de la Comisión(27) establece las condiciones zoosanitarias y la certificación veterinaria para la importación de animales vivos de las especies bovinas y porcina, así como las listas de terceros países desde los cuales los Estados miembros autorizan dicha importación. En lo que respecta a los animales biungulados incluidos en el ámbito de la Directiva 92/65/CEE, las condiciones sanitarias, la certificación veterinaria y la lista de terceros países autorizados a exportar estos animales a la Comunidad deben armonizarse a nivel comunitario. En relación con todos estos animales se aplican los mismos criterios sobre enfermedades veterinarias y zoosanidad. Por consiguiente, las Decisiones de la Comisión 93/198/CE, 97/232/CE y 2002/199/CE deben derogarse y sus disposiciones incorporarse de forma más armonizada a la Decisión 79/542/CEE. Por otra parte, deben establecerse disposiciones específicas destinadas a preservar la calificación sanitaria de los animales importados a partir de un tercer país durante su transporte a la Comunidad.
(14) Mediante la Decisión 93/52/CEE de la Comisión(28) se reconoce que determinados Estados miembros o regiones cumplen las condiciones referentes a la brucelosis (B. melitensis) y se les concede la calificación de Estados miembros o regiones oficialmente indemnes de la enfermedad; esto permite a dichos Estados miembros exigir garantías adicionales que deben reflejarse en la certificación.
(15) Las Decisiones de la Comisión 80/801/CEE(29), 80/804/CEE(30), 81/526/CEE(31), 81/887/CEE(32), 82/414/CEE(33), 82/426/CEE(34), 83/84/CEE(35), 83/380/CEE(36), 84/292/CEE(37), 84/294/CEE(38), 86/63/CEE(39), 86/72/CEE(40), 86/117/CEE(41), 86/463/CEE(42), 89/197/CEE(43), 89/221/CEE(44), 90/445/CEE(45), 91/73/CEE(46), 91/445/CEE(47), 91/446/CEE(48), 92/280/CEE(49), 93/402/CE(50), 98/371/CE(51), 98/625/CE(52), 1999/283/CE(53) y 2001/745/CE(54) establecen las condiciones zoosanitarias y la certificación veterinaria para las importaciones de carne fresca de animales domésticos de las especies bovinas, ovina, caprina, porcina o equinas procedentes de determinados terceros países. Por consiguiente, estas Decisiones deben derogarse y sus disposiciones incorporarse de forma más armonizada a la Decisión 79/542/CEE.
(16) La Oficina Internacional de Epizootias y el Codex Alimentarius han establecido directrices en relación con los principios de certificación que deben aplicar los veterinarios. Entre estos principios, se dispone que el veterinario sólo podrá certificar extremos que obren en su conocimiento en el momento de firmar el certificado o que hayan sido comprobados separadamente por un funcionario u otra autoridad competente. Por otra parte, la Directiva 96/93/CE del Consejo(55) fija las normas de certificación necesarias para la validez de los certificados y para prevenir el fraude. Por consiguiente, conviene garantizar que las normas y principios aplicados por los funcionarios expedidores de certificados de terceros países ofrecen garantías equivalentes a las establecidas en la Directiva 96/93/CE y que los modelos de certificado veterinario que figuran en la Decisión 79/542/CEE reflejan exclusivamente hechos que pueden ser comprobados en el momento de expedición del certificado.
(17) Con el fin de informar al veterinario que expide el certificado, a los importadores y a las autoridades competentes del Estado miembro en el que se presentan los certificados, debe ampliarse la información que se facilita en las notas en relación con el período de validez del certificado, la fecha de expedición y su cobertura. Por la misma razón, cada modelo de certificado debe incorporar precisiones sobre ciertas definiciones, sobre las garantías suplementarias en condiciones específicas y sobre los requisitos sanitarios de explotaciones, instalaciones y animales, según proceda.
(18) Las Naciones Unidas han establecido directrices para la utilización de un marco común y la maqueta para la elaboración de documentos comerciales. Bajo los auspicios de varios organismos internacionales que tratan de facilitar las operaciones del comercio internacional, hay nuevos principios y normas que deben aplicarse a la expedición de certificados relativos a transacciones internacionales. En cuanto a los procedimientos de certificación, la Oficina Internacional de Epizootias y el Codex Alimentarius han establecido directrices sobre la utilización de la certificación electrónica.
(19) Con el fin de armonizar la disposición de los certificados veterinarios que deban ser expedidos por el veterinario oficial del país exportador, y de facilitar la posible utilización de medios electrónicos de transferencia de certificados, conviene que los modelos de certificados veterinarios establecidos en la Decisión 79/542/CEE adopten un formato en consonancia, así como las notas para la elaboración de estos certificados en el país exportador.
(20) El anexo A de la Directiva 72/462/CEE establece el modelo de certificado de inspección veterinaria (salud pública) para las importaciones desde terceros países de carne fresca de animales domésticos de las especies bovinas, ovina, caprina, porcina o equinas, destinadas al consumo humano. En relación con la carne de animales de caza silvestres o de granja, los requisitos de la declaración sanitaria y zoosanitaria, incluido el bienestar de los animales, se incorporaron en los modelos de certificado para cada categoría de carne mediante la Decisión 2000/585/CE. Se están adoptando nuevas medidas comunitarias en el ámbito del bienestar de los animales y de la salud pública que afectan a las importaciones de animales vivos y de su carne fresca.
(21) Con el fin de armonizar las condiciones de importación, garantizar la transparencia de los requisitos comunitarios y simplificar el procedimiento legislativo para actualizar la normativa comunitaria, conviene incorporar en cada modelo de certificado veterinario establecido en la Decisión 79/542/CEE los requisitos necesarios para la exportación a la Comunidad de cada categoría de animales o de carne. No obstante, existen otras disposiciones sanitarias de ámbito más general adoptadas a nivel comunitario que condicionan la aprobación definitiva para la importación a la Comunidad de estas mercancías. Tales disposiciones se establecen en la Directiva 96/23/CE del Consejo, de 29 de abril de 1996, relativa a las medidas de control aplicables respecto de determinadas sustancias y sus residuos en los animales vivos y sus productos(56), y en el Reglamento (CE) n° 178/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 28 de enero de 2002, por el que se establecen los principios y los requisitos generales de la legislación alimentaria, se crea la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria y se fijan procedimientos relativos a la seguridad alimentaria(57). También pueden derivarse de las medidas de salvaguardia contempladas en las Directivas 91/496/CEE y 97/78/CE.
(22) La nomenclatura estadística y arancelaria de todo el mundo clasifica los animales vivos, su carne y otros derivados en diferentes categorías asignándoles códigos y definiciones específicos. Las declaraciones de estas mercancías a las autoridades aduaneras por parte de los importadores deben tener en cuenta dichas categorías de animales y productos. Las disposiciones de las Directivas 91/496/CEE y 97/78/CE sobre los controles veterinarios en las fronteras comunitarias requieren una colaboración estrecha entre el puesto de inspección fronterizo y la oficina de aduanas cuando llegan animales y productos de origen animal procedentes del exterior de la Comunidad.
(23) Con el objeto de armonizar y simplificar los procedimientos de importación en las fronteras comunitarias, conviene que cada envío presentado para la importación vaya acompañado del certificado veterinario correspondiente.
(24) Además, en el caso de Australia, como sólo puede importarse carne fresca de aves de corral y aves de corral vivas, en particular carne de rátidas y rátidas, bajo ciertas condiciones específicas de pruebas, debido al uso de vacunas contra la enfermedad de Newcastle que no se ajustan a la legislación comunitaria, la importación de carne de caza silvestre y de granja debe suspenderse hasta que se pueda examinar mejor la situación de estas categorías de aves.
(25) Deben modificarse en consecuencia la Decisión 79/542/CEE y la Decisión 2000/585/CE.
(26) Las disposiciones comunitarias sobre la importación de determinados productos de origen animal hacen referencia a la lista de terceros países que figura en el anexo de la Decisión 79/542/CEE. A raíz de la modificación de la Decisión 79/542/CEE, tales referencias deberán entenderse como hechas a la lista de terceros países o sus partes que aparecen en la parte 1 del anexo II de la Decisión 79/542/CEE, modificada por la presente Decisión.
(27) Sobre la base de la Directiva 72/462/CEE, las Decisiones de la Comisión 89/18/CEE(58), 92/183/CEE(59) y 92/187/CEE(60) se adoptaron para armonizar las condiciones zoosanitarias, la certificación veterinaria y las normas que rigen la importación, a partir de varios terceros países, de materias primas para las industrias de transformación de carne fresca de animales domésticos de las especies bovinas, ovina, caprina, porcina o equinas, con un destino diferente del consumo humano. Además, las Decisiones de la Comisión relacionadas en el considerando 14, que quedarán derogadas por el presente acto, establecen las normas y certificación zoosanitarias para la importación de esta carne fresca cuando se destine a la industria de transformación de alimentos para animales de compañía. El Reglamento (CE) n° 1774/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo(61) establece las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales no destinados al consumo humano, incluidas tales materias primas. Los requisitos de certificación serán examinados y aplicados en la práctica antes del 1 de mayo de 2004, fecha de entrada plena en vigor del Reglamento (CE) n° 1774/2002. Mientras tanto, conviene mantener hasta esa fecha los requisitos zoosanitarios y los modelos de certificados que figuran en estas Decisiones respecto a tales productos, estableciendo un período transitorio adecuado en el que se sigan aceptando los modelos antiguos de certificados.
(28) Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La Decisión 79/542/CEE se modifica como sigue:
1) El título se sustituirá por el texto siguiente:
"Decisión 79/542/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1976, por la que se confecciona una lista de terceros países o partes de terceros países, y se establecen las condiciones de certificación veterinaria, sanitaria y zoosanitaria, para la importación a la Comunidad de determinados animales vivos y de su carne fresca".
2) Los artículos 1, 2 y 3 se sustituirán por el texto siguiente:
"Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
La presente Decisión establece las condiciones sanitarias para la importación a la Comunidad de animales vivos, con exclusión de los équidos, y para la importación de carne fresca y productos elaborados a base de carne de tales animales, incluidos los équidos, pero excluidos los preparados de carne.
La presente Decisión no se aplicará a las importaciones de animales no domesticados destinados a exhibiciones o espectáculos en los que los animales no sean mantenidos o criados habitualmente, ni a las de animales no domesticados que formen parte de circos o se destinen a fines científicos, incluidas la conservación o la experimentación, en un organismo, instituto o centro que haya sido autorizado de conformidad con el anexo C de la Directiva 92/65/CEE.
Las importaciones de animales y carne fresca autorizadas de conformidad con la presente Decisión seguirán sujetas a otras disposiciones que hayan sido o puedan ser adoptadas de conformidad con la normativa alimentaria europea.
Artículo 2
Definiciones
A efectos de la presente Decisión, se entenderá por:
a) 'animales': los mamíferos terrestres de las especies pertenecientes a los taxones Proboscidea y Artiodactyla, así como sus cruces;
b) 'explotación': toda granja u otra empresa comercial, industrial o agrícola, supervisada oficialmente, incluidos zoológicos, parques de atracciones, reservas naturales y de caza, donde se mantienen o crían animales habitualmente;
c) 'despojos acondicionados': los despojos de los que se hayan retirado completamente los huesos, los cartílagos, la tráquea y los grandes bronquios, los ganglios linfáticos con el tejido conjuntivo adherido, la grasa y las mucosidades; en caso de carne de animales domésticos de las especies bovinas, también se considerarán despojos acondicionados los músculos maseteros enteros con las incisiones realizadas de conformidad con lo dispuesto en la letra a) del punto 41 del capítulo VIII del anexo I de la Directiva 64/433/CEE del Consejo.
Artículo 3
Condiciones para la importación de animales vivos en la Comunidad
Las importaciones de animales vivos en la Comunidad sólo se autorizarán si los animales cumplen lo dispuesto en los artículos 4, 5 y 6.
Artículo 4
Lugar de origen de los animales vivos
Los animales deberán proceder del territorio de un tercer país o de una parte de un tercer país que figure en las columnas 1, 2 y 3 del cuadro establecido en la parte 1 del anexo I, respecto al cual exista en la columna 4 correspondiente un modelo específico de certificado veterinario para estos animales.
Artículo 5
Condiciones específicas
Los animales deberán cumplir los requisitos establecidos en el certificado adecuado redactado de acuerdo con el correspondiente modelo de certificado que se presenta en la parte 2 del anexo I, teniendo en cuenta las condiciones específicas indicadas en la columna 6 del cuadro establecido en la parte 1 del anexo I, y, si así se indica en la columna 5 del cuadro, deberán cumplir también las eventuales garantías suplementarias exigidas en dicho certificado.
Cuando lo requiera el Estado miembro de destino, los animales deberán cumplir los requisitos de certificación adicionales mencionados respecto a ese Estado miembro e incluidos en el certificado, basándose en el correspondiente modelo establecido en la parte 2.
Artículo 6
Transporte de animales vivos para la importación a la Comunidad
1. Los animales no se cargarán en un medio de transporte en compañía de otros animales que no estén destinados a la Comunidad o tengan una calificación sanitaria inferior.
2. Durante el transporte a la Comunidad, los animales no serán descargados en el territorio de un tercer país o parte de un tercer país que no esté autorizado a exportar tales animales a la Comunidad.
3. Durante el transporte a la Comunidad, los animales no se trasladarán por carretera o ferrocarril ni a pie a través del territorio o parte del territorio de un tercer país que no esté autorizado para la exportación de tales animales a la Comunidad.
4. Los animales llegarán a un puesto de inspección fronterizo de la Comunidad en el plazo de diez días partir de la fecha de carga en el tercer país exportador e irán acompañados de un certificado veterinario, expedido de conformidad con el correspondiente modelo, cumplimentado y firmado por un veterinario oficial del tercer país exportador.
En caso de transporte marítimo, el plazo de diez días se prorrogará por el tiempo que dure la travesía. A tal efecto, se adjuntará al certificado veterinario una declaración del capitán del buque, en su ejemplar original y redactada de conformidad con el apéndice A de la parte 3 del anexo I.
Artículo 7
Condiciones que deberán aplicarse tras la importación
Tras realizarse la importación y de conformidad con la Directiva 91/496/CEE del Consejo,
i) los animales destinados al sacrificio inmediato se enviarán sin demora al matadero de destino, en donde serán sacrificados dentro de los cinco días laborables siguientes,
ii) los animales destinados a la cría, el engorde o la producción, y los animales destinados a zoológicos, parques de atracciones y reservas naturales o de caza se enviarán sin demora a la explotación de destino, en la que permanecerán durante un período mínimo de 30 días antes de ser trasladados de la explotación, excepto en caso de envío directo a un matadero.
Artículo 8
Condiciones para la importación de carne fresca a la Comunidad
Sólo se autorizarán las importaciones a la Comunidad de carne fresca destinada al consumo humano, procedente de los animales contemplados en el artículo 2 y de équidos, si dicha carne cumple lo dispuesto en los artículos 9 a 11.
Artículo 9
Lugar de origen de la carne fresca
La carne fresca deberá proceder del territorio de un tercer país o de una parte de un tercer país que figure en las columnas 1, 2 y 3 del cuadro establecido en la parte 1 del anexo II, respecto al cual exista en la correspondiente columna 4 un modelo de certificado veterinario específico para tal carne.
Artículo 10
Condiciones específicas
La carne fresca deberá cumplir los requisitos establecidos en el certificado adecuado correspondiente al modelo de certificado que se presenta en la parte 2 del anexo II, teniendo en cuenta las condiciones específicas indicadas en la columna 6 del cuadro de la parte 1 del anexo II, y, si así se indica en la columna 5 del cuadro, deberá cumplir también las garantías suplementarias exigidas en dicho certificado.
Artículo 11
Presentación de la carne fresca en un puesto de inspección fronterizo de la Comunidad
La carne fresca se presentará en un puesto de inspección fronterizo de la Comunidad acompañada de un certificado veterinario, redactado de conformidad con el modelo correspondiente, cumplimentado y firmado por un veterinario oficial del tercer país exportador.
Artículo 12
Condiciones que deberán aplicarse tras la importación
1. Tras la importación, las siguientes categorías de carne fresca se enviarán sin demora al establecimiento de transformación de destino, de conformidad con la Directiva 97/78/CE del Consejo:
a) canales sin desollar de biungulados de caza silvestres destinadas al consumo humano tras su transformación ulterior;
b) despojos acondicionados de animales domésticos de las especies bovinas, destinados al consumo humano en forma de productos cárnicos tras su posterior tratamiento térmico por cocción a una temperatura central de al menos 80 °C, o esterilización en recipientes herméticamente cerrados hasta alcanzar un valor de Fo &gt;= 3.
2. Para las categorías de productos contempladas en la letra b) del apartado 1, el establecimiento de destino deberá estar específicamente autorizado y registrado para la transformación de estos productos por el Estado miembro en que se encuentre situado.
3. De conformidad con los procedimientos establecidos en la Decisión 2001/106/CE, los Estados miembros comunicarán a la Comisión y a los demás Estados miembros:
a) los nombres y direcciones de los establecimientos a que hace referencia el apartado 2 y de la autoridad local competente responsable de la supervisión de dichos establecimientos, y
b) las categorías de productos para los que estos establecimientos estén autorizados y registrados.
Artículo 13
Certificación
Los certificados veterinarios requeridos para la importación a la Comunidad de animales vivos y carne fresca, de conformidad con la presente Decisión, se confeccionarán de conformidad con las notas que figuran en la parte 2 de los anexos I y II. No obstante, esto no excluirá la utilización de certificación electrónica u otros sistemas autorizados, armonizados a nivel comunitario.".
3) El artículo 4 pasará a ser el artículo 14.
4) El anexo se sustituirá por el anexo A de la presente Decisión.
Artículo 2
Modificaciones de la Decisión 2000/572/CE
La Decisión 2000/572/CE quedará modificada como sigue:
1) El título se sustituirá por el texto siguiente:
"Decisión 2000/572/CE de la Comisión, de 8 de septiembre de 2000, por la que se establecen las condiciones zoosanitarias y de salud pública, así como la certificación veterinaria, aplicables a las importaciones a la Comunidad de preparados de carne procedentes de terceros países.".
2) El apartado 1 se sustituirá por el siguiente:
"Artículo 1
La presente Decisión establece las condiciones zoosanitarias y de salud pública, así como de certificación veterinaria, aplicables a la importación de preparados de carne.".
3) Se suprimirá el artículo 2.
4) Se suprimirá el apartado 1 del artículo 4.
5) Se suprimirá el artículo 6.
6) Se suprimirá el anexo I.
Artículo 3
Modificaciones de la Decisión 2000/585/CE
La Decisión 2000/585/CE quedará modificada como sigue:
1) El título se sustituirá por el texto siguiente:
"Decisión 2000/585/CE de la Comisión, de 7 de septiembre de 2000, por la que se establece la lista de terceros países a partir de los cuales los Estados miembros autorizan la importación de carne de conejo y de ciertas categorías de carne de caza de granja y silvestre, y se determinan las condiciones zoosanitarias y de salud pública, así como de certificación veterinaria, aplicables a tales importaciones.".
2) El apartado 2 se sustituirá por el siguiente:
"Artículo 2
Los Estados miembros sólo autorizarán la importación de carne de las siguientes categorías:
- carne de aves de caza silvestres que no contengan despojos, excepto en caso de las aves de caza sin desplumar ni eviscerar,
- carne de aves de caza de granja,
- carne de lepóridos silvestres, definidos como conejos y liebres, que no contengan despojos, excepto en caso de los lepóridos sin desollar y sin eviscerar,
- carne de conejo de granja,
- carne de mamíferos terrestres silvestres, a excepción de ungulados y lepóridos, que no contengan despojos.
La carne deberá proceder de terceros países o partes de terceros países recogidos en el anexo I y cumplir las condiciones establecidas en el certificado veterinario redactado de acuerdo con el correspondiente modelo de certificado sanitario que se presenta en el anexo III, de conformidad con lo dispuesto en el anexo II.
El tercer país exportador deberá cumplir los requisitos específicos contemplados en el anexo II y recogidos en el anexo IV; este extremo se certificará cumplimentando la sección V de cada certificado sanitario de conformidad con el modelo establecido en el anexo III.".
3) Los anexos I y II se sustituirán por el texto del anexo B de la presente Decisión.
4) En el anexo III, se suprimirán los modelos A, B, F, G y J.
5) En el anexo IV, se suprimirán los puntos 1, 2, 5 y 7.
Artículo 4
Derogaciones
Quedarán derogadas las Decisiones 80/801/CEE, 80/804/CEE, 81/526/CEE, 81/887/CEE, 82/414/CEE, 82/426/CEE, 83/84/CEE, 83/380/CEE, 84/292/CEE, 84/294/CEE, 84/390/CEE, 86/63/CEE, 86/72/CEE, 86/117/CEE, 86/463/CEE, 89/197/CEE, 89/221/CEE, 90/445/CEE, 91/73/CEE, 91/189/CEE, 91/445/CEE, 91/446/CEE, 92/280/CEE, 93/198/CEE, 93/402/CEE, 97/232/CE, 98/371/CE, 98/625/CE, 1999/283/CE, 2001/745/CE y 2002/199/CE.
Artículo 5
Disposiciones transitorias y finales
1. La presente Decisión será aplicable a partir del 1 de mayo de 2004.
2. Las referencias en la normativa comunitaria a la lista de terceros países que figura en la parte 1 del anexo de la Decisión 79/542/CEE, establecida antes de las modificaciones introducidas por la presente Decisión, se entenderán como referencias a la lista de terceros países que aparece en la parte 1 del anexo II de la Decisión 79/542/CEE, modificada por la presente Decisión.
3. La importación a la Comunidad de animales vivos certificados antes de la fecha contemplada en el apartado 1 y de carne fresca de animales sacrificados antes de esa misma fecha, de conformidad con los modelos de certificados veterinarios establecidos en las Decisiones citadas en el artículo 4, estará autorizada durante un plazo de 60 días a partir de la fecha de aplicación de la presente Decisión.
Artículo 6
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 6 de enero de 2004.