32002L0089
L 355/45
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2002/89/ЕО НА СЪВЕТА
от 28 ноември 2002 година
за изменение на Директива 2000/29/ЕО относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че:
(1)
Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общност (4) установява фитосанитарния режим на Общността и уточнява фитосанитарните условия, процедури и формалности, на които подлежат вносът или движението на растения и растителни продукти в Общността.
(2)
По отношение на процедурите и формалностите, на които подлежи вносът в Общността на растения и растителни продукти е целесъобразно да се дадат разяснения и да се приемат допълнителни подробни разпоредби в някои области.
(3)
Целесъобразно е фитосанитарните процедури и формалности да бъдат приключени преди освобождаването от митницата. Тъй като пратките с растения и растителни продукти не са непременно обект на фитосанитарните процедури и формалности в същата държава-членка, в която е извършено освобождаването от митницата, следва да се създаде система за сътрудничество в областта на комуникацията и информацията между отговорните официални органи и митническите служби.
(4)
За да се подобри защитата срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти, държавите-членки следва да засилят съответните проверки. Тези проверки трябва да се осъществяват ефективно и съгласно хармонизирани процедури в цялата Общност.
(5)
Събираните такси за тези проверки трябва да се основават на прозрачно изчисление на разходите и да бъдат предмет, доколкото това е възможно, на хармонизиране във всички държави-членки.
(6)
Предвид натрупания опит, следва да се допълнят, изяснят или изменят редица други разпоредби на Директива 2000/29/ЕО в светлината на новите развития.
(7)
След прилагането на условията на вътрешния пазар, фитосанитарните сертификати, установени в Международната конвенция за защита на растенията (МКЗР) на Организацията по прехрана и земеделие към ООН (ФАО) вече не се използват за търговията с растения и растителни продукти в Общността. Въпреки това е важно да се запазят стандартизираните сертификати, издавани от държавите-членки съгласно МКЗР.
(8)
Някои функции на „единния орган“ на всяка държава-членка за координация и контакти при практическото прилагане на фитосанитарния режим на Общността изискват специфични научни или технически познания. Поради това трябва да се създаде възможност за делегиране на някои задачи на друга служба.
(9)
Настоящите разпоредби, свързани с процедурата за изменение на приложенията на Директива 2000/29/ЕО от Комисията и за приемането на решения за дерогация, включват някои процедурни условия, които вече не са необходими или обосновани. Необходимо е също така, да се мотивират по-ясно измененията на приложенията с обосновка от технически характер, която да е свързана със съществуващия риск от вредители. Процедурата за приемане на спешни мерки не предвижда възможност за бързо приемане на временни мерки, които да съответстват на степента на спешност в конкретни случаи. Разпоредбите за тези три процедури следва да бъдат съответно изменени.
(10)
Следва да се разшири списъкът на задачите, по отношение на които Комисията може да организира фитосанитарни проверки под нейно ръководство, за да се отчете разширяването на обхвата на фитосанитарните дейности с нови практики и нов опит.
(11)
Целесъобразно е да се изяснят някои аспекти на процедурата за възстановяване на финансовата вноска на Общността във фитосанитарната област.
(12)
Някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО (член 3, параграф 7, първа, втора и четвърта алинея) и членове 7, 8, и 9 са заменени с други разпоредби от 1 юни 1993 г. и по този начин са станали излишни. Затова те следва да бъдат заличени.
(13)
Съгласно член 4 от Споразумението за прилагане на санитарните и фитосанитарните мерки (Споразумение SPS), Общността трябва да признае, при определени условия, еквивалентността на фитосанитарните мерки на други страни по това споразумение. Процедурите за това признаване във фитосанитарната област следва да се определят в Директива 2000/29/ЕО.
(14)
Мерките, необходими за изпълнение на Директива 2000/29/ЕО трябва да бъдат приети съгласно Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за определяне на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 2000/29/ЕО се изменя както следва:
1.
Член 1 се изменя както следва:
а)
в параграф 1, втора алинея се добавя следната буква:
„г)
образецът на „фитосанитарните сертификати“ и на „фитосанитарните сертификати за реекспорт“ или електронният им вариант, издавани от държавите-членки съгласно Международната конвенция за защита на растенията (МКЗР)“;
б)
параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Държавите-членки осигуряват тясно, бързо, незабавно и ефективно сътрудничество между тях и Комисията във връзка с въпроси, предмет на настоящата директива. За тази цел всяка държава-членка създава или определя единен орган, отговорен най-малкото за координацията и контактите по тези въпроси. За предпочитане е официалната организация за растителна защита, създадена съгласно МКЗР, да бъде определена за такава цел.
Останалите държави-членки и Комисията се уведомяват за този орган и за всяка следваща промяна в тази област.
Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, единният орган може да бъде оправомощен да възлага или делегира на друга служба задачите по координацията и контактите, доколкото те се отнасят до специфични фитосанитарни въпроси, обхванати от настоящата директива.“
2.
Член 2, параграф 1, се изменя както следва:
а)
буква а) се изменя както следва:
i)
първата алинея се заменя със следния текст:
„растения: живи растения и определени живи части от растения, включително семената,“;
ii)
втората алинея се изменя, както следва:
-
след шестото тире се добавя следното седмо тире:
„-
листа, шума,“
-
сегашното седмо тире става осмо тире;
-
добавя се следното девето тире:
„-
жив полен,“
-
добавя се следното десето тире:
„-
калеми, пръчици калеми, клончета за ашладисване“
-
добавя се следното единадесето тире:
„-
всяка друга част от растение, която може да бъде уточнена съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2“;
б)
буква д) се заменя със следния текст:
„д)
вредители: всякакъв вид, щам или биотип на растение, животно или патогенен агент, които са вредни за растенията или растителни продукти;“;
в)
в буква е), трета алинея, думите „член 18“ се заменят с „член 18, параграф 2“;
г)
буква ж) се изменя, както следва:
i)
в първа алинея, i), думата „служба/и“ се заменя с думата „организация/ии“;
ii)
петата алинея се заменя със следния текст:
„Единният орган, посочен в член 1, параграф 4, уведомява Комисията за отговорните официални организации на съответната държава. Комисията предава тази информация на останалите държави-членки,“;
д)
в буква з), трета алинея, второто изречение, и в пета алинея, думата „писмено“ се добавя между „Комисията“ и „се уведомява“;
е)
в буква и), първа алинея, първото тире се заменя със следния текст:
„-
от представители на официалната национална организация за растителна защита на трета страна или на тяхна отговорност, от други служители, имащи техническата квалификация и надлежно упълномощени от тази официална национална организация за растителна защита, в случай на констатации или мерки, свързани с издаването на фитосанитарни сертификати и на фитосанитарни сертификати за реекспорт или на електронния им еквивалент“;
ж)
добавят се следните букви:
„й)
входен пункт: мястото, където растения, растителни продукти или други предмети са внесени за първи път на митническата територия на Общността: летището при въздушен транспорт, пристанището при морски или речен транспорт, гарата при железопътен транспорт, и за всички останали видове транспорт, местонахождението на митническата служба, отговарящо за зоната, където е премината сухопътната граница на Общността;
к)
официален орган на входния пункт: в държавата-членка, официалният орган, който отговаря за входния пункт;
л)
официален орган на местоназначение: в държавата-членка, официалният орган, който отговаря за зоната, в която се намира „митническа служба по местоназначение“;
м)
митническа служба на входен пункт: службата на входния пункт, така както е определено в буква й);
н)
митническа служба по местоназначение: службата по местоназначение по смисъла на член 340б, параграф 3 на Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (*);
о)
партида: брой единици от една и съща стока, която може да се идентифицира по хомогенността на нейния състав и произход и съставляваща част от пратка;
п)
пратка: количество стоки, предмет на един и същ документ, необходим за митническите формалности и за други формалности, като единен фитосанитарен сертификат или единен алтернативен документ или марка; пратката може да се състои от една или повече партиди;
р)
митническо направление на стока: митнически одобрени режими или употреби, посочени в член 4, точка 15 на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаването на Митническия кодекс на Общността (наричан по-долу „Митнически кодекс на Общността“) (**);
с)
транзит: движението на стоките, които са обект на митнически контрол от една точка до друга точка на митническата територия на Общността, така както е посочено в член 91 на Регламент (ЕИО) № 2913/92.
(*) ОВ L 253, 11.10.1993 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2787/2000 (ОВ L 330, 27.12.2000 г., стр. 1)." 						
(**) ОВ L 302, 19.10.1992 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 311, 12.12.2000 г., стр. 17).“" 						
3.
Член 3 се изменя както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат в съответствие с условията, които могат да бъдат определени съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2 в случай на слабо заразяване на растения, различни от тези, които са предназначени да бъдат засадени, с вредителите, изброени в приложение I, част А, или приложение II, част А, или в случай на съответни отклонения, установени за вредителите, изброени в приложение II, част А, раздел II, по отношение на растенията, предназначени да бъдат засадени и предварително определени със съгласието на органите, представляващи държавите-членки във фитосанитарната област, както и въз основа на съответен анализ на риска от вредители.“;
б)
параграф 7 се заменя със следните параграфи 7, 8 и 9:
„7. Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, могат да бъдат приети разпоредби за прилагане, за да се определят условията за въвеждането в държавите-членки и разпространението в държавите-членки на:
а)
организми, за които съществува съмнение, че са вредни за растенията или растителните продукти, но не са изброени в приложения I и II;
б)
организми, които са изброени в приложение II, но чиято поява е установена при растения и растителни продукти, различни от тези, които са изброени в това приложение и за които съществува съмнение, че са вредни за растенията или за растителните продукти;
в)
организми, които са изброени в приложения I и II, които са в изолирано състояние и които се считат за вредни за растенията или за растителните продукти.
8. В съответствие с условията, които са определени съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, параграф 1 и параграф 5, буква а), както и параграф 2, параграф 5, буква б), и параграф 4, не се прилагат за изпитвателни или научни цели, нито за работата по сортовите селекции.
9. След приемане на мерките, предвидени в параграф 7, и съгласно условията, които са определени според процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, параграф 7 не се прилага за изпитвателни или научни цели, нито за работата по сортовите селекции.“
4.
Членове 7, 8 и 9 се заличават.
5.
Член 10 се изменя както следва:
а)
параграф 1 се изменя както следва:
i)
в първата алинея се заличават думите „вместо фитосанитарните сертификати, посочени в членове 7 или 8“;
ii)
след първата алинея се добавя следната алинея:
„Въпреки това, в случая на семената, посочени в член 6, параграф 4, няма нужда да се издава фитосанитарен паспорт, когато е гарантирано в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, че документите, издадени в съответствие с разпоредбите на Общността, регламентиращи търговията с официално сертифицирани семена, доказват, че са спазени изискванията на член 6, параграф 4. В такъв случай въпросните документи имат силата, за всички цели, на фитосанитарни паспорти по смисъла на член 2, параграф 1, буква е)“.
б)
в параграф 2 в първата алинея, пред думите „не могат да бъдат обект на движение“ и във втората алинея пред думите „не могат да бъдат въвеждани“ се добавят думите „както и семената, посочени в член 6, параграф 4“.
6.
В член 11, параграф 2, в края на параграфа се добавя следният текст:
„и може да бъде използван фитосанитарен паспорт“.
7.
Член 12 се заменя със следния текст:
„Член 12
1. Държавите-членки организират официални проверки, за да гарантират спазването на разпоредбите на настоящата директива, и по-специално на член 10, параграф 2; тези проверки се извършват на случаен принцип, без каквато и да е дискриминация по отношение на произхода на растенията, растителните продукти или други предмети и в съответствие със следните разпоредби:
-
случайни проверки по всяко време и на всяко място, където са преместени растения, растителни продукти или други предмети,
-
случайни проверки в предприятията, където се отглеждат, произвеждат, съхраняват или продават растения, растителни продукти или други предмети, както и в предприятията на купувачите,
-
случайни проверки едновременно с всякакви други проверки по документи, извършвани по причини, различни от фитосанитарните
Проверките трябва да бъдат редовни в предприятията, изброени в официален регистър в съответствие с член 10, параграф 3, и член 13в, параграф 1б, и могат да бъдат редовни в предприятията, изброени в официален регистър в съответствие с член 6, параграф 6.
Проверките трябва да бъдат селективни, ако има факти, които позволяват да се смята, че една или няколко разпоредби на настоящата директива, не са спазени.
2. Лицата, които със стопанска цел купуват растения, растителни продукти или други предмети, съхраняват най-малко една година, в качеството си на крайни потребители, които професионално се занимават с производство на растения, съответните фитосанитарни паспорти и записват данните в своите книги.
Инспекторите имат достъп до растенията, растителните продукти и други предмети на всички етапи от производството и веригата до пускането им пазара. Те имат правото да извършват всички необходими разследвания за съответните официални проверки, включително и такива, свързани с фитосанитарните паспорти и книги.
3. Държавите-членки могат да бъдат подпомагани при официалните проверки от експертите, посочени в член 21.
4. Когато официалните проверки, извършени в съответствие с параграфи 1 и 2 установят, че растения, растителни продукти или други предмети представляват риск от разпространение на вредители, тези продукти са обект на официални мерки съгласно член 11, параграф 3.
Без да се засягат уведомленията и информацията, които се изискват по член 16, държавите-членки гарантират, когато растенията, растителните продукти или други предмети идват от друга държава-членка, че единният орган на държавата-членка на местоназначение информира незабавно единния орган на посочената държава-членка, както и Комисията, за направената констатация и официалните мерки, които е взела или възнамерява да вземе. Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, може да бъде създадена стандартизирана информационна система.“
8.
Член 13 се заменя със следните членове 13, 13а, 13б, 13в, 13г и 13д:
„Член 13
1. Държавите-членки гарантират, без да се засягат:
-
разпоредбите на член 3, параграф 3 и на член 13б, параграфи 1, 2, 3, 4 и 5,
-
специалните изисквания и условия, посочени в дерогации, приети в съответствие с член 15, параграф 1, в еквивалентни мерки, приети съгласно член 15, параграф 2, или в спешни мерки, приети съгласно член 16, и
-
специалните споразумения по въпросите, предмет на настоящия член, сключени между Общността и една или няколко трети страни;
че растенията, растителните продукти и други предмети, изброени в част Б на приложение V, които идват от трета страна и са въведени на митническата територия на Общността, са още с влизането им обект на митнически контрол съгласно член 37, параграф 1 от Митническия кодекс на Общността и също на контрол от отговорните официални органи. Те могат да бъдат поставени само под един от митническите режими, посочени в член 4, параграф 16, букви а), г), д), е), ж) на Митническия кодекс на Общността, само ако формалностите, посочени в член 13а, са изпълнени в съответствие с разпоредбите на член 13в, параграф 2 и са позволили да се заключи, доколкото може да бъде определено:
i)
-
че растенията, растителните продукти и други предмети не са заразени с никой от вредителите, изброени в приложение I, част А и
-
че, за растенията или растителните продукти, изброени в приложение II, част А, те не са заразени със съответните вредители, които фигурират в това приложение, и
-
че, за растенията, растителните продукти, или други предмети, изброени в приложение IV, част А, те отговарят на съответните специални изисквания, посочени в това приложение или когато е приложимо, на декларацията, която фигурира в сертификата съгласно член 13а, параграф 4, буква б); и
ii)
че растенията, растителните продукти или други предмети се придружават от съответния оригинал на изисквания „фитосанитарен сертификат“ или на „фитосанитарния сертификат за реекспорт“, издаден в съответствие с разпоредбите на член 13а, параграфи 3 и 4, или, където е подходящо, че оригиналът на алтернативни документи или марки, определени и разрешени от разпоредбите за прилагане, придружават въпросните предмети, са прикрепени или поставени на съответния предмет.
Електронната сертификация може да бъде призната, при условие че са спазени съответните условия, определени в разпоредбите за прилагане.
Официално заверените копия могат също да бъдат признати в изключителни случаи, които са уточнени в разпоредби за прилагане.
Разпоредбите за прилагане, посочени в ii) могат да бъдат приети съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2.
2. Параграф 1 се прилага за растенията, растителните продукти или други предмети, предназначени за защитена зона, по отношение на вредителите и за специалните изисквания, изброени в приложение I, част Б, в приложение II, част Б и в приложение IV, част Б, за тази защитена зона.
3. Държавите-членки предвиждат, че растенията, растителните продукти или предмети, различни от тези, посочени в параграфи 1 или 2, които идват от трета страна и са въведени на митническата територия на Общността, могат още с влизането им да бъдат обект на контрол на официалните отговорни органи, с цел да се провери тяхното съответствие с параграф 1, i), първо, второ или трето тире. Тези растения, растителни продукти или предмети включват дървесината под формата на дървен материал за заклинване, за кофраж, за разделяне на секции, за палети или за амбалаж, действително използван при транспорта на предмети от всякакъв характер.
Когато официалният отговорен орган упражни това правомощие, съответните растения, растителни продукти или предмети остават под контрола, посочен в параграф 1, докато не бъдат изпълнени съответните формалности, за да се стигне до заключението, в резултат на тези формалности и, доколкото може да бъде определено, че те отговарят на съответните изисквания, установени в настоящата директива или съгласно настоящата директива.
Разпоредбите за прилагане по отношение на вида информация и начина на предаването на информация, която вносителите или техните представители пред митницата трябва да предоставят на официалните отговорни органи относно растенията, растителните продукти или предмети, включително различните видове дървен материал, посочени в предходната алинея, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 13в, параграф 2, буква а), държавите-членки прилагат, в случай на риск от разпространение на вредителите, също и разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3 за растенията, растителните продукти и други предмети, които са получили едно от митническите направления съгласно член 4, параграф 15, букви б), в), г), д) на Митническия кодекс на Общността или съгласно митническите режими, посочени в член 4, параграф 16, букви б) и в) на този кодекс.
Член 13а
1.
а)
Формалностите, посочени в член 13, параграф 1, се състоят в обстойни проверки от страна на официалния отговорен орган, най-малко на:
i)
всяка пратка, за която е декларирано, съгласно митническите формалности, че се състои от или съдържа растения, растителни продукти или други предмети посочени в член 13, параграфи 1, 2 или 3, съгласно съответните условия; или
ii)
в случай на пратки, съставени от различни партиди, на всяка партида, за която е декларирано, съгласно митническите формалности, че се състои от или съдържа съответните растения, растителни продукти или други предмети.
б)
Проверките определят:
i)
дали пратката или партидата се придружава от изискваните сертификати, алтернативни документи или марки, посочени в член 13, параграф 1, ii) (проверки по документи);
ii)
дали, въз основа на пълна проверка или въз основа на проверката на една или няколко представителни извадки, пратката или партидата е съставена от или съдържа растения, растителни продукти и други предмети, декларирани в изискваните документи (проверки за идентичност); и
iii)
дали, въз основа на пълна проверка или въз основа на проверка на една или няколко представителни извадки, включително опаковката, и ако е целесъобразно, на транспортните средства, пратката, партидата или дървения материал за опаковката им, те отговарят на изискванията на настоящата директива, посочени в член 13, параграф 1, i) (фитосанитарни проверки) и дали се прилага член 16, параграф 2.
2. Проверките за идентичност и фитосанитарните проверки могат да се извършват с намалена честота, ако:
-
дейностите, свързани с инспекцията на растенията, растителните продукти или други предмети от пратката или партидата вече са извършени в третата страна на изпращане съгласно техническите договорености, посочени в член 13б, параграф 6, или
-
растенията, растителните продукти или други предмети, съставляващи пратката или партидата, са изброени в разпоредбите за прилагане, приети за тази цел съгласно параграф 5, буква б), или
-
растенията, растителните продукти или други предмети, съставляващи пратката или партидата, идват от трета страна, за която, съгласно общите международни фитосанитарни споразумения, сключени на принципа на взаимност между Общността и трета страна, или по силата на такива споразумения, е предвидена намалена честота за контрола за идентичност и за фитосанитарния контрол;
освен ако няма сериозна причина да се смята, че не са спазени изискванията, предвидени в настоящата директива.
Фитосанитарните проверки може също да се провеждат с намалена честота, ако има доказателства, събрани от Комисията и въз основа на придобития опит при предишен случай на въвеждане в Общността на такъв материал от същия произход, както е потвърдено от всички заинтересовани държави-членки и след консултация в комитета, посочен в член 18, които позволяват да се счита, че растенията, растителните продукти или други предмети в пратката или партидата отговарят на изискванията на настоящата директива, при условие че са изпълнени специфичните условия, посочени в разпоредбите за прилагане съгласно параграф 5, буква в).
3. Официалният „фитосанитарен сертификат“ или „фитосанитарният сертификат за реекспорт“, посочен в член 13, параграф 1, ii), се издава на поне на един от официалните езици на Общността и съгласно законите или подзаконовите актове на третата страна на износ или реекспорт, приети в съответствие с разпоредбите на МКЗР, независимо дали тя е или не е договаряща страна. Той е адресиран до „организациите за растителна защита на държавите-членки на Европейската общност“ посочени в член 1, параграф 4, първа алинея, последното изречение.
Сертификатът трябва да е съставен най-рано четиринадесет дни преди датата, на която растенията, растителните продукти или други предмети, до които той се отнася, са напуснали третата страна, в която той е издаден.
Независимо от формата му, той съдържа информацията, която се изисква в образеца, посочен в приложението към МКЗР.
Той се съставя по един от образците, определени от Комисията, съгласно параграф 4. Сертификатът се издава от оправомощените за тази цел органи съгласно законите и подзаконовите актове на съответната трета страна, които са декларирани, съгласно разпоредбите на МКЗР, на генералния директор на ФАО, или, когато става въпрос за трети страни, които не са страна по МКЗР, пред Комисията. Комисията информира държавите-членки за деларациите, които е получила.
4.
а)
Приемливите образци, посочени в различните версии на приложението към МКЗР, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2. Съгласно същата тази процедура, специални спецификации могат да бъдат определени за „фитосанитарните сертификати“ и „фитосанитарните сертификати за реекспорт“ за трети страни, които не са страни по МКЗР;
б)
Без да се засягат разпоредбите на член 15, параграф 4, сертификатите за растения, растителни продукти и други предмети, фигуриращи в списъка в приложение IV, част А, раздел I, или в част Б, трябва да посочват, в рубриката „Допълнителна декларация“ и при необходимост, кои особени изисквания от изброените в съответната рубрика на различните части на приложение IV са спазени. Това уточнение се дава чрез позоваване на съответната рубрика в приложение IV;
в)
За растенията, растителните продукти и другите предмети, към които се прилагат особени изисквания, определени в приложение IV, част А или част Б, официалният „фитосанитарен сертификат“, посочен в член 13, параграф 1, ii) трябва да бъде издаден в третата страна, от която произхождат растенията, растителните продукти или други предмети („страна на произход“);
г)
Все пак, когато съответните особени изисквания могат да бъдат изпълнени и на друго място освен на мястото на произход или когато нито едно особено изискване не се прилага, „фитосанитарният сертификат“ може да е издаден в третата страна, от която идват растенията, растителните продукти или други предмети (страна на изпращане).
5. Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, могат да бъдат приети разпоредби за прилагане с цел:
а)
установяване на процедури за провеждане на фитосанитарните проверки, посочени в параграф 1, буква б), iii), и по-специално на минималния брой и минималния размер на извадките;
б)
изготвяне на списъци на растения, растителни продукти или други предмети, за които фитосанитарните проверки се извършват с намалена честота съгласно параграф 2, първа алинея, второ тире;
г)
определяне на специфични условия относно доказателствения материал, посочен в параграф 2, втора алинея, и на критериите относно вида и степента на намаляване на фитосанитарните проверки.
Комисията може да включи насоки по отношение на параграф 2 в препоръките, посочени в член 21, параграф 6.
Член 13б
1. Държавите-членки гарантират, че пратките или партидите, които идват от трета страна, но които, съгласно декларацията, съставена в рамките на митническите формалности, не се състоят от или съдържат растения, растителни продукти или други предмети, изброени в приложение V, част Б, са контролирани и от официалните отговорни органи, когато има сериозни причини да се счита, че има такива растения, растителни продукти или други предмети.
Държавите-членки гарантират, че когато митническа проверка покаже, че пратка или партида, която идва от трета страна се състои от или съдържа недекларирани растения, растителни продукти или други предмети, които са изброени в приложение V, част Б, митническата служба, извършваща проверката, информира незабавно официалния орган на нейната държава-членка, в рамките на сътрудничеството, посочено в член 13в, параграф 4.
Ако след проверката, осъществена от официалните отговорни органи, все още има съмнения относно идентичността на стоката, по-специално относно рода или вида на растенията или растителните продукти или техния произход, пратката се счита за съдържаща растения, растителни продукти или други предмети, изброени в приложение V, част Б.
2. При условие, че не съществува никакъв риск от разпространение на вредители в Общността:
а)
член 13, параграф 1 не се прилага при влизането в Общността на растения, растителни продукти или други предмети, които са придвижени от една точка до друга точка в Общността през територията на трета страна, без да има промяна в митническия им статут (вътрешен транзит);
б)
член 13, параграф 1 и член 4, параграф 1 не се прилагат при влизането в Общността на растения, растителни продукти или други предмети, които са придвижени от една точка до друга точка в една или две трети страни през територията на Общността съгласно съответните митнически режими и без промяна в митническия им статут.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 4 по отношение на приложение III и доколкото не съществува никакъв риск от разпространение на вредители в Общността, член 13, параграф 1 не се прилага при влизането в Общността на малки количества растения, растителни продукти, храни или храни за животни, доколкото част от състава им са растения или растителни продукти, когато те са предназначени да бъдат използвани от собственика или от получателя за непромишлени и нетърговски цели, или за консумация по време на транспорта.
Съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2 могат да бъдат приети подробни правила, за да се определят условията за прилагане на настоящата разпоредба, включително определянето на „малките количества“.
4. При определени условия член 13, параграф 1 не се прилага при влизане в Общността на растения, растителни продукти или други предмети, предназначени да бъдат използвани за опити, за научни цели или за дейности по селекцията на сортове. Тези условия се определят съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2.
5. Държава-членка може, доколкото не съществува риск от разпространение на вредители в Общността, да приеме дерогация, предвиждаща член 13, параграф 1 да не се прилага в определени особени случаи за растения, растителни продукти или други предмети, които се отглеждат, произвеждат или използват в граничната ѝ зона в непосредствена близост с трета страна и които са въведени в тази държава-членка, за да бъдат използвани в места в близост до граничната зона на нейна територия.
Когато приема дерогация от този тип, държавата-членка посочва съответното място и името на лицето, което ги използва. Тези данни, които редовно трябва да бъдат актуализирани, се предоставят на Комисията.
Растенията, растителните продукти и други предмети, които съставляват обекта на дерогация съгласно първа алинея, се придружават от документи, установяващи от кое място в съответната трета страна те произхождат.
6. Може да бъде договорено в технически споразумения, сключени между Комисията и компетентните органи на някои трети страни и одобрени съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2, дейностите, посочени в член 13, параграф 1, i) да могат също така да се извършват под ръководството на Комисията и съгласно съответните разпоредби на член 21 - в третата страна на изпращане, в сътрудничество с официалната организация за растителна защита на тази страна.
Член 13в
1.
а)
Формалностите, посочени в член 13а, параграф 1, инспекциите, предвидени в член 13б, параграф 1 и проверките за спазване на разпоредбите на член 4, по отношение на приложение III, се извършват, както е посочено в параграф 2, във връзка с формалностите, необходими за поставянето под митнически режим, посочен в член 13, параграф 1, или в член 13, параграф 4;
Те се провеждат съгласно разпоредбите на Международната конвенция за хармонизиране на граничния контрол на стоките, и по-специално на приложение 4 към нея, одобрено с Регламент (ЕИО) № 1262/84 на Съвета (***).
б)
Държавите-членки предвиждат, че вносителите, независимо дали са производители или не на растения, растителни продукти и други предмети, изброени в приложение V, част Б, трябва да бъдат вписани в официален регистър на държава-членка под официален регистрационен номер. Разпоредбите на член 6, параграф 5, трета и четвърта алинея, се прилагат съответно за тези вносители;
в)
Държавите-членки също предвиждат, че:
i)
вносителите или техните представители пред митницата на пратки, съставени от или съдържащи растения, растителни продукти или други предмети, фигуриращи в списъка в приложение V, част Б, посочват, поне в един от изискваните документи за поставянето под митнически режим, посочен в член 13, параграф 1 или в член 13, параграф 4, състава на пратката посредством следната информация:
-
позоваване на вида растения, растителни продукти или други предмети, като използват кода на номенклатурата на „интегрираната митническа тарифа на Европейските общности (ТАРИК)“,
-
надпис „Тази пратка съдържа продукти, предмет на фитосанитарните правила“ или всякакво алтернативно обозначение, договорено между митническата служба на входния пункт и официалния орган на входния пункт,
-
референтния/те номер/а на изискваните фитосанитарни документи,
-
официалния регистрационен номер на вносителя, посочен в буква б)
ii)
летищните власти, пристанищните власти, вносителите или други оператори, съгласно договореностите, постигнати между тях, уведомяват предварително, веднага щом узнаят за предстоящото пристигане на такива пратки, митническата служба на входния пункт и официалния орган на входния пункт.
Държавите-членки могат да прилагат тази разпоредба mutatis mutandis в случаите на сухоземен транспорт, по-специално когато пристигането се очаква извън обичайното работно време на съответния официалния орган или на друга служба, като е посочено в параграф 2.
2.
а)
„Проверките по документи“ и инспекциите, предвидени в член 13б, параграф 1, както и проверките за спазване на разпоредбите на член 4, по отношение на приложение III, трябва да се осъществяват от официалния орган на входния пункт или, ако официалният отговорен орган и митническите власти на тази държава-членка са съгласни, от митническата служба на входния пункт.
б)
„Проверките за идентичност“ и „фитосанитарните проверки“ трябва да се осъществяват, без да се засягат букви в) и г), от официалния орган на входния пункт във връзка с изискваните митнически формалности за поставяне под митнически режим, посочен в член 13, параграф 1 или в член 13, параграф 4, или на същото място като това на митническите формалности, в помещенията на официалния орган на входния пункт, или на всяко друго място, разположено в близост и посочено или одобрено от митническите власти и отговорния официален орган, което да е различно от местоназначението, посочено съгласно буква г).
в)
Въпреки това, при транзит на стоки, които не са от Общността, официалният орган на входния пункт може да реши, със съгласието на официалния орган или органи по местоназначение, „проверките за идентичност“ или „фитосанитарните проверки“ да бъдат осъществени, изцяло или частично, от официалния орган по местоназначение, в неговите помещения, или на всяко друго място, разположено наблизо и посочено или одобрено от митническите власти и отговорния официален орган, различно от местоназначението съгласно буква г). Когато липсва такова съгласие „проверките за идентичност“ или „фитосанитарните проверки“ се извършват от официалния орган на входния пункт на едно от двете места, посочени в буква б).
г)
Съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2, е възможно да се определят някои случаи или обстоятелства, при които „проверките за идентичност“ и „фитосанитарните проверки“ могат да се извършват на местоназначението, например на мястото на производство, одобрено от официалния орган и митническите власти, отговарящи за зоната, в която се намира местоназначението, вместо на другите отбелязани по-горе места, при условие че са предоставени гаранциите и специфичните документи относно транспорта на растения, растителни продукти и други предмети.
д)
В съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 2, се определят разпоредби за прилагане относно:
-
минималните условия за извършване на „фитосанитарни проверки“ посочени в букви б), в) и г),
-
гаранциите и специфичните документи, свързани с транспорта на растенията, растителните продукти и други предмети до местата, определени в букви в) и г), с цел да се избегне всякакъв риск от разпространяване на вредители по време на транспорта,
-
освен определянето на случаите, посочени в буква г), специфичните гаранции и минималните условия относно пригодността на местоназначението за складиране и условията за складиране.
е)
Във всички случаи „фитосанитарните проверки“ се разглеждат като неразделна част от формалностите, посочени в член 13, параграф 1.
3. Държавите-членки предвиждат, че съответният оригинал или електронната форма на сертификатите или алтернативни документи, различни от марките, посочени в член 13, параграф 1, ii), които се представят на официалния отговорен орган за „проверки по документи“ в съответствие с разпоредбите на член 13а, параграф 1, буква б), i) при инспекция се маркират с „виза“ от този орган заедно с името му и датата на представяне на документа.
Може да бъде създадена стандартизирана система съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2, за да се гарантира, че информацията, която се съдържа в сертификата, в случай на специфицирани растения, предназначени да бъдат засадени, ще бъде предадена на официалния отговорен орган на всяка държава-членка или на всяка от зоните, в които следва да бъдат изпратени или засадени растения от пратката.
4. Държавите-членки изпращат в писмена форма на Комисията и на другите държави-членки списъка на местата, определени като входни пунктове. Всяка промяна, внесена в този списък, също се изпраща незабавно в писмена форма.
Държавите-членки изготвят списък на местата, посочени в параграф 2, букви б) и в), както и на местата по местоназначение, посочени в параграф 2, буква г), за които те съответно отговарят. Комисията има достъп до тези списъци.
Всеки официален орган на входния пункт и всеки официален орган по местоназначение, които извършват проверки за идентичност и фитосанитарни проверки трябва да отговарят на някои минимални условия по отношение на инфраструктурата, персонала и оборудването.
Тези минимални условия се установяват в разпоредбите за прилагане, приети съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2.
Съгласно същата процедура се определят подробни правила относно:
а)
вида изисквани документи за поставянето под митнически режим, в които ще бъде посочена информацията, посочена в параграф 1, буква в), i);
б)
сътрудничеството между:
i)
официалния орган на входния пункт и официалния орган по местоназначението;
ii)
официалния орган на входния пункт и митническата служба на входния пункт;
iii)
официалния орган на местоназначението и митническата служба по местоназначението; и
iv)
официалния орган на входния пункт и митническата служба по местоназначението.
Тези правила включват образци на документите, които трябва да се използват в рамките на това сътрудничество, начина на предаване на тези документи, процедурите за обмен на информация между официалните органи и горепосочените служби, както и мерките, които трябва да бъдат взети с цел да се запази идентичността на партидите и пратките и да се предотврати всякакъв риск от разпространение на вредители по време на транспорта до приключване на необходимите митнически формалности.
5. Предвидена е в полза на държавите-членки финансова вноска от страна на Общността с цел укрепване на инспекционните инфраструктури, доколкото се отнася за фитосанитарни проверки, които се извършват съгласно параграф 2, буква б) или в).
Целта на тази вноска е подобряване в инспекционните пунктове, различни от тези на местоназначението, на оборудването и съоръженията, необходими за провеждане на инспекцията и проверката и когато е необходимо, прилагането на мерките, предвидени в параграф 7, над вече достигнатото ниво чрез спазване на минималните условия, установени в разпоредбите за прилагане съгласно параграф 2, буква д).
Комисията предлага предвиждането на достатъчно средства за тази цел в общия бюджет на Европейския съюз.
В границите, определени от наличните средства за тази цел, вноската на Общността покрива до 50 % от разходите, пряко свързани с подобряването на оборудването и съоръженията.
Подробните правила относно финансовата вноска на Общността се определят в регламент за прилагане, приет съгласно процедурата, предвидена в член 18, параграф 2.
Отпускането на финансовата вноска от Общността и нейният размер се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 18, параграф 2, с оглед на информацията и документите, предоставени от съответната държава-членка и ако е целесъобразно, с оглед на резултатите от проучванията, направени под ръководството на Комисията от експертите, посочени в член 21, както и в зависимост от наличните средства за тази цел.
6. Член 10, параграфи 1 и 3, се прилага mutatis mutandis за растенията, растителните продукти и други предмети, посочени в член 13, доколкото те фигурират в приложение V, част А и когато се счита, въз основа на формалностите, посочени в член 13, параграф 1, че предвидените в него условия са изпълнени.
7. Когато формалностите, посочени в член 13, параграф 1, не позволяват да се заключи, че предвидените в него условия са изпълнени, незабавно се взимат една или няколко от следните официални мерки:
а)
отказ за влизане в Общността на цялата пратка или част от нея;
б)
движение към местоназначение извън Общността под официален контрол и в съответствие със съответния митнически режим по време на движението на пратката в Общността;
в)
отстраняване на заразените/нападнати от вредители продукти от пратката;
г)
унищожаване;
д)
налагане на карантина, докато станат готови резултатите от проверките или от официалните изпитвания;
е)
по изключение и само при някои конкретни обстоятелства, подходящо третиране, когато компетентният официален орган прецени, че прилагането на третиране ще осигури спазването на условията и ще позволи да се отстрани рискът от разпространяване на вредители; мярката за съответно третиране може да бъде взета и за вредители, които не фигурират в приложение I или в приложение II.
Член 11, параграф 3, втора алинея се прилага mutatis mutandis.
В случай на отказ по буква а) или на движение към местоназначение извън Общността по буква б) или на отстраняване по буква в) държавите-членки предвиждат, че фитосанитарните сертификати или фитосанитарните сертификати за реекспорт и всякакъв друг документ, представен в момента, в който растенията, растителните продукти или други предмети са предоставени за въвеждане на територията им, се анулират от официалния отговорен орган. При анулиране на лицевата страна и на видно място във въпросните сертификати или документи се поставя червен печат с триъгълна форма с надпис „Анулиран сертификат“ или „Анулиран документ“ от съответния официален орган, заедно с името му и датата на отказа, датата на началото на придвижването към местоназначението извън Общността или тази на отстраняването. Този надпис е с главни букви и поне на един от официалните езици на Общността.
8. Без да се засягат уведомленията и информацията, които се изискват съгласно член 16, държавите-членки гарантират, че официалните отговорни органи информират организацията за растителна защита на третата страна на произход или на изпращане, както и Комисията, за всички случаи, в които са задържани растения, растителни продукти или други предмети, които идват от съответната трета страна, защото не отговарят на фитосанитарните изисквания, както и за причините за задържането, без да се засягат мерките, които държавата-членка може да вземе или е взела по отношение на задържаната пратка. Тази информация се предава в най-кратък срок, за да могат организациите за защита на растенията и при необходимост Комисията да проучат досието с оглед именно на това да вземат необходимите мерки, за да се предотвратят други инциденти, подобни на този. Съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2 може да бъде създадена стандартизирана информационна система.
Член 13г
1. Държавите-членки гарантират, че събирането на таксата („фитосанитарна такса“) покрива разходите, свързани с проверките по документи, проверките за идентичност и фитосанитарните проверки, предвидени в член 13а, параграф 1, осъществявани съгласно член 13. Размерът на таксата отразява:
а)
заплатите, включително социалните вноски, на инспекторите, участващи в посочените по-горе проверки;
б)
работното място, други съоръжения, инструменти и оборудване за тези инспектори;
в)
вземането на проби за визуална инспекция или лабораторен анализ;
г)
лабораторния анализ;
д)
административните дейности (включително експлоатационните разходи), необходими за ефективното провеждане на съответните проверки, които могат да включват разходите за обучението на инспекторите преди назначаването им и по време на работа.
2. Държавите-членки могат да определят нивото на фитосанитарната такса на базата на подробно изчисление на разходите съгласно параграф 1, или да прилагат стандартната такса, определена в приложение VIIIа.
Когато, съгласно член 13а, параграф 2, проверките за идентичност и фитосанитарните проверки се извършват с намалена честота за определена група растения, растителни продукти и други предмети,произхождащи от трета страна, държавите-членки прилагат намалена фитосанитарна такса пропорционално на всички пратки и партиди от тази група, независимо дали са били или не обект на инспектиране.
Съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2, могат да бъдат приети мерки за прилагане, с цел да се определи размерът на тази намалена фитосанитарна такса.
3. Когато фитосанитарната такса се определя от дадена държава-членка на базата на направените разходи от официалния отговорен орган на тази държава-членка, държавата-членка предава на Комисията отчети, в които се посочва начинът на изчисление на таксата в зависимост от елементите, изброени в параграф 1.
Всяка такса, наложена в съответствие с разпоредбите на първата алинея, не може да бъде по-висока от действителните разходи, направени от официалния отговорен орган на държавата-членка.
4. Не се разрешава пряко или непряко възстановяване на таксите, предвидени в настоящата директива. Възможното прилагане обаче от дадена държава-членка на стандартна такса, предвидена в приложение VIIIа, не се счита за непряко възстановяване.
5. Стандартната такса, предвидена в приложение VIIIа, се прилага без да се засягат допълнителните такси за покриване на допълнителни разходи, направени във връзка със специалните дейности, свързани с проверките, като непредвидени пътувания на инспекторите или периодите на чакане на инспекторите поради закъснение при пристигане на пратките, проверките, извършвани извън нормалното работно време, допълнителните проверки или лабораторни анализи в допълнение на тези, предвидени в член 13, с цел потвърждаване заключенията от проверките, специалните фитосанитарни мерки, които се изискват от законодателството на Общността съгласно член 15 или член 16, мерките, предприети по член 13в, параграф 7 или превода на изискваните документи.
6. Държавите-членки определят органите, оправомощени да събират фитосанитарната такса. Тя се заплаща от вносителя или неговите представители пред митницата.
7. Фитосанитарната такса заменя всички други разходи и такси, събирани в държавите-членки на национално, регионално или местно равнище за проверките, посочени в параграф 1.
Член 13д
Форматът на „фитосанитарните сертификати“ и на „фитосанитарните сертификати за реекспорт“, които се издават от държавите-членки съгласно МКЗР, съответства на стандартния образец, представен в приложение VII.
(***) ОВ L 126, 12.5.1984 г., стр. 1.“" 						
9.
Член 14, втора алинея, се изменя както следва:
а)
думите „член 17“ се заменят с думите „член 18, параграф 2“;
б)
в буква в), думите „по споразумение със съответната държава-членка“ се заменят с „в консултация със съответната държава-членка“;
в)
буква г) се заменя със следния текст:
„г)
всяко изменение на приложенията поради развитието на научно-техническите познания или, когато това е технически оправдано, с оглед отчитане съществуващия риск от зараза“;
г)
добавя се следната буква д):
„д)
изменения на приложение VIIIа“.
10.
Член 15 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, уводното изречение и първите две тирета от първа алинея се заменят със следния текст:
„1. Съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2, могат да бъдат предвидени следните дерогации:
-
от член 4, параграфи 1 и 2, по отношение на приложение III, част А и част Б, без да се засягат разпоредбите на член 4, параграф 5, както и от член 5, параграфи 1 и 2, и на член 13, параграф 1, i), трето тире по отношение на изискванията посочени в приложение IV, част А, раздел I и в приложение IV, част Б,
-
от член 13, параграф 1, ii), в случая на дървен материал, ако други документи или маркировки дават еквивалентни гаранции;“
б)
Параграфи 2 и 3 се заменят със следните параграфи 2, 3 и 4:
„2. Съгласно процедурите, посочени в параграф 1, първа алинея, фитосанитарните мерки, приети от трета страна за износа в Общността се признават като еквивалентни на фитосанитарните мерки, предвидени в настоящата директива, по-специално в приложение IV, ако въпросната трета страна може обективно да докаже пред Общността, че нейните мерки позволяват да се постигне съответното ниво на Общността на фитосанитарна защита и това да бъде потвърдено от заключенията, произтичащи от констатациите по повод на разумния достъп на експертите, посочени в член 21, за извършване на инспекция, анализи и други съответни процедури в съответната трета страна.
По искане на трета страна, Комисията започва консултации с цел сключване на двустранни или многостранни споразумения за признаване еквивалентността на дадени фитосанитарни мерки.
3. Решенията, предвиждащи дерогации съгласно параграф 1, първа алинея, или признаване на еквивалентност съгласно параграф 2, изискват спазването на условията, посочени в настоящата директива, да бъде официално установено писмено от страната износител за всеки отделен случай на употреба, и определят подробностите на официалната декларация, потвърждаваща спазването.
4. Решенията, посочени в параграф 3, определят дали или по какъв начин държави-членки информират останалите държави-членки и Комисията за всеки отделен случай или група случаи на използване.“
11.
Член 16 се изменя както следва:
а)
в първото изречение на първа алинея от параграф 1, думата „писмено“ се добавя между думите „уведомява“ и „Комисията“;
б)
в първото изречение на първа и трета алинея на параграф 2, думата „писмено“ се добавя между думите „уведомява“ и „Комисията“;
в)
в третото изречение на параграф 3, думите „на базата на анализ на риска от вредители или на предварителен анализ на риска от вредители в случаите, посочени в параграф 2“ се добавят след думите „могат да бъдат приети“, а думите „параграф 19“ се заменят с „член 18, параграф 2“;
г)
добавя се следният параграф 5:
„5. Ако Комисията не е информирана за мерките, приети съгласно параграфи 1 и 2 или ако тя счете тези мерки като недостатъчни, тя може, до заседанието на Постоянния фитосанитарен комитет, да вземе, въз основа на предварителен анализ на фитосанитарния риск, защитни мерки за унищожаване или, ако това е невъзможно, за възпрепятстване разпространението на съответния вредител. Тези мерки се представят на Постоянния фитосанитарен комитет в най-кратки срокове, за да бъдат потвърдени, изменени или анулирани съгласно процедурата, посочена в член 18, параграф 2“.
12.
Член 17 се заличава.
13.
Член 18 се заменя със следния текст:
„Член 18
1. Комисията се подпомага от Постоянния фитосанитарен комитет, създаден с Решение 76/894/ЕИО на Съвета (****), наричан по-долу „Комитетът“.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 на Решение 1999/468/ЕО, е определен на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
(****) ОВ L 340, 9.12.1976 г., стр. 25.“" 						
14.
Член 19 се заличава.
15.
Член 21 се изменя както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Проверките, посочени в параграф 1, може да се провеждат по отношение на следните задачи:
-
мониторинг на проверките съгласно член 6,
-
извършване на официалните проверки съгласно член 12, параграф 3,
-
мониторинг или, в рамките на разпоредбите, установени в параграф 5, пета алинея, извършване в сътрудничество с държавите-членки на инспекциите съгласно член 13, параграф 1,
-
извършване или мониторинг на дейностите, определени в техническите договорености, посочени в член 13б, параграф 6,
-
извършване на проучванията, посочени в член 15, параграфи 1 и 2, и в член 16, параграф 3,
-
дейности по мониторинг, изисквани съгласно разпоредбите, определящи условията, при които някои вредители, растения, растителни продукти или други предмети могат да бъдат въведени или транспортирани в Общността или в някои защитени зони на Общността за опити и научни цели или за дейност по селекцията на сортове, посочени в член 3, параграф 9, член 4, параграф 5, член 5, параграф 5 и член 13б, параграф 4,
-
дейности по мониторинг, изисквани съобразно разрешенията, давани съгласно член 15, съобразно приетите от държавите-членки мерки съгласно член 16, параграфи 1 или 2, или мерките, приети съгласно член 16, параграфи 3 или 5,
-
подпомагане на Комисията по въпросите, посочени в параграф 6,
-
изпълнение на всяко друго задължение, възложено на експертите в подробните правила, посочени в параграф 7.“
б)
в параграф 5, втора алинея, след третото изречение се добавя следното изречение:
„Тази разпоредба не се прилага за разходите, произтичащи от представените по-долу видове искания по повод участието на въпросните експерти в инспекциите на вноса, провеждани от държавите-членки: лабораторни анализи и вземане на проби за визуална инспекция или лабораторен анализ, които вече са обхванати от таксата, посочена в член 13г“.
16.
В член 24, параграф 3 се добавя следната алинея:
„Сумите, които се възстановяват съгласно параграф 3, се определят според процедурата, посочена в член 18, параграф 2“.
17.
В членове 25 и 26, позоваването на „член 13, параграф 9“ се заменя с позоваване на „член 13в, параграф 5“.
18.
Приложение VII, част Б се изменя както следва:
а)
заглавието се заменя със следното заглавие:
„Б. Образец на фитосанитарен сертификат за реекспорт“;
б)
в клетка 2 на образеца на сертификат, изразът „ФИТОСАНИТАРЕН СЕРТИФИКАТ ЗА ПОСЛЕДВАЩА ЕКСПЕДИЦИЯ“ се заменя с „ФИТОСАНИТАРЕН СЕРТИФИКАТ ЗА РЕЕКСПОРТ“.
19.
Следното приложение VIIIа се добавя в директивата след приложение VIII:
„
ПРИЛОЖЕНИЕ VIIIа
Стандартната такса, посочена в член 13г, параграф 2, се определя на следните равнища:
(в EUR)
Наименование
Количество
Цена
а)
за проверки по документи
на пратка
7
б)
за проверки за идентичност
на пратка
-
до размерите на товара на камион, жп вагон или контейнер със сравним обем
7
-
над тези размери
14
в)
за санитарни проверки, съгласно следните правила:
-
издънки, млад посадъчен материал (с изключение на горски посадъчен материал) и кълнове, млад посадъчен материал от ягоди или зеленчуци
на пратка
-
до 10 000 бройки
17,5
-
за 1 000 допълнителни бройки
0,7
-
максимална цена
140
-
храсти, дървета (с изключение на отсечени новогодишни елхи), други дървесни растения от разсадник, включително горски посадъчен материал (с изключение на семената)
на пратка
-
до 1 000 бройки
17,5
-
за 100 допълнителни бройки
0,44
-
максимална цена
140
-
луковици, грудки коренища, клубени, предназначени за засаждане (с изключение на глави картофи)
на пратка
-
до 200 кг
17,5
-
за 10 допълнителни кг
0,16
-
максимална цена
140
-
семена, тъканни култури
на пратка
-
до 100 кг
17,5
-
за 10 допълнителни кг
0,175
-
максимална цена
140
-
други растения, предназначени за засаждане, неотбелязани другаде в настоящата таблица
на пратка
-
до 5 000 бройки
17,5
-
за 100 допълнителни бройки
0,18
-
максимална цена
140
-
рязан цвят
на пратка
-
до 20 000 бройки
17,5
-
за 1 000 допълнителни бройки
0,14
-
максимална цена
140
-
клони с листа, части от иглолистни (с изключение на отсечени новогодишни елхи)
на пратка
-
до 100 кг
17,5
-
за 100 допълнителни кг
1,75
-
максимална цена
140
-
отсечени новогодишни елхи
на пратка
-
до 1 000 бройки
17,5
-
за 100 допълнителни бройки
1,75
-
максимална цена
140
-
листа от растения като подправки, билки или листни зеленчуци
на пратка
-
до 100 кг
17,5
-
за 10 допълнителни кг
1,75
-
максимална цена
140
-
плодове, зеленчуци (с изключение на листните зеленчуци)
на пратка
-
до 25 000 кг
17,5
-
за 1 000 допълнителни кг
0,7
-
клубени от картофи
на партида
-
до 25 000 кг
52,5
-
за 25 000 допълнителни кг
52,5
-
дървесина (с изключение на кората)
На пратка
-
до 100 м3
17,5
-
на допълнителен м3
0,175
-
пръст и растителни среди, кори
на пратка
-
до 25 000 кг
17,5
-
за 1 000 допълнителни кг
0,7
-
максимална цена
140
-
зърнени култури
на пратка
-
до 25 000 кг
17,5
-
за 1 000 допълнителни кг
0,7
-
максимална цена
700
-
други растения или растителни продукти, предназначени за засаждане, неотбелязани другаде в настоящата таблица
на пратка
17,5
Когато една пратка не съдържа изключително продукти, съответстващи на описанието срещу дадено тире, частите от пратката, които се състоят от продукти, съответстващи на описанието срещу тирето (партида или партиди) се третират като отделни пратки
.“
20.
Когато във всяка друга разпоредба освен в тези, които са изменени в точки от 1 до 18, се прави позоваване на „процедурата, предвидена в член 17“ или на „в съответствие с процедурата, предвидена в член 18“, тези думи се заменят с „в съответствие с процедурата, предвидена в член 18, параграф 2“.
Член 2
Държавите-членки приемат и публикуват преди 1 януари 2005 г. разпоредбите, необходими за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2005 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 4
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 28 ноември 2002 година.
Directiva 2002/89/CE del Consejo
de 28 de noviembre de 2002
por la que se modifica la Directiva 2000/29/CE relativa a las medidas de protección contra la introducción en la Comunidad de organismos nocivos para los vegetales o productos vegetales y contra su propagación en el interior de la Comunidad
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular su artículo 37,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo(2),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social(3),
Considerando lo siguiente:
(1) La Directiva 2000/29/CE del Consejo, de 8 de mayo de 2000, relativa a las medidas de protección contra la introducción en la Comunidad de organismos nocivos para los vegetales o productos vegetales y contra su propagación en el interior de la Comunidad(4), establece las disposiciones del régimen fitosanitario comunitario y especifica las condiciones, los procedimientos y los trámites de carácter fitosanitario que deben cumplirse para la introducción de vegetales y productos vegetales en la Comunidad o su desplazamiento en el interior de la misma.
(2) Respecto a los procedimientos y trámites aplicables a la introducción de vegetales y productos vegetales en la Comunidad, es necesario aportar ciertas aclaraciones y establecer más disposiciones detalladas sobre ciertos aspectos.
(3) Los procedimientos y trámites fitosanitarios deben completarse antes de que tenga lugar el despacho de aduana. Como los envíos de vegetales y productos vegetales no se someten a los procedimientos y trámites fitosanitarios necesariamente en el mismo Estado miembro en que tiene lugar el despacho de aduana, debe establecerse un sistema de cooperación en cuanto a comunicación e información entre los organismos oficiales responsables y las aduanas.
(4) Con el fin de mejorar la protección contra la introducción en la Comunidad de organismos nocivos para los vegetales o los productos vegetales, los Estados miembros deben intensificar los controles necesarios, que han de ser eficaces y llevarse a cabo en condiciones armonizadas en toda la Comunidad.
(5) Las tasas cobradas por esos controles deben basarse en un cálculo transparente de costes y estar armonizadas en todos los Estados miembros en la mayor medida posible.
(6) Teniendo en cuenta la experiencia adquirida, algunas otras disposiciones de la Directiva 2000/29/CE deben completarse, aclararse o modificarse en función de la evolución.
(7) Desde la aplicación del mercado interior, los certificados fitosanitarios de acuerdo con la Convención internacional de protección fitosanitaria de la Organización de las Naciones Unidas para la Agricultura y la Alimentación (FAO) han dejado de utilizarse para la comercialización de vegetales o de productos vegetales dentro de la Comunidad. Sin embargo, es importante mantener los certificados normalizados expedidos por los Estados miembros con arreglo a la CIPF.
(8) Para la aplicación práctica del régimen fitosanitario comunitario, algunas de las funciones de la "autoridad única" de coordinación y contacto de cada Estado miembro exigen conocimientos científicos o técnicos específicos. Por tanto, debe hacerse posible la delegación de tareas específicas a otros servicios.
(9) Las disposiciones vigentes sobre el procedimiento de modificación de los anexos de la Directiva 2000/29/CE por parte de la Comisión y de adopción de decisiones por las que se establezcan excepciones incluyen ciertas condiciones formales que han dejado de ser necesarias o de estar justificadas. Es necesario también que las modificaciones de los anexos se basen de forma más explícita en una justificación técnica del riesgo de plaga existente. El procedimiento de adopción de medidas de urgencia no proporciona la posibilidad de una rápida adopción de medidas provisionales de acuerdo con el grado de urgencia de ciertos casos. Por tanto, es necesario modificar en consecuencia las disposiciones de estos tres procedimientos.
(10) La lista de tareas respecto a las cuales la Comisión puede organizar controles fitosanitarios bajo su autoridad debe alargarse a fin de tener en cuenta la ampliación del ámbito de actividades fitosanitarias mediante nuevas prácticas y experiencias.
(11) Es conveniente aclarar algunos aspectos del procedimiento de reembolso de la contribución de la Comunidad en materia fitosanitaria.
(12) Algunas disposiciones de la Directiva 2000/29/CE (párrafos primero, segundo y cuarto del apartado 7 del artículo 3, así como los artículos 7, 8 y 9) han sido anuladas y reemplazadas por otras desde el 1 de junio de 1993, por lo que desde entonces son superfluas. En consecuencia deben suprimirse.
(13) En virtud del artículo 4 del Acuerdo sobre la aplicación de medidas sanitarias y fitosanitarias, la Comunidad debe reconocer, bajo ciertas condiciones, la equivalencia de las medidas fitosanitarias adoptadas por otras Partes en ese Acuerdo. Los procedimientos de dicho reconocimiento deben especificarse en la Directiva 2000/29/CE.
(14) Procede aprobar las medidas necesarias para la ejecución de la Directiva 2000/29/CE con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión(5).
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
La Directiva 2000/29/CE quedará modificada como sigue:
1) El artículo 1 quedará modificado como sigue:
a) en el segundo párrafo del apartado 1 se añadirá la letra siguiente:
"d) al modelo de los 'certificados fitosanitarios' y los 'certificados fitosanitarios de reexportación' o sus equivalentes electrónicos expedidos por los Estados miembros de conformidad con la Convención internacional de protección fitosanitaria (CIPF).";
b) el texto del apartado 4 se sustituirá por el texto siguiente:
"4. Los Estados miembros velarán por la existencia de una cooperación estrecha, rápida, inmediata y eficaz entre ellos y la Comisión en todo lo relacionado con las cuestiones reguladas por la presente Directiva. Con ese fin, cada Estado miembro designará o creará una autoridad única que será responsable al menos de la coordinación y el contacto relativos a esas cuestiones. Se designará de preferencia para este cometido al servicio fitosanitario oficial establecido con arreglo a la CIPF.
Tanto la designación de esta autoridad como cualquier cambio ulterior de la misma deberán notificarse a los demás Estados miembros y a la Comisión.
De conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18, la autoridad única podrá estar autorizada a asignar a otro servicio o delegar en el mismo las funciones de coordinación y contacto, en la medida en que éstas tengan por objeto cuestiones fitosanitarias concretas reguladas por la presente Directiva.".
2) El apartado 1 del artículo 2 quedará modificado como sigue:
a) la letra a) quedará modificada como sigue:
i) el texto del primer párrafo será sustituido por el texto siguiente:
"'vegetales': las plantas vivas y las partes vivas especificadas de las plantas, incluidas las semillas.",
ii) el texto del segundo párrafo será modificado como sigue:
- después del sexto guión, se intercalará como séptimo guión el texto siguiente:
"- hojas, follaje,",
- el séptimo guión existente se convierte en octavo,
- se añadirá como noveno guión el texto siguiente:
"- polen vivo,",
- se añadirá como décimo guión el texto siguiente:
"- vástagos, injertos y esquejes,",
- se añadirá como undécimo guión el texto siguiente:
"- cualquier otra parte de los vegetales, que podrá determinarse con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18.";
b) el texto de la letra e) se sustituirá por el texto siguiente:
"e) 'organismos nocivos': toda especie, raza o biotipo vegetal, animal o agente patógeno que sea perjudicial para los vegetales o productos vegetales;";
c) en el tercer párrafo de la letra f) las palabras "artículo 18" se sustituirán por las de "apartado 2 del artículo 18" (no afecta a la versión española);
d) la letra g) se modificará como sigue:
i) en el primer párrafo, en el inciso i), las palabras "el o los servicios" se sustituirán por las palabras "la organización o las organizaciones",
ii) el texto del quinto párrafo se sustituirá por el texto siguiente:"La autoridad única a que hace referencia el apartado 4 del artículo 1 informará a la Comisión de los organismos oficiales responsables del Estado miembro correspondiente. La Comisión transmitirá esta información a los demás Estados miembros.";
e) en la letra h), en la segunda frase del cuarto párrafo y en el sexto párrafo, las palabras "por escrito" se incluirán tras las palabras "Se notificará" y "se notificarán", respectivamente;
f) en la letra i), el primer guión del primer párrafo se sustituirá por el texto siguiente:
"- bien por representantes de la organización oficial nacional de protección de vegetales de un tercer país o, bajo su responsabilidad, por otros funcionarios públicos técnicamente cualificados y debidamente autorizados por dicha organización, cuando se trate de declaraciones o medidas relacionadas con la expedición de los certificados fitosanitarios y certificados fitosanitarios para la reexportación o sus equivalentes electrónicos,";
g) se añadirán las letras siguientes:
"j) 'punto de entrada': el lugar por el que los vegetales, los productos vegetales u otros objetos entren por primera vez en el territorio aduanero de la Comunidad: el aeropuerto en caso de transporte aéreo, el puerto en caso de transporte marítimo o fluvial, la primera estación en caso de transporte ferroviario y el emplazamiento de la aduana responsable de la zona en la que se cruce la frontera comunitaria interior, en caso de cualquier otro medio de transporte;
k) 'organismo oficial del punto de entrada': organismo oficial responsable de un Estado miembro encargado del punto de entrada;
l) 'organismo oficial de destino': organismo oficial responsable de un Estado miembro encargado de la zona en la que se encuentre la 'aduana de destino';
m) 'aduana de punto de entrada': la oficina del punto de entrada definido en la letra j) anterior;
n) 'aduana de destino': la oficina de destino definida en el apartado 3 del artículo 340 ter del Reglamento (CEE) n° 2454/93 de la Comisión(6);
o) 'lote': número determinado de unidades de un mismo producto, identificables por la homogeneidad de su composición y origen e incluidas en un mismo envío;
p) 'envío': una cantidad de productos cubiertos por un único documento necesario a efectos aduaneros o a otros efectos, como por ejemplo un solo certificado fitosanitario o un solo documento alternativo o marca; un envío puede estar compuesto por uno o más lotes;
q) 'destino aduanero de una mercancía': los destinos aduaneros contemplados en el punto 15 del artículo 4 del Reglamento (CEE) n° 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el código aduanero comunitario(7) (en adelante denominado 'código aduanero comunitario');
r) 'tránsito': el traslado de productos de un lugar a otro bajo supervisión aduanera y dentro del territorio aduanero de la Comunidad tal como se contempla en el artículo 91 del Reglamento (CEE) n° 2913/92.".
3) El artículo 3 quedará modificado como sigue:
a) el apartado 3 se sustituirá por el texto siguiente:
"3. Los apartados 1 y 2 no se aplicarán con arreglo a las condiciones que se determinen conforme al procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 18, en el caso de una ligera contaminación de vegetales, distintos a los destinados de la plantación, por alguno de los organismos nocivos enumerados en la parte A del anexo I o en la parte A del anexo II, o en caso de superar los umbrales de tolerancia apropiados establecidos para los organismos nocivos enumerados en la sección II de la parte A del anexo II para los vegetales destinados a la plantación, determinados previamente de acuerdo con las autoridades que representen a los Estados miembros en el sector fitosanitario y basándose en un análisis pertinente de riesgo de plaga.";
b) el apartado 7 se sustituirá por los apartados 7, 8 y 9 siguientes:
"7. De conformidad con el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 18, podrán adoptarse disposiciones de aplicación para establecer las condiciones de introducción y propagación en los Estados miembros de:
a) organismos de los que se sospeche son nocivos para los vegetales o productos vegetales pero que no se incluyen en los anexos I y II;
b) organismos de los que se mencionan en el anexo II, pero que aparecen en vegetales o productos vegetales distintos de los que se mencionan en dicho anexo y de los que se sospeche son nocivos para los vegetales y productos vegetales;
c) organismos de los que se incluyen en los anexos I y II, que se encuentren aislados y se consideren nocivos en dicho estado para los vegetales o productos vegetales.
8. Lo dispuesto en el apartado 1, en la letra a) del apartado 5, en el apartado 2, en la letra b) del apartado 5 y en el apartado 4 para fines de ensayo o científicos y para trabajos de selección de variedades, no se aplicará, con arreglo a las condiciones que se determinen de conformidad con el procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 18.
9. Una vez se hayan adoptado las medidas que establece el apartado 7, dicho apartado no se aplicará para fines de ensayo o científicos ni para trabajos de selección varietal, con arreglo a las condiciones que se determinen de conformidad con el procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 18.".
4) Se suprimirán los artículos 7, 8 y 9.
5) El artículo 10 se modificará como sigue:
a) el apartado 1 se modificará como sigue:
i) en el primer párrafo se suprimirán las palabras "en lugar de los certificados fitosanitarios mencionados en los artículos 7 u 8",
ii) a continuación del primer párrafo se insertará el párrafo siguiente:"No obstante, no será preciso expedir un pasaporte fitosanitario para las semillas mencionadas en el apartado 4 del artículo 6 cuando se garantice, con arreglo a los procedimientos contemplados en el apartado 2 del artículo 18, que los documentos expedidos con arreglo a las disposiciones comunitarias aplicables a la comercialización de semillas oficialmente certificadas demuestran el cumplimiento de los requisitos del apartado 4 del artículo 6. En ese caso, dichos documentos tendrán la consideración de pasaportes fitosanitarios en el sentido de la letra f) del apartado 1 del artículo 2.";
b) en el apartado 2, antes de las palabras "no podrán circular" del primer párrafo y antes de las palabras "no podrán ser introducidos" del segundo párrafo, se insertarán las palabras "y las semillas mencionadas en el apartado 4 del artículo 6".
6) En el apartado 2 del artículo 11 se añadirá el texto siguiente al final del apartado:"y podrá utilizarse un pasaporte fitosanitario.".
7) El texto del artículo 12 se sustituirá por el texto siguiente:
"Artículo 12
1. Los Estados miembros organizarán controles oficiales para asegurarse del cumplimiento de lo dispuesto en la presente Directiva y especialmente en el apartado 2 del artículo 10. Esos controles se llevarán a cabo aleatoriamente, sin discriminación alguna en cuanto al origen de los vegetales, productos vegetales u otros objetos y con arreglo a las disposiciones siguientes:
- controles ocasionales en cualquier momento y lugar donde circulen vegetales, productos vegetales u otros objetos,
- controles ocasionales en las dependencias donde se cultiven, produzcan, almacenen o pongan a la venta vegetales, productos vegetales u otros objetos, así como en las dependencias de los compradores,
- controles ocasionales coincidentes con cualquier otro control documental que se lleve a cabo por motivos no fitosanitarios.
Los controles deberán realizarse con carácter periódico en unas dependencias que figurarán inscritas en un registro oficial de conformidad con lo dispuesto en el apartado 3 del artículo 10 y en el apartado 1 ter del artículo 13 quater, y podrán tener este carácter en unas dependencias que figurarán inscritas en un registro oficial de conformidad con el apartado 6 del artículo 6.
Los controles deberán circunscribirse a determinados aspectos si existen indicios de que no se ha cumplido una o más de las disposiciones de la presente Directiva.
2. Los compradores mercantiles de vegetales, productos vegetales u otros objetos, en calidad de usuarios finales profesionalmente dedicados a la producción de vegetales, deberán conservar durante un año como mínimo los pasaportes fitosanitarios correspondientes y anotar las referencias de los mismos en sus registros.
Los inspectores tendrán acceso a los vegetales, productos vegetales u otros objetos en todas las fases de la cadena de producción y comercialización. Tendrán derecho a efectuar cualquier investigación necesaria para los controles oficiales correspondientes, incluidas las de los registros y los pasaportes fitosanitarios.
3. Para la ejecución de los controles oficiales, los Estados miembros podrán contar con la colaboración de los expertos mencionados en el artículo 21.
4. Cuando los controles oficiales efectuados de conformidad con los apartados 1 y 2 demuestren que los vegetales, productos vegetales u otros objetos presentan un riesgo de propagación de organismos nocivos, dichos productos serán sometidos a las medidas oficiales contempladas en el apartado 3 del artículo 11.
Sin perjuicio de las notificaciones y la información requeridas por el artículo 16, cuando los vegetales, productos vegetales u otros objetos procedan de otro Estado miembro, los Estados miembros se asegurarán de que la autoridad única del Estado miembro receptor informa inmediatamente a la autoridad única de ese Estado miembro y a la Comisión de los resultados obtenidos y de las medidas oficiales que proyecte adoptar o ya haya adoptado. Podrá establecerse un sistema de información normalizado con arreglo al procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 18.".
8) El texto del artículo 13 se sustituirá por el de los artículos 13, 13 bis, 13 ter, 13 quater, 13 quinquies y 13 sexies siguientes:
"Artículo 13
1. Los Estados miembros garantizarán, sin perjuicio:
- de lo dispuesto en el apartado 3 del artículo 3 y en los apartados 1, 2, 3, 4 y 5 del artículo 13 ter,
- de los requisitos y condiciones específicos establecidos en las excepciones adoptadas con arreglo al apartado 1 del artículo 15, en las medidas de equivalencia adoptadas con arreglo al apartado 2 del artículo 15, o en medidas de emergencia adoptadas con arreglo al artículo 16, y
- de los acuerdos específicos celebrados en asuntos cubiertos por el presente artículo entre la Comunidad y uno o más terceros países,
que los vegetales, productos vegetales u otros objetos enumerados en la parte B del anexo V que procedan de un tercer país y sean introducidos en el territorio aduanero de la Comunidad se encuentren, desde el momento de su entrada, bajo supervisión aduanera con arreglo al apartado 1 del artículo 37 del código aduanero comunitario y también bajo la supervisión de los organismos oficiales responsables. Sólo se podrán acoger a uno de los regímenes aduaneros especificados en las letras a), d), e), f) y g) del apartado 16 del artículo 4 del código aduanero comunitario, cuando se hayan llevado a cabo los trámites indicados en el artículo 13 bis de acuerdo con los dispuesto en el apartado 2 del artículo 13 quater y esos trámites hayan permitido concluir, en la medida de lo posible:
i) - que los vegetales, productos vegetales u otros objetos no están contaminados por los organismos nocivos enumerados en la parte A del anexo I, y
- en el caso de los vegetales o productos vegetales enumerados en la parte A del anexo II, que no están contaminados por los organismos nocivos indicados en ese anexo, y
- en el caso de los vegetales, productos vegetales u otros objetos enumerados en la parte A del anexo IV, que cumplen los requisitos especiales pertinentes indicados en ese anexo o, cuando sea de aplicación, con la opción declarada en el certificado con arreglo a la letra b) del apartado 4 del artículo 13 bis, y
ii) que los vegetales, productos vegetales u otros objetos van acompañados del ejemplar original del 'certificado fitosanitario' o 'certificado fitosanitario para la reexportación' expedido con arreglo a lo dispuesto en los apartados 3 y 4 del artículo 13 bis o, cuando así proceda, que el original de los documentos alternativos o marcas especificados y autorizados en las disposiciones de aplicación acompañen o vayan anexos o vayan colocados en el objeto de que se trate.
Podrá reconocerse la certificación electrónica siempre que se cumplan las respectivas condiciones pormenorizadas establecidas en las disposiciones de aplicación adoptadas al respecto.
También podrán reconocerse las copias certificadas oficiales en casos excepcionales, que se detallarán en las disposiciones de aplicación.
Las disposiciones de aplicación contempladas en el anterior inciso ii) podrán adoptarse de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18.
2. En el caso de los vegetales, productos vegetales u otros objetos destinados a una zona protegida, respecto de los organismos nocivos y de los requisitos especiales que se enumeran en la parte B del anexo I, en la parte B del anexo II y en la parte B del anexo IV, respectivamente, el apartado 1 se aplicará para dicha zona protegida.
3. Los Estados miembros dispondrán que los vegetales, productos vegetales u objetos no enumerados en los apartados 1 y 2 que procedan de un tercer país y sean introducidos en el territorio aduanero de la Comunidad puedan quedar sometidos, desde el momento de su entrada en el mismo, a supervisión por parte de los organismos oficiales responsables en lo que respecta a los guiones primero, segundo o tercero del inciso i) del apartado 1. Dichos vegetales, productos vegetales u objetos incluyen la madera en la forma de madera para embalaje, travesaños, paletas y otros materiales de embalaje, que se emplean en la práctica en el transporte de todo tipo de objetos.
Cuando el organismo oficial responsable haga uso de esa facultad, los vegetales, productos vegetales u objetos correspondientes permanecerán bajo la supervisión a la que se refiere el apartado 1 hasta que concluyan los trámites pertinentes y esos trámites permitan comprobar, en la medida en que pueda determinarse, que cumplen las disposiciones pertinentes establecidas en la presente Directiva o con arreglo a la misma.
Las disposiciones de aplicación con respecto al tipo de información y los medios de transmisión que deberán facilitar los importadores, o sus representantes aduaneros, a los organismos oficiales responsables, en lo que respecta a los vegetales, los productos vegetales y los objetos, incluidos los distintos tipos de madera a los que se refiere el primer párrafo, se adoptarán con arreglo a lo establecido en el apartado 2 del artículo 18.
4. Sin perjuicio de lo dispuesto en la letra a) del apartado 2 del artículo 13 quater, si existe un riesgo de propagación de organismos nocivos los Estados miembros aplicarán los apartados 1, 2 y 3 a los vegetales, productos vegetales u otros objetos cuyo destino aduanero sea uno de los que se especifican en las letras b), c), d) y e) del apartado 15 del artículo 4 del código aduanero comunitario, o que estén sujetos a los procedimientos aduaneros a los que se refieren las letras b) y c) del apartado 16 del artículo 4 de dicho código.
Artículo 13 bis
1. a) Los trámites indicados en el apartado 1 del artículo 13 consistirán en inspecciones meticulosas, por parte de los organismos oficiales responsables, de al menos:
i) cada envío con respecto al cual se declare en los trámites aduaneros que consiste en, o contiene vegetales, productos vegetales u otros objetos de los mencionados en los apartados 1, 2 o 3 del artículo 13 en las condiciones respectivas, o
ii) en el caso de los envíos compuestos de diferentes lotes, se declare en los trámites aduaneros con respecto a cada lote que consiste en, o contiene esos vegetales, productos vegetales u otros objetos.
b) Las inspecciones determinarán:
i) si el envío o lote está acompañado por los certificados, documentos alternativos o marcas exigidos, según se especifica en el inciso ii) del apartado 1 del artículo 13 (controles documentales),
ii) si el envío o lote (en su totalidad o en una o más muestras representativas de éste) consiste en, o contiene los vegetales, productos vegetales u otros objetos declarados en los documentos exigidos (controles de identidad), y
iii) si el envío o lote (en su totalidad o en una o más muestras representativas de éste, incluidos el envase y, cuando proceda, los vehículos de transporte) o el material de envase de madera cumplen los requisitos establecidos por la presente Directiva, especificados en el inciso i) del apartado 1 del artículo 13 (controles fitosanitarios) y si se aplica el apartado 2 del artículo 16.
2. Los controles de identidad y fitosanitarios se llevarán a cabo con frecuencia reducida si:
- las actividades de inspección de los vegetales, productos vegetales u otros objetos remitidos en el envío o lote ya han sido efectuadas en el tercer país de procedencia con arreglo a los acuerdos de carácter técnico indicados en el apartado 6 del artículo 13 ter, o
- los vegetales, productos vegetales u otros objetos del envío o lote están contemplados en las disposiciones de aplicación adoptadas con este fin con arreglo a la letra b) del apartado 5, o
- los vegetales, productos vegetales u otros objetos del envío o lote proceden de un tercer país respecto del cual existen disposiciones en materia de controles de identidad y fitosanitarios con frecuencia reducida en los acuerdos fitosanitarios internacionales a nivel general celebrados entre la Comunidad y un tercer país sobre la base del principio de reciprocidad, o con arreglo a dichos acuerdos,
a menos que existan razones de peso para creer que no se cumplen los requisitos que establece la presente Directiva.
Los controles fitosanitarios podrán llevarse a cabo también con frecuencia reducida si existen pruebas recopiladas por la Comisión, basadas en la experiencia adquirida con ocasión de anteriores introducciones de material del mismo origen en la Comunidad y confirmadas por todos los Estados miembros interesados, y previa consulta del Comité al que se refiere el artículo 18, que permiten creer que los vegetales, productos vegetales u otros objetos del envío o lote cumplen los requisitos establecidos en la presente Directiva, siempre que se cumplan las condiciones especificadas en las disposiciones de aplicación con arreglo a la letra c) del apartado 5.
3. El 'certificado fitosanitario' o el 'certificado fitosanitario para la reexportación' indicado en el inciso ii) del apartado 1 del artículo 13 deberá haberse expedido al menos en una de las lenguas oficiales de la Comunidad y en cumplimiento de las disposiciones legales o reglamentarias del tercer país de exportación o reexportación, las cuales deberán haber sido a su vez aprobadas en cumplimiento de lo dispuesto en la CIPF, independientemente de si el país es Parte contratante o no en la misma. El certificado deberá dirigirse a las 'Organizaciones fitosanitarias de los Estados miembros de la Comunidad Europea' tal como establece la última frase del primer párrafo del apartado 4 del artículo 1.
El certificado no deberá haber sido expedido más de 14 días antes de la fecha en que los vegetales, productos vegetales u otros objetos a los que se refiera hayan salido del tercer país de expedición del mismo.
El certificado deberá contener la información indicada en el modelo que figura en el anexo de la CIPF, con independencia de su formato.
Deberá seguir uno de los modelos determinados por la Comisión con arreglo al apartado 4 y habrá sido expedido por las autoridades habilitadas para tal fin por las disposiciones legales o reglamentarias del tercer país de que se trate y notificadas, con arreglo a lo dispuesto en la CIPF, al Director General de la FAO o, en el caso de los terceros países que no son Partes de la CIPF, a la Comisión. Esta última deberá informar a los Estados miembros acerca de las notificaciones recibidas.
4. a) Los modelos aceptables mencionados en las distintas versiones del anexo de la CIPF se determinarán con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18. Ese mismo procedimiento podrá ser utilizado para determinar los requisitos alternativos aplicables a los 'certificados fitosanitarios' o 'certificados fitosanitarios para reexportación' en caso de los terceros países que no son partes de la CIPF.
b) Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 4 del artículo 15, los certificados correspondientes a los vegetales, productos vegetales u otros objetos enumerados en la sección I de la parte A del anexo IV o en su parte B deberán especificar, cuando así proceda, en el apartado 'Declaración adicional', qué requisito especial de los indicados como alternativos en la posición correspondiente de las distintas partes del anexo IV se cumple. Esa información deberá facilitarse mediante referencia al punto pertinente del anexo IV.
c) En el caso de los vegetales, productos vegetales u otros objetos a los que se apliquen los requisitos especiales establecidos en la parte A o en la parte B del anexo IV, el 'certificado fitosanitario' oficial indicado en el inciso ii) del apartado 1 del artículo 13 deberá haber sido expedido en el tercer país del que sean originarios los vegetales, productos vegetales u otros objetos ('país de origen').
d) No obstante, en caso de que los requisitos especiales correspondientes también puedan cumplirse en lugares distintos del de origen o cuando no corresponda aplicar requisitos especiales, el 'certificado fitosanitario' podrá haber sido expedido en el tercer país del que proceden los vegetales, productos vegetales u otros objetos ('país de procedencia').
5. De acuerdo con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18, podrán adoptarse disposiciones de aplicación destinadas a:
a) establecer los procedimientos de ejecución de los controles fitosanitarios mencionados en el inciso iii) de la letra b) del apartado 1, incluidos el número y tamaño mínimo de las muestras;
b) compilar las listas de vegetales, productos vegetales u otros objetos que serán sometidos a controles fitosanitarios con frecuencia reducida en virtud del segundo guión del primer párrafo del apartado 2;
c) especificar las condiciones detalladas correspondientes a las pruebas contempladas en el segundo párrafo del apartado 2, y los criterios para el tipo y nivel de reducción de los controles fitosanitarios.
En las recomendaciones mencionadas en el apartado 6 del artículo 21, la Comisión podrá incluir unas directrices referentes al apartado 2.
Artículo 13 ter
1. Los Estados miembros velarán por que los envíos o lotes procedentes de terceros países con respecto a los cuales no se haya declarado en los trámites aduaneros que consistan total o parcialmente en vegetales, productos vegetales u otros objetos enumerados en la parte B del anexo V sean también sometidos a inspección por parte de los organismos oficiales competentes cuando existan fundadas razones para creer que se encuentren en los envíos o lotes dichos vegetales, productos vegetales u otros objetos.
Los Estados miembros velarán por que si una inspección aduanera revelara que un envío o lote procedente de un tercer país consiste total o parcialmente en vegetales, productos vegetales u otros objetos enumerados en la parte B del anexo V no declarados, el despacho de aduanas que realizó la inspección informe inmediatamente al organismo oficial de su Estado miembro, con arreglo a la cooperación a que se refiere el apartado 4 del artículo 13 quater.
Si, tras la inspección por parte de los organismos oficiales responsables, persisten dudas acerca de la identidad de la mercancía, en particular en lo referente al género, especie vegetal o de producto vegetal u origen, se considerará que el envío contiene vegetales, productos vegetales u otros objetos enumerados en la parte B del anexo V.
2. Siempre que no exista peligro de propagación de organismos nocivos en la Comunidad:
a) no se aplicará el apartado 1 del artículo 13 a la entrada en la Comunidad de los vegetales, productos vegetales u otros objetos que sean transportados de un punto a otro de la Comunidad pasando por el territorio de un tercer país, sin ningún cambio en su situación aduanera (tránsito interno);
b) no se aplicarán el apartado 1 del artículo 13 ni el apartado 1 del artículo 4 a la entrada en la Comunidad de vegetales, productos vegetales u otros objetos que sean transportados de un punto a otro de la Comunidad pasando por el territorio de la Comunidad con arreglo a los procedimientos aduaneros adecuados, sin ningún cambio en su situación aduanera.
3. Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 4 en lo que respecta al anexo III y siempre que no exista peligro de propagación de organismos nocivos en la Comunidad, no habrá necesidad de aplicar el apartado 1 del artículo 13 a la entrada en la Comunidad de pequeñas cantidades de vegetales, productos vegetales, productos alimenticios o piensos en la medida en que hayan sido fabricados a partir de vegetales o de productos vegetales, destinados a ser usados con fines no industriales ni comerciales por su propietario o destinatario o a ser consumidos durante el transporte.
De conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18, podrán adoptarse unas normas más detalladas en las que se especifiquen las condiciones para la aplicación de la presente disposición, incluida la determinación de la noción de 'pequeñas cantidades'.
4. No se aplicará el apartado 1 del artículo 13, en las condiciones especificadas, a la entrada en la Comunidad de vegetales, productos vegetales u otros objetos para su uso en ensayos, con fines científicos o para trabajos de selección varietal. Las condiciones especificadas se determinarán con arreglo al procedimiento a que se refiere el apartado 2 del artículo 18.
5. Siempre que no exista riesgo de propagación de organismos nocivos en la Comunidad, un Estado miembro podrá establecer una excepción en el sentido de que no se aplique el apartado 1 del artículo 13 a determinados casos concretos de vegetales, productos vegetales u otros objetos que se cultiven, produzcan o utilicen en la zona fronteriza inmediata con un tercer país y que se introduzcan en ese Estado miembro con vistas a su transformación en lugares cercanos situados en la zona fronteriza de su territorio.
Cuando conceda esa excepción, el Estado miembro deberá especificar el lugar en cuestión y el nombre del transformador. Dichos datos, que deberán actualizarse de forma periódica, se pondrán a disposición de la Comisión.
Los vegetales, productos vegetales u otros objetos que sean objeto de una excepción concedida al amparo de lo dispuesto en el primer párrafo deberán ir acompañados de una prueba documental del lugar del tercer país de que se trate donde tengan su origen.
6. En el marco de los acuerdos técnicos celebrados entre la Comisión y los organismos responsables de determinados terceros países y aprobados con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18, podrá decidirse que las actividades mencionadas en el inciso i) del apartado 1 del artículo 13 puedan asimismo llevarse a cabo en el tercer país de procedencia, bajo la autoridad de la Comisión, de conformidad con las disposiciones pertinentes del artículo 21 y en colaboración con el servicio fitosanitario oficial de dicho país.
Artículo 13 quater
1. a) Los trámites indicados en el apartado 1 del artículo 13 bis, las inspecciones contempladas en el apartado 1 del artículo 13 ter y los controles del cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 4 en lo que respecta al anexo III se realizarán como se especifica en el apartado 2, en relación con los trámites requeridos para acogerse a un régimen aduanero, tal como se contempla en el apartado 1 del artículo 13 o en el apartado 4 del artículo 13.
Se llevarán a cabo en cumplimiento de lo dispuesto en el Convenio internacional sobre la armonización de los controles de las mercancías en las fronteras, y especialmente en su anexo 4, aprobado por el Reglamento (CEE) n° 1262/84 del Consejo(8).
b) Los Estados miembros dispondrán que los importadores de vegetales o productos vegetales u otros objetos de los enumerados en la parte B del anexo V, sean productores o no, deban inscribirse en un registro oficial de un Estado miembro con un número de registro oficial. Además, se les aplicará lo dispuesto en los párrafos tercero y cuarto del apartado 5 del artículo 6.
c) Los Estados miembros dispondrán también que:
i) los importadores, o sus representantes aduaneros, de envíos que consistan en vegetales, productos vegetales u otros objetos enumerados en la parte B del anexo V, o que los contengan, hagan referencia, al menos en uno de los documentos requeridos para acogerse a un régimen aduanero, como se contempla en el apartado 1 del artículo 13 o en el apartado 4 del artículo 13, a la composición del envío mediante la siguiente información:
- referencia al tipo de vegetales, productos vegetales u otros objetos, mediante el código del 'arancel integrado de las Comunidades Europeas' (Taric),
- frase: 'Envío que contiene productos de interés fitosanitario', o cualquier otro marcado equivalente acordado entre el despacho de aduana del punto del entrada y el organismo oficial del punto de entrada,
- los números de referencia de la documentación fitosanitaria exigida,
- el número de registro oficial del importador, tal como se indica en la anterior letra b),
ii) las autoridades aeroportuarias, las autoridades portuarias, los importadores u otros agentes, según hayan convenido entre sí, en cuanto estén al corriente de la llegada inminente de esos envíos, comuniquen ese extremo por anticipado al despacho de aduana del punto de entrada y al organismo oficial del punto de entrada.
Los Estados miembros podrán aplicar la presente disposición mutatis mutandis a los casos de transporte por vía terrestre, especialmente cuando se espere que la llegada del envío se produzca fuera del horario laborable normal del organismo oficial responsable u otra entidad competente indicada en el apartado 2.
2. a) El organismo oficial del punto de entrada o, con arreglo a un acuerdo entre el organismo oficial responsable y las autoridades aduaneras de un Estado miembro, el despacho de aduanas del punto de entrada, deberá efectuar los controles documentales, las inspecciones contempladas en el apartado 1 del artículo 13 ter y los controles del cumplimiento de lo dispuesto en el artículo 4 en lo que respecta al anexo III.
b) Los controles de identidad y los controles fitosanitarios deberán ser efectuados, sin perjuicio de lo dispuesto en las letras c) y d), por el organismo oficial del punto de entrada en conexión con los trámites aduaneros requeridos para la aplicación de un régimen aduanero, contemplados en el apartado 1 o el apartado 4 del artículo 13, y, bien en el mismo lugar en que se realicen dichos trámites, bien en las instalaciones del organismo oficial del punto de entrada o de cualquier otro lugar cercano, designado o aprobado por las autoridades aduaneras y por el organismo oficial responsable, salvo el lugar de destino tal como se especifica en la letra d).
c) No obstante, en caso de tránsito de mercancías no comunitarias, el organismo oficial del punto de entrada podrá decidir, de acuerdo con el organismo o los organismos oficiales de destino, que la totalidad o parte de los controles de identidad o fitosanitarios sean realizados por el organismo oficial de destino, bien en sus instalaciones, bien en cualquier otro lugar cercano, designado o aprobado por las autoridades aduaneras y por el organismo oficial responsable, salvo el lugar de destino tal como se especifica en la letra d). De no existir dicho acuerdo, el control de identidad o el control fitosanitario serán realizados en su totalidad por el organismo oficial del punto de entrada en cualquiera de los lugares especificados en la letra b) anterior.
d) Con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18, podrán determinarse algunos casos o circunstancias en los que los controles de identidad y los controles fitosanitarios podrán llevarse a cabo en el lugar de destino, como por ejemplo un lugar de producción aprobado por el organismo oficial y por las autoridades aduaneras responsables de la zona en que se encuentre el lugar de destino, en vez de en los demás lugares citados, siempre que se cumplan las garantías específicas y lo establecido en los documentos en cuanto al transporte de los vegetales, productos vegetales u otros objetos.
e) Con arreglo al procedimiento al que se refiere el apartado 2 del artículo 18, se establecerán unas disposiciones de aplicación relativas a:
- las condiciones mínimas para llevar a cabo los controles fitosanitarios con arreglo a las letras b), c) y d) anteriores,
- las garantías y documentos específicos por lo que respecta al transporte de vegetales, productos vegetales u otros objetos a los lugares especificados en las letras c) y d) anteriores, con objeto de garantizar que no existe peligro de propagación de organismos nocivos durante el transporte,
- junto con las especificaciones de los casos mencionados en la anterior letra d), unas garantías específicas y condiciones mínimas relativas a la calificación del lugar de destino y las condiciones del almacenamiento.
f) En cualquier caso, los controles fitosanitarios se considerarán parte integrante de los trámites mencionados en el apartado 1 del artículo 13.
3. Los Estados miembros dispondrán que los originales respectivos o las formas electrónicas de los certificados o de los documentos alternativos excepto las marcas, a los que se refiere el inciso ii) del apartado 1 del artículo 13, que se presentan al organismo oficial responsable de los controles documentales con arreglo a lo dispuesto en el inciso i) del segundo párrafo del apartado 1 del artículo 13 bis lleven previa inspección el 'visado' de dicho organismo, junto con la denominación de éste y la fecha de presentación del documento.
Con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 de artículo 18, podrá crearse un sistema normalizado para garantizar que la información contenida en el certificado, en el caso de vegetales específicos destinados a la plantación, se transmita al organismo oficial responsable de cada área o Estado miembro a los que estén destinados o donde hayan de plantarse los vegetales del envío.
4. Los Estados miembros notificarán por escrito a la Comisión y a los demás Estados miembros la lista de lugares designados como puntos de entrada. Asimismo deberá notificarse por escrito sin demora toda modificación de esta lista.
Cada Estado miembro elaborará bajo su responsabilidad una lista de los lugares que se especifican en las letras b) y c) del apartado 2 y de los lugares de destino mencionados en la letra d) del apartado 2. Estas listas estarán a disposición de la Comisión.
Cada organismo oficial de los puntos de entrada y cada organismo oficial de destino que efectúe controles de identidad o fitosanitarios deberá reunir una serie de condiciones mínimas de infraestructura, personal y equipamiento.
Dichas condiciones mínimas se establecerán en las disposiciones de aplicación con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18.
Con arreglo al mismo procedimiento pormenorizado, se adoptarán unas normas detalladas sobre:
a) el tipo de documentos necesarios para la acogida en régimen aduanero, en las que se indicará la información contemplada en el inciso i) de la letra c) del apartado 1;
b) la cooperación entre:
i) el organismo oficial del punto de entrada y el organismo oficial de destino,
ii) el organismo oficial del punto de entrada y la aduana del punto de entrada,
iii) el organismo oficial de destino y la aduana de destino, y
iv) el organismo oficial del punto de entrada y la aduana de destino.
Estas normas incluirán los modelos de documentos que se utilizarán como parte de esa cooperación, los medios de transmisión de los mismos, los procedimientos de intercambio de información entre los organismos oficiales y las aduanas anteriormente mencionados, así como las medidas que deberán adoptarse para mantener la identidad de los lotes y envíos y prevenir el riesgo de propagación de organismos nocivos, especialmente durante el transporte, hasta la realización de los trámites aduaneros necesarios.
5. Está previsto fijar una participación financiera de la Comunidad para que los Estados miembros refuercen las infraestructuras de inspección relacionadas con los controles fitosanitarios llevados cabo de conformidad con las letras b) y c) del apartado 2.
Esa participación se destinará a mejorar la dotación de los centros de inspección no situados en el lugar de destino con los equipos e instalaciones necesarios para las actividades de inspección y examen y, llegado el caso, a llevar a cabo las medidas contempladas en el apartado 7, superando el nivel alcanzado tras el cumplimiento de las condiciones mínimas fijadas en las disposiciones de aplicación establecidas con arreglo a la letra e) del apartado 2.
La Comisión propondrá la inscripción de los créditos apropiados para tal fin en el presupuesto general de la Unión Europea.
Dentro de los límites señalados por los créditos disponibles para este fin, la contribución comunitaria cubrirá hasta un 50 % de los gastos directamente relacionados con la mejora de equipos e instalaciones.
Las normas detalladas sobre la contribución financiera comunitaria se determinarán en un reglamento de aplicación adoptado con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18.
La concesión de la participación comunitaria y el importe de la misma se decidirán con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18, en función de la información y de los documentos facilitados por el Estado miembro de que se trate y, en su caso, de los resultados de las investigaciones efectuadas bajo la autoridad de la Comisión por los expertos mencionados en el artículo 21, así como de los créditos disponibles para los fines en cuestión.
6. Las disposiciones de los apartados 1 y 3 del artículo 10 se aplicarán mutatis mutandis a los vegetales, productos vegetales u otros objetos mencionados en el artículo 13, siempre que estén incluidos en la parte A del anexo V, y que, con arreglo a los trámites a los que se refiere el apartado 1 del artículo 13, se considere que se cumplen las condiciones establecidas en el mismo.
7. Cuando, con arreglo a los trámites a los que se refiere apartado 1 del artículo 13, no se considere que se cumplen las condiciones establecidas en el mismo, se adoptarán de inmediato una o varias de las medidas oficiales siguientes:
a) denegación de entrada en la Comunidad de la totalidad o de una parte del envío;
b) traslado, bajo supervisión oficial, con arreglo a los procedimientos aduaneros apropiados, durante su paso por el territorio de la Comunidad, a un destino fuera de la Comunidad;
c) separación del material infectado o infestado del resto del envío;
d) destrucción;
e) imposición de un período de cuarentena hasta que los resultados de los exámenes o pruebas oficiales estén disponibles;
f) excepcionalmente y sólo en circunstancias específicas, tratamiento apropiado cuando el organismo oficial responsable del Estado miembro considere que, como resultado de dicho tratamiento, pueden cumplirse las condiciones y que se ha evitado el riesgo de dispersión de organismos nocivos; la decisión del tratamiento apropiado puede adoptarse asimismo respecto de organismos nocivos que no figuren en la lista del anexo I o del anexo II.
Las disposiciones del segundo párrafo del apartado 3 del artículo 11 se aplicarán mutatis mutandis.
En el supuesto de la denegación contemplada en la letra a), del traslado a un destino fuera de la Comunidad mencionado en la letra b) o de la separación a que se refiere la letra c) del primer párrafo, los Estados miembros dispondrán que el organismo oficial responsable anule los certificados fitosanitarios o los certificados fitosanitarios de reexportación o cualquier otro documento que se haya presentado cuando los vegetales, los productos vegetales u otros objetos hayan sido presentados para su introducción en su territorio. Tras la anulación, dichos certificados o documentos llevarán en lugar claramente visible del anverso un sello triangular de color rojo con la indicación 'certificado anulado' o 'documento anulado', estampado por el citado organismo oficial, junto con su denominación y las fechas de denegación, de inicio del traslado a un destino fuera de la Comunidad, o de separación. Esta indicación deberá estar inscrita, en letras mayúsculas, al menos en una de las lenguas oficiales de la Comunidad.
8. Sin perjuicio de las notificaciones y la información requeridas en virtud del artículo 16, los Estados miembros velarán por que los organismos oficiales responsables informen al servicio fitosanitario del tercer país de origen o al tercer país remitente y a la Comisión sobre todos los casos en que se hayan interceptado vegetales, productos vegetales u otros objetos procedentes del tercer país de que se trate por no cumplir los requisitos fitosanitarios, y los motivos de la interceptación, sin perjuicio de las medidas que el Estado miembro haya adoptado o pueda adoptar respecto del envío interceptado. Esta información deberá facilitarse lo antes posible de forma que los servicios fitosanitarios interesados y, cuando así proceda, la Comisión, puedan estudiar el caso con vistas a adoptar las medidas adecuadas para evitar que vuelvan a presentarse casos similares. Podrá establecerse un sistema de información normalizado con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18.
Artículo 13 quinquies
1. Los Estados miembros se encargarán de la percepción de la tasa ('tasa fitosanitaria') para cubrir los costes ocasionados por los controles documentales, de identidad y fitosanitarios contemplados en el apartado 1 del artículo 13 bis que se efectúen con arreglo al artículo 13. El nivel de la tasa reflejará:
a) los sueldos, incluida la seguridad social, de los inspectores participantes en dichos controles;
b) los despachos y demás dependencias, instrumentos y equipo para estos inspectores;
c) la toma de muestras para inspección visual o ensayos de laboratorio;
d) los ensayos de laboratorio;
e) las actividades administrativas (incluidos los gastos de funcionamiento) necesarias para la correcta ejecución de los controles mencionados, que pueden incluir los gastos derivados de la formación previa y continua de los inspectores.
2. Los Estados miembros podrán bien fijar el nivel de la tasa fitosanitaria mediante un cálculo detallado de los costes efectuado con arreglo al apartado 1, bien aplicar la tasa a tanto alzado especificada en el anexo VIII bis.
Cuando, con arreglo al apartado 2 del artículo 13 bis, los controles de identidad de determinado grupo de vegetales, productos vegetales u otros objetos procedentes de determinados terceros países, se lleven a cabo con una frecuencia reducida, los Estados miembros percibirán una tasa fitosanitaria reducida proporcionalmente por cada envío o lote de dicho grupo, tanto si están o no sujetos a inspección.
Con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18, podrán adoptarse medidas de aplicación para especificar el nivel de esta tasa fitosanitaria reducida.
3. Cuando un Estado miembro fije la tasa fitosanitaria sobre la base de los gastos sufragados por el organismo oficial responsable de dicho Estado miembro, los Estados miembros afectados transmitirán a la Comisión unos informes en los que expliquen el método de cálculo utilizado para establecer la tasa aplicada en relación con los elementos que figuran en el apartado 1.
Las tasas impuestas conforme al primer párrafo no serán superiores al coste real soportado por el organismo oficial responsable del Estado miembro.
4. No se permitirá ningún reembolso directo o indirecto de las tasas contempladas en la presente Directiva. No obstante, la posible aplicación por un Estado miembro de la tasa a tanto alzado especificada en el anexo VIII bis no se considerará reembolso indirecto.
5. La tasa a tanto alzado especificada en el anexo VIII bis se aplicará sin perjuicio de los pagos extraordinarios dirigidos a cubrir los costes suplementarios ocasionados por actividades especiales relacionadas con los controles, como los viajes excepcionales de los inspectores o los períodos de espera que éstos deban soportar por la llegada de envíos fuera de plazo, los controles realizados fuera del horario normal de trabajo, los controles o ensayos de laboratorio suplementarios requeridos, además de los que se establecen en el artículo 13 para la confirmación de las conclusiones de los controles, las medidas fitosanitarias especiales exigidas por la normativa comunitaria en virtud de los artículos 15 o 16, las medidas adoptadas de conformidad con el apartado 7 del artículo 13 quater o la traducción de los documentos necesarios.
6. Los Estados miembros designarán a las autoridades habilitadas para percibir la tasa fitosanitaria. Ésta deberá ser pagada por el importador o su agente de aduanas.
7. La tasa fitosanitaria sustituirá a todos los demás pagos o tasas percibidos en los Estados miembros a nivel nacional, regional o local para la ejecución de los controles mencionados en el apartado 1 y la expedición de los certificados correspondientes.
Artículo 13 sexies
El formato de los 'certificados fitosanitarios' y 'certificados fitosanitarios de reexportación', expedidos por los Estados miembros con arreglo a la CIPF se ajustará al modelo normalizado que figura en el anexo VII.".
9) El párrafo segundo del artículo 14 se modificará como sigue:
a) se sustituirá la referencia al "artículo 17" por una referencia al "apartado 2 del artículo 18";
b) en la letra c) se sustituirán las palabras "de acuerdo con el Estado miembro afectado" por "previa consulta al Estado miembro afectado";
c) la letra d) se sustituirá por el texto siguiente: "d) Las modificaciones que sea preciso introducir en los anexos a la vista de la evolución de los conocimientos científicos o técnicos o cuando se justifique desde el punto de vista técnico, que sean coherentes con el riesgo de plaga existente";
d) se añadirá la siguiente letra e):
"e) las modificaciones del anexo VIII bis.".
10) El artículo 15 se modificará como sigue:
a) en el apartado 1, la introducción y los dos primeros guiones del primer párrafo se sustituirán por el texto siguiente:
"1. Con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18, podrán concederse excepciones:
- a lo dispuesto en los apartados 1 y 2 del artículo 4 con respecto a las partes A y B del anexo III, sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 5 del artículo 4, y a lo dispuesto en los apartados 1 y 2 del artículo 5 y en el tercer guión del inciso i) del apartado 1 del artículo 13 con respecto a los requisitos a que se refieren la sección I de la parte A del anexo IV y la parte B del anexo IV,
- a lo dispuesto en el inciso ii) del apartado 1 del artículo 13 en el caso de la madera cuando se den salvaguardias equivalentes mediante otra documentación o marcado,";
b) los apartados 2 y 3 se sustituirán por los apartados 2, 3 y 4 siguientes:
"2. Con arreglo a los procedimientos contemplados en el primer párrafo del apartado 1, las medidas fitosanitarias adoptadas por un tercer país con vistas a la exportación a la Comunidad se considerarán equivalentes a las establecidas en la presente Directiva, especialmente a las especificadas en el anexo IV, si dicho tercer país demuestra objetivamente a la Comunidad que sus medidas permiten alcanzar el adecuado nivel comunitario de protección fitosanitaria y si este extremo queda confirmado por las conclusiones de las observaciones efectuadas con ocasión del acceso razonable de los expertos contemplados en el artículo 21 a efectuar procedimientos de inspección, de prueba y de otro tipo pertinente en el tercer país de que se trate.
A petición de un tercer país, la Comisión celebrará consultas dirigidas a la consecución de acuerdos bilaterales o multilaterales acerca del reconocimiento de la equivalencia de determinadas medidas fitosanitarias.
3. Las decisiones por las que se otorguen excepciones con arreglo al primer párrafo del apartado 1 o se reconozca la equivalencia de medidas con arreglo al apartado 2 exigirán que el cumplimiento de las condiciones en ellas establecidas se haya hecho constar oficialmente por escrito por el país exportador para cada caso concreto de utilización, y precisarán los detalles de la declaración oficial que confirme este cumplimiento.
4. Las decisiones mencionadas en el apartado 3 especificarán si los Estados miembros deben informar a los demás Estados miembros y a la Comisión de cada caso de utilización o grupo de casos de utilización y, en caso afirmativo, de qué manera.".
11) El artículo 16 quedará modificado como sigue:
a) en la primera frase del primer párrafo del apartado 1, se incluirán los términos "por escrito" entre los términos "notificará inmediatamente" y "a la Comisión";
b) en la primera frase del primer y del tercer párrafo del apartado 2, se incluirán los términos "por escrito" entre los términos "notificará inmediatamente" y "a la Comisión";
c) en la tercera frase del apartado 3, se incluirán los términos "basadas en un análisis del riesgo de plaga o en un análisis preliminar del riesgo de plaga en los casos contemplados en el apartado 2" entre los términos "Se podrán adoptar las medidas" y "necesarias" y se sustituirá la referencia al "artículo 19" por una referencia al "apartado 2 del artículo 18";
d) se añadirá el siguiente apartado 5:
"5. Cuando no haya sido informada de las medidas adoptadas con arreglo a los apartados 1 y 2, o cuando considere que las medidas adoptadas no son adecuadas, la Comisión podrá, en espera de la reunión del Comité fitosanitario permanente, adoptar medidas preventivas provisionales basadas en un análisis del riesgo de plaga para erradicar o, si esto no fuera posible, para impedir la propagación de los organismos nocivos de que se trate. Estas medidas se notificarán al Comité fitosanitario permanente lo antes posible con vistas a su confirmación, modificación o anulación con arreglo al procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 18.".
12) Se suprimirá el artículo 17.
13) El artículo 18 se sustituirá por el texto siguiente:
"Artículo 18
1. La Comisión estará asistida por el Comité fitosanitario permanente establecido por la Decisión 76/894/CEE del Consejo(9), denominado en lo sucesivo 'el Comité'.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE.
El plazo contemplado en el apartado 6 del artículo 5 de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en tres meses.
3. El Comité aprobará su reglamento interno.".
14) Se suprimirá el artículo 19.
15) El artículo 21 se modificará como sigue:
a) el apartado 3 se sustituirá por el texto siguiente:
"3. Los controles a los que se refiere el apartado 1 podrán realizarse para las tareas siguientes:
- supervisar los exámenes contemplados en el artículo 6,
- llevar a cabo los controles oficiales con arreglo al apartado 3 del artículo 12,
- supervisar o, en el marco de las disposiciones establecidas en el párrafo quinto del apartado 5, efectuar en cooperación con los Estados miembros las inspecciones contempladas en el apartado 1 del artículo 13,
- llevar a cabo o supervisar las actividades enumeradas en los acuerdos de carácter técnico mencionados en el apartado 6 del artículo 13 ter,
- efectuar las investigaciones a las que se refieren los apartados 1 y 2 del artículo 15 y el apartado 3 del artículo 16,
- llevar a cabo las actividades de supervisión requeridas por las disposiciones que establecen las condiciones en las que determinados organismos nocivos, vegetales, productos vegetales u otros objetos pueden introducirse o transportarse en la Comunidad o determinadas zonas protegidas de ésta con los fines experimentales, científicos o de selección varietal mencionados en el apartado 9 del artículo 3, el apartado 5 del artículo 4, el apartado 5 del artículo 5 y el apartado 4 del artículo 13 ter,
- llevar a cabo las actividades de supervisión requeridas por las autorizaciones concedidas con arreglo al artículo 15, por las medidas adoptadas por los Estados miembros con arreglo a los apartados 1 o 2 del artículo 16 o por las medidas adoptadas con arreglo a los apartados 3 o 5 del artículo 16,
- asistir a la Comisión en tareas contempladas en el apartado 6,
- realizar cualquier otro cometido asignado a los expertos en las disposiciones de aplicación mencionadas en el apartado 7.";
b) la frase siguiente se añadirá después de la tercera frase del segundo párrafo del apartado 5:"La presente disposición no se aplicará a los gastos que originen los siguientes tipos de solicitudes formuladas con ocasión de la participación de dichos expertos en las inspecciones de las importaciones de los Estados miembros: pruebas de laboratorio y toma de muestras para inspección visual o ensayos de laboratorio, ya cubiertas por las tasas mencionadas en el artículo 13 quinquies.".
16) En el apartado 3 del artículo 24, se añadirá el siguiente párrafo:"Las cantidades que deben reembolsarse con arreglo al apartado 3 se establecerán según el procedimiento establecido en el apartado 2 del artículo 18.".
17) Las referencias que aparecen respectivamente en los artículos 25 y 26 al "apartado 9 del artículo 13" se sustituirán por "apartado 5 del artículo 13 quater".
18) La parte B del anexo VII se modificará como sigue:
a) el título se sustituirá por el texto siguiente:
"B. Modelo de certificado fitosanitario de reexportación";
b) en la casilla 2 del modelo de certificado, las palabras "CERTIFICADO FITOSANITARIO PARA LA REEXPEDICIÓN" se sustituirán por "CERTIFICADO FITOSANITARIO DE REEXPORTACIÓN".
19) Se añadirá a la Directiva el anexo VIII bis siguiente a continuación del anexo VIII:
"ANEXO VIII bis
La tasa a tanto alzado contemplada en el apartado 2 del artículo 13 quinquies queda fijada en los niveles siguientes:
SITIO PARA UN CUADRO
Cuando un envío no consista exclusivamente en productos correspondientes a la descripción de la entrada pertinente, las partes del mismo que consistan en productos que se ajusten a alguna de esas descripciones (lote o lotes) se tratarán como envíos separados.".
20) Cuando en alguna disposición distinta de las modificadas en los puntos 1 a 18 anteriores se indique "con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 17" o "con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 18", estas palabras se sustituirán por "con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 18".
Artículo 2
Los Estados miembros adoptarán y publicarán antes del 1 de enero de 2005 las disposiciones necesarias para dar cumplimiento a lo dispuesto en la presente Directiva. Informarán de ello inmediatamente a la Comisión.
Aplicarán dichas disposiciones a partir del 1 de enero de 2005.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas incluirán una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones básicas de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 3
La presente Directiva entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
Artículo 4
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 28 de noviembre de 2002.