32006R1923
L 404/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1923/2006 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 18 декември 2006 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 999/2001 относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 152, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с процедурата, установена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 999/2001 (3) има за цел да осигури единна законова рамка за трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) в Общността.
(2)
Регламент (ЕО) № 932/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2005 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 999/2001 относно удължаването на периода на преходните мерки (4) удължи периода за прилагане на преходните мерки, предвидени в Регламент (ЕО) № 999/2001, до 1 юли 2007 г.
(3)
На Общата сесия на Световната организация за здравето на животните през май 2003 г. бе приета резолюция за опростяване на текущите международни критерии за класифициране на страните според опасността от спонгиформна енцефалопатия по говедата (СЕГ). На Общата сесия през май 2005 г. бе прието предложение. Членовете на Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да бъдат коригирани, за да отразяват международно договорената система за категоризация.
(4)
Новостите в подбора на извадките и анализа налагат да бъдат направени съществени изменения в приложение X към Регламент (ЕО) № 999/2001. Поради това е необходимо да се направят някои технически изменения в съществуващата дефиниция на понятието „бързи тестове“ в Регламент (ЕО) № 999/2001, за да се улесни изменението на структурата на това приложение на по-късен етап.
(5)
В интерес на по-голямата яснота в законодателството на Общността е уместно да се уточни, че дефиницията на понятието „механично отделено месо“, предвидена в други актове от законодателството на Общността в областта на безопасността на храните, следва да се прилага в Регламент (ЕО) № 999/2001 в контекста на мерките за ликвидиране на ТСЕ.
(6)
Регламент (ЕО) № 999/2001 въвежда програма за наблюдение на СЕГ по говедата и на болестта скрейпи. В становището си от 6 и 7 март 2003 г. Научният управителен комитет препоръчва да бъде въведена програма за наблюдение на ТСЕ сред животни от семейството на елените. Поради това предвидената в посочения регламент система за наблюдение следва да обхване и останалите форми на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии, с възможност да бъдат приети допълнителни мерки за въвеждане на тази система на по-късен етап.
(7)
С Решение 2003/100/ЕО на Комисията от 13 февруари 2003 г. за определяне на минималните изисквания за въвеждане на програми за развъждане, които имат за цел резистентност към трансмисивните спонгиформни енцефалопатии по овцете (5) като преходна мярка бе въведена хармонизирана програма за развъждане, чиято цел е селекцията да се извършва по резистентност към трансмисивните спонгиформни енцефалопатии по овцете. Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да бъде изменен, за да се осигури трайна законова основа за тази програма, както и възможността тези програми да бъдат изменяни, с цел съобразяване с оценките на научните резултати и цялостните последствия от тяхното прилагане.
(8)
Регламент (ЕО) № 999/2001 забранява използването на някои преработени животински протеини за храна на някои животни, като дава възможност да бъдат предвидени дерогации. Новостите по отношение на забраните в храненето на животни могат да наложат внасянето на промени в приложение IV на посочения регламент. Необходимо е да се внесат някои технически изменения в сегашния текст на съответния член, за да се улесни промяната на структурата на това приложение на по-късен етап.
(9)
Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (6) въвежда правила за унищожаването на специалeн рисков материал и животни, заразени с ТСЕ. Вече са приети правила за превоз на територията на Общността на продукти с животински произход. Следователно, в интерес на съгласуваността на законодателството на Общността, съществуващите в Регламент (ЕО) № 999/2001 правила за унищожаването на такива материали и животни следва да се заменят с позоваване на Регламент (ЕО) № 1774/2002, а позоваването на правилата за превоз в Регламент (ЕО) № 999/2001 да се заличи.
(10)
Новостите по отношение на специфичния рисков материал ще наложат също така съществени промени в приложение V към Регламент (ЕО) № 999/2001. Необходимо е да се внесат някои технически промени в съществуващия текст на съответните разпоредби в посочения регламент, за да се улесни изменението на структурата на това приложение на по-късен етап.
(11)
Въпреки че зашеметяването чрез инжектиране на газ в черепната кутия е забранено в Общността, инжектиране на газ понякога се извършва и след зашеметяване. Поради това е необходимо в Регламент (ЕО) № 999/2001 да се променят съответните разпоредби относно методите за клане, за да се забрани инжектирането на газ в черепната кутия след зашеметяване.
(12)
Регламент (ЕО) № 1915/2003 за изменение на Регламент (ЕО) № 999/2001 (7) въвежда нови разпоредби относно унищожаването на болестта скрейпи по овцете и козите. Следователно е необходимо да се забрани преместването на овце и кози от стопанства, за които има официално потвърдени съмнения за наличието на болестта скрейпи.
(13)
Въз основа на развитието на научните познания Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да позволява разширяване на обхвата на правилата по отношение на пласирането на пазара и износа на едър рогат добитък, овце и кози и на сперма, ембриони и яйцеклетки от тях и за други животински видове.
(14)
Становището на Научния управителен комитет от 26 юни 1998 г. показва, че трябва да бъдат наложени определени ограничения относно източниците на суровини за производството на двукалциев фосфат. Следователно двукалциевият фосфат следва да бъде изваден от списъка на продуктите, които не са обект на ограничения при пласирането им на пазара по силата на Регламент (ЕО) № 999/2001. Следва да се изясни липсата на ограничения за мляко и млечни продукти.
(15)
Въз основа на развитието на научните познания и класификацията на риска и независимо от възможността да бъдат взети предпазни мерки, Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да позволява да бъдат приети, в съответствие с процедурата на комитология, по-специфични изисквания към пласирането на пазара и износа на продукти с животински произход, с произход от държави-членки или трети страни с контролиран или неопределен риск от ТСЕ.
(16)
Мерките, необходими за прилагането на Регламент (ЕО) № 999/2001, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (8).
(17)
По-специално Комисията следва да бъде оправомощена да взема решения за одобряване на бързите тестове, за адаптиране към възрастта на животните, за въвеждане на равнище на допустимост, за разрешаване на използването за храна на млади преживни животни на протеини, добити от риба, и за разширяване на обхвата на някои разпоредби и за други видове животни; да въвежда правила, които регламентират изключения от изискването да се отстранява и унищожава специфичен рисков материал; да установява критерии, които доказват подобрението на епидемиологичната обстановка, и критерии за освобождаване от някои ограничения, както и производствени процеси. Тъй като тези мерки имат общ обхват и имат за цел да внесат промени в несъществени елементи на Регламент (ЕО) № 999/2001 и/или да допълнят посочения регламент чрез приемането на нови несъществени елементи, те следва да бъдат приети съобразно със законовата процедура и с необходимата критичност, както това е предвидено в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.
(18)
Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 999/2001 се изменя, както следва:
1.
Вмъква се следното съображение:
„(8а)
Използването на някои преработени животински протеини, добити от непреживни животни, за храна на непреживни животни се допуска, като се има предвид забраната за използването за храна на животни от даден вид на продукти от животни от същия животински вид, установена в Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (9), и аспектите на контрола, свързани по-специално с разграничаването на преработени животински протеини, специфични за определени животински видове, както е установено в Съобщението за пътната карта за ТСЕ, прието от Комисията на 15 юли 2005 г.
2.
Вмъкват се следните съображения:
„(11а)
В резолюцията си от 28 октомври 2004 г. (10) Европейският парламент изразява загриженост относно използването на животински протеини за храна на преживни животни, тъй като те не са част от естественото хранене на възрастните говеда. Като последица от кризата със СЕГ и кризата с шапа все повече се затвърждава мнението, че най-добрият начин да се гарантира здравето на хората и животните е животните да се отглеждат и хранят по начин, който е съобразен с характерните особености на всеки животински вид. Поради това, в съответствие с принципа за предпазливост и като се спазват естественият режим на хранене и условия на живот на преживните животни, е необходимо да се продължи забраната за използването за храна на преживни животни на животински протеини под форма, която не е обичайна за естествения им хранителен режим.
(11б)
Механично отделено месо се получава при отделяне на месото от костите с разрушаване или изменение на структурата на мускулните влакна. То може да съдържа части от кост и периост (костна обвивка). Следователно отделеното по механичен начин месо не е сравнимо с обикновеното месо. Поради това следва да се преразгледа използването му за консумация от човека.
3.
В член 3 параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква л) се заменя със следното:
„л)
„бързи тестове“: скрийнинг методите, посочени в приложение X, чиито резултати стават известни в срок от 24 часа;“;
б)
добавят се следните букви:
„н)
„механично отделено месо или МОМ“: продукт, получен при отделяне на месото от костите след обезкостяване с използване на механични средства, при което се унищожава или променя структурата на мускулните влакна;
о)
„пасивно наблюдение“: отчитане на всички животни, за които има съмнения, че са заразени с ТСЕ, а когато съмненията за ТСЕ не могат да бъдат изключени с клинични изследвания - лабораторно изследване на тези животни;
п)
„активно наблюдение“: изследване на животни, за които няма данни за съмнения, че са заразени с ТСЕ, като например животни за спешно клане, животни, за които се провеждат наблюдения над инспектирането им преди клане, изклани стада, здрави заклани животни и животни, отделени за клане във връзка с установен случай на зараза с ТСЕ, и по-специално с цел да се определи развитието и разпространението на ТСЕ в съответната страна или регион.“
4.
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Статусът на държава-членка по отношение на СЕГ или на трета страна, или на един от техните региони (наричани по-нататък „страни или региони“) се определя въз основа на класифицирането им в една от следните три категории:
-
незначителен риск от СЕГ, както това е определено в приложение II,
-
контролиран риск от СЕГ, както това е определено в приложение II,
-
неопределен риск от СЕГ, както това е определено в приложение II.
Статусът на страни или региони по отношение на СЕГ може да се определя само въз основа на критериите, установени в приложение II, глава A. Тези критерии следва да включват резултата от анализа на риска въз основа на всички потенциални фактори за появата на спонгиформна енцефалопатия по говедата, както това е определено в приложение II, глава Б, и развитието им с времето, както и всестранни мерки за активно или пасивно наблюдение, като се отчита категорията на риска на страните или регионите.
Държави-членки и трети страни, които желаят да останат в списъка на третите страни, одобрени за износ в Общността на живи животни или на продуктите, обхванати от настоящия регламент, представят на Комисията заявление за определяне на статуса им по отношение на СЕГ заедно със съответната информация по критериите съгласно приложение II, глава A и за потенциалните рискови фактори, определени в приложение II, глава Б, и за развитието им с времето.“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Държави-членки и трети страни, които не са представили заявление в съответствие с параграф 1, трета алинея, спазват изискванията за внос, които се прилагат за останалите страни с неопределен риск от СЕГ по отношение на експедирането на живи животни и продукти от животински произход от техните територии, докато не подадат такова заявление и не бъде взето окончателно решение за статуса им по отношение на СЕГ.“
5.
Член 6 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всяка държава-членка изпълнява годишна програма за мониторинг на ТСЕ въз основа на активното и пасивно наблюдение в съответствие с приложение III. Тази програма включва скрийнинг процедура с използването на бързи тестове, когато се разполага с такива за животински видове.
За тази цел се одобряват бързи тестове в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, и те се включват в списъка на приложение X.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„1а. Годишната програма за мониторинг, посочена в параграф 1, следва да обхваща минимум следните субпопулации:
а)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 24 месеца, изпратени за спешно клане или за които се провеждат наблюдения над инспектирането им преди клане;
б)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 30 месеца, нормално заклани за консумация от човека;
в)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 24 месеца, които не са заклани за консумация от човека, а са умрели или били убити в стопанството, по време на транспорта или в кланица (изклани стада).
Държавите-членки могат да решат да дерогират прилагането на буква в) в крайните райони с ниска гъстота на животните, където не се организира събиране на мъртвите животни. Държавите-членки, които ползват тази възможност, уведомяват Комисията и предоставят списък с тези райони, заедно с доказателства за дерогацията. Дерогацията може да обхваща не повече от 10 % от популацията на животни от рода на едрия рогат добитък в една държава-членка.
1б. След консултации със съответния научен комитет възрастта, установена в член 1а, букви а) и в), може да бъде адаптирана въз основа на научния прогрес в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3.
По искане на държава-членка, което може да докаже подобрението на епидемиологичната обстановка на нейната територия въз основа на определени критерии, установени в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, годишните програми за мониторинг за тази конкретна държава-членка могат да бъдат преработени.
Заинтересованата държава-членка предоставя доказателства за способността си да определи ефективността на прилаганите средства, както и да осигури опазването на здравето на хората и животните въз основа на резултатите от изчерпателен анализ на риска. По-специално държавата-членка доказва, че:
а)
въз основа на актуалните резултати от тестовете, броят на случаите на СЕГ несъмнено намалява или се задържа на ниско ниво;
б)
че е въвела и прилага поне от шест години пълна система за тестове на СЕГ (законодателството на Общността относно проследяването и идентифицирането на живите животни, както и наблюдение по отношение на СЕГ);
в)
че е въвела и прилага поне от шест години законодателството на Общността за пълна забрана относно храненето на животните, отглеждани в земеделски стопанства.“;
в)
добавя се следният параграф:
„5. Правилата за изпълнение на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2.“
6.
Добавя се следният член:
„Член 6а
Програми за развъждане
1. Държавите-членки могат да въвеждат програми за избирателно развъждане с цел резистентност към ТСЕ в техните популации на овцете. Тези програми съдържат рамковите условия за признаване на състояние на резистентност към ТСЕ на някои стада, както могат и да бъдат разширени за други видове животни, въз основа на научни доказателства, които потвърждават резистентността към ТСЕ на конкретните генотипи на тези видове животни.
2. Точни правила относно програмите, предвидени в параграф 1 от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2.
3. Държавите-членки, които въвеждат програми за развъждане, представят на Комисията редовни отчети, за да може да бъде направена научна оценка на програмите, по-специално по отношение на ефекта от тях върху разпространението на ТСЕ, а също и по отношение на генетичното многообразие и вариантност и на запазването на стари или редки породи овце или на такива, които са с добра адаптация към конкретен район. Научните резултати и цялостните последствия от програмите за развъждане следва да бъдат редовно оценявани, а когато е необходимо, да се правят и съответните изменения в програмите.“
7.
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1-4 се заменят със следното:
„1. Забранява се храненето на преживни животни с протеини, добити от животни.
2. Обхватът на посочената в параграф 1 забрана се простира до животни, различни от преживните, а по отношение на храненето на тези животни с продукти от животински произход забраната се ограничава в съответствие с приложение IV.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат, без това да засяга разпоредбите на приложение IV, които предвиждат дерогации от забраната, посочена в тези параграфи.
Комисията може да вземе решение в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, въз основа на научна оценка на хранителните нужди на младите преживни животни и под условията на правилата, приети за прилагането на настоящия член и предвидени по силата на параграф 5 от него, и след оценка на контролните аспекти на тази дерогация, да позволи храненето на млади преживни животни с протеини, добити от риба.
4. На държавите-членки или региони от тях с неопределен риск по отношение на СЕГ не се разрешава да изнасят или съхраняват храна, която е предназначена за животни, отглеждани във ферми, и която съдържа получен от бозайници протеин, или храна, предназначена за бозайници, с изключение на храната за кучета, котки и животни с козина, която съдържа преработен протеин, получен от бозайници.
На третите страни или региони от тях с неопределен риск по отношение на СЕГ не се разрешава да изнасят за Общността храна, която е предназначена за животни, отглеждани във ферми, и която съдържа получен от бозайници протеин, или храна, предназначена за бозайници, с изключение на храната за кучета, котки и животни с козина, която съдържа преработен протеин, получен от бозайници.
По искане на дадена държава-членка или трета страна може да се вземе решение в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2, като бъдат приложени подробни критерии, установени в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, за индивидуално освобождаване от ограниченията в настоящия параграф. Всяко освобождаване следва да е съобразено с разпоредбите, предвидени в параграф 3 от настоящия член.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„4а. Въз основа на благоприятна оценка на риска, която отчита поне размерите и възможния източник на заразата и крайното местоназначение на пратката, може да се вземе решение в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, за въвеждане на равнище на допустимост за съдържание на несъществени количества животински протеин в храните за животни, допуснато от случайни и технически неизбежни примеси.“;
в)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. В съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2, се приемат правила за прилагането на настоящия член, по-специално правила за превенция по отношение на кръстосано заразяване и за методите за вземане на проби и анализ, изисквани за проверка на спазването на настоящия член. Тези правила се основават на доклад от Комисията, който обхваща източниците, преработката, контрола и проследяването на храните за животни от животински произход.“
8.
В член 8, параграфи 1-5 се заменят със следното:
„1. Специфичният рисков материал се отстранява и унищожава в съответствие с приложение V към настоящия регламент и с Регламент (ЕО) № 1774/2002. Той не може да се внася в Общността. Списъкът на специфичния рисков материал от приложение V следва да включва минимум мозъка, гръбначния мозък, очите и сливиците на едрия рогат добитък на възраст над 12 месеца и гръбнака на едрия рогат добитък над възраст, определена в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3. Изменя се съответно списъкът на специфичния рисков материал от приложение V, като се отчитат различните категории на риска, установени в член 5, параграф 1, първа алинея и изискванията на член 6, параграф 1а и параграф 1б буква б).
2. Параграф 1 от настоящия член не се прилага за тъкани от животни, които са преминали през алтернативен тест, одобрен за тази конкретна цел в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, при условие че този тест е включен в списъка в приложение X и се прилага при условията, посочени в приложение V, и когато резултатите от теста са отрицателни.
Държавите-членки, които разрешават прилагането на алтернативен тест в съответствие с настоящия параграф, уведомяват другите държави-членки и Комисията.
3. В държавите-членки или региони от тях с контролиран или неопределен риск по отношение на СЕГ не се практикува разкъсване, след зашеметяване, на тъкан на централната нервна система посредством удължен шиповиден инструмент, вкарван в черепната кухина, или чрез инжектиране на газ в черепната кутия във връзка със зашеметяването на едър рогат добитък, овце или кози, чието месо е предназначено за консумация от хора или животни.
4. Данните, отнасящи се до посочената в приложение V възраст, могат да се коригират. Тези корекции се основават на последните доказани научни открития относно статистическата вероятност за появата на ТСЕ в съответните възрастови групи на популация от едър рогат добитък, овце и кози в Общността.
5. В съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, могат да се приемат правила за освобождаване от изискванията, регламентирани в параграфи 1-4 от настоящия регламент, по отношение на датата на ефективното изпълнение на забраната за храненето, предвидена в член 7, параграф 1 или, съответно, в третите страни или райони от тях с контролиран риск по отношение на СЕГ - датата на ефективното изпълнение на забраната за употреба на протеин от бозайници в храната за преживни животни, с цел да се ограничи изискването за преместване или унищожаване на специфичен рисков материал само за животни, родени преди тази дата в тези страни или региони.“
9.
В член 9 параграфи 1 и 2 на се заменят със следното:
„1. Продуктите от животински произход, изброени в приложение VI, се произвеждат по производствени технологии, одобрени в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3.
2. Костите на животни от рода на едрия рогат добитък, овце и кози от страни или региони от тях с контролиран или неопределен риск по отношение на СЕГ, не се използват за производството на механично отделено месо (МОМ). Преди 1 юли 2008 г. държавите-членки предоставят на Комисията отчет за употребата и метода на производство на МОМ на тяхна територия. Този отчет включва декларация за това дали държавата-членка възнамерява да продължи да произвежда МОМ.
След получаването на отчетите Комисията представя съобщение до Европейския парламент и Съвета относно бъдещата необходимост и използването в Общността на МОМ, включително за информационната политика към потребителите.“
10.
Член 12 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всяко животно, за което съществува съмнение, че е заразено с ТСЕ, се поставя под официална забрана за придвижване, докато не станат известни резултатите от клиничното и епидемиологично изследване, извършвано от компетентния орган, или докато не бъде убито за лабораторно изследване под официален надзор.
Ако има съмнения за ТСЕ при едър рогат добитък от животновъдно стопанство в държава-членка въз основа на официални доказателства, всички други говеда от този обект се поставят под официално ограничение на придвижването, докато не се получат резултатите от изследването. Ако има съмнения за ТСЕ при овце и кози от животновъдно стопанство в държава-членка въз основа на официални доказателства, всички други овце и кози от този обект се поставят под официално ограничение на придвижването, докато не се получат резултатите от изследването.
Въпреки това, ако има доказателства, че животновъдното стопанство, в което се е намирало животното, когато е имало съмнения за ТСЕ, вероятно не е обектът, където животното би могло да е било изложено на въздействието на ТСЕ, компетентният орган може да реши само животното, за което съществува съмнение за заразяване, да се постави под официално ограничение на придвижването.
Ако счете за необходимо, компетентният орган може също да реши да постави под официален надзор и други животновъдни стопанства или само изложеното на риск животновъдно стопанство в зависимост от наличната епидемиологична информация.
В съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2, и чрез дерогация от ограниченията на придвижването, предвидени в настоящия параграф, държава-членка може да бъде освободена от прилагането на тези ограничения, ако прилага мерки, предлагащи еквивалентни възможности за предпазване, основани на съответната оценка на възможните рискове за здравето на хората и животните.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Всички части на тялото на подозираното животно се държат под официален надзор, докато не се постави отрицателна диагноза, или се унищожават в съответствие с Регламент (ЕО) № 1774/2002.“
11.
В член 13 параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея буква а) се заменя със следното:
„а)
всички части на тялото на животното се унищожават в съответствие с Регламент (ЕО) № 1774/2002, освен материалът, задържан за документиране в съответствие с приложение III, глава Б от настоящия регламент.“;
б)
в първа алинея буква в) се заменя със следното:
„в)
всички изложени на риск животни и продукти от животински произход, изброени в точка 2 от приложение VII към настоящия регламент, идентифицирани чрез проучването, посочено в буква б) от настоящия параграф, се убиват и унищожават в съответствие с Регламент (ЕО) № 1774/2002.“;
в)
след първа алинея се вмъква следната алинея:
„По искане на държава-членка и на основата на благоприятна оценка на риска, като се отчитат по-специално мерките за контрол в тази държава-членка, може да се вземе решение в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2, да се разреши използването на едрия рогат добитък, посочен в настоящия параграф, до края на неговия продуктивен живот.“
12.
В член 15 параграф 3 се заменя със следното:
„3. В съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, обхватът на разпоредбите на параграфи 1 и 2 може да се разшири и за други животински видове.
4. Правила за прилагането на настоящия член могат да бъдат приети в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2.“
13.
Член 16 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква б) се заменя със следното:
„б)
мляко и млечни продукти, необработени кожи, както и желатин и колаген, добити от необработени кожи.“;
б)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Продуктите от животински произход, внесени от трета страна с контролиран или неопределен риск по отношение на СЕГ, следва да са добити от здрави животни от рода на едрия рогат добитък, овце и кози, които не са били подложени на разкъсване на тъкан на централната нервна система или на инжектиране на газ в черепната кухина, както е посочено в член 8, параграф 3.
3. Хранителните продукти от животински произход, които съдържат материали, получени от едър рогат добитък с произход от държава-членка или регион с неопределен риск по отношение на СЕГ, не се пускат на пазара, освен ако не са от:
а)
животни, родени осем години след датата, от която забраната за хранене на преживни животни с животински протеин, получен от бозайници, е влязла ефективно в сила, или
б)
животни, които са родени, отгледани и останали в стада с удостоверена история, че са свободни от СЕГ в продължение на най-малко седем години.
Освен това хранителни продукти с произход от преживни животни не се изпращат от държава-членка или регион на държава-членка с неопределен риск по отношение на СЕГ за друга държава-членка или не се внасят от трета страна с неопределен риск по отношение на СЕГ.
Тази забрана не се прилага за продуктите с животински произход, изброени в приложение VIII, глава В и които изпълняват изискванията на приложение VIII, глава В.
Те задължително се придружават от здравен сертификат, издаден от официален ветеринарен лекар, който удостоверява, че са били произведени при спазване на настоящия регламент.“
14.
Вмъква се следният член:
„Член 23а
Следните мерки, които имат за цел да внесат изменения в несъществените елементи на настоящия регламент, включително и неговото допълване, се приемат в съответствие с регулаторната процедура с внимателен контрол, посочена в член 24, параграф 3:
а)
одобрение на бързите тестове, посочени в член 6, параграф 1 и член 8, параграф 2,
б)
адаптиране към възрастта, посочена в член 1, параграф 1б,
в)
критерии за доказване на подобрението на епидемиологичната обстановка, посочени в член 6, параграф 1б,
г)
решение за разрешаване храненето на млади преживни животни с протеини, получени от риба, както е посочено в член 7, параграф 3,
д)
критерии за освобождаване от ограниченията, посочени в член 7, параграф 4,
е)
решение за въвеждане на равнище на допустимост, както е посочено в член 7, параграф 4а,
ж)
решение за възрастта, както е посочено в член 8, параграф 1,
з)
правила, които предвиждат освобождаване от изискването за отстраняване и унищожаване на специфичен рисков материал, както е посочено в член 8, параграф 5,
и)
одобрение на технологичните процеси, посочени в член 9, параграф 1,
й)
решение за разширяване обхвата на някои разпоредби и за други животински видове, както е посочено в член 15, параграф 3.“
15.
Член 24 се заменя със следното:
„Член 24
Комитети
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните. Въпреки това, относно член 6а, Комисията следва да се консултира и с Постоянния комитет по зоотехника.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО в съответствие с разпоредбите на член 8 от него.
Срокът, посочен в член 5, параграф 6 от въпросното решение, е три месеца, а в случай на предпазните мерки, посочени в член 4, параграф 2 от настоящия регламент - 15 дни.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат член 5а, параграфи 1-4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО в съответствие с разпоредбите на член 8 от него.“
16.
Вмъква се следният член:
„Член 24а
Решенията, вземани в съответствие с една от процедурите, посочена в член 24, се основават на съответната оценка на възможните рискове за здравето на хората и животните и, като отчитат съществуващите научни данни, запазват, а ако това бъде научно обосновано, и увеличават равнището на защита на здравето на хората и животните, гарантирано от Общността.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2006 година.
REGLAMENTO (CE) N o 1923/2006 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 18 de diciembre de 2006
que modifica el Reglamento (CE) no 999/2001 por el que se establecen disposiciones para la prevención, el control y la erradicación de determinadas encefalopatías espongiformes transmisibles
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y en particular su artículo 152, apartado 4, letra b),
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
Previa consulta al Comité de las Regiones,
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 999/2001 (3) tiene como objetivo proporcionar un marco jurídico único para las encefalopatías espongiformes transmisibles (EET) en la Comunidad.
(2)
Mediante el Reglamento (CE) no 932/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 8 de junio de 2005, por el que se modifica el Reglamento (CE) no 999/2001 con objeto de ampliar el período para la aplicación de medidas transitorias (4), se prolongó el periodo de aplicación de las medidas transitorias previstas en el Reglamento (CE) no 999/2001 hasta el 1 de julio de 2007, como máximo.
(3)
Durante la Sesión General de la Organización Mundial de Sanidad Animal celebrada en mayo de 2003 se adoptó una Resolución para simplificar los actuales criterios internacionales de clasificación de los países según su riesgo de encefalopatía espongiforme bovina (EEB). En la Sesión General de mayo de 2005 se adoptó una propuesta. Los artículos del Reglamento (CE) no 999/2001 deben adaptarse para reflejar los nuevos criterios internacionales de clasificación.
(4)
Nuevos avances en materia de muestreo y análisis requerirán amplias modificaciones del anexo X del Reglamento (CE) no 999/2001. En consecuencia, es necesario introducir algunas modificaciones técnicas en la definición actual de «pruebas de diagnóstico rápido» que figura en dicho Reglamento, con el fin de facilitar la modificación posterior de la estructura de dicho anexo.
(5)
En aras de la claridad de la legislación comunitaria, conviene clarificar que la definición de «carne separada mecánicamente» contemplada en otra legislación comunitaria sobre seguridad alimentaria debe ser aplicable en el Reglamento (CE) no 999/2001 en el contexto de las medidas de erradicación de las EET.
(6)
El Reglamento (CE) no 999/2001 establece un programa de seguimiento de la EEB y la tembladera. En el dictamen emitido en su reunión celebrada los días 6 y 7 de marzo de 2003, el Comité director científico recomendó que se introdujera un programa de seguimiento de las EET en los cérvidos. Por lo tanto, el sistema de seguimiento previsto en dicho Reglamento debería ampliarse a otras EET, junto con la posibilidad de adoptar otras medidas para aplicar dicho sistema en una fase posterior.
(7)
Un programa de cría armonizado para seleccionar animales ovinos resistentes a las EET fue introducido como medida transitoria mediante la Decisión no 2003/100/CE de la Comisión, de 13 de febrero de 2003, por la que se fijan los requisitos mínimos para el establecimiento de programas de cría de ovinos resistentes a las encefalopatías espongiformes transmisibles (5). El Reglamento (CE) no 999/2001 debe modificarse para proporcionar un fundamento jurídico permanente a dicho programa, así como la posibilidad de modificar los mencionados programas para tener en cuenta los resultados comprobados científicamente y las consecuencias generales de su aplicación.
(8)
El Reglamento (CE) no 999/2001 prohíbe el uso de determinadas categorías de proteínas animales transformadas para alimentar a determinadas categorías de animales, y prevé la posibilidad de introducir excepciones. Es posible que las novedades que se produzcan en relación con las prohibiciones en materia de alimentación de los animales hagan necesario introducir modificaciones en el anexo IV de dicho Reglamento. Es preciso introducir ciertas modificaciones técnicas en la redacción actual del correspondiente artículo, con el fin de facilitar la modificación posterior de la estructura de dicho anexo.
(9)
El Reglamento (CE) no 1774/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 3 de octubre de 2002, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales no destinados al consumo humano (6), establece normas para la eliminación de los materiales especificados de riesgo y los animales infectados por EET. Se han adoptado ya normas sobre el tránsito por el territorio de la Comunidad de productos de origen animal. Por lo tanto, en aras de la coherencia de la legislación comunitaria, las normas vigentes en el Reglamento (CE) no 999/2001 sobre la eliminación de dichos materiales y animales deben sustituirse por una referencia al Reglamento (CE) no 1774/2002, y la referencia a las normas sobre el tránsito que figura en el Reglamento (CE) no 999/2001 deben eliminarse.
(10)
Las novedades relativas a los materiales especificados de riesgo requerirán también amplias modificaciones del anexo V del Reglamento (CE) no 999/2001. Es preciso introducir ciertas modificaciones técnicas en la formulación actual de las disposiciones correspondientes de dicho Reglamento, con el fin de facilitar la modificación posterior de la estructura de dicho anexo.
(11)
El aturdimiento por inyección de gas en la cavidad craneal está prohibido en la Comunidad, pero la inyección de gas puede efectuarse también tras el aturdimiento. Por tanto, es necesario modificar las disposiciones correspondientes sobre los métodos de sacrificio que figuran en el Reglamento (CE) no 999/2001, con el fin de prohibir la inyección de gas en la cavidad craneal tras el aturdimiento.
(12)
El Reglamento (CE) no 1915/2003 de la Comisión por el que se modifica el Reglamento (CE) no 999/2001 (7), establece nuevas disposiciones sobre la erradicación de la tembladera en los animales ovinos y caprinos, por lo que es necesario prohibir el desplazamiento de ovinos y caprinos de las explotaciones de las que se sospecha oficialmente la existencia de tembladera.
(13)
Basándose en la evolución de los conocimientos científicos, el Reglamento (CE) no 999/2001 debe permitir ampliar a otras especies las normas relativas a la puesta en el mercado y la exportación de animales bovinos, ovinos y caprinos, y de su esperma, embriones y óvulos.
(14)
En el dictamen del Comité director científico de 26 de junio de 1998 se recomienda observar determinadas restricciones relativas a las fuentes de materias primas para la fabricación de fosfato dicálcico, por lo que el fosfato dicálcico debería eliminarse de la lista de productos que no están sujetos a restricciones para su puesta en el mercado con arreglo al Reglamento (CE) no 999/2001. Debe clarificarse la falta de restricciones aplicables a la leche y los productos lácteos.
(15)
Basándose en la evolución de los conocimientos científicos y la clasificación del riesgo, y no obstante la posibilidad de adoptar medidas de salvaguardia, el Reglamento (CE) no 999/2001 debe permitir adoptar, conforme al procedimiento de comitología, requisitos más específicos para la comercialización y la exportación de productos de origen animal procedentes de los Estados miembros o de terceros países con un riesgo controlado o indeterminado de EET.
(16)
Procede aprobar las medidas necesarias para la ejecución del Reglamento (CE) no 999/2001 con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (8).
(17)
En particular, debe facultarse a la Comisión para que adopte decisiones por las que se aprueben las pruebas de diagnóstico rápido, se adapte la edad de los animales, se introduzca un nivel de tolerancia, se permita la alimentación de rumiantes jóvenes con proteínas derivadas de pescado; para que establezca normas por las que se dispongan excepciones a la obligación de extracción y eliminación del material especificado de riesgo; para que establezca criterios para demostrar la mejoría de la situación epidemiológica y para autorizar excepciones a ciertas restricciones, así como condiciones de producción. Dado que el ámbito de aplicación de estas medidas es general y su objetivo modificar elementos no esenciales del Reglamento (CE) no 999/2001 y/o completarlo mediante la inserción de nuevos elementos no esenciales, dichas medidas deben adoptarse de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control establecido en el artículo 5 bis de la Decisión 1999/468/CE.
(18)
Por consiguiente, el Reglamento (CE) no 999/2001 debe modificarse en consecuencia.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CE) no 999/2001 queda modificado como sigue:
1)
Se inserta el considerando siguiente:
«(8 bis)
La utilización de determinadas proteínas animales transformadas procedentes de animales no rumiantes para la alimentación de animales no rumiantes debe autorizarse teniendo en cuenta la prohibición de reciclado entre especies distintas establecida en el Reglamento (CE) no 1774/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 3 de octubre de 2002, por el que se establecen las normas sanitarias aplicables a los subproductos animales no destinados al consumo humano (9), así como los aspectos de control relacionados en particular con la diferenciación de las proteínas animales transformadas particulares de algunas especies, como se establece en la Comunicación sobre la Hoja de ruta para las EET, adoptada por la Comisión el 15 de julio de 2005.
2)
Se insertan los considerandos siguientes:
«(11 bis)
En su Resolución de 28 de octubre de 2004 (10), el Parlamento Europeo manifestó su preocupación respecto de la alimentación de los rumiantes a base de proteínas animales, puesto que éstas no forman parte de la alimentación natural del ganado adulto. Tras la crisis de la EEB y de la fiebre aftosa, se reconoce cada vez más que la mejor manera de proteger la salud humana y animal es criar y alimentar a los animales respetando las características de cada especie. Con arreglo al principio de cautela, para preservar la alimentación y las condiciones de vida naturales de los rumiantes, es necesario mantener la prohibición de alimentarlos con proteínas animales en formas que normalmente no forman parte de su alimentación natural.
(11 ter)
La carne separada mecánicamente se obtiene extrayendo la carne de los huesos de manera que se destruye o modifica la estructura de la fibra muscular y puede contener parte de los huesos y del periostio (membrana que recubre el hueso). Por lo tanto, la carne separada mecánicamente no se puede comparar con la carne normal. En consecuencia, es necesario revisar su uso para el consumo humano.
3)
El apartado 1 del artículo 3 queda modificado como sigue:
a)
La letra l) se sustituye por el texto siguiente:
«l)
“pruebas de diagnóstico rápido”: los procedimientos de análisis mencionados en el anexo X que ofrezcan resultados en un plazo de veinticuatro horas»;
b)
Se insertan las letras siguientes:
«n)
“carne separada mecánicamente” o CSM: el producto obtenido extrayendo la carne de los huesos carnosos después del deshuesado por medios mecánicos que ocasionan la pérdida o alteración de la estructura de la fibra muscular.
o)
“vigilancia pasiva”: la comunicación de todos los casos de animales sospechosos de estar infectados por una EET y, si el examen clínico no excluye la presencia de una EET, la realización de pruebas de laboratorio de dichos animales.
p)
“vigilancia activa”: la realización de pruebas de los animales no comunicados como sospechosos de infección por una EET, tales como los animales sacrificados como medida de urgencia, animales que presentan síntomas en las pruebas previas al sacrificio, animales encontrados muertos, animales sanos sacrificados y animales eliminados debido a un caso de EEB, en particular para determinar la evolución y prevalencia de EET en un país o región».
4)
El artículo 5 queda modificado como sigue:
a)
El apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. La situación de la EEB en los Estados miembros o en terceros países o en sus regiones (denominados en lo sucesivo “países o regiones”) se determinará mediante su clasificación en una de las tres categorías siguientes:
-
riesgo insignificante de EEB, según se define en el anexo II,
-
riesgo controlado de EEB, según se define en el anexo II,
-
riesgo indeterminado de EEB, según se define en el anexo II.
La calificación sanitaria respecto de la EEB de los países o regiones, sólo podrá determinarse basándose en los criterios enumerados en el capítulo A del anexo II. Dichos criterios incluirán los resultados de un análisis de riesgo que identifique todos los factores potenciales de aparición de la EEB, tal como se definen en el capítulo B del anexo II, y su evolución a lo largo del tiempo, así como medidas globales de vigilancia activa y pasiva que tengan en cuenta la categoría de riesgo del país o región.
Los Estados miembros y los terceros países que quieran ser mantenidos en la lista de terceros países autorizados para exportar a la Comunidad los animales vivos o los productos indicados en el presente Reglamento presentarán a la Comisión una solicitud con vistas a determinar su certificación sanitaria con respecto a la EEB, acompañada de las informaciones correspondientes relativas a los criterios enumerados en el capítulo A del anexo II, así como los factores de riesgo potenciales enumerados en el capítulo B del anexo II y su evolución en el tiempo».
b)
El apartado 4 se sustituye por el texto siguiente:
«4. Los Estados miembros y terceros países que no hubieren presentado ninguna solicitud de conformidad con lo establecido en el párrafo tercero del apartado 1 cumplirán, por lo que se refiere a la expedición desde su territorio de animales vivos y productos de origen animal, los requisitos de importación aplicables a países con un riesgo indeterminado de EEB mientras no presenten dicha solicitud y no se haya adoptado una decisión final sobre su calificación sanitaria respecto de la EEB».
5)
El artículo 6 queda modificado como sigue:
a)
El apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Los Estados miembros llevarán a cabo un programa anual de seguimiento de la EEB, basado en la vigilancia activa y pasiva, con arreglo al anexo III. En caso de que esté disponible para las especies animales, el programa incluirá un procedimiento de detección sistemática mediante las pruebas de diagnóstico rápido.
Las pruebas de diagnóstico rápido se autorizarán a estos efectos con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24 y figurarán en la lista del anexo X».
b)
Se insertan los apartados siguientes:
«1 bis. El programa de seguimiento anual a que se refiere el apartado 1 cubrirá, como mínimo, las subpoblaciones siguientes:
a)
bovinos de más de 24 meses que han sido objeto de un» sacrificio de urgencia «o con síntomas durante la inspección previa al sacrificio,
b)
bovinos de más de 30 meses que han sido objeto de un sacrificio normal para el consumo humano,
c)
bovinos de más de 24 meses que no se han sacrificado para consumo humano o que han muerto o han sido eliminados en la granja, durante el transporte o en el matadero (animales muertos).
Los Estados miembros podrán establecer excepciones a lo dispuesto en la letra c) en el caso de regiones alejadas, con escasa densidad de ganado y en las que no esté organizada la recogida de los animales muertos. Los Estados miembros que hagan uso de esta posibilidad informarán de ello a la Comisión y presentarán una lista de las regiones de que se trate, junto con la justificación de la excepción. La excepción no cubrirá más del 10 % de la cabaña de bovinos en un Estado miembro.
1 ter. Previa consulta del comité científico pertinente, la edad establecida en las letras a) y c) del apartado 1 bis se podrá adaptar en función del progreso científico de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24.
A petición de un Estado miembro que pueda demostrar que la situación epidemiológica del país ha mejorado, con arreglo a determinados criterios que se establecerán de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24, se podrán revisar los programas anuales de seguimiento de dicho Estado miembro.
El Estado miembro interesado deberá presentar pruebas, mediante un análisis de riesgo global, de su capacidad para determinar la eficacia de las medidas adoptadas y garantizar la protección de la salud humana y animal. En particular, el Estado miembro deberá demostrar:
a)
una prevalencia de la EEB en neta disminución o establemente baja, sobre la base de resultados actualizados de las pruebas de detección;
b)
que ha adoptado y aplicado durante un mínimo de seis años un programa completo de detección de la EEB (legislación comunitaria sobre trazabilidad e identificación de animales vivos y seguimiento de la EEB);
c)
que ha adoptado y aplicado durante un mínimo de seis años la legislación comunitaria relativa a la prohibición total en materia de alimentación del ganado».
c)
Se inserta el apartado siguiente:
«5. Las disposiciones para la aplicación del presente artículo se adoptarán de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 24».
6)
Se inserta el artículo siguiente:
«Artículo 6 bis
Programas de cría
1. Los Estados miembros podrán introducir programas de cría para seleccionar animales resistentes a las EET en su población ovina. Los programas incluirán un marco para el reconocimiento de la calificación de algunos rebaños como resistentes a las EET y podrán ampliarse para incluir otras especies animales sobre la base de pruebas científicas que corroboren la resistencia a las EET de genotipos particulares de dichas especies.
2. Las disposiciones específicas para los programas contemplados en el apartado 1 del presente artículo se adoptarán de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 24.
3. Los Estados miembros que introduzcan programas de cría informarán regularmente a la Comisión, a fin de poder evaluar científicamente esos programas, en particular su incidencia tanto en la frecuencia de los brotes de EET como en la variedad y variabilidad genética y en la cría de conservación de razas ovinas antiguas, raras o adaptadas a una región particular. Los resultados científicos y las consecuencias generales de los programas de cría se evaluarán periódicamente y, en caso necesario, se modificarán en consecuencia».
7)
El artículo 7 se modifica como sigue:
a)
Los apartados del 1 al 4 se sustituyen por el texto siguiente:
«1. Queda prohibido utilizar proteínas procedentes de animales en la alimentación de rumiantes.
2. La prohibición contemplada en el apartado 1 se ampliará a los animales distintos de los rumiantes y se restringirá, en lo relativo a la alimentación de dichos animales con productos de origen animal, con arreglo al anexo IV.
3. Los apartados 1 y 2 se aplicarán sin perjuicio de lo dispuesto en el anexo IV en el que se establecen las excepciones a las prohibiciones contenidas en estos apartados.
La Comisión podrá permitir, de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24, sobre la base de una evaluación científica de las necesidades alimentarias de las crías de rumiantes, sin perjuicio de las disposiciones adoptadas para la aplicación del presente artículo mencionadas en el apartado 5 del presente artículo, y tras una evaluación de los aspectos relativos al control de esta excepción, que se alimente a las crías de rumiantes con proteínas derivadas del pescado.
4. Se prohíbe a los Estados miembros o a las regiones de los Estados miembros que estén clasificados en la categoría de riesgo indeterminado de EEB la exportación o el almacenamiento de piensos para ganado que contengan proteínas procedentes de mamíferos y de piensos para mamíferos, a excepción de los alimentos para perros, gatos y animales de peletería, que contengan proteínas tratadas procedentes de mamíferos.
Se prohíbe a los terceros países, o a sus regiones, que estén clasificados en la categoría de riesgo indeterminado de EEB exportar a la Comunidad piensos para ganado que contengan proteínas procedentes de mamíferos y piensos para mamíferos, a excepción de los alimentos para perros, gatos y animales de peletería, que contengan proteínas procedentes de mamíferos.
A petición de un Estado miembro o de un país tercero, podrá adoptarse, de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 24, una decisión basada en criterios pormenorizados que habrán de establecerse de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24, para autorizar excepciones individuales a las restricciones contempladas en el presente apartado. Toda excepción deberá tener en cuenta las disposiciones del apartado 3 del presente artículo».
b)
Se inserta el apartado siguiente:
«4 bis. Sobre la base de una evaluación de riesgo favorable que tenga en cuenta por lo menos el alcance y el origen posible de la contaminación, así como el destino final del lote, podrá adoptarse una decisión, de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24, para fijar un nivel de tolerancia para la presencia de pequeñas cantidades de proteínas animales en los piensos debida a contaminación accidental y técnicamente inevitable».
c)
El apartado 5 se sustituye por el texto siguiente:
«5. Las normas de desarrollo del presente artículo, y en particular las normas de prevención de la contaminación cruzada y los métodos de muestreo y de análisis de muestras necesarios para verificar el cumplimiento del presente artículo, se adoptarán de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 24. Dichas normas se basarán en un informe de la Comisión sobre el origen, la transformación, el control y la trazabilidad de los piensos de origen animal».
8)
En el artículo 8, los apartados 1 a 5 se sustituyen por el texto siguiente:
«1. El material especificado de riesgo se extraerá y eliminará de conformidad con lo dispuesto en el anexo V del presente Reglamento y en el Reglamento (CE) no 1774/2002. No se importará en la Comunidad. La lista de material especificado de riesgo que figura en el anexo V deberá incluir como mínimo el cerebro, la médula espinal, los ojos y las amígdalas de los bovinos de más de doce meses, y la columna vertebral de los bovinos de una edad que se determinará de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24. Teniendo en cuenta las diferentes categorías de riesgo establecidas en el párrafo primero del apartado 1 del artículo 5 y los requisitos contemplados en el apartado 1 bis y en la letra b) del apartado 1 ter del artículo 6, se modificará en consecuencia la lista del material especificado de riesgo que figura en el anexo V.
2. El apartado 1 del presente artículo no se aplicará a los tejidos de animales que hayan sido sometidos a una prueba alternativa autorizada para ese objetivo concreto de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24, siempre que dicha prueba esté incluida en la lista que figura en el anexo X, se haya efectuado cumpliendo los requisitos enumerados en el anexo V y sus resultados sean negativos.
Los Estados miembros que, con arreglo a lo establecido en el presente apartado, autoricen la utilización de una prueba alternativa deberán informar de ello a los demás Estados miembros y a la Comisión.
3. En los Estados miembros, o en sus regiones, con un riesgo controlado o indeterminado de EEB, no se practicará, tras el aturdimiento, la laceración del tejido nervioso central mediante la introducción de un instrumento en forma de vara alargada en la cavidad craneal, ni mediante la inyección de gas en la cavidad craneal en relación con el aturdimiento, en los bovinos, ovinos y caprinos cuya carne esté destinada al consumo humano o animal.
4. Los datos relativos a las edades indicados en el anexo V se podrán adaptar. Esta adaptación se realizará en función de los conocimientos científicos demostrados más recientes relativos a la probabilidad estadística de que aparezca una EET en los grupos de edad en cuestión de la cabaña comunitaria de bovino, ovino y caprino.
5. Podrán adoptarse, de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24, normas que regulen excepciones a lo dispuesto en los apartados 1 a 4 del presente artículo, en lo referente a la fecha de aplicación efectiva de la prohibición prevista en el apartado 1 del artículo 7 o, cuando corresponda para un tercer país o una de sus regiones con un riesgo controlado de EEB, a la fecha de aplicación efectiva de la prohibición del uso de proteínas derivadas de mamíferos en la alimentación de los rumiantes, con el fin de limitar los requisitos de extracción y eliminación del material especificado de riesgo a los animales nacidos antes de la fecha fijada para los países o regiones de que se trate».
9)
En el artículo 9, los apartados 1 y 2 se sustituyen por el texto siguiente:
«1. Los productos de origen animal enumerados en el anexo VI se elaborarán en condiciones de producción aprobadas de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24.
2. En la elaboración de carnes separadas mecánicamente (CSM) no se utilizarán los huesos de bovinos, ovinos y caprinos originarios de países o regiones con un riesgo controlado o indeterminado de EEB. Antes del 1 de julio de 2008, los Estados miembros presentarán a la Comisión un informe sobre el uso y los métodos de producción de CSM en su territorio. El informe incluirá una declaración sobre si tiene intención o no de continuar la producción de CSM.
Sobre la base de dichos informes, la Comisión presentará una comunicación al Parlamento Europeo y al Consejo sobre las futuras necesidades y la utilización de CSM en la Comunidad, incluida la política de información al consumidor».
10)
El artículo 12 queda modificado como sigue:
a)
El apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Cualquier animal del que se sospeche que está infectado por una EET deberá someterse a una restricción oficial de circulación hasta que se conozca el resultado de un examen clínico y epidemiológico efectuado por la autoridad competente, o deberá dársele muerte para su examen en laboratorio bajo supervisión oficial.
Si se sospecha oficialmente que se ha producido un caso de EET en un animal bovino de una explotación de un Estado miembro, todos los demás bovinos de esa explotación deberán someterse a una restricción oficial de circulación hasta que se conozcan los resultados del examen. Si se sospecha oficialmente que se ha producido un caso de EET en un animal ovino o caprino de una explotación de un Estado miembro, todos los demás ovinos o caprinos de esa explotación deberán someterse a una restricción oficial de circulación hasta que se conozcan los resultados.
Sin embargo, si existen indicios de que la explotación en la que se encontraba el animal cuando apareció la sospecha de EET no es probablemente la explotación en la que el animal estuvo expuesto a dicha enfermedad, la autoridad competente podrá decidir que sólo el animal sospechoso de infección sea objeto de una restricción oficial de circulación.
Si se considera necesario, la autoridad competente podrá decidir también, según la información epidemiológica disponible, que otras explotaciones o sólo la explotación donde tuvo lugar la exposición sean sometidas a vigilancia oficial.
De conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 24, y no obstante lo dispuesto en el presente apartado en relación con la restricción oficial de circulación, se podrá dispensar a un Estado miembro de la aplicación de dicha restricción si aplica medidas que ofrezcan garantías equivalentes basadas en una evaluación adecuada de los posibles riesgos presentes para la salud de los animales y las personas».
b)
El apartado 3 se sustituye por el texto siguiente:
«3. Todas las partes del cuerpo del animal sospechoso se conservarán bajo supervisión oficial hasta que se conozca el diagnóstico negativo o se eliminarán con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1774/2002».
11)
En el artículo 13, el apartado 1 queda modificado como sigue:
a)
La letra a) del párrafo primero se sustituye por el texto siguiente:
«a)
todas las partes del cuerpo del animal infectado se eliminarán con arreglo a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1774/2002, a excepción de los materiales conservados para los registros de conformidad con el capítulo B del anexo III del presente Reglamento».
b)
La letra c) del párrafo primero se sustituye por el texto siguiente:
«c)
todos los animales expuestos a riesgo y sus productos enumerados en el punto 2 del anexo VII del presente Reglamento que hayan sido identificados en la investigación mencionada en la letra b) serán sacrificados y eliminados de conformidad con lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1774/2002».
c)
Tras el primer párrafo, se inserta el párrafo siguiente:
«A petición de un Estado miembro y sobre la base de una evaluación de riesgo favorable que tenga especialmente en cuenta las medidas de control en dicho Estado miembro, se podrá adoptar una decisión, de conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 24, para autorizar el uso de los bovinos a que se refiere el presente apartado hasta el final de su vida productiva».
12)
En el artículo 15, el apartado 3 se sustituye por el texto siguiente:
«3. De conformidad con el procedimiento contemplado en el apartado 3 del artículo 24, las disposiciones de los apartados 1 y 2 podrán hacerse extensivas a otras especies animales.
4. Las normas de desarrollo del presente artículo podrán adoptarse con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 24».
13)
El artículo 16 queda modificado como sigue:
a)
En el apartado 1, la letra b) se sustituye por el texto siguiente:
«b)
la leche y los productos lácteos, los cueros y las pieles y la gelatina y el colágeno derivados de cueros y pieles».
b)
Los apartados 2 y 3 se sustituyen por el texto siguiente:
«2. Los productos de origen animal originarios de terceros países con un riesgo controlado o indeterminado de EEB procederán de bovinos, ovinos y caprinos sanos a los que no se haya practicado la laceración del tejido nervioso central ni la inyección de gas en la cavidad craneal a que se refiere el apartado 3 del artículo 8.
3. No se comercializarán productos alimentarios de origen animal que contengan materias procedentes de bovinos originarios de un país o región con un riesgo indeterminado de EEB, salvo que procedan de animales:
a)
que hayan nacido ocho años después de la fecha a partir de la cual se ha aplicado efectivamente la prohibición de utilizar proteínas derivadas de mamíferos en la alimentación de rumiantes; y
b)
que hayan nacido, se hayan criado y hayan estado en rebaños con un historial certificado indemne de EEB desde hace siete años como mínimo.
Además, queda prohibido expedir productos alimentarios derivados de rumiantes desde un Estado miembro o una región de éste con un riesgo indeterminado de EEB a otro Estado miembro, o importarlos de un tercer país con un riesgo indeterminado de EEB.
Esta prohibición no se aplicará a los productos de origen animal que se enumeran en el capítulo C del anexo VIII y que cumplen los requisitos de dicho capítulo.
Los productos deberán ir acompañados de un certificado sanitario, expedido por un veterinario oficial, que acredite que se han producido de conformidad con el presente Reglamento».
14)
Se inserta el artículo siguiente:
«Artículo 23 bis
Se adoptarán, de conformidad con el procedimiento de reglamentación con control contemplado en el apartado 3 del artículo 24, las siguientes medidas con el objetivo de modificar elementos no esenciales del presente Reglamento, incluyendo medidas que lo completen:
a)
aprobación de las pruebas de diagnóstico rápido a que se refieren el apartado 1 del artículo 6 y el apartado 2 del artículo 8;
b)
adaptación de la edad a que se refiere el apartado 1 ter del artículo 6;
c)
criterios para demostrar la mejoría de la situación epidemiológica a que se refiere el apartado 1 ter del artículo 6;
d)
decisión de permitir la alimentación de rumiantes jóvenes con proteínas derivadas de pescado a que se refiere el apartado 3 del artículo 7;
e)
criterios para autorizar excepciones a las restricciones a que se refiere el apartado 4 del artículo 7;
f)
decisión de introducir un nivel de tolerancia a que se refiere el apartado 4 bis del artículo 7;
g)
decisión sobre la edad a que se refiere el apartado 1 del artículo 8;
h)
normas que regulen excepciones a la obligación de extracción y eliminación del material especificado de riesgo a que se refiere el apartado 5 del artículo 8;
i)
condiciones de producción aprobadas a que se refiere el apartado 1 del artículo 9;
j)
decisión de extender ciertas disposiciones a otras especies animales a que se refieren el apartado 3 del artículo 15».
15)
El artículo 24 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 24
Comités
1. La Comisión estará asistida por el Comité permanente de la cadena alimentaria y de la salud animal. No obstante, la Comisión consultará también al Comité permanente de zootecnia en relación con el artículo 6 bis.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8.
El plazo contemplado en el apartado 6 del artículo 5 de dicha Decisión queda fijado en tres meses y, en el caso de las medidas de salvaguardia contempladas en el apartado 2 del artículo 4 del presente Reglamento, en 15 días.
3. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los apartados 1 a 4 del artículo 5 bis y el artículo 7 de la Decisión 1999/468/CE, observando lo dispuesto en su artículo 8».
16)
Se inserta el artículo siguiente:
«Artículo 24 bis
Las decisiones que se adopten de conformidad con uno de los procedimientos contemplados en el artículo 24 se basarán en una evaluación adecuada del riesgo potencial para la salud humana y animal y, teniendo en cuenta las pruebas científicas existentes, deberán mantener o, en caso de que esté científicamente justificado, incrementar el nivel de protección de la salud humana y animal garantizado en la Comunidad».
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, 18 de diciembre de 2006.