31992L0014
L 076/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 92/14/ЕИО НА СЪВЕТА
от 2 март 1992 година
за ограничаване експлоатацията на самолети, които са предмет на част II, глава 2, том 1 на приложениe 16 към Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, втора редакция (1988 г.)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 84, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че прилагането на стандарти за шумови емисии към граждански дозвукови реактивни самолети има значителни последици за разпоредбата за услугите на въздушния транспорт, в частност където тези стандарти ограничават полезния живот на самолети, които се експлоатират от авиокомпания; като има предвид, че Директива 80/51/ЕИО на Съвета (4), фиксира максимално допустими равнища на шум;
като има предвид, че Директива 89/629/ЕИО на Съвета (5) ограничава добавянето към граждански въздушни регистри на държавите-членки на самолети, които съответстват единствено на стандартите, посочени в част II, глава 2, том 1 на приложениe 16 от Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, второ издание (1988); като има предвид, че тази директива предвижда, че ограниченията по добавянето представляват само първа стъпка;
като има предвид, че програмата за действие на Европейските общности във връзка с околната среда (6) показва ясно важността на проблема за шума и, по-специално, нуждата от действие срещу шума от въздушния трафик;
като има предвид, че поради нарасналото натоварване на летищата на Общността е важно да се осигури най-доброто използване на съществуващите мощности; като има предвид, че това е възможно единствено ако се използват допустими от гледна точка на околната среда самолети;
като има предвид, че работата, предприета от Общността в сътрудничество с други международни органи, показва, че такива мерки за ограничаването на експлоатацията на самолети, които не съответстват на стандартите в глава 3 на приложениe 16 трябва да следват правила за недобавяне към регистрите с цел това да бъде от полза за околната среда;
като има предвид, че би следвало да се въведат общи правила с тази цел за разумен период от време, за да се осигури хармонизиран подход в рамките на Общността, който да замести съществуващите правила; като има предвид, че това е особено важно от гледна точка на наскоро формиралата се тенденция към прогресивна либерализация на европейския въздушен трафик;
като има предвид, че самолетният шум би следвало да се намали до по-ниски граници, като се отчитат факторите на околната среда, техническата пригодност и икономическите последици;
като има предвид, че е подходящо да се ограничи експлоатацията на граждански дозвукови реактивни самолети, които се водят в регистрите на държавите-членки, до тези, които съответстват на стандартите съгласно глава 3 на приложениe 16; като има предвид, че график за постепенното отписване от регистрите на държавите-членки на тези самолети, които не съответстват на стандартите в глава 3, ще представлява добро помощно средство както за авиокомпаниите, така и за производителите;
като има предвид, че специално внимание следва да се отдели на проблемите на развиващите се нации;
като има предвид, че в случаите на трудности от технически или икономически характер, е разумно да се предоставят ограничени изключения,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Целта на настоящата директива е да се ограничи експлоатацията на граждански дозвукови реактивни самолети, посочени в член 2.
2. Настоящата директива се прилага към самолети със сертифицирана максимална излетна маса 34 000 кг или повече или със сертифициран капацитет за въпросния вид самолети да поместят повече от 19 пътнически седалки, като се изключват местата, предназначени за екипажа.
Член 2
1. Държавите-членки осигуряват, считано от 1 април 1995 г., че граждански дозвукови реактивни самолети, снабдени с двигатели, чиято степен на двуконтурност е по-малка от 2, не могат да бъдат в експлоатация на летища, разположени на тяхна територия, ако нямат сертификация за шум за един от следните случаи:
а)
съгласно стандартите, посочени в част II, глава 3, том 1 на приложениe 16 от Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, второ издание (1988 г.); или
б)
съгласно стандартите, посочени в част II, глава 2, том 1 на приложениe 16 към гореспоменатата конвенция, при условие че първо им е издаден индивидуален сертификат за годност за въздухоплаване с давност не повече от 25 години.
2. Държавите-членки осигуряват, считано от 1 април 2002 г., че всички граждански дозвукови реактивни самолети, експлоатирани на летища, разположени на тяхната територия, съответстват на разпоредбите по параграф 1, буква а).
3. Територията, посочена в параграфи 1 и 2, няма да включва отвъдморските департаменти, споменати в член 227, параграф 2 от Договора.
Член 3
Самолетите, изброени в приложението, се освобождават от разпоредбите на член 2, параграф 1, букви а) и б) дотолкова, доколкото:
а)
такива дозвукови реактивни граждански самолети са с издадена сертификация за шум съгласно стандартите, посочени в част II, глава 2, том 1 на приложениe 16 от Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, второ издание (1988 г.), и са експлоатирани в летища на Общността през 12-месечния референтен период между 1986 и 1990 г., избран с общо решение на въпросните държави; и
б)
тези самолети са се водили на регистър в развиващите се страни, посочени в приложението, през референтната година и продължават да бъдат в експлоатация от физически или юридически лица със седалища в тези държави.
Член 4
Държавите-членки могат да предоставят освобождавания по отношение на 25-годишния срок, посочен в член 2, параграф 1, буква б), за не повече от три години общо за самолети, за които дадена авиокомпания демонстрира, че извършването на нейната дейност би се повлияло неблагоприятно до прекомерна степен.
Член 5
1. Държавите-членки освобождават от член 2, параграф 1 самолети, които не съответстват на стандартите в глава 3 на приложениe 16, но които могат да бъдат модифицирани, за да се постигне съответствие с тези стандарти, при условие че:
а)
подходящо оборудване за конверсия съществува и е действително налично за въпросния тип самолет;
б)
самолетите, на които е монтирано такова оборудване, отговарят на стандартите в глава 3 на приложениe 16, както е определено в съответствие с техническите стандарти и процедури, приети от държавите-членки, до момента, когато се създадат общи стандарти и процедури на общностно равнище;
в)
авиокомпанията е поръчала оборудването преди 1 април 1994 г.;
г)
авиокомпанията е приела най-ранната дата за доставка за такива модификации.
2. Държавите-членки могат да предоставят изключения от член 2 за самолети, които имат историческа стойност.
Член 6
Държавите-членки могат да предоставят, на основание на принципа на единичното освобождаване за всеки поръчан самолет, освобождавания от разпоредбите на член 2, параграф 1 за самолети, за които е постъпила поръчка преди 1 април 1994 г. за замяната им със самолет, които отговаря на стандартите в глава 3 на приложениe 16, при условие че авиокомпанията е приела най-ранната дата за доставка.
Член 7
След одобрение от компетентен орган на държава-членка, от авиокомпанията може да не бъде изисквано, според член 2, параграф 1, да заличат от регистрите си самолети, които не отговарят на стандартите в глава 3 на приложениe 16 при годишна ставка, равностойна на повече от 10 % от целия им граждански флот от дозвукови реактивни самолети.
Член 8
В отделни случаи държавите-членки могат да разрешат временното използване от летища, разположени на тяхна територия, на самолети, които не могат да бъдат в експлоатация съгласно други разпоредби от настоящата директива. Настоящото освобождаване би трябвало да се ограничи до:
а)
самолети, които извършват въздушни операции от изключителен характер, така че да бъде неразумен отказът за тяхното временно освобождаване;
б)
самолети по полети, които не носят приходи, за целите на модификации, ремонт или поддръжка.
Член 9
1. Държава-членка, която предоставя освобождавания според членове 4 до 7, информира за това компетентните органи на другите държави-членки и Комисията относно факта и относно основанието за вземане на решението.
2. Всяка държава-членка признава освобождаванията, предоставени от друга държава-членка по отношение на самолетите, вписани в регистъра на последната.
Член 10
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 юли 1992 г.
Когато държавите-членки приемат такива разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното си законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
Член 11
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 2 март 1992 година.
DIRECTIVA 92/14/CEE DEL CONSEJO de 2 de marzo de 1992 relativa a la limitación del uso de aviones objeto del Anexo 16 del Convenio relativo a la aviación civil internacional, volumen 1, segunda parte, capítulo 2, segunda edición (1988)
EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica Europea, y en particular, el apartado 2 de su artículo 84,
Vista la propuesta de la Comisión(1) ,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo(2) ,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social(3) .
Considerando que la aplicación de las normas sobre emisiones sonoras a los aviones de reacción subsónicos civiles tiene importantes consecuencias para la prestación de servicios de transporte aéreo, en particular en los casos en que dichas normas limitan la vida útil de los aviones utilizados por las companías aéreas; que la Directiva 81/51/CEE(4) , fija los limites de dichas emisiones sonoras;
Considerando que la Directiva 89/629/CEE del Consejo(5) limita la inscripción en los registros de aviación civil de los Estados miembros de los aviones que únicamente cumplan las normas enunciadas en el Anexo 16 del Convenio de aviación civil internacional, volumen 1, segunda parte, capítulo 2, 2a edición (1988); que esta misma Directiva especifica que la limitación de la inscripción no constituye sino una primera etapa;
Considerando que el programa de acción de las Comunidades Europeas sobre el medio ambiente(6) muestra claramente la importancia del problema del ruido y, en particular, la necesidad de tomar medidas contra las molestias sonoras producidas por el tráfico aéreo;
Considerando que, debido al problema de la creciente congestión de los aeropuertos de la Comunidad, es esencial aprovechar al máximo las instalaciones existentes; que esto sólo será posible si se utilizan aviones aceptables desde un punto de vista ecológico;
Considerando que el trabajo emprendido por la Comunidad en cooperación con otros organismos internacionales indica que toda regla de no inscripción ha de ir seguida de medidas destinadas a limitar la utilización de las aeronaves que no cumplan las normas del capítulo 3 del Anexo 16, a fin de que ello redunde en beneficio del medio ambiente;
Considerando que deben introducirse normas comunes destinadas a este fin en un plazo razonable, con objeto de garantizar un planteamiento armonizado en toda la Comunidad, que complete las disposiciones existentes; que ello es especialmente importante debido a la tendencia observada últimamente a la liberalización progresiva del transporte aéreo europeo;
Considerando que el ruido producido por las aeronaves debe reducirse en mayor medida, teniéndose en cuenta los factores medioambientales, las posibilidades técnicas y las consecuencias económicas;
Considerando que conviene limitar la utilización de aviones de reacción subsónicos civiles inscritos en los registros de los Estados miembros a aquéllos que se ajusten a las normas del capítulo 3 del Anexo 16; que la adopción de un plan gradual para la retirada de los aviones de los registros de los Estados miembros que no se ajusten a las normas de dicho capítulo 3 favorecerá a compañías aéreas y a fabricantes;
Considerando que debe concederse especial atención a los problemas de los países en desarrollo;
Considerando que en caso de dificultades técnicas o económicas, será adecuado conceder dispensas limitadas,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
1. El objetivo de la presente Directiva es restringir la utilización de los aviones de reacción subsónicos civiles, tal como se definen en el artículo 2.
2. La presente Directiva se aplicará a los aviones cuya masa máxima de despegue ses igual o superior a 34 000 kg o cuya capacidad interior certificada para el tipo de avión de que se trate sea superior a 19 asientos para pasajeros, axcluidos los asientos reservados a la tripulación.
Artículo 2
1. Los Estados miembros velarán por que, a partir del 1 de abril de 1995, los aviones de reacción subsónicos civiles equipados de motores con una relación de derivación inferior a 2, no se utilicen en los aeropuertos situados en su territorio a menos que se les haya concedido una certificación acústica correspondiente ya sea:
a) a las normas enunciadas en el capítulo 3 de la segunda parte del segundo volumen del Anexo 16 de la segunda edición (1988) del Convenio de aviación civil internacional, o
b) a las normas enunciadas en el capítulo 2 de la segunda parte del primer volumen del Anexo 16 del mencionado Convenio, salvo que el certificado individual de navegabilidad haya sido expedido por primera vez con una anterioridad de menos de veinticinco años.
2. Los Estados miembros velarán por que, a partir del 1 de abril del año 2002, todos los aviones de reacción subsónicos civiles que se utilicen en los aeropuertos situados en su territorio cumplan las disposiciones de la letra a) del apartado 1.
3. El territorio mencionado en los apartados 1 y 2 no incluye los departamentos de Ultramar que se mencionan en el apartado 2 del artículo 227 del Tratado.
Artículo 3
Los aviones enumerados en el Anexo quedarán exentos del cumplimiento de las disposiciones de las letras a) y b) del apartado 1 del artículo 2, en la medida en que:
a) dichos aviones de reacción subsónicos civiles, provistos de un certificado acústico que se ajuste a las normas enunciadas en la parte II, capítulo 2, volumen 1 del Anexo 16 del Convenio de aviación civil internacional, segunda edicion (1988), sean utilizados hacia aeropuertos de la Comunidad en el transcurso de un período de referencia de doce meses comprendido entre 1986 y 1990, escogido conjuntamente con los Estados afectados; y
b) dichos aviones estuviesen matriculados en los países en desarrollo indicados en el Anexo en el transcurso del año de referencia y continúen siendo explotados por personas físicas o jurídicas establecidas en dichos países.
Artículo 4
Los Estados miembros podrán autorizar exencionnes, que en total no superen los tres años, al período de 25 años especificado en la letra b) del apartado 1 del artículo 2, cuando se trate de aviones respecto de los cuales la compañía aérea demuestre que, de no ser así, la continuación de sus operaciones pondría en peligro la continuidad de sus operaciones.
Artículo 5
1. Los Estados miembros eximirán del cumplimiento de las disposiciones del apartado 1 del artículo 2 a los aviones que, a pesar de no cumplir las normas del capítulo 3 del Anexo 16, puedan ser modificados para ajustarse a éstas, siempre que:
a) exista y pueda disponerse del equipo de conversión adecuado para el tipo de avión de que se trate;
b) los aviones provistos de dicho equipo se ajusten a las normas del capítulo 3 del Anexo 16, determinadas con arreglo a las normas y procedimientos técnicos aceptados por los Estados miembros, hasta que se establezcan normas y procedimientos comunes en el ámbito comunitario;
c) la compañía aérea haya encargado el equipo antes del 1 de abril de 1994;
d) la compañía haya aceptado la fecha de suministro más próxima para llevar a cabo dicha modificación.
2. Los Estados miembros podrán eximir del cumplimiento de las disposiciones del artículo 2 cuando se trate de aviones que tengan un interés histórico.
Artículo 6
Los Estados miembros podrán conceder exenciones sobre la base del principio de conceder una exención por cada pedido que se haya hecho de un avión, a las disposiciones del apartado 1 del artículo 2 para los aviones que vayan a ser sutituidos por otros, cuyo pedido haya sido hecho antes del 1 de abril de 1994 y cumplan las normas del capítulo 3 del Anexo 16, a condición de que la compañía haya aceptado la fecha de entrega más próxima.
Artículo 7
Previa aprobación de la autoridad competente de un Estado miembro, las compañías aéreas no podrán ser requeridas, con arreglo a las disposiciones del apartado 1 del artículo 2, a dar de baja de matrícula a los aviones que no cumplan las normas del capítulo 3 del Anexo 16 en una proporción anual superior al 10 % del total de su flota subsónica civil.
Artículo 8
En casos particulares, los Estados miembros podrán autorizar la utilización provisional de aeropuertos situados en su territorio a aviones que no puedan ser explotados en virtud de las restantes disposiciones de la presente Directiva. Esta exención estará limitada a:
a) los aviones cuyas operaciones tengan un carácter de singularidad tal que no sería razonable denegar una exención temporal;
b) los aviones en vuelos sin finalidad lucrativa, con el fin de efectuar modificaciones, reparaciones u operaciones de mantenimiento.
Artículo 9
1. Los Estados miembros que concedan exenciones con arreglo a lo dispuesto en los artículos 4 a 7 informarán a las autoridades competentes de los demás Estados miembros y a la Comisión de los motivos de tal decisión.
2. Los Estados miembros reconocerán las exenciones concedidas por otros Estados miembros respecto a aviones inscritos en los registros de estos últimos.
Artículo 10
1. Los Estados miembros aplicarán las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a la presente Directiva antes del 1 de julio de 1992.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, éstas harán referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión el texto de las disposiciones de Derecho interno que adopten en el ámbito regulado por la presente Directiva.
Artículo 11
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 2 de marzo de 1992.