РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 април 2009 година
относно определянето на критериите за класификация на съоръженията за отпадъци в съответствие с приложение III към Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии
(нотифицирано под номер C(2009) 2856)
(2009/337/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1), и по-специално член 22, параграф 1, буква ж) от нея,
като има предвид, че:
(1)
За да се осигури общовалидно оценяване на критериите, формулирани в приложение III към Директива 2006/21/ЕО, е необходимо да се определи методика и, когато това е възможно, да се фиксират гранични стойности с оглед различните видове съоръжения за отпадъци, тяхното поведение в краткосрочен и дългосрочен план, както и през целия им експлоатационен период.
(2)
От техническа гледна точка е уместно съоръженията, съдържащи само инертни отпадъци или незамърсени почви, да бъдат освободени от оценка по критериите за наличие на опасни вещества или опасни отпадъци.
(3)
Потенциалната опасност, предизвиквана от дадено съоръжение за отпадъци, може значително да се променя през периода на експлоатация и след закриване на съоръжението. Следователно трябва, когато това е необходимо, да се преразглежда класификацията на съоръжението, като такова преразглеждане следва да се извършва поне веднъж - в края на експлоатационния период.
(4)
За оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот и на опасността за човешкото здраве в случай на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на дадено съоръжение следва при провеждането на такива оценки да се отчита реалното постоянно присъствие на хора в зоните, които могат да бъдат засегнати.
(5)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, учреден съгласно член 18 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Дадено съоръжение за отпадъци се класифицира в категория А съгласно първото тире от приложение III към Директива 2006/21/ЕО, ако прогнозните последици в краткосрочен и дългосрочен план от повреда, дължаща се на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на съоръжението за отпадъци, биха могли да доведат до:
а)
потенциална опасност за загуба на човешки живот, освен ако тази опасност не е пренебрежимо малка;
б)
сериозна опасност за човешкото здраве;
в)
сериозна опасност за околната среда.
2. За целите на споменатата в параграф 1 класификация при оценката на потенциалната опасност на съоръжението следва да се разглежда цялостният жизнен цикъл на съоръжението, включително периодът след неговото затваряне.
Член 2
1. По смисъла на настоящото решение конструктивна цялост на съоръжение за отпадъци означава неговата възможност да задържа в рамките на своите граници отпадъците по предвидения в проекта му начин.
2. Нарушаване на конструктивната цялост означава всички възможни видове повреди във връзка с конструктивните елементи на съответното съоръжение за отпадъци.
3. Оценката на последиците от нарушаване на конструктивната цялост следва да включва прякото въздействие на всеки материал, транспортиран от съоръжението в резултат на повредата, както и породените краткосрочни и дългосрочни последици.
Член 3
1. По смисъла на настоящото решение неправилна експлоатация на съоръжение за отпадъци означава всяка експлоатация, която може да предизвика голяма авария, включително неефективност или неприлагане на мерките за защита на околната среда и погрешен или недостатъчно съответстващ на изискванията проект.
2. Оценката на изпускането на замърсители в резултат на неправилна експлоатация следва да включва както последиците от краткосрочни пулсации, така и продължителното изпускане на замърсители. Тази оценка следва да обхваща експлоатационния период на съоръжението, както и продължителен период след неговото затваряне. Тя следва да включва оценка на потенциалните опасности, дължащи се на съоръжения, които съдържат реагиращи отпадъци, независимо дали тези отпадъци са класифицирани като опасни или неопасни съгласно Директива 91/689/ЕИО на Съвета (3).
Член 4
1. Държавите-членки следва да оценяват последиците от повреда, дължаща се на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на дадено съоръжение за отпадъци, в съответствие с изискванията в параграфи 2, 3 и 4.
2. Потенциалната опасност за загуба на човешки живот или опасността за човешкото здраве ще се считат за незначителни или не представляващи сериозна заплаха, ако не се очаква други хора освен работещите по експлоатацията на съоръжението да присъстват непрекъснато или за продължителни периоди от време в потенциално застрашената зона. Уврежданията на здравето, водещи до инвалидност и продължителни болестни състояния, ще се считат за сериозни опасности за човешкото здраве.
3. Потенциалната опасност за околната среда няма да се счита за сериозна, ако:
а)
интензивността на потенциалния замърсител намалява значително за кратък период от време;
б)
повредата не води до постоянно или дългосрочно увреждане на околната среда;
в)
засегнатата околна среда може да бъде възстановена чрез малки по обем дейности за почистване и възстановяване.
4. При установяването на потенциална опасност за загуба на човешки живот или на опасност за човешкото здраве или за околната среда конкретните оценки на степента на потенциалните въздействия следва да се разглеждат в контекста на веригата източник-път на разпространение-рецептор.
В случаите, при които липсва път на разпространение между източника и рецептора, съответното съоръжение не трябва да се класифицира в категория А въз основа на повреда, дължаща се на нарушение на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация.
Член 5
1. В случай на нарушение на конструктивната цялост на стените на хвостохранилища ще се счита, че е застрашен човешки живот, когато водата или хвостът е поне 0,7 m над нивото на терена или когато скоростта на водата или хвоста надхвърля 0,5 m/s.
2. Оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве следва да обхваща поне следните фактори:
а)
размера и характеристиките на съоръжението, включително неговия проект;
б)
количествените и качествените характеристики на отпадъците в съоръжението, включително техните физични и химични свойства;
в)
топографията на площадката на съоръжението, включително влажностните характеристики;
г)
времето за достигане на потенциална приливна вълна до райони, където има хора;
д)
скоростта на разпространение на приливната вълна;
е)
прогнозното ниво на водата или хвоста;
ж)
темпа на покачване на нивото на водата или хвоста;
з)
всякакви други специфични за площадката фактори, които биха могли да повлияят на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве.
Член 6
1. В случаите на свличания на насипища (табани) всяка движеща се маса от отпадъци ще се счита за опасна за живота, ако има наличие на хора в обсега на движещата се маса.
2. Оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве следва да обхваща най-малко следните фактори:
а)
размера и характеристиките на съоръжението, включително неговия проект;
б)
количествените и качествените характеристики на отпадъците в съоръжението, включително техните физични и химични свойства;
в)
ъгъла на откоса на насипището (табана);
г)
потенциалната опасност от акумулиране на подземни води в насипището (табана);
д)
стабилността на геоложката основа;
е)
топографията;
ж)
близостта до течащи води, съоръжения, сгради;
з)
наличието на минни изработки;
и)
всякакви други специфични за площадката фактори, които могат значително да допринесат за наличието на риск от разглежданото съоръжение.
Член 7
1. Праговата стойност, спомената във второто тире на приложение III към Директива 2006/21/ЕО, следва да се определя като отношение между теглата на база суха маса на:
а)
количеството на отпадъците, класифицирани като опасни в съответствие с Директива 91/689/ЕИО, което се очаква, че ще се натрупа в съоръжението в края на проектния експлоатационен период; и
б)
общото количество отпадъци, което се очаква, че ще се натрупа в съоръжението в края на проектния експлоатационен период.
2. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение надхвърля 50 %, съоръжението следва да се класифицира в категория А.
3. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение е между 5 и 50 %, съоръжението също следва да се класифицира в категория А.
Такова съоръжение, обаче, е възможно да не се класифицира в категория А в случаите, когато това е обосновано чрез оценка на рисковете за конкретната площадка, насочена специално към въздействията на опасните отпадъци и разработена като част от класификацията, базираща се на последиците от повреда в резултат на нарушение на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация, която оценка показва, че съоръжението не би трябвало да се класифицира в категория А по причина на наличието в него на опасни отпадъци.
4. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение е под 5 %, съоръжението не следва да се класифицира в категория А по причина на наличието в него на опасни отпадъци.
Член 8
1. Държавите-членки следва да оценяват до каква степен критерият, формулиран в третото тире от приложение III към Директива 2006/21/ЕО, се изпълнява в съответствие със съображенията, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
2. За новопроектираните хвостохранилища трябва да се използва следната методика:
а)
следва да се изготви инвентаризация на всички вещества и препарати, използвани в технологичния процес, които впоследствие се депонират с хвоста в хвостохранилището;
б)
за всяко вещество или препарат следва да се направи оценка на годишните количества, използвани в технологичния процес, за всяка година от проектния експлоатационен период;
в)
за всяко вещество или препарат следва да се определи дали е опасно вещество или препарат по смисъла на Директива 67/548/ЕИО на Съвета (4) и Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5);
г)
за всяка година от проектния експлоатационен период следва да се определи годишното нарастване на количеството на водата в хвостохранилището (ΔQi), изчислено на база на отделеното количество хвост в сухо състояние по формулата, посочена в приложение I;
д)
за всяко опасно вещество или препарат, идентифицирани съгласно буква в), следва да се оцени неговата максимална годишна концентрация (C max) в течна фаза, в съответствие с формулата, посочена в приложение II.
Ако на база на оценките на максималните годишни концентрации (C max) се окаже, че течната фаза се счита за „опасна“ по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
3. За действащите хвостохранилища класификацията на съоръжението следва да се основава или на описаната в параграф 2 методика, или на непосредствен химичен анализ на водата и твърдите вещества, намиращи се в съоръжението. Ако се окаже, че течната фаза и нейните съставки трябва да бъдат считани за опасен препарат по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
4. За съоръженията с купово излугване, където се добиват метали от насипана руда чрез използване на излугващи разтвори, държавите-членки следва да предприемат изследване за наличие на опасни вещества при закриването на съоръженията, на базата на инвентаризация на използваните излугващи химикали и на остатъчните концентрации на тези химикали в дренажните води след завършване на промивката. Ако се окаже, че тези инфилтратни води трябва да бъдат считани за опасен препарат по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
Член 9
Членове 7 и 8 от настоящото решение не се прилагат за съоръжения за отпадъци, които съдържат само инертни отпадъци или незамърсена почва.
Член 10
В случаите, когато са налице съществени промени в разрешителното или значителни изменения в експлоатационните условия, следва да бъде направено преразглеждане на класификацията от компетентния орган по смисъла на Директива 2006/21/ЕО.
Това преразглеждане следва да бъде направено не по-късно от края на експлоатационния период на съоръжението.
Член 11
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 април 2009 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 20 de abril de 2009
relativa a la definición de los criterios de clasificación aplicables a las instalaciones de residuos con arreglo al anexo III de la Directiva 2006/21/CE del Parlamento Europeo y del Consejo sobre la gestión de los residuos de industrias extractivas
[notificada con el número C(2009) 2856]
(2009/337/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Vista la Directiva 2006/21/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 15 de marzo de 2006, sobre la gestión de los residuos de industrias extractivas y por la que se modifica la Directiva 2004/35/CE (1), y, en particular, su artículo 22, apartado 1, letra g),
Considerando lo siguiente:
(1)
A fin de garantizar una evaluación común de los criterios establecidos en el anexo III de la Directiva 2006/21/CE, es necesario definir una metodología y, si es posible, fijar valores límite, teniendo en cuenta los distintos tipos de instalaciones de residuos y su comportamiento a corto y largo plazo y a lo largo de su fase de explotación.
(2)
Desde el punto de vista técnico, es conveniente eximir a las instalaciones de residuos que solo contengan residuos inertes o suelo no contaminado de la evaluación de los criterios relativos a la presencia de sustancias peligrosas o residuos peligrosos.
(3)
El peligro potencial que entraña una instalación de residuos puede variar notablemente durante la fase de explotación y la fase de cierre de la instalación. Por consiguiente, es conveniente revisar la clasificación de la instalación cuando sea necesario y, al menos, al final de la fase de explotación.
(4)
A fin de evaluar el riesgo de pérdida de vidas humanas y el peligro para la salud humana en caso de pérdida de integridad estructural o funcionamiento incorrecto de una instalación, debe tenerse en cuenta, en la evaluación de la importancia de dicho riesgo y de dicho peligro, la presencia real y permanente de personas en las zonas potencialmente afectadas.
(5)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité establecido por el artículo 18 de la Directiva 2006/12/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (2).
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Una instalación de residuos se clasificará en la categoría A, de acuerdo con el primer guión del anexo III de la Directiva 2006/21/CE, si las consecuencias previstas a corto o largo plazo de un fallo debido a la pérdida de integridad estructural o al funcionamiento incorrecto de una instalación pueden entrañar:
a)
un riesgo no despreciable de pérdida de vidas humanas;
b)
un grave peligro para la salud humana;
c)
un grave peligro para el medio ambiente.
2. A efectos de la clasificación mencionada en el apartado 1, se tendrá en cuenta la totalidad del ciclo de vida de la instalación, incluida la fase posterior al cierre, en la evaluación del riesgo potencial de la instalación.
Artículo 2
1. A efectos de la aplicación de la presente Decisión, se entenderá por «integridad estructural» de una instalación de residuos su capacidad para contener los residuos dentro de los límites de la instalación en la manera para la cual se diseñó.
2. La pérdida de integridad estructural abarcará todos los posibles mecanismos de fallo que puedan afectar a las estructuras de la instalación de residuos de que se trate.
3. La evaluación de las consecuencias de la pérdida de integridad estructural incluirá el impacto inmediato de todo material transportado desde la instalación como consecuencia del fallo y los efectos que resulten a corto y largo plazo.
Artículo 3
1. A efectos de la aplicación de la presente Decisión, se entenderá por «funcionamiento incorrecto» de la instalación de residuos toda operación que pueda dar lugar a un accidente grave, incluida la mala aplicación de medidas de protección medioambiental y un diseño defectuoso o insuficiente.
2. La evaluación de la liberación de contaminantes resultante de un funcionamiento incorrecto incluirá los efectos de las liberaciones de contaminantes tanto a corto plazo como a largo plazo. Dicha evaluación cubrirá el período de explotación de la instalación y el período a largo plazo posterior al cierre. También incluirá una evaluación de los riesgos potenciales que entrañan las instalaciones que contienen residuos reactivos, independientemente de la clasificación de los residuos como peligrosos o no peligrosos con arreglo a la Directiva 91/689/CEE del Consejo (3).
Artículo 4
1. Los Estados miembros evaluarán las consecuencias de un fallo debido a la pérdida de integridad estructural o al funcionamiento incorrecto de una instalación de residuos de acuerdo con los apartados 2, 3 y 4.
2. El riesgo de pérdida de vidas humanas o el peligro para la salud humana se considerará insignificante o no se considerará grave si las personas que podrían verse afectadas, que no sean los trabajadores de la instalación, no se espera que estén presentes de forma permanente o durante largos períodos en la zona potencialmente afectada. Las heridas que provoquen una discapacidad o una situación prolongada de enfermedad se considerarán un grave peligro para la salud humana.
3. Se considerará que el impacto medioambiental reviste una importancia no grave si:
a)
la intensidad de la fuente potencial de contaminación disminuye notablemente en un breve plazo de tiempo;
b)
el fallo no ocasiona un daño medioambiental permanente o duradero;
c)
el medio ambiente afectado puede recuperarse a través de pequeños esfuerzos de saneamiento y restauración.
4. A la hora de determinar el riesgo de pérdida de vidas humanas y el peligro para la salud humana o para el medio ambiente, las evaluaciones específicas del alcance del impacto potencial se considerarán en el contexto de la cadena de la fuente-vía-receptor.
En caso de no haber ninguna vía entre la fuente y el receptor, la instalación en cuestión no se clasificará en la categoría A sobre la base de un fallo debido a la pérdida de integridad estructural o a un funcionamiento incorrecto.
Artículo 5
1. En caso de pérdida de integridad estructural de presas de residuos de extracción y tratamiento, se considerará que está en peligro la vida humana si el nivel del agua o del lodo se sitúa al menos a 0,7 m del suelo o la velocidad del agua o del lodo supera 0,5 m/s.
2. La evaluación del riesgo de pérdida de vidas humanas y del peligro para la salud humana incluirá al menos los siguientes factores:
a)
el tamaño y las propiedades de la instalación, incluido su diseño;
b)
la cantidad y la calidad de los residuos de la instalación, incluidas las propiedades físicas y químicas;
c)
la topografía del lugar donde esté ubicada la instalación, incluidas las características relativas a la estanquidad;
d)
el tiempo que tarde una posible inundación para alcanzar las zonas en que se encuentren personas;
e)
la velocidad de propagación de la inundación;
f)
el nivel previsto del agua o del lodo;
g)
el aumento del nivel del agua o del lodo;
h)
cualquier factor pertinente, específico del lugar, que pueda influir en el riesgo de pérdida de vidas humanas y el peligro para la salud humana.
Artículo 6
1. En caso de deslizamiento de una escombrera, se considerará que la masa de residuos que se desliza puede suponer un riesgo para la vida de las personas que permanecen a proximidad de dicha masa de residuos.
2. La evaluación del riesgo de pérdida de vidas humanas y del peligro para la salud humana incluirá al menos los siguientes factores:
a)
el tamaño y las propiedades de la instalación, incluido su diseño;
b)
la cantidad y la calidad de los residuos de la instalación, incluidas las propiedades físicas y químicas;
c)
el ángulo de inclinación de la escombrera;
d)
la posibilidad de acumulación de aguas subterráneas interiores en la escombrera;
e)
la estabilidad del subsuelo;
f)
la topografía;
g)
la proximidad de ríos, construcciones y edificios;
h)
los trabajos de la mina;
i)
cualquier otro factor específico del lugar que pueda contribuir notablemente al riesgo que plantea la estructura.
Artículo 7
1. El umbral mencionado en el segundo guión del anexo III de la Directiva 2006/21/CE se determinará como el ratio del peso de materia seca sobre la base de:
a)
todos los residuos clasificados como peligrosos de acuerdo con la Directiva 91/689/CE que se supone que estarán presentes en la instalación al final del período de explotación previsto, y
b)
los residuos que se supone que estarán presentes en la instalación al final del período de explotación previsto.
2. En caso de que el porcentaje mencionado en el apartado 1 sea superior al 50 %, la instalación se clasificará en la categoría A.
3. En caso de que el porcentaje mencionado en el apartado 1 se sitúe entre un 5 % y un 50 %, la instalación se clasificará en la categoría A.
No obstante, la instalación no podrá clasificarse en la categoría A si ello se justifica sobre la base de una evaluación de riesgos específica, centrada específicamente en los efectos de los residuos peligrosos, llevada a cabo como parte de la clasificación basada en las consecuencias de un fallo debido a la pérdida de integridad o a un funcionamiento incorrecto, que demuestre que la instalación no podrá clasificarse en la categoría A sobre la base del contenido de residuos peligrosos.
4. En caso de que el porcentaje mencionado en el apartado 1 sea inferior a un 5 %, la instalación no se clasificará en la categoría A sobre la base del contenido de residuos peligrosos.
Artículo 8
1. Los Estados miembros evaluarán si los criterios establecidos en el tercer guión del anexo III de la Directiva 2006/21/CE cumplen las consideraciones expuestas en los apartados 2, 3 y 4.
2. En el caso de las balsas de residuos de extracción y tratamiento previstas, se aplicará la siguiente metodología:
a)
se llevará a cabo un inventario de las sustancias y los preparados que se utilicen en la transformación y que vayan a verterse posteriormente en las balsas con los lodos de residuos de extracción y tratamiento;
b)
para cada una de las sustancias y los preparados, se estimarán las cantidades anuales que se utilicen en la transformación correspondientes a cada año del período de explotación previsto;
c)
para cada una de las sustancias y los preparados, se determinará si se trata de una sustancia o un preparado peligroso a tenor de la Directiva 67/548/CEE del Consejo (4) y de la Directiva 1999/45/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (5);
d)
para cada año de explotación planificado, el aumento anual del agua almacenada (ΔQi) en la balsa de residuos de extracción y tratamiento se calculará en condiciones estables de acuerdo con la fórmula establecida en el anexo I;
e)
para cada una de las sustancias o preparados peligrosos identificados con arreglo a la letra c), la concentración máxima anual (C max) en la fase acuosa se estimará de acuerdo con la fórmula establecida en el anexo II.
Si, sobre la base de la estimación de la concentración máxima anual (C max), la fase acuosa se considera peligrosa a tenor de las Directivas 1999/45/CE o 67/548/CEE, la instalación se clasificará en la categoría A.
3. En el caso de las balsas de residuos de extracción y tratamiento en funcionamiento, la clasificación de la instalación se basará en la metodología prevista en el apartado 2 o en un análisis químico directo del agua y de los sólidos presentes en la instalación. En caso de que la fase acuosa y su contenido tengan que considerarse preparados peligrosos a tenor de las Directivas 1999/45/CE o 67/548/CEE, la instalación se clasificará en la categoría A.
4. En el caso de las instalaciones de lixiviación de residuos en las que los metales se extraen de escombreras de minerales mediante la filtración de soluciones de lixiviación, los Estados miembros procederán, en el momento del cierre, a una selección de sustancias peligrosas basada en un inventario de los lixiviados químicos utilizados y de las concentraciones residuales de dichos lixiviados químicos en el drenaje, una vez acabado el lavado. En caso de que estos lixiviados deban considerarse preparados peligrosos a tenor de las Directivas 1999/45/CE o 67/548/CEE, la instalación se clasificará en la categoría A.
Artículo 9
Los artículos 7 y 8 de la presente Decisión no se aplicarán a las instalaciones de residuos que contengan residuos inertes o suelo no contaminado.
Artículo 10
La autoridad competente definida en la Directiva 2006/21/CE revisará la clasificación en caso de que se modifique sustancialmente la autorización o si las condiciones de explotación cambian de forma significativa.
Dicha revisión se llevará a cabo a más tardar al final del período de explotación de la instalación.
Artículo 11
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 20 de abril de 2009.