32002R0092
L 017/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 92/2002 НА СЪВЕТА
от 17 януари 2002 година
за въвеждане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на урея с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ:
А. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1497/2001 (2) (наричан по-долу „временен регламент“), Комисията въведе временно антидъмпингово мито върху вноса на урея с кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 и с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
(2)
Със същия регламент е взето решение за приключване на процедурата, свързана с вноса на урея, с произход от Египет и Полша.
Б. ПОСЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(3)
След уведомяването им за основните факти и съображения, въз основа на които е взето решение за въвеждане на временни мерки срещу вноса на урея с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна, няколко от заинтересованите страни са представили писмени забележки. Страните, изявили такова желание, са имали възможност да бъдат и изслушани устно.
(4)
Комисията е продължила да събира и проверява всички данни, които е сметнала за необходими, за да направи окончателните си заключения.
(5)
Били са извършени допълнителни проверки в помещенията на следните дружества:
Производители в Общността
-
Fertiberia, Мадрид.
-
Hydro Agri France, Париж.
Потребители в Общността
-
Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona.
(6)
Всички страни са били запознати с основните факти и съображения, въз основа на които е било решено да се препоръча въвеждане на окончателни антидъмпингови мита и окончателно събиране на внесените като временни митни сборове. Предоставен им е бил срок, в който да изразят забележките си след това уведомяване.
(7)
Представените от страните устни и писмени забележки са били разгледани и, когато е имало основание за това, временните решения са били изменени, така че да се съобразят с тях.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
(8)
Поради липса на забележки, се приемат определенията за разглеждан продукт и подобен продукт, изложени в съображения 9-12 от временния регламент.
Г. ДЪМПИНГ
1. Страни с пазарна икономика
(9)
Либийският производител износител е заявил, че съображение 63 от временния регламент не отразява вярно степента на оказаното съдействие. Той твърди, че Комисията е знаела и имплицитно е приела, че всички счетоводни отчети на дружеството, отразяващи всички дейности на корпорацията, няма да ѝ бъдат представени от съображения за поверителност. Той е изтъкнал също така, че либийското счетоводно законодателство не налага обнародване на проверени счетоводни отчети; по силата на член 2, параграф 5 от основния регламент, Комисията не би трябвало следователно да отхвърли на това основание представените от дружеството данни.
(10)
По отношение на степента на съдействие, Комисията никога не е посочвала, че приема отказа на дружеството да представи основни счетоводни документи. Напротив, тя няколкократно е информирала производителя износител за възможността да приложи член 18 от основния регламент, и по-специално да използва най-добрите данни, с които разполага, поради ниската степен на съдействие. Независимо от това, дружеството не е променило позицията си и не е представило необходимата съществена информация за проверка, между другото, на вътрешните продажби и на разходите за производство на разглеждания продукт. При тези обстоятелства и с оглед на определянето на нормалната стойност за дружеството - предмет на разглеждане, единствената възможност за службите на Комисията е била да използва наличните данни, а именно - предоставената от заявителя информация по силата на член 18 от основния регламент. На основание на изложеното по-горе, твърдението на дружеството, че отсъствието на публикувани проверени счетоводни отчети е причина за използване на наличната информация за определяне на нормалната стойност, е погрешно.
(11)
Основателността на този подход се потвърждава и от факта, че предоставените данни са били използвани всеки път, когато е било възможно те да бъдат проверени и сравнени с вътрешните счетоводни отчети на дружеството, и по-специално за определяне на прилаганата експортна цена от либийския производител износител (виж съображения 67-72 от временния регламент).
(12)
Същият производител износител е изтъкнал, че неговата нормална стойност е трябвало да бъде определена на базата на действителната цена на продажбите на вътрешния пазар или на базата на собствените му счетоводни данни, а не на базата на данните, представени в заявлението на производителите от Общността. Той е заявил, че всички доказателства и всички необходими данни за производството и продажбите на урея на либийския вътрешен пазар представени за тази цел.
(13)
Дружеството системно не е представяло съществена информация в отговорите си на въпросника и не е дало задоволително обяснение за несъответствията и противоречията, установени по време на проверките на място, въпреки че Комисията изрично ги е посочвала в исканията за изясняване и допълнителна информация и по време на извършената на място проверка. Следователно, не е било възможно да се установи точността и изчерпателния характер на декларираните продажби на вътрешния пазар, нито посочените разходи за производството на стоката. Следователно, що се отнася до представянето на доказателства и информация, свързани с производството и продажбите на урея на либийския вътрешен пазар, изложените в съображения 64 и 65 от временния регламент заключения, се потвърждават.
(14)
Съгласно посоченото в съображение 66 от временния регламент, при отсъствие на друга надеждна информация, нормалната стойност за либийския производител износител е трябвало да бъде определена на базата на представената в заявлението информация по силата на член 18 от основния регламент.
(15)
Същият производител износител е изтъкнал, че във всички случаи маржът на печалбата, използван в заявлението за определяне на нормалната стойност е бил завишен. В подкрепа на възражението си, той е изтъкнал, че маржовете на печалбата в сектора на уреята обикновено са ниски.
(16)
Въз основа на заключенията, отнасящи се до други производители износители, съдействали при настоящата процедура, Комисията е сметнала за уместно да преразгледа размера на маржа на печалбата, използван за определяне на нормалната стойност на либийския производител износител.
(17)
Както е посочено в съображение 22 от временния регламент, по силата на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, средният марж на печалбата на производителите-износители, оказали съдействие на настоящото разследване, реализиран при продажба на разглеждания продукт на вътрешния пазар, е бил използван за определяне на нормалната стойност за производителите-износители, за които не е било възможно да се определи маржът на печалбата, съгласно член 2, параграф 6 от основния регламент или на букви а) и б) от него. Като се има предвид, че не е открита никаква основателна причина за прилагане на различен марж на печалбата спрямо либийския производител износител и при липса на по-подходяща информация, е взето решение да се запази същия марж в окончателния етап за да се определи нормалната стойност.
(18)
Два румънски производители износители са поискали нормалната стойност да бъде определена на месечна база, поради инфлацията в Румъния през периода на разследването. Този метод е използван през временния стадий за всички румънски производители износители.
(19)
След въвеждане на временните антидъмпингови мита, този подход е бил преразгледан. Разследването е показало, че последствията от инфлацията не оправдават изчисляването на месечни нормални стойности. Постоянна практика на службите на Комисията е да определят средни нормални стойности за периода на разследването, освен при особени обстоятелства, като хиперинфлация, например. Не такъв е бил случаят с Румъния, обаче.
(20)
Следователно е сметнато за подходящо да се определи нормалната стойност за всеки румънски производител износител на окончателния стадий, на базата на средната цена, платена на вътрешния пазар през периода на разследването.
(21)
Промишлеността на Общността е изтъкнала, че за определяне на маржа на печалбата, използван за определяне на нормалните стойности за българските, естонските и литовски производители износители, е трябвало да се използва минималната печалба от инвестирания капитал, „необходима при обичайни условия за осигуряване на търговската дейност в сектора на уреята в средносрочен план“. Тя е посочила, че маржовете на печалбата в тези страни глобално не могат да бъдат надеждни, поради „интерференциите“ на плановата икономика върху счетоводните методи, използвани от заинтересованите дружества.
(22)
При разследването не е открито никакво доказателство, нито информация за това, че счетоводните отчети на тези дружества не са надеждни и че следователно не богат да бъдат използвани за определяне на маржа на печалбата. Следователно, единствената възможност за службите на Комисията е била да определят нормалните стойности, съгласно разпоредбите на член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Маржовете на печалбата са били следователно определени съгласно член 2, параграф 6, букви б) и в) от основния регламент, а именно, за заинтересования литовски производител износител, на базата на печалбата, реализирана за същата обща категория стоки, произведени и продадени на вътрешния пазар, а що се отнася до България и Естония, на базата на всеки друг разумен метод, а именно въз основа на среднопретегления марж на печалбата, установен за останалите производители износители, оказали съдействие по настоящата процедура.
(23)
При все това, маржът на печалбата, определен съгласно член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, на базата на среднопретеглените маржове на съдействалите производители износители с вътрешни продажби с печалба, е бил преразгледан. След приключване на процедурата, отнасяща се до вноса на урея с произход от Египет, египетските производители износители са били изключени от изчисленията на средния марж на печалбата.
(24)
След направените забележки от страна на естонския производител износител, маржът на печалбата, използван за конструиране на неговата нормална стойност е бил преизчислен. Преразглеждането на временните заключения е показало, че използваният марж на печалбата (изчислен на базата на продажбата на други продукти от дружеството) трябва да бъде преразгледан, доколкото тези продукти не могат да бъдат смятани за част от общата категория на разглеждания продукт (в случая - торове). Поради това, при липса на достатъчно продажби при обичайни търговски условия и поради липса на други естонски производители износители на разглеждания продукт и/или на продажби на стоки от същата обща категория, осъществени от заинтересованото естонско дружество, е бил приложен друг разумен метод на окончателния етап, на основание член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. В този случай, маржът на печалбата се основава на среднопретегленият марж, изчислен за другите заинтересовани производители износители, оказали съдействие (както и за българския производител износител, виж съображение 22).
(25)
Литовския производител износител е оспорил използването на разходите за продажба, административните разходи и другите общи разходи, както и съответната печалба, свързани с производството и продажбата на амониев нитрат, за целите на конструиране на нормалната стойност. Той е изтъкнал, че уреята и амониевият нитрат представляват различни торове, продавани в условия на конкуренция и на различни пазари, с различни производствени процеси, търсене, продажни цени и разходи.
(26)
Доколкото в Литва има само един производител на урея и поради липса на представителни продажби на вътрешния пазар, е възможно да се приложи член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент за определяне на разходите за продажба, административните и другите общи разходи, както и печалбата. Освен това, и уреята и амониевият нитрат са азотни торове и макар производственият им процес да се различава в известна степен, те са включени в една и съща обща категория стоки по смисъла на основния регламент. За да се отговори напълно на повдигнатия аргумент, по отношение на конкуренцията, пазарите и търговските ситуации не се различават особено (един единствен производител, конкурентен внос). С оглед на гореизложеното е взето решение за запазване на временното определение.
(27)
Поради липса на забележки на заинтересованите страни и на каквато и да е констатация, която би обезсилила временните заключения, се потвърждават експортните цени на заинтересованите производители износители, определени на временния етап.
(28)
В резултат на направените забележки от страна на либийския производител износител относно изчисляването на товаро-разтоварните работи при износа на разглеждания продукт за Общността, Комисията е преразгледала изчисленията си и е открила грешка, която е била надлежно изправена.
2. Страни без пазарна икономика
(29)
Белоруският производител износител е направил възражение за това, че Комисията не го е третирала като страна, оказала съдействие на процедурата. Дружеството твърди, че е представило на Комисията всички искани от нея данни и смята, че не е било третирано от нея като съдействала страна, за да бъде лишено от правата, свързани с този статут, а именно от възможността да представи предложение за доброволна гаранция.
(30)
По време на настоящото разследване, фактът, че дружеството не е предоставило исканата информация за определяне на подлежаща на проверка експортна цена, е довел до прилагането на правилото, установено в член 18 от основния регламент за страните, които не са съдействали и следователно, до частичното използване на „наличните данни“, в случая, цифровите данни за износа, представени от Евростат.
(31)
Отбелязано е все пак, че за разлика от твърденията на дружеството, частичното прилагане на член 18 по никакъв начин не го лишава от правата му на заинтересована страна, и в случая, от правото му за бъде информирано, да прави устни и писмени забележки, да има достъп до неповерителните преписки и да представя предложение за доброволни гаранции.
(32)
Както това е подчертано в съображения 118-130 от временния регламент, съгласно член 2, параграф 7, буква б), от основния регламент, три украински дружества са поискали да се ползват от статута на пазарна икономика, изтъквайки, че условията на пазарна икономика са преобладаващи по отношение на производството и продажбата на разследваната подобна стока. Припомня се, че на две от тези дружества е предоставен такъв статут. Украинският производител износител, на когото този статут е бил отказан, е оспорил заключенията на Комисията, свързани с евентуална намеса на държавата.
(33)
Промишлеността на Общността отново е потвърдила своето искане украинските дружества, които произвеждат и продават азотни торове, и по-специално урея, да се ползват от значителното участие на държавата и че поради това, на общо основание нито една от тях не би трябвало да се ползва от статута на пазарна икономика. Тя е посочила в частност, че украинският пазар на торове се характеризира с наличието на договори за работа на ишлеме, с верижни бартерни споразумения и с поемане от държавата на разходите за енергия, електричество и транспорт, и че всички тези фактори са несъвместими с пазарната икономика.
(34)
Тези аргументи, повдигнати от производителите-износители и производителите на Общността са били споменати в съображения 118-130 от временния регламент. Но следва все пак да се добави, че договори за работа на ишлеме по дефиниция не са несъвместими със статута на пазарна икономика, доколкото не могат задължително да бъдат смятани за типични за държавното участие. Участието на държавата в транспортните разходи е взето предвид чрез използване на тарифите, приложими в страната аналог. Нито един елемент не доказва, че разходите за енергия и за електричество са предмет на значително изменение, поради участието на държавата, нито че не отразяват широко пазарните стойности. Освен това, енергийните разходи и тези за електричество не са значителни елементи в производството на урея, ако се сравнят с разходите за природен газ.
(35)
Промишлеността на Общността е възразила на решението да се предостави индивидуално третиране на един от украинските производители износители, подчертавайки, че държавното участие в това дружество е позволявало значителната намеса на държавата.
(36)
При все това, тя не е привела никаква нова информация, нито доказателство за това, че твърдяното държавно участие е позволило заобикаляне на въведените мерки; искането следователно е било отхвърлено. Заключенията, изложени в съображение 132 от временния регламент следователно се потвърждават.
(37)
Както е изложено в съображения 133-135 от временния регламент, три украински дружества прилагат договори за работа на ишлеме. Припомня се, че съгласно украинското законодателство, доставчикът на суровините запазва собствеността си върху завършения продукт, а предприятието, което извършва преработката не придобива никакво право на собственост върху стоките.
(38)
Разследването е показало, че едно от дружествата, които са се ползвали от статут на пазарна икономика не може да бъде смятано за производител износител на разследваната стока. Това дружество е имало трайни делови отношения с друго дружество, установено в трета страна. В рамките на тези отношения, дружеството в третата страна е било условно единствен доставчик на суровини по силата на договорите за работа на ишлеме (и е било собственик на стоките през целия производствен процес). Това дружество е било също активен участник в експортните продажби на разглеждания продукт. Тези факти ясно показват, че връзката между двете дружества е надхвърляла рамките на обичайните връзки между купувач и продавач.
(39)
Поради липса на съдействие от страна на свързания доставчик на газ, не е било възможно да се установят нито общите разходи за производство, нито платената или за плащане износна цена, а още по-малко те да бъдат проверени. Следва да се отбележи също така че въпреки наличието на някои данни за експортните цени за първия независим купувач, не е било възможно тези данни да бъдат проверени и следователно, те не са били използвани за определяне на дъмпинговия марж. При липса на съдействие от страна на свързания доставчик (законен собственик на суровината и на завършената продукция), нито нормална стойност, нито експортната цена на украинското дружество не са могли да бъдат надеждно определени. Следователно, не е било възможно да се определи индивидуалният дъмпингов марж на това дружество.
(40)
Друго украинско дружество, което не се е ползвало със статут на пазарна икономика, нито с индивидуално третиране, е осъществило всичките си експортни продажби в рамките на договори за работа на ишлеме. При липса на съдействие от страна на неговия доставчик на газ и при липса наекспортни цени за първия независим купувач, които могат да бъдат проверени, цените по тези сделки са определени по метода, изложен в съображение 66 по-долу, за целите на изчисляването на дъмпинговия марж в национален мащаб.
(41)
И накрая, трето дружество е осъществило част от продажбите си, както на вътрешния пазар, така и от експорт, в рамките на договори за работа на ишлеме. Също така, при липса на съдействие от страна на неговите доставчици и при липса на цени за първия независим купувач, които да могат да бъдат проверени, единствената възможност за службите на Комисията е била да не вземат предвид всички продажби, осъществени в рамките на тези договори. Останалите продажби на вътрешния пазар са били все още представителни, както това е установено в съображение 138 от временния регламент.
(42)
Две други украински дружества, осъществили също продажби в рамките на договори за работа на ишлеме и чиито доставчици на газ също са отказали да окажат съдействие, все пак са изтъкнали, че представените от тях данни за продажби са били точни и надеждни и че са представили достатъчно доказателства, за да бъдат взети предвид тези сделки, с оглед определянето на нормалната стойност или на експортната цена.
(43)
По време на проверката на място е било констатирано, че нито фактурираните цени, нито плащанията, отнасящи се до уреята, не фигурират в счетоводните книги на тези дружества. При липса на съдействие от страна на доставчиците на газ, в чиито счетоводни отчети би трябвало да фигурират при обичайни условия тези данни, и при липсата на какъвото и да е доказателство за реално извършени плащания по тези сделки, предоставената информация не е могла да бъде проверена и следователно не е приета.
i) Страна аналог
(44)
Три украински производители износители са изтъкнали, че тяхната нормална стойност не е трябвало да бъде определена на базата на цените на вътрешния пазар и на разходите в страна аналог, а на базата на продажбите на вътрешния пазар на украински производител износител, ползвал се със статут на пазарна икономика.
(45)
Постоянна практика на службите на Комисията, съгласно член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент, е да определят нормалната стойност въз основа на параграфи 1-6 от член 2 от основния регламент единствено за производителите, които са в състояние да докажат, че действат при пазарни условия. За всички останали производители от същата страна, нормалната стойност се определя на базата на член 2, параграф 7, буква а), а именно, на базата на цената или конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика, или на всяка друга разумна база, предвидена в този член. Следователно, нищо не оправдава промяна на временните заключения в това отношение.
(46)
Белоруският производител износител, трима украински производители износители, правителствата на Беларус и на Украйна и едно сдружение на вносители са направили възражение относно избора на САЩ като страна аналог, изтъквайки, че Литва е по-подходяща трета страна с пазарна икономика.
(47)
Тези страни са посочили, че САЩ не са подходящ избор, поради високите цени на газа в тази страна, които водели до изменение в цените на уреята, разликите в икономическото развитие на тази страна и това на Беларус и на Украйна, и на разликите в размерите на техните пазари. Фактът, че само един американски производител е оказал съдействие също е бил представен като аргумент срещу избора на САЩ като трета страна с пазарна икономика. Тогава Литва е била предложена като най-подходяща страна аналог. Изтъкнато е било, че обемът урея, произведен в Литва е представителен по отношение на обема на износа на урея с произход от Украйна и Беларус за Общността през периода на разследването. Заявено е било, освен това, че Литва е отворен и конкурентен пазар, освободен от вносни мита, и с равен достъп до природен газ, където производственият процес е сходен на този в Беларус и в Украйна. Фактът, че в Литва има само един производител на урея е бил сметнат без значение от страните, доколкото Литва, подобно на други страни, в които има само един производител на разглежданата стока, вече е била използвана в предишни разследвания за стоки от същата категория.
(48)
Службите на Комисията са разгледали внимателно всички аргументи и са стигнали до следните заключения:
(49)
Докато на американския пазар оперират десет производители на урея, срещу пет в Украйна, в Литва има само един. Макар САЩ да са въвели антидъмпингови мита върху вноса на разглежданата стока с отправна страна бившия Съветски съюз, значителни количества урея се внасят от други страни (над един милион тона). Разследването е показало, че въпреки че никакво антидъмпингово мито не е наложено върху вноса на урея от Литва, този внос остава много слаб. САЩ са широк пазар за уреята (над 10 милиона тона годишно), докато литовският пазар практически не съществува. Поради това, продажбите на урея на литовския пазар през периода на разследването са били минимални и, според предоставената от литовския производител информация, не са осъществени в рамките на обичайни търговски операции. Направеното заключение е, че американският пазар на урея е силно конкурентен по отношение на литовския. И накрая, за разлика от положението в Литва, американските продажби на вътрешния пазар са представителни спрямо износа на Беларус и на Украйна за Общността.
(50)
Фактът, че само един американски производител е оказал съдействие по настоящото разследване, с нищо не променя посочените по-горе заключения. Цените, прилагани от този производител, използвани за определяне на нормалната стойност, са били фактически предмет на описаната по-горе конкуренция. Количествата, продавани от този единствен производител дори са представителни спрямо целия обем на износа от Беларус и Украйна за Общността.
(51)
В отговор на повдигнатия аргумент относно сходството на достъпа до природен газ, основната суровина при производството на урея, службите на Комисията са разгледали също така и снабдяването на производителите. Било е потвърдено, че докато американският производител се е снабдявал с природен газ от няколко доставчика, подобно на украинските производители, литовският се е снабдявал само от един доставчик и не е разполагал с друг източник на снабдяване. От друга страна, САЩ, както и Украйна, са едновременно производители и вносители на природен газ, докато Литва не разполага с никакъв собствен ресурс от природен газ.
(52)
Комисията е сравнила също така производствените процеси, прилагани в САЩ с прилаганите в Беларус и в Украйна и е заключила, че технологията, използвана от американския производител е била поне толкова ефективна, колкото и използваната от производителите на Беларус и Украйна.
(53)
Било е заявено също така че Литва е трябвало да бъде използвана като страна аналог, защото е била подложена на същото разследване.
(54)
Комисията отбелязва, че съгласно член 2, параграф 7 от основния регламент трета страна с пазарна икономика, предмет на същото разследване, може да бъде посочена за страна аналог. Но поради причините, изложени в съображения 49-51, Литва не е била сметната за подходяща страна аналог за целите на настоящото разследване.
(55)
Както вече е било посочено в съображение 107 от временния регламент, високите разходи за природен газ в САЩ през периода на разследването са били преразгледани. Тези разходи са били следствие на специфична за САЩ пазарна ситуация през този период. Преизчислението е свело цената на газа до равнище, сравнимо с това за другите дружества, съдействали на настоящата процедура.
(56)
Промишлеността на Общността е одобрила избора на САЩ за страна аналог. Тя е изтъкнала обаче, че цените на газа в САЩ са се увеличили слабо и че не е трябвало да се допусне преизчисление в това отношение. Макар да е вярно, че най-значителното увеличение на цените на газа е било през второто полугодие на 2000 г., т.е. след периода на разследването, през втората част на периода на разследването е било установено, че цената на природния газ вече е била необичайно и специфично завишена. Сметнато е следователно, че извършеното преизчисление е било оправдано.
(57)
Поради всички изброени по-горе причини, заключението е, че САЩ е подходяща страна аналог с пазарна икономика и че този избор е бил разумен. Така че нормална стойност, определена на базата на продажбите на вътрешния пазар, реализирани в САЩ в рамките на обичайни търговски операции, с разумен, но не прекомерно завишен марж на печалбата, отговаря напълно на изискванията на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент.
ii) Нормална стойност за дружествата, ползващи статут на пазарна икономика
(58)
Украинското дружество, на което практически всички продажби са осъществени в рамките на договори за работа на ишлеме, е изтъкнало, че определянето на неговата нормална стойност е трябвало да вземе за база продажбите му на вътрешния пазар. Тъй като това не е направено, то е предложило на Комисията да използва нормалната стойност на украински производител износител, ползващ се със статут на пазарна икономика или да конструира нормалната стойност на базата на нейните собствени данни.
(59)
При липса на съдействие от страна на свързания доставчик на газ, е било направено заключението, че това украинско дружество не може да бъде смятано за производител износител на урея (виж съображения 38 и 39 за повече подробности). Следователно, не е била определена никаква нормална стойност.
(60)
Както това е било посочено в съображение 138 от временния регламент, Комисията е разгледала освен това дали са необходими преизчисления на други ценови фактори, като амортизационните разходи на украинския производител износител, чиято нормалната стойност е била определена въз основа на неговите собствени данни.
(61)
Направеното сравнение между амортизационните разходи, включени в разходите за производство на различните производствени мощности на съдействалия производител от страната аналог и амортизационните разходи на украинския производител показва известни разлики. Тези разлики обаче може да са резултат на много фактори и във всички случаи не са достатъчни да оправдаят преизчисляване на разходите на украинския производител. Освен това, след като нормалната стойност за този украински производител е определена на базата на неговите продажби на вътрешния пазар, всяка промяна на разходите за производство би имала евентуално незначително въздействие. Следователно не е извършено никакво преизчисление.
(62)
Две украински дружества, чиито експортни продажби са били осъществени в рамките на договори за работа на ишлеме и следователно са били изключени от изчисленията относно дъмпинга, са изтъкнали, че тяхната експортна цена е трябвало да бъде конструирана на базата на фактурираната на чуждите клиенти стойност на операцията на преработване, плюс разходите за газ, платени от тях или от друг производител износител в Украйна, както и с разумен размер печалба.
(63)
За едно от дружествата, поради несъдействието на свързания доставчик на газ, не само, че цените на експортните му продажби не са подлежали на проверка, но и самото дружество не е смятано за производител износител на урея (виж съображения 38 и 39 за повече подробности). Следователно, за него не е определен никакъв дъмпингов марж.
(64)
Що се отнася до другото дружество, предложеният метод противоречи на член 2, параграф 9 от основния регламент. Целта на този член не е да предлага алтернативни методи за определяне на експортните цени при несъдействие, а да отчита намесата при експортните продажби на свързан вносител в Общността или съдружник на производителя износител. Предложеното конструиране от украинските дружества, за разлика от разпоредбите на член 2, параграф 9 от основния регламент, не се базира на продажна цена за независима страна. То използва обаче, като отправна точка, разходи за производство (метод, използван за конструиране на нормалните стойности, а не на експортните цени). Следователно искането е отхвърлено.
(65)
Трето украинско дружество, също осъществило всичките си експортни продажби в рамките на договори за работа на ишлеме, е изтъкнало, че е трябвало да се използва средната експортна цена на други украински производители износители, а не най-ниските експортни цени.
(66)
Няма обаче никакво основание да се смята, че средната експортна цена на други украински производители износители е по-точна. Постоянна практика на службите на Комисията, в случай на несъдействие, е да използват среднопретеглената експортна цена на сделките, осъществени при най-ниски експортни цени, която същевременно представлява голяма част от износа при цени, които могат да бъдат проверени.
(67)
Две украински дружества и едно от Беларус са заявили, че Комисията е трябвало да им предостави съществена информация, за да могат да изтъкнат естествените си предимства при сравнение.
(68)
Доколкото само едно американско дружество е съдействало на процедурата, никаква специфична информация, отнасяща се до подробности за неговото производство и продажби не може да бъде съобщена, без да се накърнят правилата за поверителност. Достъпни са други съществени данни (географско разположение, достъп до суровини, и др.). Службите на Комисията са анализирали наличната информация и са направили по собствена инициатива необходимите преизчисления. Припомня се, че е било установено, че цените на природния газ са били необичайно завишени през периода на разследването в САЩ и че извършеното преизчисление на цената на газа, използван от съдействалото американско дружество е позволило тази цена да бъде доведена до равнище, сравнимо с това на другите дружества, съдействали на настоящото разследване.
(69)
Три украински дружества и дружеството от Беларус са възразили срещу факта, че Комисията е извършила преизчисление на експортната цена с оглед на транспортните разходи на базата на действащите в страната аналог цени на железопътния транспорт. Било е заявено, че е трябвало да бъдат използвани цените на украинския железопътен транспорт или тези в Литва.
(70)
Цените на железопътния транспорт в Украйна и Беларус, страни, които все още не действат в условията на пазарна икономика, се определят от държавата и следователно не може да се приеме, че те отразяват обичайните пазарни цени. Постоянна практика на службите на Комисията е да основават преизчисленията за този вид вътрешен транспорт за страните, посочени в член 2, параграф 7 от основния регламент, на проверени данни за страната аналог, когато има такива. Освен това е било изрично посочено, при предоставянето на статут на пазарна икономика на някои заинтересовани украински дружества, че някои ценови фактори могат да бъдат коригирани, за да бъдат съобразени с нормалната стойност на пазара. Следователно, няма основания за никаква промяна на временните заключения.
(71)
Било е заявено също така, че е трябвало да бъдат приложени по-ниски цени, тъй като украинските производители износители са използвали собствени вагони, за да експедират големи количества стока и са поемали разходите по връщането обратно на празните вагони.
(72)
Предоставената информация от производителя в страната аналог са показали основателността на преизчисление във връзка с използването на вагони, собственост на дружествата. Изчисленията са били приведени в съответствие с това.
(73)
Дружествата от Украйна и от Беларус са заявили, че извършеното преизчисление във връзка с физическите разлики между уреята на зърна, продавана на вътрешния пазар на страната аналог и уреята на гранули, продавана от тях, е трябвало да се базира на установените разлики в цената на пазара на Общността.
(74)
При все това, доколкото преследваната цел е да се определи нормална стойност за уреята на гранули на пазара на страната аналог, преизчислението трябва да почива на установената разлика в цените на същия този пазар. Преизчислението следователно е извършено на базата на установените разлики в цените на американския пазар. Да се използва пазара на Общността не изглежда уместно, защото разликата в цените на този пазар вероятно ще бъде повлияна от дъмпинговите практики. Следователно, искането се отхвърля.
(75)
Две украински дружества и дружеството от Беларус са поискали също така преизчисление във връзка с разликите в търговските етапи, изтъквайки, че са продавали разглежданата стока само на продавачи на едро.
(76)
Украинските производители износители и тези от Беларус са продавали разглежданата стока на продавачи на едро. Съдействалият производител от страната аналог също е продавал разглежданата стока на продавачи на едро. Част от продажбите му на вътрешния пазар обаче са осъществени на производители на смеси. Задълбоченият анализ на дейностите и цените е показал, че искането не е основателно.
3. Дъмпингови маржове на разследваните дружества
(77)
След въвеждането на временните мита, Комисията е проверила дали разходите за превоз, посочени от литовския производител износител, но платени от вносителите, са точни. Било е установено, че тези разходи са били надценени по отношение на информацията, предоставена от вносителите и държавните цени за същите отсечки. Размерите на разходите за превоз са били преразгледани с оглед на това и са били използвани реалните разходи.
(78)
В резултат на забележките, направени от естонския производител износител относно несъответствието при преизчислението на предварителния етап на стойността CIF на недекларираните продажби, използвана за определяне на дъмпинговия марж върху тези продажби, Комисията е разгледала въпроса по-задълбочено и е решила да преразгледа използвания метод. Извършеното преизчисление на предварителния етап е било отменено. Въпреки това, при липса на надеждни данни, представени от дружеството, Комисията е решила да използва за своите заключения данните на Евростат, тъй като те са най-добрите възможни.
(79)
На предварителния етап Комисията е извършила преизчисление на стойността CIF за белоруския производител износител за целите на изчисляването на дъмпинговия марж. Това преизчисление е било отменено, тъй като е било извършено неправилно.
(80)
Окончателните дъмпингови маржове, представляващи процентно изражение на цената CIF при внос до границата на Общността, са следните:
Беларус
Всички дружества:
67,3 %
България
- Химко AД:
90,3 %
- Други:
90,3 %
Хърватия
- Petrokemija d.d.:
72,9 %
- Други:
72,9 %
Естония
- JSC Nitrofert:
37,4 %
- Други:
37,4 %
Либия
- National Oil Corporation:
48,8 %
- Други:
48,8 %
Литва
- Joint Stock Company Achema, Jonava:
10,0 %
- Други:
10,0 %
Румъния
- S.C. Amonil S.A., Slobozia:
20,1 %
- Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova:
40,7 %
- Sofert S.A.., Bacau:
25,2 %
- Други:
40,7 %
Украйна
- Cherkassy Azot, Cherkassy:
21,1 %
- Dnipro Azot, Dniprodzerzhinsk:
66,3 %
- Други:
82,1 %.
Г. ЩЕТА
1. Определение на промишленост на Общността
(81)
Няколко заинтересовани страни отново са изтъкнали, че производителите на Общността, закупили и внесли урея от страните, обхванати от настоящата процедура трябва да бъдат изключени от определението „Промишленост на Общността“.
(82)
Съгласно съображение 156 от временния регламент, обикновено тези закупени количества са били малки и са били предназначени за покриване на прекъсвания в снабдяването, поради дейности по поддръжката. Единственото дружество, закупило по-значителни количества, представляващи около 20 % от собственото му производство през периода на разследването, е имало за цел по това време да допълни гамата от продукти. Разследването е установило, че това дружество е било преди всичко производител на урея, а не вносител и че следователно не е имало никаква основателна причина то да бъде изключено от определението „Промишленост на Общността“. Във всички случаи, подобно изключване не би повлияло значително върху заключенията по този случай, нито върху размера на въведените мита.
(83)
Следователно, заключенията, изложени в съображение 157 от временния регламент се потвърждават.
2. Потребление в Общността
(84)
При липса на нови елементи, свързани с потреблението в Общността, заключенията, изложени в съображения 158 и 159 от временния регламент се потвърждават.
3. Внос от заинтересованите страни
(85)
Било е изтъкнато, че вносът на урея с произход от Румъния не е трябвало да се кумулира с вноса от други страни, включени в настоящата процедура. Искането се позовава на факта, че промените на вносния обем и пазарните дялове са били различни през разглеждания период.
(86)
В съображение 162 от временния регламент е отбелязано следното:
-
внесените количества от всички разглеждани държави са били значителни и много над процента, посочен в член 5, параграф 7 от основния регламент,
-
установените дъмпингови маржове са надвишавали de minimis и всички производители износители са прилагали цени, по-ниски от тези на промишлеността на Общността,
-
цените на вносния урея, както и на произведената в Общността значително са спаднали през разглеждания период.
(87)
Обемът на количествата урея, внасяни от Румъния нараства заедно с цените на пазара на Общността, което говори за наличието на връзка между прилаганите цени и обема на количествата, внасяни от Румъния през разглеждания период. През 1999 г., когато цените са достигнали най-ниското си ниво, на практика липсва внос от Румъния. Това доказва наличието на прозрачност на цените на пазара на урея в Общността. Това дава също така основание да се предполага, че румънските износители ще се оттеглят от пазара, когато цените паднат прекалено. Въпреки това, в резултат на частичното покачване на цените между 1999 г. и периода на разследването (съображение 164 от временния регламент), румънският внос значително се е увеличил, достигайки 2,3 % от пазара през периода на разследването. Сред разглежданите страни, Румъния е била през този период четвъртият износител на разглежданата стока за Общността.
(88)
Но тази тенденция при вноса не е специфична за Румъния. Вносът от няколко от разглежданите страни също е спаднал забележително по подобен начин между 1996 г. и 1999 г., след което значително се е увеличил на пазара на Общността през периода на разследването. Този ръст е осъществен чрез непрекъснато нарастване от година на година на общия обем на вноса от заинтересованите страни през разглеждания период. Единствено разпределението между заинтересованите страни се променя, в зависимост от прилаганите цени. Това отново свидетелства за конкуренцията между внасяните стоки, но не е основание вносът от Румъния или от която и да е друга от останалите заинтересовани страни да не се кумулира с останалия внос.
(89)
Поради всички изложени по-горе причини се приема, че критериите, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент са изпълнени. Следователно, заключенията, изложени в съображение 162 от временния регламент се потвърждават.
(90)
При липса на нови елементи, отнасящи се до обема и цените на внасяните стоки от заинтересованите страни, временните заключения се потвърждават.
(91)
За целите на временните заключения, занижената стойност на цените е определена чрез сравнение на цените на износителя до границата на Общността, стоката доставена на кея с платени мита, от една страна и проверените цени от завода на производителите на Общността, от друга. Сравнението е направено за урея на зърна, на гранули, в насипно състояние и на чували.
(92)
Известен брой страни, сред които няколко производители износители, са посочили, че цените на производителите от Общността, използвани за сравнение, е трябвало да имат за база среднопретеглената цена на промишлеността на Общността, а не цената, изчислена на ниво индивидуален производител. Изтъкнато е било, че подобен метод има за ефект изкуствено увеличаване на маржа, с намаление до нула на нивото на производителя на Общността.
(93)
На първо място трябва да се отбележи, че използването на занижена стойност или на сравнение на цените е показател за щета, който, по смисъла на член 3, параграф 3 от основния регламент, има за цел да се установи „дали за дъмпинговият внос се установява значително занижаване на цената, спрямо цената на подобна стока на промишлеността на Общността или този внос е имал за ефект да намали значително цените“.
(94)
Вярно е, че не всички вносни цени на разглежданите страни са по-ниски от прилаганите от различните производители в Общността. Независимо от това, значителен обем експортни продажби са извършени при цени по-ниски от тези на промишлеността на Общността. Следва да се отбележи също така че пазарът на урея на Общността е, както силно прозрачен, така и много чувствителен на промените на цените.
(95)
След допълнителен анализ, се е оказало, че за разглежданите страни, вносният дял по дружества с цена по-ниска от тази на промишлеността на Общността е бил между 0 и 56 %, като средната стойност на целия внос е била 46 %. Степента на занижаване на стойността е била до 17 %. При този анализ не е било използвано намаляването до нула. поради проблеми със съдействието на производителя износител от Беларус (съображение 113 от временния регламент) и на този от Естония (съображение 58), не е било възможно да се извърши това сравнение на цените на тези дружества. Нищо обаче не дава повод да се смята, че техните резултати са щели да бъдат различни.
(96)
Следва освен това да се отбележи, че промишлеността на Общността е регистрирала загуби през периода на разследването (съображение 175 от временния регламент), тъй като цените ѝ са паднали през този период. Що се отнася до дружеството, за което не е установено никакво занижаване на стойността спрямо продажната цена в Общността, се е оказало, че то е било под разходите за производство в Общността, увеличени с разумната печалба за промишлеността на Общността.
(97)
Следователно, окончателно установено е, че производителите-износители на заинтересованите страни силно са занижили цените си, а цените на пазара на Общността значително са паднали през периода на разследването.
(98)
Няколко възражения са внесени по отношение на изчисленията за премахване на щетата. Те са изложени подробно в съображения 114-116 и 121-123. Освен това се потвърждава фактът, че когато са били разрешени подходящи преизчисления, те също са били взимани предвид при прилагане на занижена стойност.
4. Ситуация на промишлеността на Общността
(99)
След допълнителна проверка на двама производители на Общността, се е оказало, че някои показатели за щета са се променили в абсолютно изражение. Независимо от това, тези изменения не са били достатъчни, за да повлияят чувствително на развитието на показателите за щета през разглеждания период, нито да променят временните заключения. С оглед на изложеното по-горе, временните заключения за причинена материална щета на промишлеността на Общността се потвърждават.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(100)
Няколко заинтересовани страни отново са подчертали, че щетата, претърпяна от промишлеността на Общността не е била причинена от дъмпингов внос, а по-скоро от излишък в предлагането на урея на световния пазар. Това се доближава до твърдението, че щетата, претърпяна от промишлеността на Общността е резултат на спада на нейните експортни продажби, който се е отразил отрицателно на продажбите на пазара на Общността.
(101)
Трябва да се отбележи по този повод, че оценката на положението на промишлеността на Общността се основава на данни за продажбите на разглежданата стока на пазара на Общността. Следователно, евентуалните отрицателни ефекти върху намаляването на експортните продажби са изключени от споменатия анализ на щетата.
(102)
Освен това, за разглеждания период, експортните продажби на промишлеността на Общността са отбелязали спад с 337 000 тона, докато продажбите ѝ на пазара на Общността са се увеличили с 172 000 тона. При трудните за експорта условия, промишлеността на Общността е успяла да покрие половината от загубите си в експорта, благодарение на пазара на Общността.
(103)
Същевременно, потреблението в Общността се е увеличило с 1,25 милиона тона, вносът на ниски дъмпингови цени се е увеличил с 867 000 тона (съображение 163 от временния регламент) и промишлеността на Общността е загубила 10,3 % от пазара на Общността (съображение 173 от временния регламент). Неспособността на промишлеността на Общността да извлече полза от развиващия се вътрешен пазар, докато експортът ѝ спада, не само че не е в основата на тази ситуация, а доказва наличието на щета, причинена от дъмпинговия внос.
(104)
Следователно, излишъкът в предлагането и загубата от експортни продажби биха могли да имат ефект само върху промишлеността на Общността (ограничена загуба от разходи за производство), докато дъмпинговият внос е пречел тя да се възползва пълноценно от експанзията на пазара на Общността. Направено е следователно заключението, че влиянието на твърдяното свръхпредлагане и спадът на експортните продажби на промишлеността на Общността, разгледани поотделно, не са достатъчно основание за прекъсване на причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и значителната щета, претърпяна от промишлеността на Общността. Следователно заключенията в съображения 197 и 198 от временния регламент се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
1. Вносители/търговци
(105)
След публикуването на временния регламент не е получена никаква забележка от страна на съдействалите вносители. Едно сдружение на вносители обаче е изтъкнало, че въвеждането на антидъмпингови мерки противоречи на интересите на вносителите на урея, загрижени за просперитета на селскостопанския сектор.
(106)
Постоянната необходимост от внос е призната в съображение 206 от временния регламент. Дори митата да се прилагат изцяло, разходите за земеделските стопани в най-лошия случай ще се увеличат с 0,6 %. Макар че подобно увеличение може да накара някои земеделски стопани да сменят източника на снабдяване с урея, нищо не показва, че трябва да се преразгледат заключенията, изложени в съображение 206 от временния регламент.
2. Потребители
(107)
След публикуването на временния регламент, са получени забележки от австрийски, италиански, испански и британски организации на земеделски стопани. Нито една от тези страни не е възразила срещу временното заключение, според което митата биха довели най-много до увеличение на разходите за земеделските стопани от порядъка на 0,6 %, те обаче са се противопоставили на въвеждането на мерки и са отхвърлили заключението, че увеличенията на цените няма да се проявят изцяло.
(108)
Извършената проверка в земеделска кооперация е потвърдила заключението, че предлаганите мерки ще се отразят на разходите. Хипотезата, че ефектът от мерките не би трябвало да се прояви напълно почива на опита от няколко други антидъмпингови процедури. нищо не дава основание да се смята, че и при настоящата процедура няма да е така.
(109)
Макар да бе потвърдена деликатната ситуация на земеделските стопани, от това не може да се направи заключение, че ефектът от митата ще бъде от такова естество, че въвеждането на мерките би противоречало на интереса на Общността.
(110)
Никаква писмена забележка не е получена пряко от някое от съдействалите промишлени предприятия, потребители на урея. Това дава основание да се смята, че мерките не биха оказали значително влияние върху тези потребители на урея.
(111)
Едно промишлено предприятие, което също така внася и продава урея, е представило забележките си чрез асоциация на вносителите. Това дружество твърди, че въвеждането на тези мерки може да я принуди да преустанови дейността си, което би довело до загуба на 380 работни места. Независимо от това, тъй като възражението не е било внесено директно от въпросното дружество и освен това не е било подкрепено с никакви доказателства, то е било отхвърлено.
3. Заключение, относно интереса на Общността
(112)
При отсъствие на нови елементи, свързани с интереса на Общността, заключенията, изложени в съображение 219 от временния регламент са потвърдени.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Ниво на елиминиране на вредите
(113)
За целите на временните заключения, занижената стойност спрямо разходите за производство, увеличени с разумна печалба е определена чрез сравнение на цените на износителя до границата на Общността, стоката доставена на кея с платени мита, от една страна и проверените целеви цени от завода на производителите на Общността, от друга. Сравнението е направено от дружеството между уреята на зърна, на гранули, в насипно състояние и на чували.
(114)
Няколко производители износители са изтъкнали, че направеното преизчисление по отношение на разходите за разтоварване, за да се стигне до цена на стоката, доставена на кея с платени мита е било недостатъчно. Било е заявено също така че маржът на вносителите (повечето от тях продавачи на едро) е трябвало да бъде взет в предвид при изчисленията, съгласно практиката при други скорошни случаи, свързани с торове.
(115)
От различни източници са били събрани допълнителни доказателства за разходите за разтоварване, по-специално от производители износители, от промишлеността на Общността и от независими вносители. Въз основа на тази информация, размерът на разходите за разтоварване е бил преизчислен.
(116)
Въпросът с предоставянето на право на преизчисление на маржа на вносителите е бил разгледан в рамките на това специфично разследване. Било е установено, че производителите-износители на урея използват няколко канала за продажба на стоките си на пазара на Общността, сред които и пряка продажба на крайния потребител. Нищо не дава основание да се предполага, че цените са се променяли в зависимост от използвания канал. Напротив, било е установено, че продажните цени обикновено не зависят от вида потребител. Също така, не е установена голяма разлика между каналите за продажба, използвани от промишлеността на Общността и използваните от производителите-износители. Следователно искането за преизчисляване на маржа на вносителите е отхвърлено.
(117)
Няколко страни, сред които болшинството от производителите-износители, са заявили, че цените на производителите от Общността, използвани за определяне на занижената стойност на цените е трябвало да имат за основа среднопретеглената цена на ниво промишленост на Общността, а не цената, изчислена на ниво индивидуален производител. Било е изтъкнато, че подобен метод има за ефект да увеличи изкуствено маржа, без да отчита евентуална отрицателно занижена стойност на цените на ниво производител на Общността. Било е изтъкнато също така че определянето на антидъмпинговите мита по метод, водещ до намаление нула противоречи на взето неотдавна решение на СТО (3).
(118)
Трябва да се отбележи, че изчисляването на занижената стойност има за цел да определи действителния размер на нанесената на промишлеността на Общността щета, в резултат на дъмпингов внос. Всяко сравнение на цени трябва да отразява икономическата действителност. Разследването е показало, че на пазара на Общността, е установена конкуренция между различните производители.износители и различните производители от промишлеността на Общността. Във връзка с това, следва да се отбележи, между другото, че съществуват значителни разлики в цените на производителите от Общността, в зависимост от географското им разположение. Размерите на дъмпинга, нанесъл щета, причинена от един производител износител на промишлеността на Общността трябва да се разглеждат съобразно с действителната ситуация на пазара и проверените данни за всяко дружество.
(119)
Едно сравнение на цените позволява да се изчисли точно пълното въздействие на всеки дъмпинг, нанасящ щета на промишлеността на Общността, без да се увеличава изкуствено нивото на занижаване на стойността в настоящия случай. Следователно искането се отхвърля.
(120)
Промишлеността на Общността е изтъкнала, че част от внасяната в Общността урея е бил под формата на „мазни“ гранули и е трябвало да бъде третиран като отделен вид урея. Тя е заявила също така че за изчисляването на занижената стойност в настоящия случай, този вид стока е трябвало да бъде сравнена с „мазните“ гранули, произвеждани в Общността.
(121)
Установено е било, че гранули с голям диаметър или „мазни“ наистина се произвеждат от промишлеността на Общността, освен тези, които някои от разглежданите държави изнасят за Общността. Но само по-големият им диаметър ги отличава от класическите гранули. Нищо не дава основание да се твърди, че разходите за производство на „мазните“ гранули са по-високи, нито че тези стоки са били продавани с добавена стойност през периода на разследването. Следователно няма никаква причина тези „мазни“ гранули да бъдат разглеждани като отделен вид на продукта.
(122)
Някои производители износители са подновили искането си за преизчисление, заради разликата в качеството на тяхната стока. Никакво доказателство обаче не е било представен във връзка с това искане. Освен това се е оказало, че пазарът не е установил проблеми, свързани с качеството на румънската урея. Искането следователно е отхвърлено
(123)
Следва да се отбележи, че при изчисляването на временния етап на цена, която не нанася щета, използваният марж на печалбата представлява 8 % от разходите, а не 8 % от оборота, както е посочено в съображение 222 от временния регламент. Някои от съдействалите страни са изтъкнали, че маржът на печалбата е трябвало да бъде 5 %, каквато е била практиката при предишните антидъмпингови процедури, свързани с азотни торове и процедурата, свързана с уреята с произход от Русия (4). От своя страна, промишлеността на Общността отново е изтъкнала, че би било по-уместно да се използва марж на печалбата в размер на 15 % от доходността на капиталовложенията.
(124)
Потвърдено е, че определянето на подходящ марж на печалбата за тази процедура е имало за основа изчисляването на такъв, марж на печалбата, какъвто промишлеността на Общността може да разумно да очаква при обичайни условия на конкуренция, без дъмпингов внос. То почива на преценка на фактите, специфични за този случай, а не за други процедури, отнасящи се за други стоки и/или за други периоди на разследване.
(125)
Поради причините, споменати в съображение 223 от временния регламент, искането да се определи печалбата въз основа на доходите от капиталовложения се отхвърля.
(126)
Въз основа на изложеното по-горе и при липса на елементи, доказващи, че определянето на марж на печалбата от 8 % е неправилно, заключенията в съображения 221-227 от временния регламент се потвърждават.
(127)
И накрая, информация, получена след публикуването на временния регламент, както и данните, проверени след това публикуване, в това число и проверената информация от други двама производители на Общността, съща са били включени в изчисленията, ако е имало такива.
2. Ниво и форма на митата
(128)
В светлината на изложеното по-горе се приема, че по силата на член 9, параграф 4 от основния регламент, окончателното антидъмпингово мито трябва да бъде въведено върху вноса от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна в размер на маржовете на щетата или на установените дъмпингови маржове, ако те са по-ниски.
(129)
По отношение на остатъчното мито, което трябва да се приложи спрямо несъдействалите производители износители, то е фиксирано в размер на най-високото мито, установено за съдействалите производители за всяка една от заинтересованите страни.
(130)
Един производител износител твърди, че за да се съблюдава съгласуваност с предишна процедура, митата би трябвало да бъдат под формата на минимална вносна цена, какъвто е случаят с уреята с произход от Русия.
(131)
Независимо от това, както е посочено в съображение 231 от временния регламент, за да се гарантира ефикасността на мерките и да се предотврати манипулация на цените, като наблюдаваната при някои предишни процедури, свързани със същата обща категория стоки, а именно торовете, окончателните мита се въвеждат под формата на специфичен размер на тон. Искането следователно е отхвърлено.
(132)
С оглед на изложеното по-горе, размерите на окончателните мита са следните:
Страна
Дружество
База на антидъмпингово мито
(%)
Временно мито
(еуро на тон)
Беларус
Единен национален марж
8,0
7,81
България
Химко АД
24,2
21,43
Други
24,2
21,43
Хърватия
Petrokemija d.d.
9,4
9,01
Други
9,4
9,01
Естония
JSC Nitrofert
11,4
11,45
Други
11,4
11,45
Либия
National Oil Corporation
12,5
11,55
Други
12,5
11,55
Литва
Joint Stock Company Achema
10,0
10,05
Други
10,0
10,05
Румъния
S.C. Amonil S.A., Slobozia
6,7
7,20
Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova
5,7
6,18
Sofert S.A., Bacau
7,6
8,01
Други
7,6
8,01
Украйна
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy
18,7
16,27
Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzinsk
9,2
8,85
Други
19,5
16,84
(133)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, посочени в настоящия регламент са установени въз основа на заключенията на настоящото разследване. Те отразяват следователно ситуацията на заинтересованите дружества към момента на разследването. Тези митнически ставки (за разлика от митото на национално равнище, прилагано спрямо „всички останали дружества“) се прилагат само за вноса на стоката с произход от заинтересованата страна, произведена от дружествата и следователно от специално цитираните юридически лица. Тези ставки не могат да се прилагат за вносна стока, произведена от дружество, чието име и адрес не са изрично посочени в постановителната част на настоящия регламент, включително и от юридически лица, свързани с изрично посочените фирми, а за нея се прилага митото, приложимо за „всички други фирми“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (например, при смяна на името на дружеството или при създаване на нови производствени или търговски единици) трябва да се адресира незабавно до Комисията (5) и да съдържа всички необходими данни, и по-специално тези, които са свързани с промяна в дейността на дружеството по отношение на производството и продажбата на вътрешния и на външния пазар, като резултат, например, на смяната на името или на промяната в производствените или търговските единици. След консултиране с Консултативния комитет, Комисията ще направи, ако е необходимо, изменения на регламента, като актуализира списъка на фирмите, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
3. Събиране на временните мита
(135)
С оглед на големите размери на установените дъмпингови маржове и на щетата, нанесена на промишлеността на Общността, е сметнато за необходимо да се съберат окончателно сумите, внесени като временно антидъмпингово мито, въведено с временния регламент до размера на окончателното мито. Ако окончателното мито е по-високо от временното мито, се събират окончателно само сумите, внесени като временно мито.
4. Доброволни гаранции
(136)
След налагането на временните мерки, производителите-износители от Беларус, Хърватия, Либия, Румъния и Украйна са предложили ценови задължения, съгласно член 8, параграф 1 от основния регламент. Производителите износители от Естония и Литва са подновили вече направените на временния етап предложения за доброволни гаранции, които са били отхвърлени, поради причините, изложени в съображения 236 и 237 от временния регламент.
(137)
Припомня се, че Комисията вече е приела доброволна гаранция от българския производител износител на временния етап на настоящата процедура (виж съображение 236 от временния регламент). Както това е посочено в съображение 128, включването на нови данни в изчисляването на окончателния размер на щетата се е отразило върху степента на отстраняване на установената щета. Минималната цена на доброволната гаранция е била съобразена с това.
(138)
След публикуването на временните заключения, промишлеността на Общността, подала възражението, се е протовпоставила на решението на Комисията да приеме доброволни гаранции от страна на българския производител износител. Било е изтъкнато в тази връзка, че заинтересованото дружество е било свързано с други износители и/или производители на азотни торове, и по-специално на урея в България, Беларус и Украйна - или че най-малкото поддържа технически и промишлени отношения с последните - и че поради това съществува голяма възможност дружеството да сключи компенсационни споразумения. Освен това, промишлеността на Общността е изказала съмнение относно способността на този производител износител да спази свързаните с доброволни гаранция задължения.
(139)
В по-общ смисъл, промишлеността на Общността е изтъкнала, че доброволните гаранции и свързаните с тях минимални цени биха били неподходяща мярка по отношение на азотните торове и в частност на уреята.
(140)
Следва да се отбележи, че промишлеността на Общността не е била в състояние да подкрепи твърденията си по отношение на българския производител износител с достатъчно доказателства. Освен това, разследването на Комисията също не е потвърдила тези твърдения, които следователно са били отхвърлени. Що се отнася до основателността на доброволни гаранции, следва да се отбележи, че трябва да се отчита на първо място конкретната ситуация, свързана със заинтересованото дружество. Така например е било установено, че въпросната фирма е произвеждала и изнасяла само урея и че в този конкретен случай, има големи шансове да се гарантира ефикасен контрол върху доброволни гаранция.
(141)
Във всички случаи, при предполагаемо или доказано нарушение или оттегляне на доброволни гаранция, може да се въведе антидъмпинговото мито, съгласно член 8, параграфи 9 и 10 от основния регламент.
(142)
Всички други получени предложения за поемане на доброволни гаранции също са били подробно анализирани. Анализът е разкрил две основни препятствия пред приемането на тези предложения за поемане на доброволни гаранция.
(143)
Заинтересованите производители износители от Литва, Румъния, Хърватия, Украйна е Либия произвеждат различни видове азотни торове и/или други химични продукти и в миналото са изнасяли редовно тези стоки за обичайни потребители (повечето от тях продавачи на едро) в Общността. Тази практика е свързана със сериозен риск от насрещни компенсации, което означава, че ценовите доброволни гаранции, каквито и да са те, официално ще бъдат спазени, но цените на другите стоки ще бъдат намалени. Всичко това би довело до лесно заобикаляне на доброволни гаранции за спазване на минимална цена за уреята и до изключително трудния контрол на този доброволни гаранции.
(144)
Освен това, някои производители (като Естония, Украйна и Беларус) са изтъкнали, че не упражняват никакъв контрол - и дори нямат никаква информация - за местоназначението и/или условията на продажба на техния износ на урея, докато официалните статистики очевидно говорят за износ на големи количества от стоката за Общността през периода на разследване. Припомня се, че поради факта, че тези дружества не са представили достатъчна информация по въпроса, Комисията е можела да използва само наличните данни, съгласно член 18 от основния регламент за да установи износните цени. Освен това някои износители (Либия, Естония) са оказали като цялоо незадоволително съдействие по време на разследването. Сметнато е, че тези факти правят необичайно висок риска, свързан приемането на доброволни гаранции и незадоволителни гаранциите за осигуряване на правилен контрол.
(145)
Поради изложените по-горе причини, е направено заключение, че няма да бъде прието нито едно от предложенията за поемане на доброволни гаранции, направени след публикуването на окончателните заключения.
(146)
Заинтересованите страни са информирани за това и причините, поради които предложената доброволна гаранция не може да бъде приета са изложени подробно на съответните износители. Проведена е консултация с Консултативния комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Въвежда се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на урея дори във воден разтвор, под кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
2. Ставката на приложимото окончателно антидъмпингово мито, преди освобождаване от митницата, към нетните цени франко границата на Общността на стоката, описана в параграф 1 по-горе е следната:
Страна на произход
Производител
Окончателно антидъмпингово мито
(еуро на тон)
Допълнителен код по TARIC
Беларус
Всички
7,81
-
България
Всички
21,43
A999
Хърватия
Всички
9,01
-
Естония
Всички
11,45
-
Либия
Всички
11,55
-
Литва
Всички
10,05
-
Румъния
S.C. Amonil S.A., Slobozia
7,20
A264
Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova
6,18
A265
Sofert S.A., Bacau
8,01
A266
Всички останали
8,01
A999
Украйна
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy
16,27
A268
Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzhinsk
8,85
A269
Всички останали
16,84
A999
3. При щета преди пускането в свободно обращение на стоките, когато платената или дължимата цена се изчислява пропорционално за целите на определянето на митническата стойност, съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 22 юли 1993 г. за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен въз основа на посочените по-горе размери се намалява пропорционално на действително платената или дължима цена.
4. Освен ако не е указано друго, се прилагат действащите митнически разпоредби.
Член 2
1. Внасяните стоки се освобождават от антидъмпинговите мита, наложени с член 1, ако са произведени и директно експортирани (т.е. превозени и фактурирани) за първия независим потребител в Общността, в качеството му на вносител, от посоченото по-долу дружество, представило приети от Комисията доброволни гаранции, ако тези стоки са внесени, съгласно разпоредбите на параграф 2.
Страна
Дружество
Допълнителен код по TARIC
България
Химко АД, Шосе за Мездра, 3037 Враца
A272
2.
а)
При представяне на декларация за пускане в свободно обръщение по силата на доброволни гаранции, за освобождаването от антидъмпингово мито се изисква представяне през митническите органи на държавите-членки редовно издадена търговска фактура от фирмата, посочена в параграф 1.
б)
Тази фактура трябва да отговаря на изискванията за този вид фактури, посочени в приетия от Комисията доброволни гаранции и чиито основни реквизити фигурират в приложението.
в)
За освобождаването от мито се изисква също така декларация и представяне на митницата на стоки, точно съответстващи на описанието, дадено в търговската фактура.
3. Вносът, придружен с такава редовна фактура, се декларира под допълнителния код по TARIC от параграф 1.
Член 3
Сумите, обезпечени при налагането на временни антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕО) № 1497/2001, се събират окончателно в размера на окончателното мито, приложимо за вноса на урея, дори и във воден разтвор, с кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90, с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
Обезпечените суми с размер по-висок от този на окончателното антидъмпингово мито се освобождават.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня следващ публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 януари 2002 година.
Reglamento (CE) no 92/2002 del Consejo
de 17 de enero de 2002
por el que se establece un derecho antidumping definitivo y se percibe definitivamente el derecho antidumping provisional sobre las importaciones de urea originarias de Bielorrusia, Bulgaria, Croacia, Estonia, Libia, Lituania, Rumania y Ucrania
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) n° 384/96 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea(1) y, en particular, su artículo 9,
Vista la propuesta presentada por la Comisión previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. MEDIDAS PROVISIONALES
(1) La Comisión, mediante el Reglamento (CE) n° 1497/2001(2) (el "Reglamento provisional") estableció un derecho antidumping provisional sobre las importaciones de urea clasificadas en los códigos NC 3102 10 10 y 3102 10 90 originarias de Bielorrusia, Bulgaria, Croacia, Estonia, Libia, Lituania, Rumania y Ucrania.
(2) En el mismo Reglamento se decidió dar por concluido el procedimiento relativo a las importaciones de urea originarias de Egipto y Polonia.
B. PROCEDIMIENTO ULTERIOR
(3) Tras la comunicación de los principales hechos y consideraciones sobre cuya base se decidió imponer medidas provisionales a las importaciones de urea originarias de Bielorrusia, Bulgaria, Croacia, Estonia, Libia, Lituania, Rumania y Ucrania, varias partes interesadas presentaron comentarios por escrito. También se concedió a las partes que así lo solicitaron la oportunidad de ser oídas.
(4) La Comisión siguió recabando y verificando toda la información que consideró necesaria a efectos de sus conclusiones definitivas.
(5) Se llevaron a cabo inspecciones adicionales en los locales de los siguientes usuarios:
Productores comunitarios
- Fertiberia, Madrid.
- Hydro Agri France, París.
Usuarios en la Comunidad
- Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona.
(6) Se informó a las partes de los principales hechos y consideraciones sobre cuya base estaba previsto recomendar la imposición de derechos antidumping definitivos y la percepción definitiva de los importes garantizados a través de los derechos provisionales. También se les concedió un plazo para que pudieran presentar observaciones a raíz de esta comunicación.
(7) Se tuvieron en cuenta los comentarios orales y escritos presentados por las partes y, cuando se consideró apropiado, se modificaron las conclusiones provisionales en consecuencia.
C. PRODUCTO CONSIDERADO Y PRODUCTO SIMILAR
(8) A falta de comentarios al respecto, se confirma la definición del producto considerado y del producto similar que figura en los considerandos 9 y 12 del Reglamento provisional.
D. DUMPING
1. Países con economía de mercado
Valor normal
Aplicación del artículo 18 del Reglamento de base
(9) El productor exportador en Libia alegó que el considerando 63 del Reglamento provisional no describe exactamente el nivel de cooperación necesario. Alegó que la Comisión era consciente y había aceptado implícitamente el hecho de que no se presentarían las cuentas generales de la empresa que cubren todas las actividades del grupo por razones de trato confidencial. Además, alegó que, conforme a los requisitos contables libios, no había que archivar ninguna cuenta auditada pública y, por lo tanto, de conformidad con el apartado 5 del artículo 2 del Reglamento de base, la Comisión no debía haber rechazado las cuentas de la empresa con estos argumentos.
(10) En cuanto al nivel de cooperación, la Comisión nunca ha dado indicación alguna de que aceptara la negativa de la empresa a la hora de presentar documentos contables esenciales. Al contrario, ha informado en varias ocasiones al productor exportador de la posible aplicación del artículo 18 del Reglamento de base, incluido el uso de los mejores datos disponibles, debido al nivel deficiente de cooperación. Sin embargo, la empresa mantuvo su posición y no presentó la información necesaria, en especial, para cuadrar las cuentas sobre las ventas interiores y el coste de producción del producto afectado. Dadas las circunstancias, y a fin de determinar el valor normal para la empresa afectada, las instituciones no tenían otra opción más que utilizar los datos disponibles, es decir, la información contenida en la denuncia, de conformidad con el artículo 18 del Reglamento de base. En vista de lo anterior, es incorrecto suponer, tal como lo hizo la empresa, que la ausencia de cuentas públicamente auditadas era la razón de que se utilizaran los datos disponibles para la determinación del valor normal.
(11) Esto también lo confirma el hecho de que se utilizaron los datos comunicados siempre que pudieran verificarse y reconciliarse razonablemente con las cuentas internas de la empresa, en especial para establecer el precio de exportación del productor exportador libio (véanse los considerandos 67 a 72 del Reglamento provisional).
(12) El mismo productor exportador alegó que su valor normal debía establecerse sobre la base del precio de venta interior real o a partir de los propios datos contables de la empresa, y no basándose en los datos presentados por la industria de la Comunidad en la denuncia. Sostuvo que se habían proporcionado con este fin todas las pruebas y la información necesarias relacionadas con la producción y las ventas de urea en el mercado interior libio.
(13) La empresa no presentó la información esencial en su respuesta al cuestionario ni explicó de manera satisfactoria las incoherencias y contradicciones observadas durante la visita de inspección, a pesar de que éstas fueran señaladas expresamente por la Comisión en cartas de deficiencia y sobre el terreno. No pudo por tanto establecerse si las ventas interiores comunicadas eran completas y correctas. Lo mismo ocurrió con el coste de producción. Por consiguiente, en lo que respecta a la presentación de las pruebas y la información relacionadas con la producción y ventas de la urea en el mercado interior libio, se confirman las conclusiones de los considerandos 64 y 65 del Reglamento provisional.
(14) Tal como se menciona en el considerando 66 del Reglamento provisional, a falta de cualquier otra información fiable, hubo que establecer el valor normal para el productor exportador en Libia basándose en los datos presentados en la denuncia, de conformidad con el artículo 18 del Reglamento de base.
(15) El mismo productor exportador alegó que, en cualquier caso, el margen de beneficio utilizado en la denuncia para calcular el valor normal se había sobrestimado. Sostuvo para apoyar su alegación que los márgenes de beneficio en el comercio de urea son normalmente bajos.
(16) Sobre la base de las conclusiones relativas a otros productores exportadores que cooperaron en este procedimiento, la Comisión consideró apropiado revisar el nivel del margen de beneficio utilizado para calcular el valor normal del productor exportador en Libia.
(17) De acuerdo con el considerando 22 del Reglamento provisional, se utilizó el margen de beneficio medio obtenido por los productores exportadores que cooperaron en la actual investigación al vender el producto afectado en sus mercados interiores, de conformidad con la letra c) del apartado 6 del artículo 2 del Reglamento de base, a fin de calcular el valor normal de los productores exportadores para los que pudo establecerse el margen de beneficio de conformidad con el límite establecido en el apartado 6 del artículo 2 del Reglamento de base o en sus letras a) y b). Considerando que no existía ninguna razón válida que justificara aplicar un margen de beneficio distinto al del productor exportador libio, y a falta de información más apropiada, se decidió aplicar en la fase definitiva ese mismo margen de beneficio al productor libio para establecer el valor normal.
Valor normal basado en las ventas interiores
(18) Dos productores exportadores en Rumania alegaron que el valor normal debía establecerse mensualmente debido a la inflación registrada en este país durante el período de investigación. Esta metodología se ha utilizado en la fase provisional para todo los productores exportadores rumanos.
(19) No obstante, este planteamiento se revisó tras la imposición de los derechos antidumping provisionales. La investigación ha mostrado que los efectos de la inflación no podían justificar el cálculo de valores normales mensuales. La práctica seguida habitualmente por las instituciones es establecer valores normales medios durante el período de investigación, salvo en situaciones de hiperinflación. Estas condiciones, sin embargo, no se cumplieron en el caso de Rumania.
(20) Por lo tanto, se consideró apropiado establecer el valor normal en la fase definitiva para cada productor exportador en Rumania sobre la base del precio medio pagado en el mercado interior durante el período de investigación.
Valor normal calculado
(21) La industria de la Comunidad alegó que, para determinar el margen de beneficio utilizado en el cálculo de los valores normales para los productores exportadores en Bulgaria, Estonia y Lituania, debería haberse utilizado el rendimiento mínimo del capital "normalmente necesario para mantener un comercio viable de urea a medio y largo plazo". Se alegó que los márgenes de beneficio en los países anteriormente mencionados no eran fiables en general debido a "reminiscencias" del sistema anterior a la economía de mercado en las políticas contables de las empresas afectadas.
(22) La investigación no ha proporcionado ninguna prueba o información que indicara que las cuentas de las empresas afectadas no eran fiables y no podían por ello utilizarse en la determinación del margen de beneficio. Por lo tanto, las instituciones no tenían más alternativa que establecer los valores normales de conformidad con los apartados 3 y 6 del artículo 2 del Reglamento de base. En consecuencia, los márgenes de beneficio se establecieron de conformidad con las letras b) y c) del apartado 6 del artículo 2 del Reglamento de base, es decir, sobre la base del beneficio conseguido para la misma categoría general de productos fabricados y vendidos por el productor exportador afectado en el mercado interior en el caso de Lituania; en los casos de Bulgaria y Estonia, se establecieron sobre cualquier otra base razonable, es decir, basándose en la media ponderada del margen de beneficio constatado para los otros productores exportadores que cooperaron en este procedimiento.
(23) No obstante, el nivel del margen de beneficio establecido de conformidad con la letra c) del apartado 6 del artículo 2 del Reglamento de base se revisó sobre la base de la media ponderada del margen de beneficio de los productores exportadores con ventas interiores rentables que cooperaron. Una vez concluido el procedimiento en relación con las importaciones de urea originarias de Egipto, se excluyó a los productores exportadores egipcios del cálculo del margen de beneficio medio.
(24) A raíz de los comentarios del productor exportador estonio, se revisó el margen de beneficio utilizado para el cálculo de su valor normal. Una reconsideración de las conclusiones provisionales dejó claro que había que revisar el margen de beneficio utilizado -basado en las ventas de otros productos por la empresa- ya que no podía considerarse que estos productos formaran parte de la misma categoría general que el producto afectado (es decir, los fertilizantes). Por lo tanto, a falta de ventas suficientes en el curso de operaciones comerciales normales, de otros productores exportadores estonios del producto afectado o de otros productos de la misma categoría general vendidos por la empresa estonia afectada, se ha aplicado cualquier otro método razonable en la fase definitiva, de conformidad con la letra c) del apartado 6 del artículo 2 del Reglamento de base. A este respecto, el margen de beneficio se ha basado en la media ponderada del margen de beneficio de los otros productores exportadores afectados que cooperaron (en cuanto al productor exportador búlgaro, véase el final del considerando 22).
(25) El productor exportador lituano ha alegado que no debían utilizarse los gastos de venta, generales y administrativos ni el beneficio obtenido del nitrato de amonio al calcular el valor normal. Adujo que la urea y el nitrato de amonio eran fertilizantes distintos, que se vendían en mercados diferentes y en situaciones competitivas diversas, además de presentar diferencias en la tecnología de fabricación, la demanda del mercado, los precios de venta y los costes.
(26) Puesto que solamente existe un productor de urea en Lituania, y a falta de ventas interiores representativas, podría aplicarse la letra b) del apartado 6 del artículo 2 del Reglamento de base para determinar los gastos de venta, generales y administrativos y el beneficio. Además, tanto la urea como el nitrato de amonio son fertilizantes a base de nitrógeno y, aunque existan ciertas diferencias en su tecnología de producción, pertenecen a la misma categoría general de productos, de conformidad con el Reglamento de base. De hecho, los mercados y las situaciones competitivas son bastante similares (un productor, competencia entre las importaciones). En vista de lo anterior, se ha decidido mantener la determinación provisional.
Precio de exportación
(27) A falta de comentarios de las partes interesadas o de otras conclusiones que puedan sustituir las conclusiones provisionales, se confirman los precios de exportación de los productores exportadores afectados, tal como se ha establecido provisionalmente.
Comparación
Costes de mantenimiento y descarga
(28) A raíz de los comentarios efectuados por el productor exportador libio sobre el cálculo de los costes de mantenimiento y descarga al exportar el producto afectado a la Comunidad, la Comisión revisó sus cálculos y descubrió un error que se corrigió en consecuencia.
2. Países sin economía de mercado
(29) El productor exportador de Bielorrusia impugnó el hecho de que la Comisión lo hubiera tratado supuestamente como una parte que no cooperó en el procedimiento. La empresa alegó que había proporcionado a la Comisión toda la información solicitada y consideró que la razón para tratarlo como si no hubiera cooperado era privarlo de sus derechos como parte cooperante, es decir, de la oportunidad de ofrecer un compromiso.
(30) En la actual investigación, el hecho de que la empresa no proporcionara la información requerida para establecer un precio de exportación comprobable llevó a que se aplicara la regla del artículo 18 del Reglamento de base para las partes que no cooperaron y, por lo tanto, al uso parcial de los "datos disponibles", en este caso las cifras de exportación proporcionadas por Eurostat.
(31) Debe señalarse sin embargo que, contrariamente a las alegaciones de la empresa, la aplicación parcial del artículo 18 no la privó de ninguno de sus derechos como parte interesada, entre ellos el derecho a que se le comunicaran las conclusiones, a ser oída y a presentar alegaciones, a consultar ficheros no confidenciales y a tener la oportunidad de ofrecer un compromiso.
Estatuto de economía de mercado
(32) Tal como se señala en los considerandos 118 a 130 del Reglamento provisional, de conformidad con la letra b) del apartado 7 del artículo 2 del Reglamento de base, tres empresas en Ucrania presentaron alegaciones según las cuales prevalecían las condiciones de economía de mercado en la fabricación y venta del producto similar afectado ("estatuto de economía de mercado"). Debe recordarse que ya se concedió ese estatuto a dos empresas ucranianas. Un productor exportador ucraniano al que se le denegó el estatuto discrepó con las conclusiones de la Comisión sobre posibles interferencias del Estado.
(33) La industria de la Comunidad reiteró su alegación de que las empresas de Ucrania que producen y venden fertilizantes de nitrógeno, incluida la urea, están sujetas a interferencias significativas del Estado y que en general, por lo tanto, no debía concedérseles el estatuto de economía de mercado. En especial, sostuvo que el mercado ucraniano de fertilizantes se caracterizaba por la existencia de acuerdos de trabajo por encargo ("tolling agreements"), acuerdos de trueque en cadena e interferencias del Estado en los gastos de energía, electricidad y transporte, y que todos estos factores eran incompatibles con una situación de economía de mercado.
(34) Estos argumentos de los productores exportadores y la industria de la Comunidad ya se han tratado en los considerandos 118 a 130 del Reglamento provisional. Debe añadirse sin embargo que, por lo que respecta a los acuerdos de trabajo por encargo, se ha considerado que éstos no son incompatibles por sí mismos con el estatuto de economía de mercado, ya que no pueden considerarse necesariamente como una característica típica de la interferencia del Estado. En cuanto a la interferencia estatal en los gastos de transporte, se tuvo en cuenta al utilizar las tarifas de transporte aplicables en el país análogo. Respecto a los gastos de energía y electricidad, no se encontró ninguna prueba de que estos costes fueran distorsionados sensiblemente por interferencias del Estado y no reflejaran sustancialmente el valor de mercado. Además, en comparación con el gas natural, el coste de la energía y la electricidad no es importante en el caso de la urea.
Trato individual
(35) La industria de la Comunidad se opuso a la decisión de conceder el trato individual a uno de los productores exportadores ucranianos, alegando que la participación estatal en la empresa permitiría una interferencia significativa del Estado.
(36) Sin embargo, la industria denunciante de la Comunidad no presentó ninguna nueva información o prueba que demostrara que la supuesta interferencia del Estado permitía la elusión de las medidas impuestas, por lo que tuvo que rechazarse la alegación. Se confirman por lo tanto las conclusiones del Reglamento provisional (considerando 132).
Ventas conforme a acuerdos de trabajo por encargo
(37) Tal como se describe en los considerandos 133 y 135 del Reglamento provisional, tres empresas en Ucrania estaban implicadas en acuerdos de trabajo por encargo. Se recuerda que, según la legislación ucraniana, el proveedor de las materias primas sigue siendo el dueño del producto final, y la empresa que realiza la transformación no adquiere el derecho de propiedad sobre las mercancías.
(38) La investigación reveló que una de las empresas a las que se le concedió el estatuto de economía de mercado no podía considerarse, por sí misma, como un productor exportador del producto afectado. Esta empresa había establecido una relación empresarial a largo plazo con otra empresa situada en un tercer país. Según esta relación, esta última empresa era virtualmente, conforme a los acuerdos de trabajo por encargo, el único proveedor (y el único propietario en el proceso de producción) de la materia prima principal. Esta empresa también estaba implicada activamente en las ventas de exportación del producto afectado. Estos hechos indicaban claramente que la relación entre estas empresas iba más allá de la relación habitual entre el comprador y el vendedor.
(39) A falta de cooperación por parte del proveedor de gas asociado, no pudieron establecerse, ni mucho menos verificarse, el coste total de fabricación y el precio pagado o pagadero en las ventas de exportación. Debería también señalarse que, aunque se disponía de cierta información sobre los precios de exportación al primer comprador independiente, esta información no podía comprobarse ni utilizarse por tanto para establecer un margen de dumping. Puesto que sin la cooperación del proveedor asociado (y del propietario legal, tanto de la materia prima principal como del producto final), no podía establecerse razonablemente ni el valor normal ni el precio de exportación de la empresa ucraniana afectada, no pudo determinarse un margen de dumping individual para esta empresa.
(40) Otra empresa ucraniana, a la que no se le concedió ni el estatuto de economía de mercado ni el trato individual, realizó todas sus ventas de exportación conforme a acuerdos de trabajo por encargo. A falta de cooperación por parte de su proveedor de gas y de unos precios de exportación al primer comprador independiente comprobables, los precios de estas transacciones se establecieron tal como se describe en el considerando 66, a fin de evaluar el margen de dumping a escala nacional.
(41) Finalmente, una tercera empresa ha realizado parte de sus ventas interiores y de exportación conforme a acuerdos de trabajo por encargo. Asimismo, a falta de cooperación por parte de sus proveedores, y a falta de precios pagados al primer comprador independiente que pudieran comprobarse, las instituciones comunitarias no tenían más opción que desestimar todas las ventas efectuadas conforme a tales acuerdos de trabajo por encargo. Las ventas interiores restantes aún eran representativas, tal como se ha establecido en el considerando 138 del Reglamento provisional.
(42) Dos empresas ucranianas más que también efectuaban ventas conforme a un acuerdo de trabajo por encargo y cuyos proveedores de gas se negaron igualmente a cooperar alegaron sin embargo que los datos sobre las ventas presentados eran exactos y fiables y que habían proporcionado suficientes pruebas que permitían tener en cuenta estas transacciones al determinar el valor normal o el precio de exportación.
(43) Durante la visita de inspección, se estableció que ni los precios facturados ni los pagos para la urea se habían incluido en los documentos contables de estas empresas. A falta de cooperación por parte de los proveedores de gas, en cuyas cuentas debían haberse registrado normalmente estos datos, o de pruebas de las cantidades realmente pagadas por estas transacciones, la información no pudo verificarse y, por lo tanto, tampoco pudo aceptarse.
Valor normal
i) País análogo
(44) Tres productores exportadores ucranianos sostuvieron que su valor normal no debía basarse en los precios interiores y los costes de un país análogo, sino que debía utilizarse el valor normal basado en las ventas interiores de un productor exportador ucraniano al que se le concedió el estatuto de economía de mercado.
(45) La práctica seguida habitualmente por las instituciones comunitarias, de conformidad con la letra b) del apartado 7 del artículo 2 del Reglamento de base, consiste en determinar el valor normal conforme a los apartados 1 a 6 del artículo 2 del Reglamento de base, es decir, solamente para los productores que puedan demostrar que actúan en condiciones de economía de mercado. Para los demás productores en el mismo país, el valor normal se determina conforme a la letra a) del apartado 7 del artículo 2, es decir, sobre la base de un precio o un valor calculado en un país tercero de economía de mercado, o sobre cualquier otra base razonable prevista en la letra a) del apartado 7 del artículo 2. No está justificado por lo tanto ningún cambio de las conclusiones provisionales a este respecto.
(46) El productor exportador bielorruso, tres productores exportadores ucranianos, el Gobierno de Bielorrusia y el de Ucrania, así como una asociación de importadores, se opusieron a la elección de los EE UU como país análogo alegando que Lituania era un país tercero de economía de mercado más apropiado.
(47) Estas partes alegaron que los EE UU no constituían una opción apropiada a causa de sus elevados costes de gas, que llevarían a unos precios distorsionados de la urea, a su distinto nivel de desarrollo económico, en comparación con Bielorrusia y Ucrania, y a diferencias en el tamaño de su mercado. El hecho de que solamente cooperara un productor en este país también se consideró como un argumento para no utilizar a EE UU como país tercero de economía de mercado. Además, se afirmó que Lituania era el país análogo más apropiado. Se alegó que el volumen de urea producido en Lituania era representativo en comparación con el volumen de exportaciones de urea de Ucrania y Bielorrusia a la Comunidad durante el período de investigación. Por otra parte, se adujo que Lituania era un mercado libre y competitivo en el que no existía ningún arancel, con un acceso similar al gas natural y un proceso de producción semejante al de Bielorrusia y Ucrania. El hecho de que solamente hubiera un productor de urea en Lituania también fue considerado irrelevante por las partes, puesto que ya se había utilizado a Lituania y a otros países con un solo productor del producto afectado en las investigaciones previas sobre productos que pertenecían a la misma categoría.
(48) Las instituciones comunitarias han examinado todos los argumentos anteriormente mencionados detalladamente y llegado a las siguientes conclusiones:
(49) Mientras que en el mercado de EE UU operaban más de diez productores de urea, y al menos cinco productores en Ucrania, solamente existía un productor en Lituania. A pesar de que en los EE UU existan derechos antidumping sobre las importaciones de urea procedentes de países de la antigua Unión Soviética, había importaciones sustanciales (más de 1 millón de toneladas) de urea de otros varios terceros países. Aunque la investigación ulterior revelara que en Lituania no se aplican derechos de importación a las importaciones de urea, dichas importaciones permanecen sin embargo a un nivel muy bajo. Los EE UU tienen un vasto mercado de urea (más de 10 millones de toneladas al año), mientras que el mercado lituano de urea es prácticamente inexistente. Así pues, las ventas de urea durante el período de investigación en el mercado lituano fueron mínimas y, según la información proporcionada por el productor lituano, no se realizaron en el curso de operaciones comerciales normales. Se ha concluido por lo tanto que el mercado de EE UU es altamente competitivo para la urea, al contrario que el mercado lituano. Por último, y al revés que en Lituania, las ventas interiores en EE UU son representativas si se comparan con las exportaciones bielorrusas y ucranianas a la Comunidad.
(50) El hecho de que solamente un productor de EE UU cooperara en esta investigación no invalida las conclusiones anteriormente mencionadas. De hecho, los precios de este productor que se utilizaron para establecer el valor normal están sujetos a la competencia antes descrita. Las cantidades vendidas solamente por este productor incluso eran representativas si las comparamos con las cantidades totales exportadas de Bielorrusia y Ucrania a la Comunidad.
(51) En cuanto a las condiciones similares de acceso al gas natural, la principal materia prima utilizada para la producción de urea, también se realizó un análisis de los suministros a los productores de urea. Se confirmó que, mientras que el productor americano contaba con más de un proveedor de gas natural, como en el caso de Ucrania, el productor lituano solamente tenía un proveedor y ninguna posibilidad alternativa. Además, al igual que Ucrania, los EE UU son tanto un productor como un importador de gas natural, mientras que Lituania no tiene ningún recurso propio de gas natural.
(52) La Comisión también ha comparado los procesos de producción en los EE UU y en Bielorrusia y Ucrania, y ha llegado a la conclusión de que la tecnología utilizada por el productor americano era al menos tan eficiente como la utilizada por los productores bielorrusos y ucranianos.
(53) También se alegó que Lituania debería utilizarse como país análogo, puesto que estaba sujeta a la misma investigación.
(54) La Comisión quiere señalar que el apartado 7 del artículo 2 del Reglamento de base estipula que, en su caso, debería utilizarse un país de economía de mercado que esté sujeto a la misma investigación. Sin embargo, por las razones citadas en los considerandos 49 a 51, Lituania no podía considerarse como un país análogo apropiado en esta investigación.
(55) Tal como ya se explicó en el considerando 107 del Reglamento provisional, se realizó un ajuste del elevado coste del gas natural durante el período de investigación en los EE UU. Este coste era el resultado de una situación del mercado específica de este país durante el período de investigación. Dicho ajuste situó el coste del gas a un nivel comparable al de una de las demás empresas que cooperaron en este mismo procedimiento.
(56) La industria de la Comunidad apoyó la elección de los EE UU como país análogo. Sin embargo, alegó que los precios del gas en este país habían experimentado solamente pequeños aumentos y que, por lo tanto, no debía realizarse ningún ajuste a este respecto. Aunque es verdad que el acentuado aumento de los precios del gas solamente tuvo lugar en la segunda mitad del año 2000, es decir, después del período de investigación, se constató que durante la segunda mitad de este período ya se había producido un aumento inusual y específico en el coste del gas natural. Se consideró por lo tanto que tal ajuste estaba justificado.
(57) Por todas las razones anteriores, se llegó a la conclusión de que los EE UU eran un país análogo de economía de mercado apropiado y que su elección era razonable. Un valor normal basado en las ventas interiores realizadas en los EE UU en el curso de operaciones comerciales normales, y que incluyera un margen de beneficio razonable que no fuera excesivo, se ajusta por lo tanto completamente a los requisitos de la letra a) del apartado 7 del artículo 2 del Reglamento de base.
ii) Valor normal para las empresas a las que se ha concedido el estatuto de economía de mercado
(58) La empresa ucraniana, que efectuaba casi todas sus ventas conforme a acuerdos de trabajo por encargo, sostuvo que sus ventas interiores debían utilizarse como base para la determinación de su valor normal. Como alternativa, la empresa propuso a la Comisión utilizar el valor normal de un productor exportador ucraniano al que se había concedido el estatuto de economía de mercado o bien calcular el valor normal sobre la base de los propios datos de la empresa.
(59) Como consecuencia de la falta de cooperación por parte del proveedor de gas asociado, se concluyó que esta empresa ucraniana no podía calificarse, por sí sola, como un productor exportador de urea (véanse más detalles en los considerandos 38 y 39). Por lo tanto, no se estableció ningún valor normal.
(60) Tal como se anuncia en el considerando 138 del Reglamento provisional, se examinó si era necesario ajustar otros factores que influyeron en el coste, en especial la depreciación sufrida por el productor exportador ucraniano cuyo valor normal se basó en sus propios datos.
(61) Una comparación del coste de depreciación incluido en el coste de producción de las diversas instalaciones de producción del productor que cooperó en el país análogo con la depreciación sufrida por el productor ucraniano mostró ciertas diferencias. Sin embargo, estas diferencias podían haber sido causadas por numerosos factores y no debían en ningún caso justificar un ajuste de los costes del productor ucraniano. Por otra parte, como el valor normal para este productor se basó en ventas interiores, cualquier modificación del coste, en su caso, tendría un efecto insignificante. No se realizó por lo tanto ningún ajuste.
Precio de exportación
(62) Dos empresas en Ucrania cuyas ventas de exportación se realizaron conforme a acuerdos de trabajo por encargo, y que estaban excluidas por lo tanto de los cálculos de dumping, afirmaron que su precio de exportación debía calcularse sobre la base de la tasa cobrada por la transformación a sus clientes exportadores más el coste del gas pagado por ellos o por otro productor exportador en Ucrania y un importe razonable en concepto de beneficio.
(63) En el caso de una de las empresas, y como consecuencia de la falta de cooperación del proveedor de gas asociado, no sólo no pudieron comprobarse los precios de sus ventas de exportación, sino que tampoco pudo calificarse, por sí sola, de productor exportador de urea (véanse más detalles en los considerandos 38 y 39). Por lo tanto, no se ha establecido ningún margen de dumping individual en su caso.
(64) Por lo que respecta a la otra empresa, la metodología propuesta no se ajusta al apartado 9 del artículo 2 del Reglamento de base. El objetivo de este artículo no es proporcionar métodos alternativos para establecer los precios de exportación en los casos de no cooperación, sino tener en cuenta la participación en las ventas de exportación de un importador en la Comunidad relacionado o asociado con el productor exportador. El cálculo propuesto por las empresas ucranianas, contrariamente a lo que se establece en el apartado 9 del artículo 2 del Reglamento de base, no está basado en ningún precio de venta de una parte independiente. En cambio, utiliza como punto de partida el coste de fabricación (un método utilizado para calcular valores normales, y no precios de exportación). En consecuencia, se rechazó la solicitud.
(65) Una tercera empresa ucraniana, que también efectuaba todas sus ventas de exportación conforme a acuerdos de trabajo por encargo, sostuvo que debía utilizarse el precio de exportación medio de otros productores exportadores ucranianos, en vez de los precios de exportación más bajos.
(66) Sin embargo, no había ninguna razón para pensar que el precio de exportación medio de otros productores exportadores ucranianos era más acertado. La práctica habitual de las instituciones comunitarias en casos de falta de cooperación es utilizar el precio de exportación medio ponderado de las transacciones con los precios de exportación más bajos, lo que representa al mismo tiempo una importante cantidad de los volúmenes de exportación con precios comprobables.
Comparación
(67) Dos empresas ucranianas y una empresa bielorrusa alegaron que la Comisión debía proporcionarles información básica para permitirles aducir ventajas comparativas naturales.
(68) Puesto que solamente una empresa de EE UU cooperó en el procedimiento, no podía comunicarse ninguna prueba específica relativa a detalles de su producción y ventas sin violar las normas sobre trato confidencial. Otras informaciones básicas (situación geográfica, acceso a las materias primas, etc.) están públicamente disponibles. Las instituciones comunitarias han analizado esta información y han realizado, por propia iniciativa, los ajustes necesarios. Se recuerda que se había constatado un coste inusualmente alto del gas natural durante el período de investigación en los EE UU y que, por lo tanto, se había ajustado el coste del gas utilizado por la empresa de EE UU que cooperó para situarlo a un nivel comparable al de otras empresas que cooperaron en este mismo procedimiento.
(69) Tres empresas ucranianas y la empresa bielorrusa discreparon por el hecho de que la Comisión había ajustado el precio de exportación por el transporte interior basándose en las tarifas ferroviarias en el país análogo. Se alegó que debían utilizarse las tarifas ucranianas o, en su defecto, las lituanas.
(70) Las tarifas ferroviarias en Ucrania y Bielorrusia, países que todavía no operan en condiciones de economía de mercado, son fijadas por el Estado y no se puede considerar, por lo tanto, que reflejen precios normales de mercado. La práctica habitual de las instituciones comunitarias es basar los ajustes por este tipo de transporte interior para los países contemplados en el apartado 7 del artículo 2 del Reglamento de base en datos verificados del país análogo, cuando estén disponibles. También se mencionó específicamente, al conceder a parte de las empresas ucranianas implicadas el estatuto de economía de mercado, que podían corregirse ciertos factores de coste para ajustarlos al valor normal del mercado. No está justificado por lo tanto ningún cambio de las conclusiones provisionales.
(71) También se alegó que debían aplicarse tarifas más bajas, ya que los productores exportadores ucranianos utilizaban vagones ferroviarios propios con importantes envíos, incluido el retorno de vagones vacíos.
(72) La información del productor en el país análogo reveló que estaba justificado realizar un ajuste por la utilización de vagones propios. Los cálculos se revisaron por lo tanto en consecuencia.
(73) Las empresas ucranianas y bielorrusas alegaron que el ajuste realizado por diferencias físicas entre la urea "granular" vendida en el mercado interior del país análogo y la urea "comprimida" exportada por estos países debía basarse en las diferencias de precios en el mercado europeo.
(74) Sin embargo, puesto que el objetivo era determinar un valor normal para la urea comprimida en el mercado del país análogo, el ajuste debía basarse en la diferencia de precios en ese mismo mercado. Este ajuste se basó por lo tanto en las diferencias de precios en el mercado de EE UU. La utilización del mercado comunitario no parece apropiada, ya que la diferencia de precios en ese mercado parece estar influida por prácticas de dumping. Por tanto, debe rechazarse la alegación.
(75) Dos empresas ucranianas y la empresa bielorrusa también solicitaron un ajuste por la fase comercial, ya que sólo vendían supuestamente a operadores comerciales.
(76) Los productores exportadores en Ucrania y Bielorrusia exportaron el producto afectado a operadores comerciales. El productor que cooperó en el país análogo también vendió el producto a operadores comerciales. Parte de las ventas interiores del productor de país análogo se realizaron a mezcladores. Los análisis completos de las funciones y los precios revelaron que la solicitud no estaba autorizada.
3. Margen de dumping de las empresas investigadas
Aplicación del artículo 18 del Reglamento de base
(77) Tras la imposición de derechos provisionales, la Comisión examinó si los costes de carga comunicados por el productor exportador lituano y pagados por los importadores eran exactos. Se constató que estos costes se habían exagerado si los comparamos con la información recogida de los importadores y con los precios públicamente disponibles para las mismas rutas. Los importes por costes de carga se han revisado en consecuencia y se han utilizado los costes reales.
(78) A raíz de los comentarios del productor exportador estonio referentes a la inconveniencia de un ajuste del valor cif de las ventas no comunicadas utilizado para expresar el margen de dumping para estas ventas realizado en la fase provisional, la Comisión analizó más detalladamente el problema y decidió revisar la metodología utilizada. Se suprimió el ajuste realizado en la fase provisional. Sin embargo, a falta de información fiable proporcionada por la empresa, la Comisión decidió basar sus conclusiones en la información proporcionada por Eurostat, ya que recoge los datos disponibles más fiables.
(79) La Comisión realizó provisionalmente un ajuste del valor cif del productor exportador bielorruso utilizado para calcular el margen de dumping. Puesto que este ajuste se había realizado erróneamente, se suprimió.
Márgenes de dumping
(80) Los márgenes de dumping definitivos, expresados como porcentaje del precio de importación cif en la frontera comunitaria, ascienden a:
Bielorrusia
SITIO PARA UN CUADRO
Bulgaria
SITIO PARA UN CUADRO
Croacia
SITIO PARA UN CUADRO
Estonia
SITIO PARA UN CUADRO
Libia
SITIO PARA UN CUADRO
Lituania
SITIO PARA UN CUADRO
Rumania
SITIO PARA UN CUADRO
Ucrania
SITIO PARA UN CUADRO
E. PERJUICIO
1. Definición de la industria de la Comunidad
(81) Varios productores exportadores alegaron que los productores comunitarios que compraron e importaron urea de los países afectados por el procedimiento debían quedar excluidos de la definición de industria de la Comunidad.
(82) Tal como se declara en el considerando 156 del Reglamento provisional, estas compras eran en general de pequeño volumen y se hicieron para cubrir déficit de producción debidos a trabajos de mantenimiento. La única empresa que realizó unas compras más importantes, equivalentes a aproximadamente el 20 % de su producción propia en el período de investigación, lo hizo para completar su gama de productos. La investigación mostró que esta empresa era principalmente un productor de urea, y no un importador, y que no existían razones de peso para excluirla de la definición de industria de la Comunidad. En cualquier caso, tal exclusión no tendría una incidencia significativa en las conclusiones del caso ni en el nivel de los derechos impuestos.
(83) Se confirman por lo tanto las conclusiones presentadas en el considerando 157 del Reglamento provisional.
2. Consumo comunitario
(84) A falta de nuevas informaciones, se confirman las conclusiones provisionales relativas al consumo comunitario expuestas en los considerandos 158 y 159 del Reglamento provisional.
3. Importaciones procedentes de los países afectados
Evaluación acumulativa de los efectos de las importaciones
(85) Se alegó que las importaciones de urea originarias de Rumania no debían acumularse con importaciones procedentes de los otros países cubiertos por este procedimiento. La alegación se basaba en que los volúmenes de importación y las cuotas de mercado evolucionaron de manera diferente durante el período considerado.
(86) En el considerando 162 del Reglamento provisional se determinó que:
- las importaciones procedentes de todos los países afectados eran considerables y estaban muy por encima de los niveles establecidos en el apartado 7 del artículo 5 del Reglamento de base,
- los márgenes de dumping constatados estaban todos por encima del nivel mínimo, y todos los productores exportadores habían presionado a la baja los precios de venta de la industria de la Comunidad,
- los precios de la urea importada y la producida en la Comunidad habían descendido sensiblemente durante el período considerado.
(87) El volumen de las importaciones de urea procedentes de Rumania siguió la tendencia del precio de la urea en el mercado comunitario, es decir, existía cierta relación entre los precios y el volumen de las importaciones procedentes de Rumania durante el período considerado. En 1999, año en que los precios estaban en su nivel más bajo, no hubo prácticamente importaciones procedentes de Rumania. Esto constituye la prueba de la transparencia de los precios en el mercado comunitario de urea. También demuestra que los exportadores rumanos se retirarán del mercado cuando los precios bajen demasiado. Sin embargo, con la recuperación parcial de los precios entre 1999 y el período de investigación (considerando 164 del Reglamento provisional), las importaciones rumanas aumentaron sustancialmente, totalizando el 2,3 % de la cuota de mercado durante el período de investigación. Entre los países afectados, Rumania era el cuarto mayor exportador a la Comunidad durante el período de investigación.
(88) Esta tendencia de las importaciones no era específica de Rumania. Las importaciones procedentes de varios de los países afectados también siguieron una tendencia muy similar de caída de las importaciones entre 1996 y 1999, seguida por una vuelta significativa al mercado comunitario durante el período de investigación. Esto se sitúa en un contexto de aumento de los volúmenes de importación totales de los países año tras año durante el período considerado. El único cambio fue el de la cuota de esas importaciones entre los países afectados, en consonancia con los precios. Ésta es una prueba más de la competencia entre productos importados, y no constituye una razón para no acumular las importaciones procedentes de Rumania o de cualquier otro país afectado.
(89) Por todas las razones señaladas anteriormente, se concluye que se han cumplido los criterios establecidos en el apartado 4 del artículo 3 del Reglamento de base. Por lo tanto, se confirman las conclusiones establecidas en el considerando 162 del Reglamento provisional.
Volumen, cuotas de mercado y precios de las importaciones afectadas
(90) A falta de nuevas informaciones sobre el volumen y los precios de las importaciones procedentes de los países afectados, se confirman las conclusiones provisionales.
Subcotización
(91) Con vistas a las conclusiones provisionales, se calculó la subcotización comparando el precio de los exportadores en la frontera comunitaria, franco muelle, previo pago de los derechos de aduana (DEQ) con los precios en fábrica comprobados de los productores comunitarios. Las comparaciones de precios se realizaron entre productos comprimidos, granulares, a granel y empaquetados.
(92) Algunas partes, incluidos varios de los productores exportadores, alegaron que los precios de los productores comunitarios utilizados a fin de comparar la subcotización debían ser el precio medio ponderado para la industria comunitaria y no el precio para los productores individuales. Se alega que tal metodología sirve para inflar artificialmente el margen redondeándolo al nivel del productor comunitario.
(93) Debe señalarse en primer lugar que el ejercicio de la subcotización o de la comparación de precios es un indicador de perjuicio que, de conformidad con el apartado 3 del artículo 3 del Reglamento de base, aspira a examinar "si ha existido una subcotización significativa de los precios por parte de las importaciones objeto de dumping con respecto al precio de un producto similar de la industria de la Comunidad, o bien si el efecto de tales importaciones es disminuir los precios de forma importante".
(94) Es verdad que no todas las importaciones de los países afectados subcotizan los precios de cada productor comunitario. Sin embargo, un importante volumen de ventas de exportación se realizó a precios que están por debajo de los de la industria de la Comunidad. También hay que señalar que el mercado comunitario de urea es altamente transparente y sensible a los cambios de precios.
(95) Tras el análisis anterior se constató que, para los países afectados, la proporción de las importaciones por empresas que subcotizaron los precios de la industria de la Comunidad variaron del 0 % al 56 %, con una media global para todas las importaciones del 46 %. El nivel de la subcotización alcanzó incluso el 17 %. En este análisis no fue utilizado el redondeo. Debido a los problemas surgidos con la cooperación del productor exportador en Bielorrusia (considerando 113 del Reglamento provisional) y Estonia (considerando 58 del Reglamento provisional), no fue posible llevar a cabo esta comparación de precios para dichas empresas. Sin embargo, no existen razones para pensar que sus resultados habrían sido diferentes.
(96) Además, debe señalarse que la industria de la Comunidad registró pérdidas durante el período de investigación (considerando 175 del Reglamento provisional), es decir, los precios de la industria de la Comunidad fueron presionados a la baja. También se constató que una empresa que no sufrió la subcotización vendía por debajo de los precios de venta habituales.
(97) Se concluye por lo tanto definitivamente que se produjo una subcotización de precios significativa por parte de los productores exportadores en los países afectados, así como una depresión de los precios en el mercado comunitario durante el período de investigación.
(98) Se presentaron una serie de alegaciones referentes a los cálculos para la eliminación del perjuicio. Éstas se tratan detalladamente en los considerandos 114 a 116 y 121 a 123. Sin embargo, al conceder los ajustes, se confirmó que éstos también se tuvieron en cuenta para el ejercicio de subcotización.
4. Situación de la industria de la Comunidad
(99) Tras la verificación llevada a cabo por dos productores comunitarios, algunos de los indicadores de perjuicio cambiaron en términos absolutos. Sin embargo, estos cambios no fueron suficientes para afectar materialmente a las tendencias de los indicadores de perjuicio durante el período considerado o para alterar las conclusiones provisionales. Teniendo en cuenta lo anterior, se confirman las conclusiones provisionales por lo que se refiere al importante perjuicio sufrido por la industria de la Comunidad.
F. CAUSALIDAD
(100) Varias partes interesadas reiteraron su alegación de que el perjuicio sufrido por la industria de la Comunidad no fue causado por las importaciones objeto de dumping sino más bien por la oferta excesiva de urea en el mercado mundial. Esto está ligado a la alegación presentada por varias partes según la cual el perjuicio sufrido por la industria de la Comunidad era una consecuencia de la caída de sus ventas de exportación, que afectaron por otra parte a sus ventas en el mercado comunitario.
(101) A este respecto, debe señalarse que la evaluación de la situación de la industria de la Comunidad se basó en datos relativos a las ventas del producto afectado en el mercado comunitario. Por lo tanto, los posibles efectos negativos de las escasas ventas de exportación se ha excluido del análisis del perjuicio anteriormente mencionado.
(102) Además, durante el período considerado, las ventas de exportación de la industria de la Comunidad descendieron 337000 toneladas, mientras que sus ventas en el mercado comunitario aumentaron 172000 toneladas. Por lo tanto, la industria de la Comunidad, al enfrentarse a condiciones difíciles de exportación, pudo desviar la mitad de sus ventas de exportación perdidas en el mercado comunitario.
(103) Al mismo tiempo, el consumo comunitario aumentó 1,25 millones de toneladas, las importaciones objeto de dumping a bajo precio 867000 toneladas (considerando 163 del Reglamento provisional) y la industria de la Comunidad perdió un 10,3 % del mercado comunitario (considerando 173 del Reglamento provisional). Más que la causa, la incapacidad de la industria de la Comunidad para aprovecharse de un mercado interior en expansión cuando cayeron las ventas de exportación es la prueba de la existencia del perjuicio causado por las importaciones objeto de dumping.
(104) Por consiguiente, la oferta excesiva y la pérdida de ventas de exportación solamente pudo haber tenido un efecto en la industria de la Comunidad (en términos de pérdida limitada de economías de escala) porque las importaciones objeto de dumping le impidieron beneficiarse plenamente de un mercado comunitario en expansión. Por lo tanto, se concluye que el efecto de la caída en las ventas de exportación de la industria de la Comunidad y el exceso de la demanda, si se examinan por separado, no fueron suficientes para romper el nexo causal entre el efecto de las importaciones objeto de dumping y el importante perjuicio sufrido por la industria de la Comunidad. Se confirman, por lo tanto, las conclusiones establecidas en los considerandos 197 y 198 del Reglamento provisional.
G. INTERÉS COMUNITARIO
1. Importadores/comerciantes
(105) Tras la publicación del Reglamento provisional, no se recibió ningún comentario de los importadores que cooperaron. Sin embargo, una asociación de importadores mantuvo que la imposición de medidas antidumping iba contra el interés de los importadores de urea y que para ellos era importante contar con un sector agrícola floreciente.
(106) Tal como se ha declarado en el considerando 206 del Reglamento provisional, habrá una necesidad continuada de importaciones. Aunque estos derechos se repercutan íntegramente, esto traería consigo en el peor de los casos un aumento no superior al 0,6 % en los costes de los agricultores. Aunque este aumento pueda provocar algunos cambios en la manera en que los agricultores se abastecen de urea, no hay pruebas para cuestionar las conclusiones alcanzadas en el considerando 206 del Reglamento provisional.
2. Usuarios
Agricultores
(107) Tras la publicación del Reglamento provisional, se recibieron comentarios de organizaciones de agricultores en Austria, Italia, España y el Reino Unido. Ninguna de estas partes expresó sus dudas respecto a la conclusión provisional de que los derechos llevarían, en el peor de los casos, a un aumento del 0,6 % de los costes de los agricultores. No obstante, se opusieron a la imposición de medidas y a la conclusión de que los aumentos de precios no se repercutirían íntegramente.
(108) Tras una verificación llevada a cabo en los locales de una cooperativa de agricultores, se confirma la conclusión sobre la implicación en los costes de las medidas propuestas. El hecho de que el impacto de las medidas no se repercutirá íntegramente se basa en la experiencia de otros muchos procedimientos antidumping. No existen pruebas que sugieran que éste no sería el caso en este procedimiento.
(109) A la vez que se reafirma la difícil situación con la que se enfrentan los agricultores, no se puede concluir que el efecto de los derechos podría hacer que la imposición de medidas fuera contra el interés de la Comunidad.
Usuarios industriales
(110) No se recibió ningún comentario por escrito directo de ninguno de los usuarios industriales de urea que cooperaron. Esto parece sugerir que las medidas no tendrán una incidencia tan importante en estos usuarios.
(111) Un usuario industrial, que también importa y vende urea, presentó sus comentarios a través de una asociación de importadores. Esta empresa sugiere que la imposición de medidas puede forzarlo a cerrar sus instalaciones con una pérdida de hasta 380 puestos de trabajo. Sin embargo, como esta alegación no fue presentada directamente por la empresa, y como no se apoya con ninguna prueba, se rechaza la alegación.
3. Conclusión sobre el interés de la Comunidad
(112) A falta de nuevos datos sobre el interés comunitario, se confirman las conclusiones expuestas en el considerando 219 del Reglamento provisional.
H. MEDIDAS ANTIDUMPING DEFINITIVAS
1. Nivel de eliminación del perjuicio
(113) Con vistas a las conclusiones provisionales, la subcotización se calculó comparando el nivel de los precios pagados a los exportadores en la frontera comunitaria, franco muelle y previo pago de los derechos de aduana (DEQ) con los objetivos de precios en fábrica comprobados de los productores comunitarios. Las comparaciones de precios se realizaron entre productos comprimidos, granulares, a granel y empaquetados.
(114) Muchos productores exportadores alegaron que el ajuste realizado por los costes de descarga para calcular el precio DEQ era insuficiente. También se alegó que debía incluirse un margen para los importadores (principalmente los operadores comerciales), al igual que en otros casos recientes relacionados con los fertilizantes.
(115) Se han obtenido otras pruebas de los costes reales de descarga contraídos procedentes de varias fuentes, entre ellas los productores exportadores, la industria de la Comunidad y los importadores independientes. Sobre la base de esta información, se ha modificado en consecuencia el ajuste por costes de descarga.
(116) La posibilidad de conceder un ajuste por el margen de los importadores se consideró sobre la base de esta investigación particular. Se constató que los productores exportadores vendieron urea en el mercado comunitario a través de varios canales, entre ellos directamente al usuario final. No se proporcionó ninguna prueba de que los precios variaran según el canal utilizado. En cambio, se constató que los precios de venta no dependían en general del tipo de cliente. Tampoco se constataron diferencias significativas entre los canales de venta utilizados por la industria de la Comunidad y los utilizados por los productores exportadores. En consecuencia, se rechazó la solicitud de ajuste por un margen de los importadores.
(117) Varias partes, entre ellas la mayoría de los productores exportadores, alegaron que los precios de los productores comunitarios utilizados para el cálculo del abaratamiento de los precios debían ser el precio medio ponderado para la industria comunitaria y no el precio para el productor individual. Se alegó que tal metodología servía para inflar artificialmente el margen eliminando cualquier abaratamiento negativo al nivel del productor comunitario. Además, se alegó que basar los derechos antidumping en una metodología de cálculo que incluyese el redondeo contravenía una Decisión reciente de la OMC(3).
(118) Debe señalarse que el cálculo del abaratamiento de los precios aspira a examinar el grado real de perjuicio sufrido por la industria de la Comunidad y causado por las importaciones objeto de dumping. En realidad, cualquier comparación de precios debería reflejar la realidad económica. La investigación mostró que la competencia en el mercado comunitario tiene lugar entre cada productor exportador individual y cada productor individual que forma parte de la industria de la Comunidad. A este respecto, hay que señalar entre otras cosas que existen importantes diferencias en los precios y la situación de los productores comunitarios. Por lo tanto, la importancia del dumping causado por un productor exportador a la industria de la Comunidad debería evaluarse sobre la base de la situación real del mercado y de los datos específicos verificados para cada empresa.
(119) Comparar los precios empresa por empresa implica una evaluación exacta de la incidencia completa de cualquier dumping sufrido por la industria de la Comunidad y no infla artificialmente el nivel de abaratamiento en este caso. Por consiguiente, debe rechazarse la alegación.
(120) La industria comunitaria alegó que parte de la urea importada en la Comunidad consistía de hecho en comprimidos "gruesos" que debían tratarse como un tipo distinto de urea. Además, se alegó que, para calcular el abaratamiento, este tipo debía compararse con el precio de los comprimidos "gruesos" producidos en la Comunidad.
(121) Se constató que la urea de amplio diámetro o los comprimidos "gruesos" eran producidos efectivamente por la industria comunitaria y exportados a la Comunidad por varios de los países afectados. Sin embargo, la única diferencia con los comprimidos estándar es su diámetro más amplio. No existe por tanto ninguna prueba que sugiera que el coste de producción fuera más alto ni que los comprimidos "gruesos" se vendieran con prima durante el período de investigación. Por consiguiente, se concluye que no existen razones para considerar los comprimidos "gruesos" como un tipo de producto distinto.
(122) Algunos productores exportadores repitieron su solicitud de ajuste por la calidad de su producto. Sin embargo, no se proporcionó ninguna prueba para apoyarla. Tampoco se encontró ningún problema de calidad en relación con la urea rumana. En consecuencia, no se aceptó esta solicitud.
(123) Debe señalarse que, para calcular el precio no perjudicial en la fase provisional, se utilizó un margen de beneficio del 8 % para el coste y otro 8 % para el volumen de negocios, tal como se declara en el considerando 222 del Reglamento provisional. Ciertas partes que cooperaron sostuvieron que el margen de beneficio debía limitarse al 5 %, al igual que en procedimientos antidumping previos relativos a fertilizantes a base de nitrato, así como en el procedimiento referente a la urea de Rusia(4). Por su parte, la industria de la Comunidad alegó que sería más apropiado un margen de beneficio del 15 % sobre el rendimiento del capital.
(124) Se confirma que la determinación del margen de beneficio pertinente en este procedimiento está basada en una evaluación del margen que la industria de la Comunidad podría haber obtenido razonablemente en condiciones normales de competencia, a falta de importaciones objeto de dumping. Se basa por lo tanto en una evaluación de los hechos en este caso, y no en la evaluación de los hechos en otros procedimientos referentes a otros productos o períodos de investigación.
(125) Por las razones expuestas en el considerando 223 del Reglamento provisional, se rechaza la alegación de que la rentabilidad debería basarse en el rendimiento del capital.
(126) En vista de lo anterior, y a falta de pruebas de que la determinación de un margen de beneficio del 8 % es incorrecta, se confirman las conclusiones de los considerandos 221 a 227 del Reglamento provisional.
(127) Finalmente, la información recibida y los datos verificados tras la publicación del Reglamento provisional, incluida la información comprobada de otros dos productores comunitarios, también se incorporaron a los cálculos cuando procedía.
2. Nivel y forma de los derechos
(128) En vista de lo anterior se considera que, de conformidad con el apartado 4 del artículo 9 del Reglamento de base, deberían establecerse derechos antidumping definitivos, al nivel de los márgenes de perjuicio o de dumping constatados, sobre las importaciones de urea originarias de Bielorrusia, Bulgaria, Croacia, Estonia, Libia, Lituania, Rumania y Ucrania, según cuál de ellos sea el más bajo.
(129) Por lo que se refiere al derecho residual que debía aplicarse a los productores exportadores que no cooperaron, este último se fijó sobre la base del tipo del derecho más alto establecido para los exportadores que cooperaron en cada país.
(130) Un productor exportador alegó que, para ser coherentes con un procedimiento previo, los derechos debían adoptar la forma de un precio de importación mínimo, al igual que el caso de la urea de Rusia.
(131) No obstante, tal como se ha establecido en el considerando 231 del Reglamento provisional, para garantizar la eficacia de las medidas y evitar la manipulación de precios que se ha observado en algunos procedimientos anteriores referentes a la misma categoría general del producto, a saber, los fertilizantes, los derechos definitivos deberían adoptar la forma de un importe específico por tonelada. En consecuencia, se rechazó esta alegación.
(132) En vista de lo anterior, los importes definitivos del derecho son los siguientes:
SITIO PARA UN CUADRO
(133) Los tipos del derecho antidumping de cada una de las empresas especificadas en el presente Reglamento se establecieron sobre la base de las conclusiones de la actual investigación. Por lo tanto, reflejan la situación constatada durante la investigación respecto de esas empresas. Estos tipos de derecho (contrariamente al derecho aplicable a escala nacional a "las demás empresas") sólo son aplicables a las importaciones de productos originarios del país afectado y fabricados por las empresas y personas jurídicas específicamente mencionadas. Los productos importados producidos por cualquier otra empresa no mencionada específicamente en la parte operativa del presente Reglamento con su nombre y dirección, incluidas las entidades vinculadas a las mencionadas específicamente, no podrán beneficiarse de estos índices y estarán sujetos al tipo del derecho aplicable a "las demás empresas".
(134) Cualquier solicitud de aplicación de estos tipos individuales del derecho antidumping para las distintas empresas (por ejemplo, a raíz de un cambio de nombre de la entidad o de la creación de nuevas entidades de producción o venta) deberá enviarse inmediatamente a la Comisión(5) con toda la información pertinente, en especial cualquier modificación de las actividades de la empresa relacionadas con la producción, así como las ventas interiores y de exportación derivada, por ejemplo, del cambio de nombre o de la creación de entidades de producción o venta. Si procede, la Comisión, previa consulta al Comité Consultivo, modificará el Reglamento en consecuencia actualizando la lista de empresas beneficiarias de tipos de derecho individuales.
3. Percepción de los derechos provisionales
(135) Teniendo en cuenta la amplitud de los márgenes de dumping constatados y el nivel del perjuicio causado a la industria de la Comunidad, se considera necesario percibir definitivamente los importes garantizados mediante el derecho antidumping provisional, de conformidad con el Reglamento provisional, al tipo del derecho definitivamente establecido. En los casos en que los derechos definitivos sean más elevados que los derechos provisionales, sólo se percibirán definitivamente los importes garantizados por los derechos provisionales.
4. Compromisos
(136) Tras la imposición de medidas antidumping provisionales, los productores exportadores en Bielorrusia, Croacia, Libia, Rumania y Ucrania ofrecieron compromisos en relación con los precios, de conformidad con el apartado 1 del artículo 8 del Reglamento de base. Los productores exportadores en Estonia y Lituania renovaron sus ofertas de compromiso, ya realizadas en la fase provisional pero rechazadas por las razones establecidas en los considerandos 236 y 237 del Reglamento provisional.
(137) Se recuerda que la Comisión ya había aceptado un compromiso del productor exportador búlgaro en la fase provisional de este procedimiento (véase el considerando 236 del Reglamento provisional). Tal como se ha mencionado en el considerando 128, la inclusión de nuevos datos en el cálculo del margen de perjuicio definitivo se reflejó en el nivel de eliminación del perjuicio constatado. Se adaptó por lo tanto en consecuencia el precio mínimo del compromiso.
(138) Tras la comunicación de las conclusiones provisionales, la industria de la Comunidad denunciante se opuso a la decisión de la Comisión de aceptar un compromiso del productor exportador búlgaro. A este respecto, se afirmó que la empresa afectada estaba vinculada -o tenía relaciones técnicas y laborales estrechas- con otros exportadores o productores de fertilizantes de nitrógeno, incluida la urea, establecidos en Bulgaria, Bielorrusia y Ucrania que constituirían un potencial importante para acuerdos de compensación. Además, la industria de la Comunidad expresó sus inquietudes respecto a la capacidad de este productor exportador de cumplir las obligaciones de un compromiso.
(139) De manera más general, la industria de la Comunidad alegó que los compromisos, y en consecuencia los precios mínimos, constituían una medida inadecuada para los fertilizantes de nitrógeno, incluida la urea.
(140) Debe señalarse que la industria de la Comunidad no podía apoyar las alegaciones presentadas por lo que se refiere al productor exportador en Bulgaria al no haber suficientes pruebas. Además, la investigación de la Comisión no confirmó estas alegaciones, que tuvieron que rechazarse. En cuanto a la conveniencia del compromiso, debe señalarse que tal evaluación debería sobretodo enfocarse en la situación específica de la empresa. Así pues, se constató que la empresa afectada solamente produce y exporta urea y que lo más probable en este caso es que se lleve a cabo una supervisión efectiva del compromiso.
(141) En caso de que se sospeche o compruebe que ha habido una infracción o una retirada del compromiso, podrá imponerse un derecho antidumping de conformidad con los apartados 9 y 10 del artículo 8 del Reglamento de base.
(142) Todas las otras ofertas de compromisos recibidas fueron también analizadas detalladamente. Dos principales obstáculos a la aceptación de estos compromisos aparecieron al término de este examen:
(143) Los productores exportadores afectados en Lituania, Rumania, Croacia, Ucrania y Libia son productores de diferentes tipos de fertilizantes y/o de otros productos químicos y han exportado regularmente en el pasado estos productos hacia clientes comunes (principalmente agentes comerciales) en la Comunidad. Esta manera de proceder supone un riesgo grave de compensación cruzada, es decir, que cualquier precio del compromiso sería formalmente respetado, pero se reducirían los precios de productos no afectados. Todo esto haría la obligación de respetar un precio mínimo para la urea fácil de eludir y muy difícil de verificar prácticamente.
(144) Además, algunos productores (por ejemplo, Estonia, Ucrania y Bielorrusia) alegaron que no tenían ningún control o incluso desconocían el destino y/o las condiciones de venta de sus exportaciones de urea, cuando estaba claro que, según las estadísticas oficiales, el producto fue exportado hacia la Comunidad en grandes cantidades durante el período de investigación. Se recuerda que dado que estas empresas no dieron información suficiente sobre este tema, la Comisión no tuvo otra opción que la de utilizar la información disponible, de conformidad con el artículo 18 del Reglamento de base, para establecer los precios de exportación. Además, ciertos exportadores (Libia, Estonia) proporcionaron en general un nivel insuficiente de cooperación durante la investigación. Se consideró que estos hechos aumentaban el riesgo de aceptación de un compromiso a un nivel no razonable y no aseguraban las garantías suficientes para una correcta verificación del dicho compromiso.
(145) Como consecuencia de las razones expuestas anteriormente, se concluyó que ninguno de los compromisos ofrecidos tras la comunicación de las conclusiones definitivas debía de ser aceptado.
(146) Las partes interesadas fueron debidamente informadas y las razones por las que los compromisos ofrecidos no podían ser aceptados comunicadas detalladamente a los exportadores afectados. El Comité Consultivo ha sido consultado.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de urea, tanto si se presenta en forma de solución acuosa como si no, clasificada en los códigos NC 3102 10 10 y 3102 10 90 originaria de Bielorrusia, Bulgaria, Croacia, Estonia, Libia, Lituania, Rumania y Ucrania.
2. El derecho antidumping definitivo aplicable al precio neto del producto no despachado de aduana, franco frontera de la Comunidad, descrito en el apartado 1, será el siguiente:
SITIO PARA UN CUADRO
3. En caso de que las mercancías resulten dañadas antes del despacho a libre práctica y, en consecuencia, el precio pagado o pagadero se calcule proporcionalmente a efectos de determinar el valor en aduana, de conformidad con el artículo 145 del Reglamento (CEE) n° 2454/93 de la Comisión, de 2 de julio de 1993, por el que se fijan determinadas disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) n° 2913/92 del Consejo por el que se aprueba el código aduanero comunitario(6) el importe del derecho antidumping, calculado de conformidad con lo dispuesto en el apartado 2, se reducirá mediante prorrateo del precio pagado o pagadero.
4. Salvo en los casos en que se disponga lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduanas.
Artículo 2
1. Las importaciones estarán exentas de los derechos antidumping establecidos en el artículo 1 a condición de que hayan sido producidas y exportadas directamente (es decir, enviadas y facturadas) al primer cliente independiente en la Comunidad que actúe como importador por la empresa citada más adelante que haya ofrecido un compromiso aceptado por la Comisión, cuando tales importaciones se hayan realizado de conformidad con el apartado 2.
SITIO PARA UN CUADRO
2. a) Cuando la declaración de despacho a libre práctica se presente de conformidad con un compromiso, la exención del derecho estará condicionada a la presentación de una factura comercial válida, extendida por la empresa enumerada en el apartado 1 a las autoridades aduaneras de los Estados miembros;
b) la factura de compromiso se ajustará a los requisitos para tales facturas establecidos en el compromiso aceptado por la Comisión, cuyos elementos esenciales se enumeran en el anexo;
c) la exención del derecho estará supeditada asimismo a que las mercancías declaradas y presentadas en aduana correspondan exactamente a la descripción que figura en la factura comercial.
3. Las importaciones acompañadas de tal factura se declararán bajo el código TARIC adicional previsto en el apartado 1.
Artículo 3
Los importes garantizados por el derecho antidumping provisional impuesto de conformidad con el Reglamento (CE) n° 1497/2001 se percibirán definitivamente al nivel de los derechos definitivamente establecidos sobre las importaciones de urea, tanto si se presenta en forma de solución acuosa como si no, clasificada en los códigos NC 3102 10 10 y 3102 10 90 originaria de Bielorrusia, Bulgaria, Croacia, Estonia, Libia, Lituania, Rumania y Ucrania.
Los importes garantizados superiores al tipo del derecho antidumping definitivo se liberarán.
Artículo 4
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 17 de enero de 2002.