РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 133/2008 НА КОМИСИЯТА
от 14 февруари 2008 година
относно вноса от трети страни на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък и предоставянето на възстановявания при износ
(кодифицирана версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (1), и по-специално член 31, параграф 4 и член 33, параграф 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2342/92 на Комисията от 7 август 1992 година относно вноса от трети страни на чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък и предоставянето на възстановявания при износ и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1544/79 (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 10, не се облагат с вносни мита при внос в Общността. Отпуска се по-високо възстановяване при износ на женски животни на възраст до 60 месеца отколкото при износа на живи животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 90.
(3)
За да се гарантира правилното прилагане на разпоредбите на Общността в тази област, терминът „чистопородни разплодни животни“ трябва да бъде изяснен. Определението, посочено в член 1 от Директива 77/504/ЕИО на Съвета от 25 юли 1977 г. относно чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък (4), трябва да бъде използвано за целта.
(4)
За да се гарантира, че внесените животни действително са предназначени за разплод, те трябва да бъдат придружен и от сертификат за родословие и зоотехнически сертификат, както и от здравен сертификат, които обикновено се изискват за такива животни, а вносителите да поемат задължението да запазят животните живи за известен период от време.
(5)
При липса на такава разпоредба за сигурност, която да гарантира запазването на тези животни живи за посочения период, се прилага Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (5), когато изискването по отношение на посочения период не e спазено.
(6)
Общността е сключила двустранни споразумения за свободна търговия със страните от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ). По силата на тези споразумения някои от разпоредбите, свързани със или отнасящи се до задълженията на споменатите трети страни, би следвало да отпаднат, но сертификатите за родословие, както и здравните сертификати, отнасящи се за чистопородните разплодни животни, следва да се представят при пускане на животните в свободно движение на територията на Общността.
(7)
Освен ветеринарномедицинските документи, които трябва да съпровождат износа на чистопородни разплодни женски животни с оглед гаранцията, че те наистина са предназначени за разплод, в сертификата за родословие следва да се посочат или да се прикрепят към него резултатите от генетичната стойност.
(8)
Чистопородните разплодни животни, внасяни в Общността, трябва да бъдат проверени дали преди това те не са били изнесени от Общността и дали за тях преди това не са били изплатени възстановявания при износ. Ако за такива животни са били заплатени възстановявания при износ, сумите трябва да бъдат върнати, преди животните да се внесат отново в Общността.
(9)
Мерките, предвидени с настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по говеждо и телешко месо,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
С оглед събирането на вносни мита и предоставянето на възстановявания при износ, живите животни от рода на едрия рогат добитък се считат за чистопородни разплодни животни, попадащи под код по КН 0102 10, ако те отговарят на определението, посочено в член 1 от Директива 77/504/ЕИО. Освен това, само женски животни на възраст до 6 години се считат за чистопородни женски разплодни животни.
Член 2
1. За пускането в свободно движение на чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по КН 0102 10, вносителите представят следните документи на митническите органи на държавата-членка по отношение на всяко едно от животните:
а)
сертификат за родословие и зоотехнически сертификат, изготвен съгласно Решение 96/510/ЕО на Комисията (6);
б)
здравен сертификат, прилаган спрямо чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, или заверено копие на този документ, и общия ветеринарен входен документ (ОВВД), изготвен съгласно Регламент (ЕО) № 282/2004 на Комисията (7).
2. В допълнение, вносителите представят на митническите органи писмена декларация със съдържание, че с изключение при случаи на непреодолима сила, животното няма да бъде заклано през следващите двадесет и четири месеца от деня, на който то е внесено.
3. Не по-късно от края на двадесет и седмия месец след пускането на животното в свободно движение вносителите представят на митническите органи на държавата-членка вносителка следните доказателства за него:
а)
че не е било заклано преди изтичането на срока, посочен в параграф 2; или
б)
че е било заклано преди изтичане на срока поради здравословни причини, или е умряло в резултат на заболяване или нещастен случай.
Доказателството, посочено в буква а), представлява сертификат, издаден от асоциацията, организацията или официалния орган на държавата-членка, които водят родословната книга или от официален ветеринарен лекар. Доказателството, посочено в буква б), представлява сертификат, издаден от официален орган, определен от държавата-членка. Тези доказателства се проверяват в компютърната база данни, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (8), след като тази база данни започне да действа.
4. При неспазване на изискването за период от двадесет и четири месеца, с изключение на случаи, когато се прилага параграф 3, буква б), следва класиране в Комбинираната номенклатура на въпросното животно под код 0102 90, от което произтичат процедури за заплащане на вносни мита, които не са били събрани, съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92.
5. Разпоредбите относно пределната възраст, посочена в член 1, и задълженията, посочени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, не се прилагат при вноса на чистопородни разплодни животни с произход от Исландия, Норвегия и Швейцария.
6. Настоящият член не засяга прилагането на член 7, втора алинея от Директива 77/504/ЕИО.
Член 3
1. Предоставянето на възстановяване за женски чистопородни разплодни животни се осъществява при условие, че се представи, по отношение на всяко животно, по време на извършването на митническите формалности при износа оригинал или копие от:
а)
сертификатът за родословие, изготвен съгласно член 2, параграф 1 от Решение 2005/379/ЕО на Комисията (9), или друг документ, изготвен съгласно параграф 2 от посочения член;
б)
здравен сертификат за чистопородни разплодни животни от рода на едрия рогат добитък, изискван от третата страна на местоназначение.
Въпреки това, чрез дерогация от буква б), държавите-членки могат да разрешат представянето на само един сертификат за група животни.
2. Оригиналите на двата сертификата, посочени в параграф 1, се връщат на износителя, а копията на тези два документа, които се заверяват от митническите органи, се прилагат към молбата за заявлението за възстановяване при износ.
Член 4
1. Преди пускането в свободно движение на чистопородни разплодни животни, внесени обратно в Общността, предоставеното възстановяване при износ се връща или се вземат необходимите мерки от компетентните органи за удържането на предвидените суми, ако не са били вече изплатени.
2. Ако по време на извършването на митническите формалности при вноса на животни, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 10, сертификатът за родословие показва, че животновъдът е установен в Общността, вносителят трябва също да докаже, че не е предоставяно никакво възстановяване или че възстановяването е вече върнато. Ако не може да бъде представено такова доказателство, се счита, че е било заплатено възстановяване при износ в размер на най-високото вносно мито, приложимо в деня на реимпорта в Общността за животни от рода на едрия рогат добитък, попадащи под код по Комбинираната номенклатура 0102 90.
Член 5
Регламент (ЕИО) № 2342/92 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 6
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 февруари 2008 година.
REGLAMENTO (CE) N o 133/2008 DE LA COMISIÓN
de 14 de febrero de 2008
sobre las importaciones procedentes de terceros países y la concesión de restituciones por exportación de animales de la especie bovina reproductores de raza pura
(Versión codificada)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1254/1999 del Consejo, de 17 de mayo de 1999, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de la carne de bovino (1), y, en particular, su artículo 31, apartado 4, y su artículo 33, apartado 12,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CEE) no 2342/92 de la Comisión, de 7 de agosto de 1992, sobre las importaciones procedentes de terceros países y la concesión de restituciones por exportación de animales de la especie bovina reproductores de raza pura y por el que se deroga el Reglamento (CEE) no 1544/79 (2), ha sido modificado en diversas ocasiones (3) y de forma sustancial. Conviene, en aras de una mayor racionalidad y claridad, proceder a la codificación de dicho Reglamento.
(2)
Cuando son importados en la Comunidad, los animales vivos de la especie bovina reproductores de raza pura del código NC 0102 10 no están sometidos al pago de derechos de importación. Las hembras de hasta sesenta meses de edad se benefician, al ser exportadas, de un tipo de restitución más elevado que los animales vivos de la especie bovina del código NC 0102 90.
(3)
Para garantizar la aplicación correcta de la normativa comunitaria en la materia, conviene precisar la noción de animal reproductor de raza pura. Con este fin, debe aplicarse la definición que figura en el artículo 1 de la Directiva 77/504/CEE del Consejo, de 25 de julio de 1977, referente a animales de la especie bovina de raza selecta para reproducción (4).
(4)
A fin de garantizar que los animales importados se destinen realmente a la reproducción, es necesario que vayan acompañados del certificado genealógico y zootécnico y del certificado de policía sanitaria que normalmente se exigen para estos reproductores y que, además, el importador se comprometa a no sacrificar los animales durante un período determinado.
(5)
En ausencia de una fianza que garantice que no se sacrifique a los animales durante un período determinado, es conveniente disponer que, en caso de incumplimiento, sea aplicable el Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el código aduanero comunitario (5).
(6)
La Comunidad ha celebrado acuerdos bilaterales de libre comercio con los países de la Asociación Europea de Libre Comercio (AELC). En virtud de tales acuerdos es procedente dispensar a estos terceros países de determinadas disposiciones u obligaciones exigiéndoles, sin embargo, en el momento del despacho a libre práctica en la Comunidad, la presentación del certificado genealógico y del certificado de policía sanitaria correspondientes a los reproductores de raza pura.
(7)
Para garantizar que las hembras reproductoras de raza pura exportadas también se destinan efectivamente a la reproducción, deben precisarse los documentos de policía sanitaria que deben acompañar a estos animales, y también los resultados de la determinación del valor genético que deben figurar en el certificado genealógico o adjuntarse a este.
(8)
Para la importación en la Comunidad, es preciso comprobar que los animales reproductores de raza pura no hayan sido previamente exportados de la Comunidad, beneficiándose de una restitución por exportación. En el caso de los animales que se hayan beneficiado de esa restitución, es conveniente que los importes correspondientes sean restituidos antes de que dichos animales se importen de nuevo en la Comunidad.
(9)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de la carne de vacuno.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
A efectos de la percepción de los derechos de importación y de la concesión de las restituciones por exportación, se considerarán reproductores de raza pura del código NC 0102 10 los animales vivos de la especia bovina que se ajusten a la definición que figura en el artículo 1 de la Directiva 77/504/CEE. Además, únicamente se considerarán hembras reproductoras de raza pura los animales de hasta seis años de edad.
Artículo 2
1. En el momento del despacho a libre práctica de los animales reproductores de raza pura de la especie bovina del código NC 0102 10, el importador presentará a las autoridades aduaneras del Estado miembro la siguiente documentación para cada uno de los animales:
a)
el certificado genealógico y zootécnico, que se expedirá de conformidad con lo establecido en la Decisión 96/510/CE de la Comisión (6);
b)
el certificado zoosanitario requerido para los bovinos reproductores de raza pura, o una copia autenticada del mismo, y el documento veterinario común de entrada (DCVE), expedido conforme al Reglamento (CE) no 282/2004 de la Comisión (7).
2. Además, el importador presentará a las autoridades aduaneras una declaración escrita en la que certificará que, salvo en caso de fuerza mayor, el animal no será sacrificado en un plazo de veinticuatro meses a partir del día de su importación.
3. A más tardar al final del vigésimo séptimo mes siguiente al del despacho a libre práctica, el importador facilitará a las autoridades aduaneras del Estado miembro la prueba de que el animal:
a)
no ha sido sacrificado antes de la expiración del plazo previsto en el apartado 2, o
b)
ha sido sacrificado antes de la expiración de dicho plazo por motivos sanitarios o ha muerto por enfermedad o accidente.
La prueba contemplada en la letra a) consistirá en un certificado expedido por la asociación, la organización o el organismo oficial del Estado miembro que lleve el libro genealógico o por un veterinario oficial. La prueba contemplada en la letra b) consistirá en un certificado expedido por un organismo oficial designado por el Estado miembro. Estas pruebas se comprobarán en la base de datos informatizada establecida en el artículo 5 del Reglamento (CE) no 1760/2000 del Parlamento Europeo y del Consejo (8) una vez sea operativa.
4. En caso de incumplimiento del plazo de veinticuatro meses, excepto en aplicación del apartado 3, letra b), el animal en cuestión será clasificado en el código NC 0102 90 y se iniciará un procedimiento de recuperación de los derechos de importación no recaudados con arreglo al Reglamento (CEE) no 2913/92.
5. Las disposiciones relativas al límite de edad contemplado en el artículo 1 y a las obligaciones establecidas en los apartados 2, 3 y 4, no se aplicarán a las importaciones de animales reproductores de raza pura originarios y procedentes de Islandia, Noruega y Suiza.
6. El presente artículo no afecta a la aplicación del artículo 7, párrafo segundo, de la Directiva 77/504/CEE.
Artículo 3
1. La concesión de la restitución por hembras reproductoras de raza pura estará supeditada, para cada animal, a la presentación, en el momento de efectuar los trámites aduaneros de exportación, del original y de una copia:
a)
del certificado genealógico establecido de conformidad con el artículo 2, apartado 1, de la Decisión 2005/379/CE de la Comisión (9) o de cualquier otro documento establecido de conformidad con el apartado 2 de dicho artículo;
b)
del certificado de policía sanitaria aplicable a los bovinos reproductores de raza pura exigido por el tercer país de destino.
No obstante lo dispuesto en la letra b), los Estados miembros podrán autorizar la presentación de un solo certificado para un lote de animales.
2. El original de ambos certificados mencionado en al apartado 1 será devuelto al exportador y la copia de ambos documentos, certificada conforme por las autoridades aduaneras, deberá adjuntarse a la solicitud de pago de la restitución.
Artículo 4
1. Cuando se reimporten en la Comunidad animales reproductores de raza pura, y antes de su despacho a libre práctica, deberá devolverse la restitución por exportación concedida o las autoridades competentes deberán adoptar medidas adecuadas para que los importes correspondientes sean retenidos si no han sido abonados aún.
2. Si en el momento de realizar los trámites aduaneros de importación de animales del código NC 0102 10 se observare en el certificado genealógico que el criador está establecido en la Comunidad, el importador deberá demostrar, además, que no se ha concedido ninguna restitución o que el importe concedido ha sido reembolsado. Si no pudiere presentarse ninguna prueba de ello, se considerará que se ha concedido por esos animales una restitución por exportación igual a los derechos de importación más elevados aplicable el día de la reimportación en la Comunidad de los animales de la especie bovina del código NC 0102 90.
Artículo 5
Queda derogado el Reglamento (CEE) no 2342/92.
Las referencias al Reglamento derogado se entenderán hechas al presente Reglamento y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo II.
Artículo 6
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 14 de febrero de 2008.