РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 ноември 2007 година
за отмяна на Решение 1999/572/ЕО за вземането на мерки, предложени във връзка с антидъмпинговите действия по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели от Китайската народна република, Унгария, Индия, Република Корея, Мексико, Полша, Южна Африка и Украйна
(2007/775/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално членове 8 и 9 от него,
след обсъждане с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
A. ПРЕДИШНИ РАЗСЛЕДВАНИЯ И СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕРКИ
(1)
През август 1999 г. с Регламент (ЕО) № 1796/1999 (2) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Южна Африка.
(2)
През ноември 2005 г. след преразглеждане с оглед изтичане срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент Съветът реши с Регламент (ЕО) № 1858/2005 (3), че антидъмпинговите мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход, inter alia, от Южна Африка следва да бъдат продължени.
(3)
С Решение 1999/572/ЕО от 13 август 1999 г. (4) Комисията прие доброволна ценова гаранция от южноафриканското дружество производител Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (наричано по-долу „Haggie“ или „дружеството“).
(4)
С Решение 1999/572/ЕО Комисията прие също доброволни ценови гаранции от следните дружества: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Индия; Aceros Camesa SA de CV, Мексико, и Joint Stock Company Silur, Украйна. Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Joint Stock Company Silur, Украйна, с Регламент (ЕО) № 1678/2003 (5). Срокът на действие на антидъмпинговите мерки по отношение на стоманени въжета и кабели с произход от Мексико изтече на 12 август 2004 г. (6) Комисията оттегли одобрението на доброволната ценова гаранция, предложена от Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, с Решение 2006/38/ЕО от 22 декември 2005 г.
(5)
В резултат вносът в Общността на разглеждания продукт, произхождащ от Южна Африка и произведен от дружеството, и на вида продукт, обхванат от доброволната ценова гаранция („продукта, предмет на гаранцията“) бяха освободени от окончателните антидъмпингови мита.
(6)
В тази връзка следва да се отбележи, че някои видове стоманени въжета и кабели, понастоящем произвеждани от Haggie, бяха изключени от обхвата на гаранцията. Съответно тези стоманени въжета и кабели са обложени с антидъмпингово мито при внасянето им за свободно обращение в Общността.
Б. НАРУШЕНИЯ НА ДОБРОВОЛНАТА ЦЕНОВА ГАРАНЦИЯ
1. Задължения на дружеството по гаранцията
(7)
Предложената от дружеството доброволна ценова гаранция го задължава, inter alia, да изнася продукта, предмет на гаранцията, за Европейската общност над определени минимални вносни цени (МВЦ), както е заявено в гаранцията.
(8)
По-нататък в гаранцията дружеството потвърди, че освобождаването от антидъмпинговите мита, възможно благодарение на гаранцията, се обуславя от представянето пред митническите служби на Общността на „фактура по доброволната гаранция“. Освен това дружеството пое задължение да не издава такива фактури по доброволната гаранция при продажби на тези видове разглеждани продукти, които не са обхванати от доброволната ценова гаранция и които следователно се облагат с антидъмпингово мито. Дружеството потвърди също така, че издадените фактури по доброволната гаранция следва да съдържат информацията, посочена първо в приложението към Регламент (ЕО) № 1796/1999 и след това в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005.
(9)
Условията на доброволната ценова гаранцията също така задължават дружеството да предоставя редовно на Комисията подробна информация под формата на тримесечни доклади за продажбите си в Европейската общност на разглеждания продукт. Тези доклади следва да включват продуктите, предмет на гаранцията, които са освободени от плащането на антидъмпингово мито, както и тези видове стоманени въжета и кабели, които не са обхванати от гаранцията и следователно се облагат с антидъмпингово мито при вноса им в Европейската общност.
(10)
Ясно е, че при представянето им посочените по-горе доклади за продажби следва да бъдат пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност и че сделките следва да отговарят напълно на условията на гаранцията.
(11)
С цел осигуряване спазването на гаранцията дружеството поема задължението да позволява достъп до всички свои помещения за проверки на място, за да се потвърдят точността и верността на предоставените данни във въпросните тримесечни доклади, както и да предоставя всяка информация, която Комисията смята за необходима.
(12)
Следва да се отбележи, че дружеството вече получи предупредително писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. за нарушаване на гаранцията посредством издаването на фактури по доброволната гаранция за продукти, които не са обхванати от гаранцията, но които все пак са предмет на антидъмпинговите мерки. В предупредителното писмо се заявява, че с оглед на особените обстоятелства, при които са извършени тези нарушения, не се предвижда оттегляне на одобрението на гаранцията, но същевременно се подчертава, че всяко следващо нарушение на гаранцията, дори и от по-маловажно естество, би затруднило Комисията да продължи одобрението на гаранцията, дадена от дружеството.
(13)
Във връзка с това от 5 февруари 2007 г. до 6 февруари 2007 г. бе проведена проверка на място в помещенията на дружеството в Южна Африка. Проверката на място обхвана периода от 1 януари 2004 г. до 31 декември 2006 г.
2. Резултати от проверката на място в дружеството
(14)
Проверката на място установи, че дружеството е издало в два случая фактури по доброволната гаранция (фактури по доброволната гаранция с номера 935515 и 935516) за продукти, които са предмет на антидъмпинговите мерки, но които не са обхванати от гаранцията. Следователно при вноса тези сделки са били незаконно освободени от плащането на антидъмпинговото мито.
(15)
Проверката на място установи, че в един случай дружеството не е преизчислило продажната цена за единица според условията за плащане. Липсата на това преизчисление за финансовите разходи, свързано с действителното време на плащането, е довела до продажна цена за единица под приложимата МВЦ.
(16)
Нещо повече, проверката на място установи, че неколкократно дружеството е издавало фактури по доброволната гаранция, които не отговарят на изискванията, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, като е включило изречението „За продажба офшор, да не се продава в Европейския съюз“.
(17)
Прегледът на фактурите по доброволната гаранция, издадени през периода, предмет на проверката на място, показа, че една сделка не е била включена в тримесечния доклад за продажби по доброволната гаранция, предоставен на Комисията. Нещо повече, беше установено, че дружеството е докладвало за сделки, които не са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността, като за сделки, които са предвидени за освобождаване за свободно обращение в Общността. Проверката на място идентифицира също така и няколко сделки, обявени за транзитни продажби, но в действителност стоките са били освободени за свободно обращение в Общността. Освен това бяха открити несъответствия между тримесечните доклади за продажбите по доброволната гаранция и съответните фактури.
3. Причини за оттегляне на одобрението на доброволната гаранция
(18)
Фактът че дружеството е издало фактури по доброволната гаранция за разглеждания продукт, който не е предмет на гаранцията, и фактът че тези сделки са били освободени от плащането на антидъмпинговото мито, възползвайки се от право, запазено само за продукти, предмет на гаранцията, съставлява нарушение на доброволната гаранция.
(19)
Задължението на дружеството да спазва МВЦ за всички продажби на продуктите, предмет на гаранцията, не е спазено.
(20)
Издаването на фактури по доброволната гаранция, които не са в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 1858/2005, за продажби на продукт, предмет на гаранцията, може да бъде объркващо за митническите власти и може да им попречи да контролират ефективно гаранцията, като по този начин тя става неприложима.
(21)
Фактите, изложени в съображение 17, водят до заключението, че тримесечните доклади за продажби по доброволната гаранция, предоставени от дружеството, са били непълни, неизчерпателни и неточни във всички подробности и следователно тези доклади не са били достатъчно благонадеждни, за да бъдат използвани за контролиране на гаранцията. Неспазването на изискванията за докладване също съставлява нарушение на доброволната гаранция.
4. Писмени изложения и изслушване
a) Липса на разбиране на условията на доброволната ценова гаранция
(22)
Дружеството потвърди в писменото си изложение, че са възникнали грешки при издаването на фактурите по доброволната гаранция и при съставянето на докладите по гаранцията поради липса на разбиране на техническите разпоредби на гаранцията, неправилен прочит на текста и/или пропуск да бъде консултиран от страна на дружеството. В неговото писмено изложение и по време на изслушването на 26 април 2007 г. беше също така заявено, че смени във висшия ръководен състав, както и преструктурирането на организацията са допринесли за липсата на разбиране на сложните изисквания на гаранцията.
(23)
Дружеството също така призна, че е получило предупредителното писмо от службите на Комисията на 28 октомври 2003 г. Въпреки това дружеството твърди, че никога не е получавало доклад от проверка, който според него е щял да отбележи конкретно направената грешка. Според дружеството фактът, че то не е било уведомено за конкретните грешки, също е допринесъл за пропуска му да промени начина си на съставяне на докладите по доброволната гаранцията или да подобри разбирането си за нейните условия.
(24)
В отговор на тези доводи следва да се отбележи, че на 18 септември 2003 г. дружеството е получило писмо от Комисията, в което подробно са посочени установените нарушения. В предупредителното писмо от 28 октомври 2003 г. нарушенията вече не се повтарят в подробности, а се правят позовавания на по-ранната кореспонденция между Комисията и дружеството.
(25)
Следва да се отбележи също така, че може да се е получило объркване при позоваването от страна на дружеството на доклад от проверка. Комисията не е провеждала проверка на място, преди да изпрати предупредителното писмо на 28 октомври 2003 г., тъй като нарушенията, довели до изпращането на предупредителното писмо, бяха установени на базата на документална проверка на докладите по доброволната гаранция. Комисията проведе проверка на място през май 2004 г., но тъй като тази проверка не доведе до по-нататъшни действия, не беше необходимо изпращане на писмо във връзка с нея до дружеството.
(26)
Освен това дружеството заяви по време на изслушването, че след проверката на място е преразгледало цялата си система на базата на коментарите, направени на място, с цел да въведе промените, необходими за изпълнение на изискванията на гаранцията.
(27)
Доводите, които дружеството изложи в своя защита относно липсата на разбиране от негова страна на условията на гаранцията, не променят виждането на Комисията, че дружеството не е спазило задълженията си по гаранцията. Трябва също така да се отбележи, че дружеството вече е получило предупредително писмо за нарушаване на доброволната гаранция в миналото и не е предприело мерките, необходими за предотвратяване възникването на нови нарушения на гаранцията. Липсата на разбиране на условията на гаранцията съставлява голям риск за задоволителния и надежден контрол по изпълнение на гаранцията.
б) Пропорционалност
(28)
По отношение на ценовото нарушение дружеството призна, че е имало такова в един случай, защото не е успяло да направи необходимите преизчисления на продажните цени във връзка със закъснение на плащането. Въпреки това дружеството твърди, че продажните цени при всички останали сделки са били в пълно съответствие с МВЦ. Освен това то твърди, че закъснението в плащането е възникнало в резултат на непредвидени обстоятелства, тъй като въпросният клиент обикновено предплаща за стоките, преди те да бъдат изпратени.
(29)
В отговор на тези аргументи следва да се отбележи, че в съответствие с дадената доброволна гаранция дружеството е поело задължението да гарантира, че нетната продажна цена за всички извършени продажби в обхвата на гаранцията съответстват или са над установените от нея МВЦ.
(30)
Освен това във връзка с въпроса за пропорционалността основният регламент не съдържа пряко или косвено изискване нарушаването на дадена гаранция да бъде свързано с минимален процент от продажбите или с минимален процент от МВЦ.
(31)
Този подход бе потвърден и от съдебната практика на Първоинстанционния съд, който постановява, че всяко нарушение на дадена гаранция е достатъчно основание за оттегляне на одобрението на гаранцията (7).
(32)
Съответно изложените от дружеството доводи по отношение на пропорционалността не променят виждането на Комисията, че е извършено нарушение на гаранцията и че одобрението на гаранцията следва да бъде оттеглено.
в) Добросъвестност на дружеството
(33)
Дружеството твърди, че при представянето на редовните си доклади пред Комисията е смятало, че те са пълни, изчерпателни и точни във всяка подробност.
(34)
Дружеството никога не се е опитвало да предостави невярна информация или да откаже предоставянето на поискана информация.
(35)
Дружеството също така подчерта както в писменото си изложение, така и по време на изслушването, че не е извлякло никаква полза от нарушенията на гаранцията, освен в два случая, и че грешките не са били извършени в рамките на план, целящ заобикалянето на действащите мерки.
(36)
Позовавайки се на посочените по-горе съображения следва да се отбележи, че не личи дружеството да е опитвало целенасочено да се възползва от неспазването на условията на гаранцията или от възпрепятстване на контрола. Въпреки това многократното допускане на грешките прави самия контрол на гаранцията неприложим.
В. ОТМЯНА НА РЕШЕНИЕ 1999/572/ЕО
(37)
С оглед на посоченото по-горе одобрение на гаранцията следва да бъде оттеглено и Решение 1999/572/ЕО на Комисията да бъде отменено. Съответно следва да бъде приложено окончателното антидъмпингово мито, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1858/2005,
РЕШИ:
Член 1
Решение 1999/572/ЕО се отменя.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 ноември 2007 година.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 13 de noviembre de 2007
que deroga la Decisión 1999/572/CE, por la que se aceptan los compromisos ofrecidos con respecto a los procedimientos antidumping relativos a las importaciones de cables de acero originarios de la República Popular China, la República de Corea, Hungría, India, México, Polonia, Sudáfrica y Ucrania
(2007/775/CE)
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 384/96 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1), y, en particular, sus artículos 8 y 9,
Previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. INVESTIGACIONES ANTERIORES Y MEDIDAS VIGENTES
(1)
En agosto de 1999, mediante el Reglamento (CE) no 1796/1999 (2), el Consejo estableció un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de cables de acero originarios, entre otros países, de Sudáfrica.
(2)
En noviembre de 2005, tras una reconsideración por expiración en virtud del artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base, el Consejo, mediante el Reglamento (CE) no 1858/2005 (3), decidió que deberían mantenerse las medidas antidumping aplicables a las importaciones del producto afectado originario, entre otros países, de Sudáfrica.
(3)
La Comisión, mediante la Decisión 1999/572/CE, de 13 de agosto de 1999 (4), aceptó un compromiso de precios de una empresa sudafricana, Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope («Haggie» o «la empresa»).
(4)
Mediante la Decisión 1999/572/CE, de 13 de agosto de 1999, la Comisión también aceptó los compromisos de precios de las siguientes empresas: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, India; Aceros Camesa SA de CV, México; y Joint Stock Company Silur, Ucrania. La Comisión retiró la aceptación del compromiso ofrecido por Joint Stock Company Silur, de Ucrania, mediante el Reglamento (CE) no 1678/2003 de la Comisión (5). Las medidas antidumping sobre cables de acero originarios de México expiraron el 12 de agosto de 2004 (6). La Comisión retiró la aceptación del compromiso ofrecido por Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd mediante la Decisión 2006/38/CE de la Comisión de 22 de diciembre de 2005.
(5)
Como consecuencia de ello, las importaciones a la Comunidad del producto afectado de origen sudafricano, producido por la empresa, y del tipo del producto objeto del compromiso («el producto objeto del compromiso»), quedaron exoneradas de los derechos antidumping definitivos.
(6)
En este sentido cabe observar que determinados tipos de cables de acero producidos actualmente por Haggie quedaron excluidos del ámbito de aplicación del compromiso. Por consiguiente, dichos cables de acero quedaron sujetos al pago del derecho antidumping en el momento del despacho a libre práctica en la Comunidad.
B. INCUMPLIMIENTO DEL COMPROMISO
1. Obligaciones de la empresa en virtud del compromiso
(7)
El compromiso que ofrece la empresa obliga a esta, entre otras cosas, a exportar el producto objeto del compromiso a la Comunidad Europea por encima de determinados precios mínimos fijados en el compromiso.
(8)
Con respecto a la exención de los derechos antidumping que ofrece el compromiso, la empresa también reconoce que estará condicionada a la presentación a los servicios aduaneros comunitarios de una «factura de compromiso». Además, la empresa se comprometió a no extender dichas facturas de compromiso para las ventas de los tipos de productos afectados no incluidos en el compromiso y que por tanto están sujetos al pago de derechos antidumping. La empresa también reconoció que las facturas de compromiso extendidas tenían que contener la información establecida en primer lugar en el anexo del Reglamento (CE) no 1796/1999 y, posteriormente, en el anexo del Reglamento (CE) no 1858/2005.
(9)
Las condiciones del compromiso también obligan a la empresa a facilitar a la Comisión una información periódica y detallada en forma de informe trimestral de las ventas del producto afectado a la Comunidad Europea. Estos informes deben incluir los productos objeto del compromiso que se beneficien de la exención del pago del derecho antidumping, así como los tipos de cables de acero no incluidos en el compromiso y que por tanto están sujetos al pago de derechos antidumping al importarse a la Comunidad Europea.
(10)
Huelga decir que los informes antes mencionados deberán ser, en el momento de su entrega, completos, exhaustivos y correctos en todos sus detalles, y las transacciones deberán ajustarse totalmente a los términos del compromiso.
(11)
Para garantizar el cumplimiento del compromiso, la empresa también se comprometió a permitir inspecciones sobre el terreno en sus locales para comprobar la exactitud y la veracidad de los datos facilitados en dichos informes trimestrales, y a facilitar toda la información que la Comisión considerase necesaria.
(12)
Cabe indicar que la empresa ya recibió una carta de advertencia de los servicios de la Comisión el 28 de octubre de 2003 por incumplimiento del compromiso al extender facturas de compromiso para productos que no eran objeto del mismo y que estaban sujetos a medidas antidumping. La carta de advertencia indicó que, habida cuenta de las circunstancias particulares en que se produjeron esos incumplimientos, no se preveía retirar la aceptación del compromiso; no obstante, se destacaba que, en caso de nuevo incumplimiento del compromiso, incluso leve, la Comisión tendría dificultades para mantener la aceptación del compromiso de la empresa.
(13)
A tal fin, se efectuó una visita de inspección en los locales de la empresa en Sudáfrica del 5 al 6 de febrero de 2007. La visita de inspección abarcó el período comprendido entre el 1 de enero de 2004 y el 31 de diciembre de 2006.
2. Resultados de la visita de inspección a la empresa
(14)
La visita de inspección demostró que la empresa, en dos ocasiones, extendió facturas de compromiso (números de factura: 935515 y 935516) para los productos sujetos a la medida antidumping pero que no son objeto del compromiso. Por consiguiente, estas transacciones se beneficiaron ilegalmente de la exención de pago del derecho antidumping por la importación.
(15)
La visita de inspección demostró que, en una ocasión, la empresa no ajustó los precios unitarios de venta conforme a las condiciones de pago. La falta de ajuste de los costes financieros derivados del momento del pago condujo a un precio unitario de venta inferior a los precios mínimos aplicables.
(16)
Además, la visita de inspección determinó que, en varias ocasiones, la empresa extendió facturas de compromiso no conformes al anexo del Reglamento (CE) no 1858/2005 al incluir la frase «Para la venta offshore, no debe venderse en la Unión Europea».
(17)
El examen de las facturas de compromiso extendidas durante el período objeto de la visita de inspección demostró que una transacción no figuraba en el informe trimestral de ventas presentado a la Comisión. Además, también se determinó que la empresa declaró transacciones no destinadas a su despacho a libre práctica en la Comunidad como si fueran destinadas a su despacho a libre práctica en la Comunidad. La visita de inspección también reveló varias transacciones que se habían declarado como ventas en tránsito, si bien en realidad se habían despachado a libre práctica en la Comunidad. Por añadidura, se observaron diferencias entre los informes trimestrales de ventas y las facturas correspondientes.
3. Motivos para retirar la aceptación del compromiso
(18)
El hecho de que la empresa hubiera extendido facturas de compromiso para el producto afectado que no era objeto del compromiso, y que dichas transacciones se hubieran beneficiado de una exención de los derechos antidumping concedida únicamente para los productos objeto del compromiso constituyen incumplimientos del mismo.
(19)
La empresa no ha cumplido la obligación de respetar los precios mínimos para todas las ventas del producto afectado.
(20)
La extensión de facturas de compromiso que incumplen el anexo del Reglamento (CE) no 1858/2005 para las ventas del producto objeto del compromiso pueden confundir a las autoridades aduaneras e impedirles controlar eficazmente el compromiso, haciendo que este sea inaplicable.
(21)
Los hechos presentados en el considerando 17 han permitido concluir que los informes trimestrales de ventas presentados por la empresa no eran completos, exhaustivos ni correctos en todos sus detalles y, por ello, estos informes no son suficientemente fiables para poder controlar el compromiso. El incumplimiento de las obligaciones de información se considera también un incumplimiento del compromiso.
4. Presentación de escritos y audiencia
a) Incomprensión del compromiso
(22)
La empresa reconoció en su escrito que se produjeron errores en la extensión de facturas de compromiso y en la preparación de los informes de compromiso debido a una falta de comprensión de las disposiciones técnicas del compromiso, a una lectura incorrecta del texto o a que la empresa no había consultado el mismo. También se indicó en el escrito y durante la audiencia de 26 de abril de 2007 que los cambios de responsables y la reestructuración de la organización propiciaron una falta de comprensión de las condiciones del compromiso, dada su complejidad.
(23)
La empresa también admitió haber recibido la carta de advertencia de los servicios de la Comisión el 28 de octubre de 2003. No obstante, la empresa alegó que no recibió en ningún momento un informe de inspección que hubiera puesto de manifiesto el error cometido. La empresa adujo que, al no ser advertida de dichos errores, no pudo cambiar sus prácticas sobre la preparación de los informes de compromiso o que mejorara su comprensión.
(24)
En respuesta a estas alegaciones, cabe destacar que la empresa recibió una carta de la Comisión el 18 de septiembre de 2003 en la que se presentaron detalladamente los incumplimientos detectados. La carta de advertencia de 28 de octubre de 2003 no recogía detalladamente los incumplimientos, pero se basaba en la correspondencia intercambiada previamente entre la Comisión y la empresa.
(25)
También conviene destacar que la empresa podría haberse equivocado en su referencia al informe de inspección. La Comisión no realizó una visita de inspección antes de enviar la carta de advertencia el 28 de octubre de 2003 dado que los incumplimientos que originaron la carta de advertencia se identificaron tras el análisis de los informes de compromiso. La Comisión realizó, en efecto, una inspección en mayo de 2004, pero esta no propició ninguna acción posterior, por lo que no hubo que enviar a la empresa ninguna carta al respecto.
(26)
Además, la empresa alegó durante la audiencia que, tras la visita de inspección, revisó todo su sistema a la luz de los comentarios formulados sobre el terreno para realizar los cambios necesarios para cumplir las condiciones del compromiso.
(27)
Los argumentos presentados por la empresa en su defensa acerca de la falta de comprensión del compromiso no modifican el parecer de la Comisión de que la empresa no ha cumplido sus obligaciones en el marco del compromiso. También cabe destacar que la empresa ya recibió en el pasado una carta de advertencia por incumplimiento del compromiso y no llegó a adoptar las medidas necesarias para evitar nuevos incumplimientos. La falta de comprensión de las condiciones del compromiso amenaza seriamente el control suficiente y fiable del compromiso.
b) Proporcionalidad
(28)
Respecto a la infracción de los precios, la empresa reconoció que esta se había producido en una ocasión porque no logró realizar los ajustes necesarios en el precio de venta por pago atrasado. Sin embargo, se argumentó que los precios de venta de todas las demás transacciones cumplían estrictamente los precios mínimos. Además, se comunicó que el pago atrasado obedecía a circunstancias imprevistas dado que el cliente en cuestión suele pagar normalmente los bienes antes de su expedición.
(29)
En respuesta a estos argumentos cabe señalar que, con arreglo al compromiso, la empresa se comprometió a garantizar que el precio de venta neto de todas las ventas contempladas en el compromiso sería igual o superior al precio mínimo establecido en el mismo.
(30)
Además, respecto a la cuestión de la proporcionalidad, en el Reglamento de base no figura ningún requisito directo o indirecto de que el incumplimiento de un compromiso deba estar relacionado con un porcentaje mínimo de ventas o con un porcentaje mínimo del precio mínimo.
(31)
La jurisprudencia del Tribunal de Primera Instancia también ha confirmado este enfoque al establecer que cualquier incumplimiento de un compromiso es motivo suficiente para justificar la retirada de la aceptación de un compromiso (7).
(32)
Por consiguiente, los argumentos presentados por la empresa respecto a la proporcionalidad no modifican la opinión de la Comisión de que se produjo un incumplimiento del compromiso y de que debía retirarse la aceptación del compromiso.
c) Buena fe de la empresa
(33)
La empresa alegó que, en el momento de entregar los informes periódicos a la Comisión, tenía la impresión de que estos eran completos, exhaustivos y correctos en todos sus detalles.
(34)
La empresa no intentó en ningún momento declarar una información errónea u ocultar alguna información solicitada.
(35)
La empresa también hizo hincapié, tanto en su presentación escrita como durante la audiencia, en que no se benefició de los incumplimientos del compromiso, salvo en dos ocasiones, y que los errores no se cometieron con fines de elusión.
(36)
En referencia a los anteriores considerandos, cabe destacar que no se consideró que la empresa hubiera intentado aprovecharse deliberadamente del incumplimiento de las condiciones del compromiso ni dificultar el control. Ahora bien, tal repetición de errores imposibilita un control adecuado del compromiso.
C. DEROGACIÓN DE LA DECISIÓN 1999/572/CE
(37)
Habida cuenta de las consideraciones anteriores, procede retirar la aceptación del compromiso y derogar la Decisión 1999/572/CE de la Comisión. Por consiguiente, debe aplicarse el derecho antidumping definitivo establecido en el artículo 1, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1858/2005 del Consejo.
DECIDE:
Artículo 1
Queda derogada la Decisión 1999/572/CE de la Comisión.
Artículo 2
La presente Decisión surtirá efecto el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 13 de noviembre de 2007.