РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 791/2007 НА СЪВЕТА
от 21 май 2007 година
за въвеждане на схема за компенсиране на допълнителните разходи, реализирани в търговията с определени рибни продукти от крайно отдалечените региони Азорските острови, Мадейра, Канарските острови, Френска Гвиана и Реюнион
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 и член 299, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като има предвид, че:
(1)
Секторът на рибарството в крайно отдалечените региони на Общността изпитва затруднения, по-специално по отношение на допълнителните разходи, реализирани в търговията с определени рибни продукти, и породени от специфичните проблеми, признати в член 299, параграф 2 от Договора и свързани най-вече с разходите за транспортиране до континентална Европа.
(2)
С цел поддържане на конкурентоспособността на определени рибни продукти спрямо тази на подобни продукти от други региони на Общността, през 1992 г. Общността въведе мерки за компенсиране на такива допълнителни разходи в сектора на рибарството. Мерките, прилагани за периода 2003-2006 г., са предвидени в Регламент (ЕО) № 2328/2003 на Съвета (3). Необходимо е мерките за компенсиране на допълнителните разходи, реализирани в търговията с определени рибни продукти, да продължат да действат и от 2007 г. нататък въз основа на доклада на Комисията до Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет.
(3)
Предвид различните пазарни условия в съответните крайно отдалечени региони, колебанията в уловите и запасите, както и в пазарното търсене, съответните държави-членки следва сами да определят рибните продукти, отговарящи на изискванията за компенсиране, съответните максимални количества и размерите на компенсацията в рамките на цялостното разпределение на помощите за държава-членка.
(4)
На държавите-членки следва да се разреши да внасят разграничения в списъка и количествата на съответните рибни продукти, както и в размера на компенсацията в рамките на цялостното разпределение на помощите за държава-членка. Те следва също да получат разрешение да коригират плановете си за компенсиране, ако променящите се условия оправдават това.
(5)
Държавите-членки следва да определят размера на компенсацията на ниво, позволяващо подходящо компенсиране на допълнителните разходи, породени от специфичните проблеми на крайно отдалечените региони и по-специално на тези, породени от разходите за транспортиране на продуктите до континентална Европа. За да се избегне прекомерно компенсиране, компенсацията следва да е пропорционална на допълнителните разходи, които се покриват от помощта, и в никакъв случай не бива да надвишава 100 % от разходите за транспортиране до континентална Европа и другите свързани с тях разходи. За целта следва да се вземат предвид и други видове публична интервенция, които оказват въздействие върху размера на допълнителните разходи.
(6)
За правилното постигане на целите на настоящия регламент и за осигуряване на съгласуваност с Общата политика в областта на рибарството, помощта следва да се ограничи до рибните продукти, добити и преработени в съответствие с правилата на посочения регламент.
(7)
За да работи схемата за компенсиране ефективно и правилно, държавите-членки следва също да дадат уверения, че получателите на помощта са икономически жизнеспособни и че системата за изпълнение на схемата гарантира правилното ѝ прилагане.
(8)
За да позволят извършването на подходящ мониторинг на схемата за компенсиране, съответните държави-членки следва да представят годишни отчети за нейното функциониране.
(9)
За да създаде условия за вземане на решение дали схемата за компенсиране да продължи да съществува и след 2013 г., Комисията следва да представи доклад пред Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет, изготвен въз основа на независима оценка, своевременно извършена преди изтичането на срока на схемата.
(10)
Разходите на Общността, предвидени за схемата за компенсиране, следва да се реализират посредством пряко централно управление по линия на Европейския фонд за гарантиране на земеделието в съответствие с член 3, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (4).
(11)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5).
(12)
За изпълнението на прякото централно финансово управление следва да се прилага Регламент (ЕО) № 2003/2006 на Комисията от 21 декември 2006 г. за установяване на подробни правила за финансирането от Европейски фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) на разходите, отнасящи се до общата организация на пазарите за рибни продукти и продукти от аквакултури (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент въвежда схема за периода 2007-2013 г., целяща да осигури компенсация (наричана по-долу „компенсацията“) на допълнителните разходи, реализирани от посочените в член 3 участници в търговията с определени рибни продукти от следните крайно отдалечени региони, като резултат от специфичните проблеми на тези региони:
-
Азорски острови,
-
Mадейра,
-
Канарски острови,
-
Френска Гвиана, и
-
Реюнион.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага определението за „рибни продукти“, посочено в член 1 от Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета от 17 декември 1999 г. относно общата организация на пазарите на рибни продукти и продукти от аквакултури (7).
Член 3
Оператори
1. Компенсацията се изплаща на следните оператори, реализиращи допълнителни разходи във връзка с търговията с рибни продукти:
а)
производители;
б)
собственици или оператори на кораби, регистрирани в пристанищата на посочените в член 1 региони и упражняващи дейността си в тях, или сдружения на такива оператори; и
в)
оператори в сферата на преработвателната промишленост и търговията или сдружения на такива оператори, реализиращи допълнителни разходи във връзка с търговията със съответните продукти.
2. Съответните държави-членки вземат мерки за гарантиране на икономическата жизнеспособност на получаващите компенсацията оператори.
Член 4
Рибни продукти, отговарящи на изискванията
1. Всяка съответна държава-членка определя за посочените в член 1 региони списък с рибни продукти и техните количества, които отговарят на изискванията за компенсиране. Както списъкът на рибните продукти, така и техните количества могат да се диференцират за всички региони, принадлежащи на една и съща държава-членка.
2. При уточняване на списъка и количествата, посочени в параграф 1, държавите-членки вземат предвид всички имащи отношение към въпроса фактори, по-специално необходимостта да се гарантира, че компенсацията не поражда увеличен натиск върху биологично чувствителните рибни запаси, върху размера на допълнителните разходи и върху качествените и количествените аспекти на производството и търговията.
3. Рибните продукти, за които се предоставя компенсацията, трябва да са добити и обработени в съответствие с правилата на Общата политика в областта на рибарството относно:
а)
опазването и управлението;
б)
проследяемостта;
в)
стандартите за качество.
4. Не се предоставя компенсация за рибни продукти, които са:
а)
уловени от кораби на трети държави, с изключение на риболовните кораби, плаващи под флага на Венесуела и опериращи във водите на Общността;
б)
уловени от риболовни кораби на Общността, които не са регистрирани в пристанище в някой от регионите, посочени в член 1;
в)
внесени от трети страни;
г)
получени чрез незаконен, недеклариран или нерегламентиран риболов.
Буква б) не се прилага, ако суровината, доставена в съответствие с правилата, предвидени в настоящия член, е недостатъчна за използване на наличния капацитет на предприятията от преработвателната промишленост в съответния крайно отдалечен регион.
Член 5
Компенсация
1. Всяка съответна държава-членка определя за регионите, посочени в член 1, размера на компенсацията за всеки рибен продукт от списъка, посочен в член 4, параграф 1. Този размер може да бъде диференциран за отделните региони или между регионите, принадлежащи на една държава-членка.
2. Компенсацията взема предвид:
а)
за всеки рибен продукт допълнителните разходи в резултат на специфичните проблеми на съответните региони, и по-специално разходите за транспортиране до континентална Европа; и
б)
всякакъв друг вид публична интервенция, влияеща върху размера на допълнителните разходи.
3. Компенсирането на допълнителните разходи е пропорционално на допълнителните разходи, които то цели да покрие. Сумите, с които се компенсират допълнителните разходи, се обосновават надлежно в плана за компенсиране. Компенсацията обаче в никакъв случай не надвишава 100 % от разходите за транспортиране и другите свързани разходи за рибните продукти, предназначени за континентална Европа.
4. Общият годишен размер на компенсацията не надхвърля:
а)
:
за Азорските острови и Мадейра
:
4 283 992 EUR;
б)
:
за Канарските острови
:
5 844 076 EUR;
в)
:
за Френска Гвиана и Реюнион
:
4 868 700 EUR.
Член 6
Корекции
За да отразят настъпилите промени в обстоятелствата, съответните държави-членки могат да правят корекции в списъка и в количествата на отговарящите на изискванията рибни продукти, посочени в член 4, параграф 1, както и в размера на компенсацията, посочен в член 5, параграф 1, стига да са спазени общите ѝ размери, посочени в член 5, параграф 4.
Член 7
Представяне на планове за компенсиране
1. До 6 ноември 2007 г. съответните държави-членки представят на Комисията списъка и количествата, посочени в член 4, параграф 1, както и размера на компенсацията, посочен в член 5, параграф 1 (заедно наричани по-долу „план за компенсиране“).
2. Ако планът за компенсиране не отговаря на изискванията, установени в настоящия регламент, в рамките на два месеца Комисията отправя искане към държавата-членка да коригира плана по съответния начин. В този случай държавата-членка представя на Комисията коригиран план за компенсиране.
3. Ако Комисията не реагира в гореспоменатия двумесечен срок след получаване на плана за компенсиране, посочен в параграфи 1 и 2, същият се счита за одобрен.
4. Ако държава-членка направи изменения съгласно член 6, тя представя на Комисията своя изменен план за компенсиране и процедурата, предвидена в параграфи 2 и 3, се прилага mutatis mutandis. Измененият план се счита за одобрен, ако Комисията не реагира в срок от четири седмици след получаване на изменения план за компенсиране.
Член 8
Докладване
1. Всяка съответна държава-членка изготвя годишен доклад за използването на компенсацията и го представя на Комисията не по-късно от 30 юни всяка година.
2. Въз основа на независима оценка, до 31 декември 2011 г. Комисията представя пред Европейския парламент, Съвета и Европейския икономически и социален комитет доклад относно използването на компенсацията, придружен, когато е необходимо, от законодателни предложения.
Член 9
Финансови разпоредби
1. Разходите, направени от държавите-членки в съответствие с настоящия регламент, се считат за разходи съгласно член 3, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
2. При изпълнението на параграф 1 се прилага Регламент (ЕО) № 2003/2006.
Член 10
Контрол
Държавите-членки приемат подходящи разпоредби, за да осигурят спазването на изискванията, установени в настоящия регламент, и коректността на действията.
Член 11
Подробни правила
Подробни правила за прилагане на настоящия регламент могат да се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 12, параграф 2.
Член 12
Комитет
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет по рибните продукти.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
Член 13
Преходни мерки
1. Ако държавите-членки са представили пред Комисията искания за корекции съгласно член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2328/2003, по отношение на които не е взето решение до 31 декември 2006 г., спрямо тези искания продължава да се прилага член 8 от посочения регламент.
2. Разпоредбите на член 9 се прилагат спрямо разходите, направени от държавите-членки съгласно Регламент (ЕО) № 2328/2003 и декларирани пред Комисията след 15 октомври 2006 г.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 май 2007 година.
REGLAMENTO (CE) N o 791/2007 DEL CONSEJO
de 21 de mayo de 2007
por el que se establece un régimen de compensación de los costes adicionales que origina la comercialización de determinados productos pesqueros de las regiones ultraperiféricas de las Azores, Madeira, las islas Canarias, la Guayana Francesa y la Reunión
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 37 y su artículo 299, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
El sector pesquero en las regiones ultraperiféricas de la Comunidad experimenta dificultades, entre las que destacan los costes adicionales originados por la comercialización de determinados productos pesqueros debido a las dificultades particulares señaladas en el artículo 299, apartado 2, del Tratado y derivados principalmente del coste de transporte a Europa continental.
(2)
Para mantener la competitividad de ciertos productos pesqueros en relación con la de productos similares de otras regiones comunitarias, a partir de 1992 la Comunidad introdujo una serie de medidas para compensar los costes adicionales en dicho sector. El Reglamento (CE) no 2328/2003 del Consejo (3) recoge las medidas aplicadas durante el período 2003-2006. Es necesario que a partir de 2007 sigan en vigor las medidas para compensar los costes adicionales de la comercialización de determinados productos pesqueros, sobre la base de un informe de la Comisión al Parlamento Europeo, al Consejo y al Comité Económico y Social Europeo.
(3)
Habida cuenta de las diferentes condiciones de comercialización en las regiones ultraperiféricas en cuestión, las fluctuaciones de capturas y existencias y de demandas del mercado, debe dejarse a los Estados miembros correspondientes que determinen los productos pesqueros con derecho a la compensación, sus cantidades máximas respectivas y los importes de la compensación dentro de la asignación global por Estado miembro.
(4)
Debe autorizarse a los Estados miembros a diferenciar para cada una de las regiones que les pertenezca la lista de productos pesqueros y las cantidades así como el importe de compensación dentro de la asignación global por Estado miembro. También debe autorizárseles a modular sus planes de compensación si las condiciones cambiantes así lo justifican.
(5)
Los Estados miembros deben fijar el importe de compensación en un nivel que permita una compensación adecuada de los costes adicionales, derivados de las dificultades específicas de las regiones ultraperiféricas y, en especial, de los costes de transporte de los productos a Europa continental. Para evitar la sobrecompensación, el importe debe ser proporcional a los costes adicionales y en ningún caso exceder del 100 % de los costes de transporte y otros costes conexos a Europa continental. Con este fin, también deben tenerse en cuenta otros tipos de intervención pública que repercuten en el nivel de los costes adicionales.
(6)
Para lograr adecuadamente los objetivos del presente Reglamento y garantizar el cumplimiento de la política pesquera común, la ayuda debe limitarse a los productos pesqueros criados y transformados de acuerdo con sus normas.
(7)
Para que el régimen de compensación funcione eficaz y correctamente, los Estados miembros deben también asegurarse de que los beneficiarios de la ayuda sean viables económicamente y de que el sistema de ejecución permita una aplicación regular del régimen.
(8)
Para poder realizar un seguimiento adecuado del régimen de compensación, los Estados miembros correspondientes presentarán informes anuales sobre su funcionamiento.
(9)
Para posibilitar la adopción de una decisión relativa a la prórroga del régimen de compensación después de 2013, la Comisión debe presentar a su debido tiempo y antes del final de dicho régimen un informe al Parlamento Europeo, al Consejo y al Comité Económico y Social Europeo basado en una evaluación independiente.
(10)
El gasto comunitario previsto para el régimen de compensación debe ejecutarse con cargo al Fondo Europeo Agrícola de Garantía mediante una gestión centralizada directa de acuerdo con el artículo 3, apartado 2, letra f), del Reglamento (CE) no 1290/2005 del Consejo, de 21 de junio de 2005, sobre la financiación de la política agrícola común (4).
(11)
Las medidas necesarias para la aplicación del presente Reglamento deben adoptarse de conformidad con la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión (5).
(12)
Para la ejecución de la gestión financiera centralizada directa, debe aplicarse el Reglamento (CE) no 2003/2006 de la Comisión, de 21 de diciembre de 2006, por el que se establecen disposiciones de aplicación en lo concerniente a la financiación con cargo al Fondo Europeo Agrícola de Garantía (FEAGA) de los gastos relativos a la organización común de mercados en el sector de los productos de la pesca y de la acuicultura (6).
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto
El presente Reglamento establece para el período 2007-2013 un régimen destinado a compensar los costes adicionales contraídos por los agentes económicos a los que se hace referencia en el artículo 3 en la comercialización de determinados productos pesqueros de las siguientes regiones ultraperiféricas, como consecuencia de las dificultades específicas de estas regiones (en lo sucesivo, «la compensación»):
-
las Azores,
-
Madeira,
-
las islas Canarias,
-
la Guayana Francesa, y
-
la Reunión.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se aplicará la definición de «productos pesqueros» que figura en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 104/2000 del Consejo, de 17 de diciembre de 1999, por el que se establece la organización común de mercados en el sector de los productos de la pesca y de la acuicultura (7).
Artículo 3
Agentes económicos
1. La compensación se abonará a los siguientes agentes económicos que deben hacer frente a costes adicionales al comercializar los productos pesqueros:
a)
los productores;
b)
los propietarios o armadores de buques registrados en puertos de las regiones a que se refiere el artículo 1 que ejerzan sus actividades en ellas, o las asociaciones de los mismos, y
c)
los agentes económicos del sector de la transformación y la comercialización, o las asociaciones de los mismos, que deban hacer frente a costes adicionales al comercializar los productos en cuestión.
2. Los Estados miembros de que se trate adoptarán medidas que garanticen la viabilidad económica de los agentes económicos que reciban la compensación.
Artículo 4
Productos pesqueros subvencionables
1. Cada Estado miembro determinará para sus regiones mencionadas en el artículo 1 la lista de productos pesqueros y la cantidad de los mismos con derecho a la compensación. La lista de productos pesqueros y las cantidades podrán diferenciarse para cada una de las regiones pertenecientes a un Estado miembro.
2. Al elaborar la lista y las cantidades mencionadas en el apartado 1, los Estados miembros tendrán en cuenta todos los factores pertinentes, en especial la necesidad de garantizar que la compensación no provoque una presión cada vez mayor sobre las poblaciones biológicamente sensibles, el nivel de los costes adicionales y los aspectos cualitativos y cuantitativos de la producción y la comercialización.
3. Los productos pesqueros a los que se concede la compensación deben haber sido criados y transformados con arreglo a las normas de la política pesquera común en materia de:
a)
conservación y gestión;
b)
trazabilidad;
c)
normas de clasificación.
4. La compensación no se concederá a los productos pesqueros:
a)
capturados por buques de terceros países, salvo los buques pesqueros que enarbolan pabellón de Venezuela y faenan en aguas comunitarias;
b)
capturados por buques pesqueros comunitarios que no estén registrados en un puerto de una de las regiones mencionadas en el artículo 1;
c)
importados de terceros países;
d)
procedentes de la pesca ilegal, no declarada y no reglamentada.
La letra b) no será de aplicación en caso de que la materia prima suministrada con arreglo a las normas establecidas en el presente artículo no sea suficiente para utilizar la capacidad de la industria transformadora existente en la región ultraperiférica de que se trate.
Artículo 5
Compensación
1. Cada Estado miembro determinará para sus regiones mencionadas en el artículo 1 el nivel de compensación para cada producto pesquero en la lista mencionada en el artículo 4, apartado 1. Ese nivel podrá diferenciarse para cada región o entre regiones pertenecientes a un Estado miembro.
2. La compensación tendrá en cuenta:
a)
los costes adicionales de cada producto pesquero derivados de las dificultades específicas de las regiones en cuestión, sobre todo los gastos de transporte a Europa continental, y
b)
cualquier otro tipo de ayuda pública que repercuta en el nivel de costes adicionales.
3. La compensación de los costes adicionales será proporcional a los costes adicionales que pretenda compensar. El nivel de compensación de los costes adicionales figurará debidamente justificado en el plan de compensación. No obstante, la compensación no podrá rebasar en modo alguno el 100 % de los gastos contraídos en concepto de transporte y otros costes conexos de los productos pesqueros destinados a Europa continental.
4. El importe total de compensación anual no rebasará las cantidades siguientes:
a)
:
las Azores y Madeira
:
4 283 992 EUR;
b)
:
las islas Canarias
:
5 844 076 EUR;
c)
:
la Guayana Francesa y la Reunión
:
4 868 700 EUR.
Artículo 6
Modulaciones
Los Estados miembros en cuestión podrán modular la lista y las cantidades de productos pesqueros subvencionables, mencionadas en el artículo 4, apartado 1, y el nivel de compensación, mencionado en el artículo 5, apartado 1, para tener en cuenta las condiciones cambiantes, siempre que se respeten los importes totales mencionados en el artículo 5, apartado 4.
Artículo 7
Presentación de planes de compensación
1. A más tardar el 6 de noviembre de 2007, los Estados miembros en cuestión presentarán a la Comisión la lista y las cantidades mencionadas en el artículo 4, apartado 1, y el nivel de compensación mencionado en el artículo 5, apartado 1, en lo sucesivo denominados conjuntamente «el plan de compensación».
2. Si el plan de compensación no cumple los requisitos establecidos en el presente Reglamento, la Comisión, en un plazo de dos meses, solicitará al Estado miembro que adapte el plan en consecuencia. En ese caso, el Estado miembro deberá presentar su plan adaptado de compensación a la Comisión.
3. Si tras recibir el plan de compensación mencionado en los apartados 1 y 2 la Comisión no toma ninguna decisión en el plazo de dos meses, el plan de compensación se considerará aprobado.
4. Si un Estado miembro introduce modulaciones de conformidad con el artículo 6, presentará su plan modificado de compensación a la Comisión y el procedimiento fijado en los apartados 2 y 3 se aplicará mutatis mutandis. El plan modificado se considerará aprobado en caso de que la Comisión no se pronuncie en el plazo de las cuatro semanas siguientes a la recepción del plan de compensación modificado.
Artículo 8
Informe
1. Cada Estado miembro afectado elaborará un informe anual sobre la aplicación de la compensación y lo presentará a la Comisión antes del 30 de junio de cada año.
2. A más tardar el 31 de diciembre de 2011, la Comisión, basándose en una evaluación independiente, presentará al Parlamento Europeo, al Consejo y al Comité Económico y Social Europeo un informe sobre la aplicación de la compensación, y adjuntará, en caso necesario, propuestas legislativas.
Artículo 9
Disposiciones financieras
1. Los gastos contraídos por los Estados miembros con arreglo al presente Reglamento se considerarán gastos en la acepción del artículo 3, apartado 2, letra f), del Reglamento (CE) no 1290/2005.
2. Para la aplicación del apartado 1 será aplicable el Reglamento (CE) no 2003/2006.
Artículo 10
Control
Los Estados miembros adoptarán disposiciones adecuadas para garantizar tanto el cumplimiento de los requisitos establecidos en el presente Reglamento como la regularidad de las operaciones.
Artículo 11
Normas de desarrollo
Las normas de desarrollo para la aplicación del presente Reglamento se aprobarán con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 12, apartado 2.
Artículo 12
Comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité de gestión de los productos de la pesca.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 4 y 7 de la Decisión 1999/468/CE.
El plazo contemplado en el artículo 4, apartado 3, de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en un mes.
Artículo 13
Medidas transitorias
1. Si los Estados miembros han presentado a la Comisión solicitudes de modulación al amparo del artículo 8, apartados 1 y 2, del Reglamento (CE) no 2328/2003 sobre las que no se haya adoptado ninguna decisión antes del 31 de diciembre de 2006, el artículo 8 de dicho Reglamento seguirá aplicándose a esas solicitudes.
2. Las disposiciones del artículo 9 se aplicarán a los gastos contraídos por los Estados miembros en virtud del Reglamento (CE) no 2328/2003 y declarados a la Comisión después del 15 de octubre de 2006.
Artículo 14
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable desde el 1 de enero de 2007 hasta el 31 de diciembre de 2013.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de mayo de 2007.