32002R1030
L 157/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 1030/2002 НА СЪВЕТА
от 13 юни 2002 година
относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, точка 3 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като има предвид, че:
(1)
Амстердамският договор, който визира постепенно установяване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, предоставя на Комисията право на съвместна инициатива при приемане на необходимите мерки за постигане на хармонизирана политика в областта на имиграцията.
(2)
Планът за действие, приет от Съвета и Комисията във връзка с оптималните условия за изпълнение разпоредбите на Амстердамския договор относно установяването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие (3), предвижда (параграф 38, буква в), ii) регламентиране на процедурата за издаване от държавите-членки на визи и документи за дългосрочно пребиваване.
(3)
На срещата си в Тампере на 15-16 октомври 1999 г. Съветът подчерта необходимостта от хармонизирана имиграционна политика предвид разпоредбите на Договора, които са свързани с влизането и пребиваването на граждани на трети страни.
(4)
Съвместно действие 97/11/ПВР на Съвета (4) за единните разрешителни за пребиваване потвърди необходимостта от единен формат за документите, издавани от държавите-членки на граждани на трети страни. Следователно е подходящо Съвместно действие 97/11/ПВР да бъде заменено с акт на Общността.
(5)
От основно значение е този единен формат на документа за пребиваване да съдържа всички необходими данни и да отговаря на много високи технически стандарти, особено по отношение на гаранциите срещу подправяне и фалшифициране. Това ще бъде принос към превантивните мерки спрямо нелегалната имиграция и пребиваването с нередовни документи и борбата срещу тях. Форматът трябва да бъде пригоден за използване от всички държави-членки и да съдържа хармонизирани, разпознаваеми навсякъде и видими с просто око елементи за сигурност.
(6)
С оглед по-високата защитеност на документите за пребиваване срещу подправяне и фалшифициране, държавите-членки и Комисията ще разглеждат периодично и системно промените, които благодарение на технологичното развитие могат да бъдат внесени в обезопасяването на документа, по-специално новите биометрични елементи.
(7)
Настоящият регламент предвижда само спецификации без поверителен характер. Те трябва да бъдат допълнени от други спецификации, които трябва да останат в тайна с оглед предотвратяване на риска от подправяне и фалшифициране, както и да не съдържат лични данни, нито позоваване на тях. Редно е Комисията да определи тези допълнителни технически спецификации със съдействието на комитета, учреден съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета от 29 май 1995 г. за определяне на единен формат за визи (5). В това отношение е важно да не се допуска непоследователност на разпоредби по отношение на разрешителните за пребиваване предвид решенията на Съвета от 17 декември 1997 г. и 8 юни 2001 г.
(8)
За да се гарантира, че въпросната информация ще остане известна само на необходимия кръг лица, от централно значение е всяка държава-членка да възложи отпечатването на единните документи за пребиваване на един-единствен орган, като си запазва правото да го смени при нужда. По съображения за сигурност всяка държава-членка следва да информира Комисията и останалите държави-членки за определения от нея орган.
(9)
Държавите-членки прилагат необходимите мерки, които са съгласувани с Комисията, за да гарантират, че личните данни се обработват при степен на защита, която съответства на изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6).
(10)
Мерките, които са необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да съответстват на Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на реда и условията за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7).
(11)
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки да признават държави или териториални единици, респективно издадените от техните власти паспорти и други документи за самоличност или за пътуване.
(12)
Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и следователно не е обвързана с него и не го прилага. Настоящият регламент предвижда доразвиване достиженията на правото от Шенген в приложение на разпоредбите на дял IV, трета част от Договора за създаване на Европейската общност и предвид това Дания, позовавайки се на член 5 от Протокола, ще реши дали да транспонира настоящия регламент в националното си законодателство в шестмесечен срок след приемането му от Съвета.
(13)
По отношение на Република Исландия и Кралство Норвегия настоящият регламент доразвива достиженията на правото на ЕС от Шенген в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на Споразумението между Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоцииране на тези две държави при изпълнението, прилагането и развиването на достиженията на правото от Шенген (8).
(14)
Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и на Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство съобщава с писмо от 3 юли 2001 г. своето желание да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(15)
По силата на член 1 от споменатия Протокол Ирландия не участва в приемането на настоящия регламент, следователно неговите разпоредби не се прилагат в Ирландия, без това да засяга член 4 от Протокола,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯТ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Документите за пребиваване, които се издават от държавите-членки на граждани на трети страни, са изготвени по единен формат и предоставят достатъчно място за вписване на данните, които са посочени в приложението. Този формат може да се използва под формата на стикер или на отделен документ. Всяка държава-членка може да добави, в съответно предвиденото за целта място в единния формат, информация относно вида на документа и правното положение на заинтересованото лице, по-специално дали то има разрешително за работа.
2. За целите на настоящия регламент изброените по-долу термини се разбират, както следва:
а)
„разрешение за пребиваване“ означава всяко разрешение, което е издадено от органите на държава-членка и позволява на гражданин на трета страна да пребивава на нейната територия, с изключение на:
i)
визи;
ii)
разрешения, които са издавани за времето на проверката по подадено заявление за пребиваване или молба за убежище;
iii)
разрешителните за пребиваване до шест месеца, които са издадени от държави-членки, които не прилагат разпоредбите на член 21 от Конвенцията за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, на Федерална република Германия и на Френската република, относно постепенното премахване на контрола по общите граници (9);
б)
„гражданин на трета страна“ означава лице, което не е гражданин на Европейския съюз по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора.
Член 2
1. В съответствие с указаната в член 7, параграф 2 процедура, към единния формат се въвеждат допълнителни технически спецификации във връзка със:
а)
допълнителните елементи и изисквания за сигурност, включително и засилени превантивни стандарти за защита от подправяне и фалшификация;
б)
техническите способи и условия относно начина на попълване;
в)
другите условия, които трябва да се спазват при попълване на единното разрешително за пребиваване.
2. Цветовото оформление на единното разрешително за пребиваване може да бъде изменяно по реда на член 7, параграф 2.
Член 3
Посочените в член 2 спецификации са поверителни и не се публикуват. Съобщават се единствено на органите, които са посочени от държавите-членки за отпечатване, както и на лицата, които са надлежно упълномощени от тях или от Комисията.
Всяка държава-членка възлага отговорността за отпечатване на единното разрешително само на един орган и съобщава името му на Комисията и останалите държави-членки. Един и същ орган може да бъде определен от две или повече държави-членки. Всяка държава-членка има възможност да промени определения орган, за което съответно информира Комисията и останалите държави-членки.
Член 4
Без да се засягат правилата за защита на данните, получателите на разрешителното за пребиваване имат право да проверяват вписаните в него лични данни и съответно да поискат поправяне или заличаване в случай на нужда.
Документът не съдържа машинночетима информация, с изключение на случаите, които са посочени в приложението към настоящия регламент, или когато тя вече фигурира в съответния пътен документ.
Член 5
Настоящият регламент не се прилага за граждани на трети страни, които са:
-
членове на семействата на граждани на Европейския съюз, които упражняват правото си на свободно движение,
-
граждани на държавите от Европейското обединение за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство, както и членове на техните семейства, които упражняват правото си на свободно движение в съответствие с посоченото споразумение,
-
граждани на трети страни, които са освободени от задължението за виза и притежават разрешително за пребиваване до три месеца.
Член 6
Необходимите за въвеждането на настоящия регламент мерки се предприемат в съответствие с процедурата по член 7, параграф 2.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитета, който е създаден по член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1683/95.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат разпоредбите на членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на два месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 8
Настоящият регламент не засяга правомощията на държавите-членки във връзка с признаването на държави или териториални единици и издадените от техните власти паспорти и други документи за самоличност или за пътуване.
Член 9
Държавите-членки издават единните разрешителни за пребиваване по описания в член 1 формат не по-късно от една година след приемането на допълнителните елементи и изисквания за сигурност по член 2, параграф 1, буква а).
От тази дата настоящият регламент заменя Съвместно действие 97/11/ПВР по отношение на съответните държави-членки.
Включването на снимка по точка 14 от приложението към разрешителното за пребиваване, което е във формата на стикер, трябва да стане не по-късно от пет години след приемането на техническите спецификации, които са предвидени в член 2 за тази цел.
Въвеждането на новия формат не прави невалидни вече издадените по друг формат разрешителни за пребиваване, освен ако съответната държава-членка не реши друго.
Член 10
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договора за създаване на Европейската общност.
Съставено в Люксембург на 13 юни 2002 година.
Reglamento (CE) no 1030/2002 del Consejo
de 13 de junio de 2002
por el que se establece un modelo uniforme de permiso de residencia para nacionales de terceros países
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y, en particular, el punto 3 de su artículo 63,
Vista la propuesta de la Comisión(1),
Visto el dictamen del Parlamento Europeo(2),
Considerando lo siguiente:
(1) El Tratado de Amsterdam tiene como objetivo el progresivo establecimiento de un espacio de libertad, seguridad y justicia y confiere un derecho compartido de iniciativa a la Comisión para adoptar las oportunas medidas de una política de inmigración armonizada.
(2) El plan de acción del Consejo y de la Comisión sobre la mejor manera de aplicar las disposiciones del Tratado de Amsterdam relativas a la creación de un espacio de libertad, seguridad y justicia(3) establece, en el inciso ii) de la letra c) de la medida 38, la elaboración de una normativa relativa a los procedimientos de expedición de visados y permisos de residencia de larga duración por parte de los Estados miembros.
(3) El Consejo Europeo de Tampere de los días 15 y 16 de octubre de 1999 puso de relieve la necesidad de esta política de inmigración armonizada, habida cuenta de las disposiciones del Tratado relacionadas con la entrada y residencia de nacionales de terceros países.
(4) La Acción común 97/11/JAI del Consejo(4), relativa a un modelo uniforme de permiso de residencia, confirma la necesidad de armonizar el modelo de los permisos de residencia expedidos por los Estados miembros a nacionales de terceros países. Por consiguiente, conviene que la Acción común 97/11/JAI sea sustituida por un acto comunitario.
(5) Resulta esencial que el modelo uniforme de permiso de residencia incluya toda la información necesaria y que se haga con arreglo a normas técnicas muy desarrolladas, en particular para evitar imitaciones y falsificaciones. Esto contribuirá al objetivo de prevención de la inmigración y residencia ilegales y a la lucha contra las mismas. El modelo también debe poder ser utilizado por todos los Estados miembros y tener unos caracteres de seguridad armonizados, universalmente aceptados y claramente apreciables a primera vista.
(6) Con el fin de reforzar la protección de los permisos de residencia contra la imitación y la falsificación, los Estados miembros y la Comisión examinarán de manera periódica, conforme a la evolución tecnológica, los cambios que deben introducirse en los elementos de seguridad incorporados en el permiso, y especialmente la integración y utilización de nuevos elementos biométricos.
(7) El presente Reglamento sólo establece las especificaciones que no son de carácter secreto; estas especificaciones deben complementarse con otras cuyo carácter debe ser secreto para evitar imitaciones y falsificaciones y no incluir datos personales o referencias a dichos datos. Debe conferirse la facultad de aprobar estas especificaciones técnicas adicionales a la Comisión, que estará asistida por el Comité establecido por el artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1683/95 del Consejo, de 29 de mayo de 1995, por el que se establece un modelo uniforme de visado(5). A este respecto, es importante que se intente evitar toda discontinuidad con los permisos de residencia resultantes de las Decisiones del Consejo de 17 de diciembre de 1997 y de 8 de junio de 2001.
(8) Para garantizar que dicha información no se comunique a un número de personas mayor que el necesario, es asimismo esencial que cada Estado miembro no designe más de un organismo responsable de la impresión del modelo uniforme de permiso de residencia, dejando a cada Estado miembro la libertad de cambiar de organismo encargado de la impresión en caso necesario. Por razones de seguridad, cada Estado miembro debe comunicar el nombre del organismo encargado a la Comisión y a los demás Estados miembros.
(9) Los Estados miembros, en concertación con la Comisión, deben poner en práctica las medidas necesarias para garantizar que el tratamiento de los datos personales respeta el grado de protección contemplado en la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de octubre de 1995, relativa a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales y a la libre circulación de estos datos(6).
(10) Las medidas necesarias para la ejecución del presente Reglamento deben aprobarse con arreglo a la Decisión 1999/468/CE del Consejo, de 28 de junio de 1999, por la que se establecen los procedimientos para el ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión(7).
(11) El presente Reglamento no afectará a la competencia de los Estados miembros en relación con el reconocimiento de los Estados y entidades territoriales, así como de los pasaportes y documentos de viaje y de identidad expedidos por las autoridades correspondientes.
(12) De conformidad con los artículos 1 y 2 del Protocolo sobre la posición de Dinamarca anejo al Tratado de la Unión Europea y al Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Dinamarca no participa en la adopción del presente Reglamento y, por lo tanto, éste no la vincula ni le es aplicable. Dado que el presente Reglamento tiene por objeto desarrollar el acervo de Schengen en aplicación de lo dispuesto en el título IV de la tercera parte del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Dinamarca, de conformidad con el artículo 5 del mencionado Protocolo, decidirá, en un plazo de seis meses a partir de la adopción del presente Reglamento por parte del Consejo, si lo incorpora o no a su legislación nacional.
(13) Por lo que respecta a la República de Islandia y al Reino de Noruega, el presente Reglamento constituye un desarrollo de las disposiciones del acervo de Schengen, desarrollo que corresponde al ámbito de los visados contemplado en la letra B del artículo 1 de la Decisión 1999/437/CE del Consejo, de 17 de mayo de 1999, relativa a determinadas normas de desarrollo del Acuerdo celebrado por el Consejo de la Unión Europea con la República de Islandia y el Reino de Noruega sobre la asociación de estos dos Estados a la ejecución, aplicación y desarrollo del Acuerdo de Schengen(8).
(14) Con arreglo al artículo 3 del Protocolo sobre la posición del Reino Unido y de Irlanda anejo al Tratado de la Unión Europea y al Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Reino Unido notificó, mediante carta fechada el 3 de julio de 2001, su deseo de participar en la adopción y aplicación del presente Reglamento.
(15) En aplicación del artículo 1 del susodicho Protocolo, Irlanda no participa en la adopción del presente Reglamento. Por consiguiente, y sin perjuicio del artículo 4 del Protocolo antes mencionado, las disposiciones del presente Reglamento no serán aplicables a Irlanda.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Los permisos de residencia expedidos por los Estados miembros a nacionales de terceros países se ajustarán a un modelo uniforme y tendrán espacio suficiente para la información mencionada en el anexo. El modelo uniforme podrá ser una etiqueta adhesiva o constituir un documento independiente. Los Estados miembros podrán añadir al modelo uniforme, en el espacio destinado a tal efecto, datos de importancia relativos al tipo de permiso y a la situación jurídica del interesado, en particular para indicar si dicho interesado está autorizado a trabajar.
2. A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a) "permiso de residencia": cualquier autorización expedida por las autoridades de un Estado miembro por la que se permita a un nacional de un tercer país permanecer legalmente en su territorio, con la excepción de:
i) visados,
ii) permisos expedidos durante el examen de una solicitud de permiso de residencia o de asilo,
iii) permisos expedidos para una estancia no superior a seis meses, por parte de los Estados miembros que no aplican las disposiciones del artículo 21 del Convenio de aplicación del Acuerdo de Schengen, de 14 de junio de 1985, entre los Gobiernos de los Estados de la Unión Económica Benelux, de la República Federal de Alemania y de la República Francesa relativo a la supresión gradual de los controles en las fronteras comunes(9);
b) "nacional de tercer país": cualquier persona que no sea ciudadana de la Unión en el sentido del apartado 1 del artículo 17 del Tratado.
Artículo 2
1. Para el modelo uniforme de permiso de residencia se establecerán, de conformidad con el procedimiento a que se refiere el apartado 2 del artículo 7, especificaciones técnicas adicionales relativas a:
a) nuevos elementos y requisitos de seguridad, incluidas las normas de prevención reforzadas contra imitaciones y falsificaciones;
b) métodos y modalidades técnicas que deben utilizarse para cumplimentar el modelo uniforme de permiso de residencia;
c) otras modalidades que deben utilizarse para cumplimentar el modelo uniforme de permiso de residencia.
2. Podrán modificarse los colores del permiso de residencia uniforme con arreglo al procedimiento contemplado en el apartado 2 del artículo 7.
Artículo 3
Las especificaciones a las que se hace referencia en el artículo 2 no se publicarán y se mantendrán secretas. Únicamente se comunicarán a los organismos encargados de la impresión designados por los Estados miembros y a las personas debidamente autorizadas por un Estado miembro o la Comisión.
Cada Estado miembro designará un organismo único encargado de imprimir el permiso de residencia uniforme. Comunicará el nombre de este organismo a la Comisión y a los demás Estados miembros. Un mismo organismo podrá ser designado por dos o más Estados miembros. Cada Estado miembro podrá cambiar el organismo que hubiere nombrado por otro. Informará de ello a la Comisión y a los demás Estados miembros.
Artículo 4
Sin perjuicio de lo dispuesto en las normas que rigen la protección de datos, aquellas personas a quienes se haya concedido un permiso de residencia tendrán derecho a comprobar los datos personales que consten en dicho permiso de residencia y, en su caso, pedir que sean rectificados o suprimidos.
El permiso de residencia no contendrá más datos legibles mediante máquina que los que se establecen en el anexo del presente Reglamento o que figuren en el correspondiente documento de viaje.
Artículo 5
El presente Reglamento no se aplicará a los nacionales de terceros países que sean:
- miembros de las familias de los ciudadanos de la Unión que ejerciten el derecho a la libre circulación,
- nacionales de Estados miembros de la Asociación Europea de Libre Comercio parte del Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y miembros de su familia que ejerciten su derecho a la libre circulación de conformidad con este Acuerdo,
- nacionales de terceros países exentos de la obligación de visado y autorizados a residir en un Estado miembro durante un periodo inferior a tres meses.
Artículo 6
Las medidas necesarias para la ejecución del presente Reglamento se aprobarán con arreglo al procedimiento de reglamentación contemplado en el apartado 2 del artículo 7.
Artículo 7
1. La Comisión estará asistida por el Comité instituido por el apartado 2 del artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1683/95.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, serán de aplicación los artículos 5 y 7 de la Decisión 1999/468/CE.
El plazo contemplado en el apartado 6 del artículo 5 de la Decisión 1999/468/CE queda fijado en dos meses.
3. El Comité aprobará su Reglamento interno.
Artículo 8
El presente Reglamento no afectará a la competencia de los Estados miembros en relación con el reconocimiento de Estados y entidades territoriales, así como de los pasaportes y documentos de identidad o de viaje expedidos por las autoridades correspondientes.
Artículo 9
Los Estados miembros expedirán el modelo uniforme de permiso de residencia al que se refiere el artículo 1 como muy tarde al año de la aprobación de los elementos y requisitos mencionados en la letra a) del apartado 1 del artículo 2.
A partir de ese momento, el presente Reglamento sustituirá, en todos los Estados miembros de que se trate, a la Acción común 97/11/JAI.
La fotografía contemplada en el punto 14 del anexo deberá incluirse en el permiso de residencia para nacionales de terceros países en forma de etiqueta adhesiva a más tardar cinco años después de la adopción de las especificaciones técnicas previstas para la adopción de esta medida en el artículo 2.
Sin embargo, la validez de las autorizaciones concedidas en documentos ya expedidos no se verán afectadas por la introducción del modelo uniforme de permiso de residencia, a menos que el Estado miembro en cuestión decida de otro modo.
Artículo 10
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en los Estados miembros de conformidad con el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea.
Hecho en Luxemburgo, el 13 de junio de 2002.