32006R1848
L 355/56
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1848/2006 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2006 година
относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационна система в тази област и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 42 от него,
след консултации с Европейски надзорен орган по защита на данните,
като има предвид, че:
(1)
Член 2 от Регламент (EО) № 1290/2005 определя два фонда за постигане на целите на Общата селскостопанска политика: Европейски фонд за гарантиране на земеделието, наричан по-нататък „ЕФГЗ“ и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони, наричан по-нататък „ЕЗФРСР“.
(2)
Член 9 от Регламент (EО) № 1290/2005 определя принципи при защитата на финансовите интереси на Общността и предоставяне на уверения относно управлението на фондовете на Общността.
(3)
В светлината на опита, придобит от Комисията и от държавите-членки, системата, предвидена в Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета от 4 март 1991 г. относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационна система в тази област и за изменение на Регламент (ЕИО) № 283/72 (2), се коригира, с цел да се хармонизира нейното приложение в държавите-членки, да се засили кампанията срещу нередностите, да се усили ефикасността на системата за докладване на нередностите, да се отчете, че отделни случаи на нередности отсега нататък ще бъдат изяснени съгласно разпоредбите на членове 32 и 33 от Регламент (EО) № 1290/2005, и да покрие и ЕФГЗ и ЕЗФРСР от 1 януари 2007 г. нататък. В тази връзка се създава също и разпоредба, с цел в тази система да се включат нередности относно определени приходи, както е посочено в член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005.
(4)
Необходимо е да се уточни, че дефиницията за „нередност“, използвана за целите на настоящия регламент, е взета от член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (3).
(5)
Необходимо е да се определи термина „съмнение за измама“, като се вземе предвид дефиницията за измама, която се съдържа в Конвенцията за защита на финансовите интереси на Европейските общности, изготвена на базата на член K.3 от Договора за Европейски съюз (4).
(6)
Необходимо е да се уточни, че дефиницията за „първоначалното административно или съдебно решение“ е взета от член 35 от Регламент (EО) № 1290/2005.
(7)
Също така е необходимо да се определят термините „банкрут“ и „икономически оператор“.
(8)
С цел да се повиши добавената стойност на системата за докладване, задължението да се докладват случаи на съмнение за измама за целите на анализа на риска следва да бъде по-ясно определено и за тази цел качеството на информацията, която трябва да се доставя, следва да бъде по-внимателно определено.
(9)
С оглед установяване естеството на измамните практики и финансовите ефекти на нередностите и за да се извършва мониторинг върху възстановяването на неправилно изплатени суми, следва да се създаде разпоредба за нередности, които да се съобщават на Комисията най-малко всяко тримесечие; това съобщаване следва да бъде допълнено с информация за напредъка на юридически или административни процедури.
(10)
Комитетът е осведомен за цялостните резултати от докладването всяка година съгласно член 2, параграф 1 от Решение 94/140/EО на Комисията от 23 февруари 1994 г. за създаването на Експертен комитет за координиране на предотвратяването на измамите (5).
(11)
С цел да се улесни докладването, което се изисква да се извърши от всички държави-членки, и да се подобри работоспособността, е необходимо да се увеличи минималният предел, определен от гледна точка на сумата, засегната от нередността, над който нередностите трябва да бъдат докладвани от държавите-членки, и да се определят тези случаи, в които няма задължение за докладване.
(12)
За държавите-членки извън еврозоната се определят курсове на преизчисление.
(13)
Трябва да се отчетат задълженията, които произтичат от Регламент (EО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6) и Директива 95/46/EО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (7).
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за земеделските фондове,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент се прилага за разходи съгласно Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в съответствие съответно с член 3, параграф 1 и член 4 от Регламент (EО) № 1290/2005.
Регламентът също се прилага в случаи, където плащането на определени приходи по смисъла на член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005 не е извършено в съответствие с тези разпоредби.
Настоящият регламент не влияе на задълженията, които произлизат директно от прилагането на членове 32, 33 и 36 от Регламент (EО) № 1290/2005 и от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията (8).
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент:
1.
„нередност“ има значението, определено с член 1, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 2988/95, което означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Общността, в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което е имало или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите или на бюджетите, управлявани от тях, или посредством намаляването или загубата на приходи, произтичащи от собствени ресурси, които се събират направо от името на Общностите или посредством извършването на неоправдан разход.
2.
„икономически оператор“ има значението, определено с член 1a, точка 2 от Регламент (ЕО) № 1681/94 на Комисията (9), което е всяко физическо или юридическо лице, или друг правен субект, който извлича полза от финансиране от ЕФГЗ или ЕЗФРСР, с изключение на държавите-членки, които изпълняват техните прерогативи като публичен орган или получават такава помощ, или които трябва да плащат определен приход по смисъла на член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005;
3.
„първоначалното административно или съдебно решение“ има значението, определено в член 35 от Регламент (EО) № 1290/2005, което означава първата писмена оценка от компетентен орган, направена или по административен, или по съдебен ред, която съдържа заключение въз основа на действителните факти, че е извършена нередност, без да се засяга възможността това заключение впоследствие да бъде коригирано или оттеглено в резултат на развитие в хода на административната или съдебната процедура;
4.
„съмнение за измама“ има смисъла, определен с член 1a, точка 4 от Регламент (EО) № 1681/94, което означава нередност, която е била предмет на първоначално решение по административен или съдебен ред, което дава основание за завеждане на дела на национално равнище, с цел да се установи наличието на умишлено деяние, по-специално измама, както е по член 1, параграф 1, буква a) от Конвенцията от 26 юли 1995 г. относно защита на финансовите интереси на Европейските общности, създадена на базата на член K.3 от Договора за Европейски съюз;
5.
„банкрут“ означава производство по несъстоятелност по смисъла на член 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета (10).
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ ЗА ДОКЛАДВАНЕ
Член 3
Тримесечен отчет
1. Най-късно в рамките на два месеца след края на всяко тримесечие държавите-членки докладват на Комисията всички нередности, които са били предмет на първоначално административно или съдебно решение. За всяка нередност държавите-членки представят данни за:
a)
засегнатите организации от общия пазар, засегнатите сектори и продукти;
б)
естеството на нередовните разходи;
в)
разпоредбата на Общността, която е била нарушена;
г)
датата и източника на първата писмена информация, водеща до съмнение, че е била извършена нередност;
д)
използваните практики при извършване на нередността;
е)
където е целесъобразно, дали практиката се квалифицира като съмнение за измама;
ж)
начинът, по който е била разкрита нередността;
з)
където е целесъобразно, включените държави-членки и третите страни;
и)
периодът или моментът, в който е извършена нередността;
й)
националните власти или органи, които са изготвили официалния доклад за нередността, и органите, отговорни за последващите административни и/или юридически последици;
к)
датата, на която е издадено първичното административно или юридическо решение;
л)
самоличностите на включените физически и/или юридически лица или на други правни субекти, които са участвали в извършването на нередността, освен там, където тази информация е неуместна за целите на борбата с нередностите при естеството на въпросната нередност;
м)
общият размер на разходите за действие по въпроса и, където е целесъобразно, разпределение на съфинансирането между помощта от Общността, частни и други помощи;
н)
сумата, засегната от нередността, и, където е целесъобразно, нейното разпределение между общностни, национални, частни и други помощи; където не е извършено друго плащане на лицата и/или други лица, определени съгласно точка l, сумите, които би трябвало да са платени погрешно, са имали нередност, която не е била установена;
о)
преустановяването на плащания, където е приложимо, и възможностите за възстановяване;
п)
само в случая на нередности, свързани с ЕЗФРСР, ARINCO или CCI (общ идентификационен код), номера на засегнатата програма.
2. Чрез дерогация от параграф 1 не е необходимо да бъдат докладвани следните случаи:
-
случаи, където нередността се състои само от неизпълнението на частично или пълно извършване на операция, съфинансирана от ЕЗФРСР или субсидирана съгласно EФГЗ, вследствие на фалита на крайния бенефициер или крайния получател; нередности преди фалит и случаи на съмнение за измама трябва да бъдат докладвани,
-
случаи, които са сведени до вниманието на административния орган чрез крайния бенефициер или крайния получател доброволно и преди откриването от съответния орган, независимо дали преди, или след плащането на публичната помощ,
-
случаи, когато административният орган открие грешка по отношение на годността на финансираните разходи и поправи грешката преди плащането на обществената помощ.
3. Когато някоя от информацията по параграф 1 от настоящия член, и по-специално тази, засягаща практиките, приети при извършването на нередността, и начинът, по който това е разкрито, не е налице, държавите-членки, доколкото е възможно, предоставят липсващата информация, когато изпращат последващи съобщения на Комисията за нередности.
4. Ако национални разпоредби предвиждат поверителността на разследванията, съобщаването на информацията е подчинено на разрешение от компетентния съд.
Член 4
Специални случаи
Всяка държава-членка незабавно докладва на Комисията и, където е необходимо, на другите засегнати държави-членки, всички нередности, които са открити или се предполага, че са настъпили, когато има опасност, че:
a)
те могат много бързо да имат отражение извън нейната територия; или
б)
те показват, че е извършена нова злоупотреба.
Това съобщение по-специално дава подробна информация за нарушението и за другите държави-членки или засегнати трети страни.
Член 5
Допълнителен доклад
1. В допълнение към информацията по член 3, параграф 1 държавите-членки информират Комисията възможно най-скоро, но в рамките на два месеца след края на всяко тримесечие, с препращане към предишен доклад, изготвен съгласно член 3, за детайли относно започването или изоставянето на процедури за налагане на административни или наказателни санкции, свързани с обявените нередности, както и за основните резултати от тези процедури. Тази информация също посочва характера на прилаганите санкции и/или дали въпросните санкции са свързани с прилагането на законодателство на Общността, и/или национално законодателство, включително препращане към общностните и/или национални правила, в които са определени санкциите.
2. При изрично искане на Комисията държавите-членки, в рамките на два месеца след получаване на това искане, предоставят на Комисията цялата съответна информация по отношение на извършения напредък - особено за започване, изоставяне и приключване - в процедурите, свързани с възстановяването на неправилно изплатени суми в специфичен случай или група от случаи.
Член 6
Правило de minimis
1. Когато нередностите са свързани със суми, по-малки от 10 000 EUR при финансиране в Общността, държавите-членки не изпращат информацията, предвидена в членове 3 и 5, до Комисията, освен ако последната не го изисква изрично.
2. За прилагане на прага, определен в параграф 1:
-
държавите-членки, които не са част от еврозоната прилагат същия обменен курс като този, по който са извършвали плащанията на бенефициерите или са получили приходи в съответствие с Регламент (EО) № 2808/98 на Комисията (11) и сектора на земеделско законодателство,
-
в случаи, различни от тези в първо тире, по-специално за операции, за които действителен случай не е бил определен чрез секторно земеделско законодателство, прилаганият обменен курс е предпоследният обменен курс, определен от Европейската централна банка преди месеца, по отношение на който разходите или определените приходи са били декларирани пред Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (12).
Член 7
Форма на съобщението
Информацията, изисквана съгласно членове 3, 4 и член 5, параграф 1, се изпраща, когато това е възможно, с електронни средства, чрез сигурна връзка, като се използва модула, предвиден от Комисията за целта, и формата, предвидена от Комисията.
ГЛАВА III
СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 8
Сътрудничество с държавите-членки
1. Комисията подържа подходящи контакти със засегнатите държави-членки за целите на допълване на информацията, представена относно нередностите съгласно член 3, относно процедурите по член 5, и по-специално относно възможността за възстановяване.
2. Без да се засягат тези контакти, когато естеството на нередността е такова, че да се предположи, че би могло да има еднакви или подобни практики в повече от една държава-членка, въпросът се поставя пред Комитета съгласно член 2, параграф 1 от Решение 94/140/EО (наричан по-нататък Cocolaf) или пред неговите работни групи, както е посочено в член 3, параграф 3 от посоченото решение.
3. Освен това, Комисията организира срещи от информативно естество на общностно равнище за подходящите представители на държавите-членки, с цел да прегледа с тях информацията, получена съгласно членове 3, 4 и 5 и параграф 1 от настоящия член, по-специално по отношение на уроците, които да се научат оттам във връзка с нередности, превантивни мерки и съдебни процедури. Комисията осведомява Cocolaf за тази дейност и го консултира относно всякакви предложения, които тя възнамерява да представи за предотвратяване на нередности.
4. По искане на държава-членка или съгласно разпоредбите, определени в параграф 3, Комисията и държавите-членки се консултират взаимно, където е подходящо, в рамките на Cocolaf или друг компетентен орган, за целите на запълването на всякакви празноти, които стават видими по време на прилагането на текущите разпоредби на Общата селскостопанска политика и които увреждат финансовите интереси на Общността.
Член 9
Обобщителен доклад
Всяка година Комисията информира Cocolaf за реда на големината на сумите, включени в нередностите, които са били разкрити, и за различните категории нередности, разбити по тип и с излагане на броя на нередностите във всяка категория.
ГЛАВА IV
ИЗПОЛЗВАНЕ И ОБРАБОТКА НА ИНФОРМАЦИЯТА
Член 10
Използване на информацията
Без да се засяга член 11, Комисията може да използва всяка информация от общ или оперативен характер, предавана от държавите-членки в съответствие с настоящия регламент, за представяне на анализ на риска, използвайки подкрепата на информационна технология, и може, на базата на получената информация, да издава доклади и да развива системи, служещи за по-ефикасно идентифициране на риска.
Член 11
Обработка на информацията
1. Информация, съобщена или получена в каквато и да е форма съгласно настоящия регламент, е служебна тайна и се защитава по същия начин, както подобна информация се защитава от националното законодателство на държавата-членка, която я е получила, и от съответстващите разпоредби, прилагани към институциите на Общността. Държавите-членки и Комисията вземат всички необходими предпазни мерки, за да гарантират, че тази информация остава поверителна.
2. Информацията по параграф 1 по-специално не може да се разкрива на лица, различни от тези в държавите-членки или в рамките на институциите на Общността, чиито задължения изискват те да имат достъп до нея, освен ако държавата-членка, която я представя, не се е съгласила изрично.
В допълнение тази информация може да не се използва за цели, различни от тези, предвидени в настоящия регламент, освен ако властите, които са я предоставили, не са дали тяхното изрично съгласие, и при условие че разпоредбите, които са в сила в държавата-членка, в която е разположен органът, който я е получил, не забранява такова съобщаване или употреба.
3. Комисията и държавите-членки гарантират при обработката на лични данни съгласно настоящия регламент, че Общността и националните разпоредби за защитата на личните данни, и по-специално тези, определени в Директива 95/46/EО, и, когато е приложимо, в Регламент (EО) № 45/2001, се спазват.
Параграфи 1 и 2 не засягат правата на достъп до данните, както е предвидено в Директива 95/46/EО и Регламент (EО) № 45/2001, при условията, предвидени в тях.
4. Параграфи 1-3 не възпрепятстват употребата на информация, получена съгласно настоящия регламент, при жалби пред съд или впоследствие заведени дела от Общността или от държавите-членки по отношение на възстановяването на сумите, предмет на нередността, извършването на проверки след предполагаеми нередности или налагането на административни мерки, административни наказания или наказателни санкции за нередности. Компетентният орган на държавата-членка, която е представила тази информация, се информира за тази употреба.
5. Когато държава-членка нотифицира Комисията, че физическо или юридическо лице, чието име е било съобщено на Комисията съгласно настоящия регламент, бъде доказано, че не участва в нередност, доказано с допълнително разследване, Комисията незабавно информира за този факт всички, за които е разкрито това име съгласно настоящия регламент. Тогава това лице престава да бъде третирано заради по-ранното обявяване като лице, включено във въпросната нередност.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Отмяна
1. Регламент (ЕИО) № 595/91 се отменя, считано от 1 януари 2007 г.
2. Позоваванията на Регламент (ЕИО) № 595/91 се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат съобразно таблицата на съответствието, съдържаща се в приложението.
Член 13
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки представят на Комисията информацията по член 5 от настоящия регламент за нередности, съобщени преди 1 януари 2007 г. съгласно Регламент (ЕИО) № 595/91, които все още са следени от техните органи.
2. За тези случаи с финансово влияние, по-малко от 10 000 EUR, държавите-членки могат да предоставят едно-единствено крайно съобщение.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2006 година.
REGLAMENTO (CE) No 1848/2006 DE LA COMISIÓN
de 14 de diciembre de 2006
relativo a las irregularidades y a la recuperación de las sumas indebidamente pagadas en el marco de la financiación de la política agrícola común, así como a la organización de un sistema de información en este ámbito, y por el que se deroga el Reglamento (CEE) no 595/91 del Consejo
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1290/2005 del Consejo, de 21 de junio de 2005, sobre la financiación de la política agrícola común (1), y, en particular, su artículo 42,
Previa consulta del Supervisor Europeo de Protección de Datos,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 2 del Reglamento (CE) no 1290/2005 crea dos Fondos para alcanzar los objetivos de la política agrícola común: un Fondo Europeo Agrícola de Garantía (denominado en lo sucesivo «FEAGA») y un Fondo Europeo Agrícola de Desarrollo Rural (denominado en lo sucesivo «FEADER»).
(2)
El artículo 9 del Reglamento (CE) no 1290/2005 establece los principios que rigen la protección de los intereses financieros de la Comunidad y las garantías de la gestión de los fondos comunitarios.
(3)
Habida cuenta de la experiencia adquirida por la Comisión y por los Estados miembros, el sistema previsto en el Reglamento (CEE) no 595/91 del Consejo, de 4 de marzo de 1991, relativo a las irregularidades y a la recuperación de las sumas indebidamente pagadas en el marco de la financiación de la política agraria común, así como a la organización de un sistema de información en este ámbito, y por el que se deroga el Reglamento (CEE) no 283/72 (2), debe ajustarse con vistas a armonizar su aplicación en los Estados miembros, intensificar la lucha contra las irregularidades, reforzar la eficacia del sistema de denuncia de irregularidades, tener en cuenta que los casos individuales de irregularidades a partir de ahora serán liquidados según lo previsto en los artículos 32 y 33 del Reglamento (CE) no 1290/2005 y cubrir tanto el FEAGA como el FEADER a partir del 1 de enero de 2007. A tal efecto, procede asimismo disponer que se incluyan en ese sistema las irregularidades relativas a la asignación de los ingresos según el artículo 34, apartado 1, letras a) y b), del Reglamento (CE) no 1290/2005.
(4)
Es necesario especificar que la definición de «irregularidad» utilizada a efectos del presente Reglamento se toma del artículo 1, apartado 2, del Reglamento del Consejo (CE, Euratom) no 2988/95, de 18 de diciembre de 1995, relativo a la protección de los intereses financieros de las Comunidades Europeas (3).
(5)
Es necesario definir el concepto de «sospecha de fraude», teniendo en cuenta la definición de fraude del Convenio establecido sobre la base del artículo K.3 del Tratado de la Unión Europea, relativo a la protección de los intereses financieros de las Comunidades Europeas (4).
(6)
Es necesario especificar que la definición de «primer acto de comprobación administrativa o judicial» se toma del artículo 35 del Reglamento (CE) no 1290/2005.
(7)
Es también necesario definir los términos «quiebra» y «agente económico».
(8)
Para aumentar el valor añadido del sistema de notificación, la obligación de notificar casos de sospecha de fraude a efectos del análisis de riesgo debe determinarse más claramente y con este fin la calidad de la información que debe suministrarse ha de definirse con mayor precisión.
(9)
Con objeto de determinar la naturaleza de las prácticas fraudulentas y los efectos financieros de las irregularidades y de controlar la recuperación de las sumas indebidamente pagadas, procede asimismo disponer que las irregularidades se comuniquen a la Comisión por lo menos cada trimestre; dicha comunicación debe ser complementada mediante información sobre el progreso de los procedimientos judiciales o administrativos.
(10)
Los resultados globales del ejercicio de notificación anual serán puestos en conocimiento del Comité contemplado en el artículo 2, apartado 1, de la Decisión 94/140/CE de la Comisión, de 23 de febrero de 1994, relativa a la creación de un Comité consultivo para la coordinación de la lucha contra el fraude (5).
(11)
Para facilitar el informe que los Estados miembros deben realizar y para mejorar su eficacia, conviene incrementar el límite mínimo, fijado en función de la suma afectada por la irregularidad, a partir del cual los casos de irregularidades deben ser notificados por los Estados miembros, y precisar las excepciones a dicha obligación de notificación.
(12)
Conviene establecer tipos de conversión para los Estados miembros que no participan en la zona euro.
(13)
Hay que tener en cuenta las obligaciones derivadas del Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2000, relativo a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales por las instituciones y los organismos comunitarios y a la libre circulación de estos datos (6), y de la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de octubre de 1995, relativa a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales y a la libre circulación de estos datos (7).
(14)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de los fondos agrícolas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Ámbito de aplicación
El presente Reglamento se aplicará a los gastos del Fondo Europeo Agrícola de Garantía (FEAGA) y del Fondo Europeo Agrícola de Desarrollo Rural (FEADER), de conformidad, respectivamente, con el artículo 3, apartado 1, y el artículo 4 del Reglamento (CE) no 1290/2005.
También se aplicará cuando el pago de los ingresos asignados en el sentido del artículo 34, apartado 1, letras b) y c), del Reglamento (CE) no 1290/2005 no se haya hecho de conformidad con dichas disposiciones.
El presente Reglamento no afectará a las obligaciones que se deriven directamente de la aplicación de los artículos 32, 33 y 36 del Reglamento (CE) no 1290/2005 y del Reglamento (CE) no 885/2006 de la Comisión (8).
Artículo 2
Definiciones
A los efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
1)
«irregularidad»: con arreglo a lo establecido en el artículo 1, apartado 2, del Reglamento (CE, Euratom) no 2988/95, toda infracción de una disposición del Derecho comunitario correspondiente a una acción u omisión de un agente económico que tenga o pueda tener por efecto perjudicar al presupuesto general de las Comunidades, bien sea mediante la disminución o la supresión de ingresos procedentes de recursos propios percibidos directamente por cuenta de las Comunidades, bien mediante un gasto indebido;
2)
«agente económico»: de acuerdo con el significado que le atribuye el artículo 1 bis, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1681/94 de la Comisión (9), toda persona física o jurídica u otra entidad que participa de una financiación del FEAGA o del FEADER, a excepción de los Estados miembros en el ejercicio de sus prerrogativas de autoridad pública, o que reciben tal ayuda, o que tienen que pagar ingresos con destino específico en el sentido del artículo 34, apartado 1, letras a) y b), del Reglamento (CE) no 1290/2005;
3)
«primer acto de comprobación administrativa o judicial»: de acuerdo con el significado que le atribuye el artículo 35 del Reglamento (CE) no 1290/2005, la primera evaluación por escrito de una autoridad competente, administrativa o judicial que, basándose en hechos concretos, demuestre la existencia de una irregularidad, sin perjuicio de la posibilidad de que posteriormente, a raíz del procedimiento administrativo o judicial, la comprobación deba revisarse o retirarse;
4)
«sospecha de fraude»: de acuerdo con el significado que le atribuye el artículo 1, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1681/94, una irregularidad que ha sido objeto de un primer acto de comprobación administrativa o judicial que da lugar a la incoación de un procedimiento administrativo y/o judicial a nivel nacional con el fin de determinar la existencia de un comportamiento intencional, en particular de un fraude en el sentido del artículo 1, apartado 1, letra a), del Convenio establecido sobre la base del artículo K.3 del Tratado de la Unión Europea, relativo a la protección de los intereses financieros de las Comunidades Europeas;
5)
«quiebra»: los procedimientos de insolvencia en el sentido del artículo 2, letra a), del Reglamento (CE) no 1346/2000 del Consejo (10).
CAPÍTULO II
OBLIGACIÓN DE NOTIFICAR
Artículo 3
Informe trimestral
1. Como máximo, dos meses a partir del fin de cada trimestre, los Estados miembros notificarán a la Comisión todas las irregularidades que hayan sido objeto de un primer acto de comprobación administrativa o judicial. Para cada irregularidad, los Estados miembros establecerán:
a)
las organizaciones comunes de mercado afectadas, los sectores y los productos concernidos;
b)
la naturaleza de los gastos irregulares;
c)
la disposición comunitaria que se ha infringido;
d)
la fecha y la fuente de la primera información escrita que hizo sospechar que se había cometido una irregularidad;
e)
las prácticas empleadas para cometer la irregularidad;
f)
en su caso, si las prácticas llevan a una sospecha de fraude;
g)
cómo se descubrió la irregularidad;
h)
en su caso, los Estados miembros y los terceros países implicados;
i)
el período o momento en el que se cometió la irregularidad;
j)
las autoridades nacionales o los órganos que elaboraron el informe oficial sobre la irregularidad y las autoridades responsables del seguimiento administrativo o judicial;
k)
la fecha en la cual se estableció el primer acto de comprobación administrativa o judicial sobre la irregularidad;
l)
la identidad de las personas físicas o jurídicas implicadas o de otras entidades que hayan participado en la comisión de la irregularidad, excepto cuando esta información sea irrelevante para combatir irregularidades, dada la naturaleza de la irregularidad en cuestión;
m)
la cantidad total de gastos en la operación en cuestión y, en su caso, la distribución de su cofinanciación entre contribuciones de la Comunidad, nacionales, privadas y otras;
n)
el importe afectado por la irregularidad y, en su caso, su reparto entre contribución comunitaria, nacional, privada u otra en los casos en que no se hubiera efectuado ningún pago a las personas y otras entidades identificadas en la letra l), y las sumas que habrían sido indebidamente pagadas si no se hubiera constatado la irregularidad;
o)
la suspensión de los pagos, en su caso, y las posibilidades de recuperación;
p)
solo en el caso de las irregularidades relativas al FEADER, el número ARINCO o el CCI (Código Común de Identificación) del programa afectado.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, no necesitarán notificarse los siguientes casos:
-
aquellos en que el único aspecto de irregularidad consista en una falta en la ejecución parcial o total de la operación cofinanciada por el FEADER, como consecuencia de la quiebra del beneficiario final o del destinatario último; no obstante, deberán notificarse las irregularidades que precedan a una quiebra y cualquier sospecha de fraude,
-
los señalados a la autoridad administrativa por el beneficiario final o el destinatario último de forma voluntaria y antes de su descubrimiento por la autoridad competente, bien antes o después del pago de la contribución pública,
-
los casos en que la autoridad administrativa constate un error sobre la posibilidad de financiación del gasto y proceda a su corrección antes del pago de la contribución pública.
3. Cuando no esté disponible la información relativa a alguno de los puntos mencionados en el apartado 1 del presente artículo y, en particular, la información relativa a las prácticas empleadas para cometer la irregularidad y el modo en que esta ha sido descubierta, los Estados miembros deberán, en la medida de lo posible, facilitar dicha información en las siguientes comunicaciones de irregularidades que presenten a la Comisión.
4. Si las disposiciones nacionales establecieren el carácter confidencial de la investigación, la comunicación de la información se supeditará a la autorización de la autoridad judicial competente.
Artículo 4
Otros casos
Los Estados miembros comunicarán inmediatamente a la Comisión y, en su caso, a los demás Estados miembros afectados cualquier irregularidad detectada o sobre la que existan sospechas, cuando teman que:
a)
dicha irregularidad pueda tener repercusiones muy rápidas fuera de su territorio, o
b)
se ponga de manifiesto que se ha recurrido a una nueva práctica irregular.
Esta comunicación proporcionará en especial información detallada de la práctica irregular y de los otros Estados miembros o terceros países concernidos.
Artículo 5
Informe de seguimiento
1. Además de la información contemplada en el artículo 3, apartado 1, los Estados miembros informarán a la Comisión a la mayor brevedad posible, pero como máximo al cabo de dos meses a partir del fin de cada trimestre, con referencia a cualquier informe anterior elaborado con arreglo al artículo 3, de los detalles referentes a la apertura o desistimiento de cualquier procedimiento destinado a imponer sanciones administrativas o penales relacionadas con las irregularidades notificadas, así como de los principales resultados de tales procedimientos. Esta información también indicará el tipo de sanciones aplicadas o si las respectivas sanciones se refieren a la aplicación de la legislación comunitaria o nacional, incluida una referencia a las normas comunitarias o nacionales en que se establecen las sanciones.
2. Previa solicitud explícita de la Comisión, los Estados miembros, en el plazo de dos meses tras su recepción, proporcionarán a la Comisión toda la información pertinente relativa a los progresos realizados -especialmente en la apertura, el desistimiento y la terminación- en los procedimientos relacionados con la recuperación de cualquier suma erróneamente pagada en un caso o un grupo específico de casos.
Artículo 6
Norma de minimis
1. En aquellos casos en que las irregularidades se refieran a cantidades inferiores a 10 000 EUR en una financiación de la Comunidad, los Estados miembros únicamente transmitirán a la Comisión la información a que se hace referencia en los artículos 3 y 5 si la Comisión así lo requiere expresamente.
2. Para aplicar el umbral establecido en el apartado 1:
-
los Estados miembros que no pertenecen a la zona euro aplicarán el mismo tipo de cambio que hayan utilizado al efectuar los pagos a los beneficiarios o percibir ingresos, conforme al Reglamento (CE) no 2808/98 de la Comisión (11) y a la normativa agraria sectorial,
-
en los casos no contemplados en el primer guión, como pueden ser las operaciones para las que la legislación agrícola sectorial no haya fijado un hecho generador, el tipo de cambio aplicable será el tipo de cambio fijado por el Banco Central Europeo antes del mes con cargo al cual el gasto o el ingreso asignado se declare a la Comisión de conformidad con el Reglamento (CE) no 883/2006 de la Comisión (12).
Artículo 7
Forma de la comunicación
La información requerida de conformidad con los artículos 3 y 4 y con el artículo 5, apartado 1, se enviará, siempre que sea posible, por medios electrónicos, vía una conexión segura que utiliza el módulo proporcionado por la Comisión para este fin y en la forma prevista por la Comisión.
CAPÍTULO III
COOPERACIÓN
Artículo 8
Cooperación con los Estados miembros
1. La Comisión mantendrá con los Estados miembros interesados los contactos apropiados con el fin de completar la información facilitada sobre las irregularidades contempladas en el artículo 3 y los procedimientos contemplados en el artículo 5, y en especial sobre las posibilidades de recuperación.
2. Sin perjuicio de dichos contactos, cuando la naturaleza de la irregularidad sugiera que pueden existir prácticas idénticas o similares en más de un Estado miembro, el asunto se presentará ante el Comité mencionado en el artículo 2, apartado 1, de la Decisión 94/140/CE (denominado en lo sucesivo «el Cocolaf ») o ante sus grupos de trabajo de conformidad con su artículo 3, apartado 3.
3. Además, la Comisión organizará a nivel comunitario reuniones de información dirigidas a los representantes afectados de los Estados miembros con el fin de examinar con ellos la información obtenida sobre la base de los artículos 3, 4 y 5 y del apartado 1 del presente artículo, sobre todo por lo que se refiere a las enseñanzas que se puedan sacar de ella con respecto a las irregularidades, a las medidas preventivas y procedimientos legales. La Comisión mantendrá al Cocolaf informado de este trabajo y lo consultará respecto a cualquier propuesta que se proponga presentar para prevenir irregularidades.
4. A solicitud de un Estado miembro o, en las condiciones establecidas en el apartado 3 del presente artículo, de la Comisión, los Estados miembros se consultarán entre sí -según proceda, en el Cocolaf o en cualquier otro organismo competente-, si la aplicación de determinadas disposiciones en vigor pusiera de manifiesto alguna laguna en el curso de la aplicación de las presentes disposiciones de la política agrícola común y en perjuicio de los intereses de la Comunidad, con el fin de poner remedio a dicha laguna.
Artículo 9
Informe de síntesis
La Comisión informará cada año al Cocolaf sobre el orden de magnitud de las sumas a las que se refieren las irregularidades descubiertas y sobre las diversas categorías de irregularidades, desglosadas por tipos y con indicación del número de irregularidades en cada categoría.
CAPÍTULO IV
USO Y TRATAMIENTO DE LA INFORMACIÓN
Artículo 10
Uso de la información
Sin perjuicio de las disposiciones del artículo 11, la Comisión podrá utilizar toda la información de carácter general u operativo comunicada por los Estados miembros en aplicación del presente Reglamento para efectuar análisis de riesgos con ayuda de herramientas informáticas y para elaborar, sobre la base de la información obtenida, informes y dispositivos destinados a detectar de manera más eficiente los riesgos identificados.
Artículo 11
Tratamiento de la información
1. La información comunicada u obtenida en virtud del presente Reglamento, sea cual fuese su forma, estará protegida por el secreto profesional y se beneficiará de la misma protección que la conferida por la legislación nacional del Estado miembro que la haya recibido y por las disposiciones correspondientes aplicables a las instituciones comunitarias. Los Estados miembros y la Comisión adoptarán todas las medidas de seguridad necesarias para preservar el carácter confidencial de dicha información.
2. La información contemplada en el apartado 1 no podrá, en particular, ser transmitida a personas distintas de las que, en los Estados miembros o dentro de las instituciones comunitarias, estén por sus funciones facultadas para conocerla, a menos que el Estado miembro que la haya comunicado consienta expresamente lo contrario.
Además, esta información no podrá utilizarse para fines distintos de los establecidos en el presente Reglamento, a menos que las autoridades que la hayan facilitado hayan dado expresamente su consentimiento y siempre que las disposiciones vigentes en el Estado miembro en el que se encuentre la autoridad que la haya recibido no se opongan a dicha comunicación o utilización.
3. La Comisión y los Estados miembros, cuando traten datos personales en aplicación del presente Reglamento, velarán por que se cumplan las disposiciones comunitarias y nacionales en materia de protección de datos y, en particular, las establecidas en la Directiva 95/46/CE y, en su caso, en el Reglamento (CE) no 45/2001.
Los apartados 1 a 2 no afectarán a los derechos de acceso del interesado según lo previsto en la Directiva 95/46/CE y el Reglamento (CE) no 45/2001 en las condiciones previstas en esa directiva y en ese reglamento.
4. Los apartados 1 a 3 no supondrán un obstáculo a la utilización de la información obtenida de conformidad con el presente Reglamento, en el marco de acciones judiciales o de diligencias incoadas por lo que se refiere a la recuperación de las sumas objeto de la irregularidad, los resultados de los controles tras las supuestas irregularidades o la imposición de medidas administrativas, sanciones administrativas o penales por las irregularidades. Se informará de tal uso a la autoridad competente del Estado miembro que suministró esta información.
5. Cuando un Estado miembro notifique a la Comisión que tras una investigación posterior ha quedado demostrado que una persona física o jurídica cuyo nombre haya sido comunicado a la Comisión en virtud de lo dispuesto en el presente Reglamento no ha estado implicada en una irregularidad, la Comisión informará de ello sin demora a aquellas personas a las que haya comunicado dicho nombre con arreglo al presente Reglamento. Dicha persona dejará de ser tratada como implicada en la irregularidad en cuestión sobre la base de la primera notificación.
CAPÍTULO V
DISPOSICIONES FINALES
Artículo 12
Derogación
1. El Reglamento (CEE) no 595/91 queda derogado con efecto a partir del 1 de enero de 2007.
2. Las referencias al Reglamento (CEE) no 595/91 se considerarán referencias al presente Reglamento y deberán leerse con arreglo al cuadro de correspondencias que figura en el anexo.
Artículo 13
Disposición transitoria
1. Los Estados miembros proveerán a la Comisión de la información contemplada en el artículo 5 del presente Reglamento o de las irregularidades comunicadas antes del 1 de enero de 2007 conforme al Reglamento (CEE) no 595/91 que estén todavía sujetas a seguimiento por sus autoridades.
2. Para los casos cuya repercusión financiera sea de menos de 10 000 EUR, los Estados miembros podrán presentar una única comunicación final.
Artículo 14
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será aplicable a partir del 1 de enero de 2007.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 14 de diciembre de 2006.