32005L0056
L 310/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/56/EО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 октомври 2005 година
относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 44 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2),
като имат предвид, че:
(1)
Е налице необходимост от сътрудничество и консолидиране между дружествата с ограничена отговорност от различни държави-членки. Независимо от това дружествата с ограничена отговорност се сблъскват с много законодателни и административни трудности в Общността по отношение на презграничните си сливания. Поради това, с оглед на доизграждането и функционирането на единния пазар, е необходимо да се установят разпоредби на Общността за улесняване извършването на презгранични сливания между различните типове дружества с ограничена отговорност, които се регулират съгласно законодателството на различни държави-членки.
(2)
Настоящата директива улеснява презграничното сливане на дружества с ограничена отговорност, както е в дефинирано в нея. Законодателството на държавите-членки следва да разрешава презграничното сливане на национално дружество с ограничена отговорност с дружество с ограничена отговорност от друга държава-членка, ако националното законодателство на съответните държави-членки разрешава сливания между тези типове дружества.
(3)
С цел да се улеснят операциите по презграничното сливане, следва да бъде определено, доколкото настоящата директива не предвижда друго, че всяко участващо в презгранично сливане дружество и всяка заинтересована трета страна остават предмет на разпоредбите и формалностите на националното законодателство, което би било приложимо в случай на национално сливане. Никоя от разпоредбите и формалностите на националното законодателство, на която се позовава настоящата директива, не следва да въвежда ограничения върху свободата на установяване или свободното движение на капитали, освен ако тези ограничения могат да бъдат аргументирани в съответствие с съдебната практика на Съда на Европейските общности, и по-специално с изискванията от общ интерес, и са необходими, както и подходящи за изпълнението на тези преобладаващи изисквания.
(4)
Общият план за презгранично сливане следва да бъде съставен при едни и същи условия за всяко от засегнатите дружества в различните държави-членки. Поради това минималното съдържание на този общ план следва да бъде определено, като в същото време на дружествата се остави свобода да се договарят по другите въпроси.
(5)
За да се защитят интересите на членовете и на трети лица, общият план на презграничните сливания и завършването на презгранично сливане следва да бъдат публикувани за всяко сливащо се дружество чрез вписване в съответния публичен регистър.
(6)
В законодателството на всички държави-членки следва да бъде предвидено, че на национално ниво и за всяко от сливащите се дружества се изготвя доклад от един или повече експерти за общия план на презграничното сливане. За да се намалят разходите на експертите, свързани с презграничните сливания, следва да се предвиди разпоредба за възможността за съставяне на единствен доклад, който да е предназначен за всички членове на участващи в операция по сливане дружества. Общият план на презграничното сливане следва да бъде одобрен от общото събрание на всяко от тези дружества.
(7)
За да се улеснят операциите по презгранично сливане, следва да се предвиди, че мониторингът върху протичането и законността на процеса на вземане на решения във всяко сливащо се дружество следва да бъде извършвано от компетентната за всяко от тези дружества национална власт, докато мониторингът върху извършването и законността на презграничното сливане следва да бъде осъществяван от националната власт, която има юрисдикция над дружеството, което се формира в резултат на сливането. Въпросната национална власт може да бъде съд, нотариус или друга компетентна власт, посочена от съответната държава-членка. Също така следва да бъде установено съгласно кое национално законодателство се определя датата, на която презграничното сливане влиза в сила, а именно законодателството, което регулира формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
(8)
За да се защитят интересите на членовете и на трети лица, следва да се определят правните последици от презграничното сливане, като се прави разлика дали формираното в резултат на презграничното сливане дружество е дружество приобретател или е ново дружество. В интерес на правната сигурност следва да се предвиди, че след датата на влизане в сила на презграничното сливане последното не може да се обявява за нищожно.
(9)
Настоящата директива не засяга прилагането на законодателството по отношение на контрола върху концентрациите между предприятия както на общностно равнище, чрез Регламент (EО) № 139/2004 (3), така и на равнището но държавите-членки.
(10)
Настоящата директива не засяга законодателството на Общността в областта на кредитните посредници и другите финансови предприятия, както и националните правила, създадени или въведени съгласно това законодателство на Общността.
(11)
Настоящата директива не засяга законодателството на държава-членка, съгласно което се изисква информация за мястото на централното управление или основното място на дейност на дружеството, формирано в резултат на презграничното сливане.
(12)
Правата на работниците или служителите, различни от правото на участие, следва да останат предмет на националните разпоредби, посочени в Директива 98/59/EО на Съвета от 20 юли 1998 г. относно колективното освобождаване от работа (4), Директива 2001/23/EО на Съвета от 12 март 2001 г. за защитата на правата на работниците или служителите при прехвърляне на собствеността на предприятия или обособени части от тях (5), Директива 2002/14/EО на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2002 г. за създаване на обща рамка за информация и консултации на работниците и служителите в Европейската общност (6) и Директива 94/45/EО на Съвета от 22 септември 1994 г. за създаване на Европейски работнически съвет или на процедура за информиране и консултации с работниците и служителите в предприятия с общностно измерение и групи предприятия с общностно измерение (7).
(13)
Участието на работниците или служителите в дружеството, формирано в резултат на презграничното сливане, както и включването им в процеса на дефиниране на тези права следва да бъде регулирано, ако работниците или служителите имат право на участие в едно от сливащите се дружества при установените в настоящата директива условия и ако националното законодателство на държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, не предвижда същото ниво на участие както в сливащите се дружества, включително в комитети към надзорния съвет с правомощия за вземане на решения, или не предвижда същите правомощия за упражняването на права от работниците или служителите на предприятия в резултат на презграничното сливане. За тази цел принципите и процедурите, предвидени в Регламент (EО) № 2157/2001 на Съвета от 8 октомври 2001 г. за статута на Европейското дружество (SE) (8) и в Директива 2001/86/EО на Съвета от 8 октомври 2001 г. за допълване на статута на Европейското дружество по отношение на участието на работници или служители (9), следва да бъдат взети предвид като основа, съгласно обаче извършването на модификации, които се считат за необходими, тъй като полученото в резултат на това дружество ще бъде предмет на националното законодателство на държавата-членка, в която се намира седалището му. В съответствие с член 3, параграф 2, буква б) от Директива 2001/86/EО държавите-членки могат да осигурят бързо започване на преговори съгласно член 16 от настоящата директива с цел да не забавят излишно сливанията.
(14)
С цел определяне нивото на участие на работниците или служителите в съответните сливащи се дружества, следва да се вземе предвид съотношението на представителите на работниците или служителите и членовете на управителния съвет, който отговаря за приходните звена на дружествата, когато съществува участие на работниците или служителите.
(15)
Тъй като целта на предложената мярка, а именно установяване на единни правила, които са приложими на транснационално равнище, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и поради това, предвид на мащаба и въздействието на предложената мярка, може да бъде постигната по удовлетворителен начин на общностно равнище, Общността може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, изложен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, изложен в същия член, настоящата директива не излиза извън необходимото за постигането на тази цел.
(16)
В съответствие с параграф 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро правно регулиране (10) държавите-членки следва да бъдат насърчавани да изготвят за техни цели и за целите на Общността таблици, които илюстрират, доколкото е възможно, съответствието между разпоредбите на настоящата директива и приетите национални разпоредби, както и да публикуват тези таблици,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага за сливания на дружества с ограничена отговорност, които са създадени в съответствие със законодателството на държава-членка и имат седалище, централно управление или основно място на дейност в рамките на Общността, при условие че поне две от последните се регулират от законодателството на различни държави-членки (наричани по-долу „презгранични сливания“).
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„дружество с ограничена отговорност“, наричано по-долу „дружество“, означава:
a)
дружество, посочено в член 1 от Директива 68/151/EИО (11), или
б)
дружество с дялов капитал и правосубектност, което притежава отделни активи, служещи единствено за покритие на задълженията му, и което трябва да спазва, съгласно националното законодателство, което го регулира, предпазни мерки по смисъла на Директива 68/151/EИО за защитата на интересите на членовете и на трети лица;
2.
„сливане“ означава операция, при която:
a)
едно или повече дружества прехвърлят, към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидират, активите и пасивите си на друго съществуващо дружество - приобретател, срещу предоставяне на техните членове на ценни книжа или акции от капитала на последното дружество и, ако е приложимо, срещу плащане в брой, което не превишава 10 % от номиналната стойност или, при липса на номинална стойност, балансовата стойност на тези ценни книжа или акции; или
б)
две или повече дружества прехвърлят, към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидират, активите и пасивите си на създадено от тях ново дружество срещу предоставяне на техните членове на ценни книжа или акции от капитала на новото дружество и, ако е приложимо, срещу плащане в брой, което не превишава 10 % от номиналната стойност или, при липса на номинална стойност, балансовата стойност на тези ценни книжа или акции; или
в)
дружество прехвърля към момента на прекратяване на дейността и без да се ликвидира, активите и пасивите си на дружество, което притежава всички ценни книжа или акции от капитала на първото.
Член 3
Допълнителни разпоредби относно обхвата
1. Независимо от член 2, параграф 2, настоящата директива се прилага и за презгранични сливания, при които съгласно законодателството на поне една от засегнатите държави-членки се допуска плащането в брой, упоменато в член 2, параграф 2, букви a) и б), да превишава 10 % от номиналната стойност, или при липса на номинална стойност, балансовата стойност на ценните книжа или акциите от капитала на формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
2. Държавите-членки могат да решат да не прилагат настоящата директива за презгранични сливания, в които участват кооперации, дори и когато последните биха попаднали в рамките на определението на „дружество с ограничена отговорност“ съгласно член 2, параграф 1.
3. Настоящата директива не се прилага за презгранични сливания, в които участва дружество, чийто предмет на дейност е колективна инвестиция на обществен капитал, което оперира на принципа на разпределение на риска и чиито дялове, по искане на притежателите им, се изкупуват обратно или се изплащат директно или индиректно за сметка на активите на това дружество. Това обратно изкупуване или изплащане се приравнява с действие, предприето от дружеството с цел да се гарантира, че борсовата стойност на дяловете му не се отклонява значително от нетната стойност на неговите активи.
Член 4
Условия за презграничните сливания
1. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго:
a)
презграничните сливания са единствено възможни между типове дружества, които могат да се сливат съгласно националното законодателство на съответните държави-членки, и
б)
ако дружеството, което участва в презграничното сливане, изпълнява разпоредбите и формалностите на меродавното за него национално законодателство. Законодателството на държава-членка, което разрешава на националните органи да се противопоставят на дадено вътрешно сливане поради държавен интерес, се прилага и за презгранично сливане, при което поне едно от сливащите се дружества се регулира съгласно законодателството на тази държава-членка. Тази разпоредба не се прилага до степента, до която се прилага член 21 от Регламент (EО) № 139/2004.
2. Разпоредбите и формалностите, посочени в параграф 1, буква б), включват по-специално тези относно процеса на вземане на решение по отношение на сливането и, имайки предвид презграничния характер на сливането, защитата на кредиторите на сливащите се дружества, притежателите на облигации и притежателите на ценни книжа или акции, както и защитата на работниците или служителите по отношение на правата, различни от правата по член 16. В случай на дружества, които участват в презгранично сливане и се регулират съгласно нейното законодателство, държавата-членка може да приема разпоредби с цел гарантиране на подходяща защита на членовете, които са малцинство и са се противопоставили на презграничното сливане.
Член 5
Общ план на презграничните сливания
Ръководството или административният орган на всяко от сливащите се дружества изготвя общ план на презграничното сливане. Общият план на презграничното сливане включва най-малко следните подробности:
a)
формата, името и седалището на сливащите се дружества, както и предложените форма, име и седалище за формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
б)
съотношението, приложимо за обмена на ценни книжа или акции от капитала на дружеството, както и сумата на всяко плащане в брой;
в)
условията за разпределение на ценните книжа или акциите от капитала на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
г)
вероятните отражения на презграничното сливане върху заетостта;
д)
датата, от която тези ценни книжа или акции от капитала на дружеството дават право на притежателите им да участват в печалбата, както и всички специфични условия, засягащи това право;
е)
датата, от която операциите на сливащите се дружества ще бъдат третирани за счетоводни цели като операции на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
ж)
правата, дадени от формираното в резултат на презграничното сливане дружество на членовете, които имат специални права, или на притежателите на ценни книжа, различни от акции от капитала на дружеството, или предложените мерки относно тях;
з)
всички специални привилегии, предоставени на експертите, които проверяват общия план на презграничното сливане, или на членовете на административните, управителните, надзорните или контролните органи на сливащите се дружества;
и)
устава на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
й)
когато е уместно, информация за процедурите, при които съгласно член 16 се регулират условията за включване на работниците или служителите в процеса на дефиниране на правото им да участват във формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
к)
информация за оценката на активите и пасивите, които се прехвърлят на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
л)
датите от годишните отчети на сливащите се дружества, които се използват за определяне условията на презграничното сливане.
Член 6
Публикуване
1. Общият план на презграничното сливане се публикува по начин, определен в законодателството на всяка държава-членка в съответствие с член 3 от Директива 68/151/EИО, за всяко от сливащите се дружества и най-късно един месец преди датата на общото събрание, което следва да вземе решение за плана.
2. Съгласно допълнителните изисквания, наложени от държавата-членка, която регулира съответното дружество, в държавния вестник на тази държава-членка се публикуват следните подробности за всяко от сливащите се дружества:
a)
типът, името и седалището на всяко сливащо се дружество;
б)
регистърът, в който се съхраняват документите по отношение на всяко сливащо се дружество, посочени в член 3, параграф 2 от Директива 68/151/EИО, както и номерът на вписването в този регистър;
в)
указание за условията за упражняване правата на кредиторите и на всички членове на сливащите се дружества, които са малцинство, както и адресът, на който може да бъде получена безплатно пълна информация за тези условия.
Член 7
Доклад от управителния или административния орган
Управителният или административният орган на всяко от сливащите се дружества изготвя доклад, предназначен за членовете, който разяснява и аргументира правните и икономическите аспекти на презграничното сливане, както и разяснява отраженията на презграничното сливане върху членовете, кредиторите и работниците или служителите.
Докладът се предоставя на членовете и на представителите на работниците или служителите или, ако няма такива представители, на самите работници или служители, не по-късно от един месец преди датата на общото събрание, упоменато в член 9.
Ако управителният или административният орган на което и да е сливащо се дружество получи своевременно становище от представителите на работниците или служителите си, както е предвидено в националното законодателство, това становище се прилага към доклада.
Член 8
Доклад от независими експерти
1. За всяко сливащо се дружество се съставя доклад от независими експерти, който се предоставя на членовете не по-късно от един месец преди датата на общото събрание, упоменато в член 9. Експертите могат да бъдат физически или юридически лица съгласно националното законодателство на всяка държава-членка.
2. Като алтернатива на експертите, които действат от името на всяко от сливащите се дружества, общият план на презграничното сливане може да бъде проверяван от един или повече независими експерти, назначени за тази цел, въз основа на общо искане на дружествата, от съдебен или административен орган в държавата-членка на едно от сливащите се дружества или формираното в резултат на презграничното сливане дружество или одобрени от този орган, които съставят единен писмен доклад, предназначен за всички членове.
3. Докладът от експертите включва най-малко подробностите, предвидени в член 10, параграф 2 от Директива 78/855/EИО на Съвета от 9 октомври 1978 г. относно сливания на публични дружества с ограничена отговорност (12). Експертите имат право да изискват от всяко от сливащите се дружества информация, която считат за необходима за изпълнението на задълженията си.
4. Проверка от независими експерти по отношение на общия план на презграничното сливане, както и доклад от експерти не се изискват, ако всички членове на дружествата, които участват в презграничното сливане, са се договорили за това.
Член 9
Одобрение от общото събрание
1. След като се запознае с посочените в членове 7 и 8 доклади, общото събрание на всяко от сливащите се дружества взема решение за одобрението на общия план на презграничното сливане.
2. Общото събрание на всяко от сливащите се дружества може да си запази правото да постави презграничното сливане в зависимост от утвърждаването от негова страна на договореностите, които са постигнати по отношение на участието на работниците или служителите във формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
3. Законодателството на държава-членка не трябва да изисква одобрение на сливането от общото събрание на дружеството - приобретател, ако са изпълнени условията, определени в член 8 от Директива 78/855/EИО.
Член 10
Сертификат преди сливане
1. Всяка държава-членка определя съда, нотариуса или друга власт, компетентни да контролират законосъобразността на презграничното сливане по отношение на тази част от процедурата, която засяга всяко сливащо се дружество, регулирано съгласно националното ѝ законодателство.
2. Посочената в параграф 1 власт във всяка заинтересована държава-членка незабавно издава за всяко сливащо се дружество, регулирано съгласно националното законодателство на тази държава, сертификат, който удостоверява по категоричен начин надлежното изпълнение на действията и формалностите, предхождащи сливането.
3. Ако законодателството на държава-членка, съгласно което се регулира сливащо се дружество, предвижда процедура за контрол и изменение на съотношението, приложимо за обмена на ценни книжа или акции, или процедура за компенсиране на членовете, които са малцинство, без да се засяга вписването на презграничното сливане, то тази процедура се прилага само ако другите сливащи се дружества в държави-членки, които не предвиждат такава процедура, изрично се съгласят, при одобрението на общия план на презграничното сливане в съответствие с член 9, параграф 1, с възможността за членовете на това сливащо се дружество да поискат такава процедура от съда, който има юрисдикция над дружеството. В тези случаи посочената в параграф 1 власт може да издаде сертификата, упоменат в параграф 2, дори и ако тази процедура е започнала. Независимо от това в сертификата трябва да бъде посочено, че процедурата е предстояща. Решението в рамките на процедурата е задължително за формираното в резултат на презграничното сливане дружество и за неговите членове.
Член 11
Контрол върху законосъобразността на презграничното сливане
1. Всяка държава-членка определя съда, нотариуса или друга власт, компетентна да контролира законосъобразността на презграничното сливане по отношение на тази част от процедурата, която засяга извършването на презграничното сливане или, когато е уместно, формирането на ново дружество в резултат на презграничното сливане, когато създаденото в резултат на презграничното сливане дружество се регулира съгласно националното ѝ законодателство. Посочената власт гарантира по-специално, че сливащите се дружества са одобрили общия план на презграничното сливане при едни и същи условия и, когато е уместно, условията за участието на работниците или служителите са определени в съответствие с член 16.
2. За тази цел всяко сливащо се дружество предоставя на посочената в параграф 1 власт сертификата, посочен в член 10, параграф 2, в рамките на шест месеца от неговото издаване и заедно с общия план на презграничното сливане, одобрен от упоменатото в член 9 общо събрание.
Член 12
Влизане в сила на презграничното сливане
Датата на влизане в сила на презграничното сливане се определя съгласно законодателството на държавата-членка, съгласно което се регулира формираното в резултат на презграничното сливане дружество. Тази дата трябва да бъде след извършването на контрола, упоменат в член 11.
Член 13
Вписване
Формата за обявяване извършването на презграничното сливане, в съответствие с член 3 от Директива 68/151/ЕИО, в публичния регистър, в който всяко дружество е задължено да вписва документите си, се определя съгласно законодателството на държавите-членки, предмет на чиято юрисдикция са сливащите се дружества.
Регистърът, в който се вписва формираното в резултат на презграничното сливане дружество, незабавно нотифицира регистъра, в който всяко дружество е било задължено да вписва документите си, че презграничното сливане се е състояло. Заличаването на предишното вписване се извършва, ако това е приложимо, при получаване на тази нотификация, но не и преди това.
Член 14
Последици от презграничното сливане
1. Презгранично сливане, което е извършено съгласно определеното в член 2, параграф 2, букви a) и в), има следните последици, считано от посочената в член 12 дата:
a)
всички активи и пасиви на дружеството, което се придобива, се прехвърлят на дружеството - приобретател;
б)
членовете на дружеството, което се придобива, стават членове на дружеството - приобретател;
в)
дружеството, което се придобива, престава да съществува.
2. Презгранично сливане, което е извършено съгласно определеното в член 2, параграф 2, буква б), има следните последици, считано от посочената в член 12 дата:
a)
всички активи и пасиви на сливащите се дружества се прехвърлят на новото дружество;
б)
членовете на сливащите се дружества стават членове на новото дружество;
в)
сливащите се дружества престават да съществуват.
3. Ако законодателствата на държавите-членки изискват, в случай на презгранично сливане на дружества в обхвата на настоящата директива, изпълнението на специфични формалности, преди прехвърлянето от сливащите се дружества на определени активи, права и задължения да е влязло в сила спрямо трети лица, то тези формалности се изпълняват от формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
4. Правата и задълженията на сливащите се дружества, които произтичат от трудови договори или трудови правоотношения и които съществуват към датата, на която презграничното сливане влиза в сила, се прехвърлят, на основание на това влизащо в сила презгранично сливане, на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, считано от датата на влизане в сила на сливането.
5. Акциите от дружеството - приобретател, не се обменят за акции от дружеството, което се придобива, които се притежават:
a)
от самото дружество - приобретател, или чрез лице, което действа от свое име, но за сметка на първото; или
б)
от самото дружество, което се придобива, или чрез лице, което действа от свое име, но за сметка на първото.
Член 15
Опростени формалности
1. Ако презгранично сливане чрез придобиване се извършва от дружество, което притежава всички акции и други ценни книжа, даващи право на глас в общото събрание на дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват:
-
член 5, букви б), в) и д), член 8 и член 14, параграф 1, буква б) не се прилагат,
-
член 9, параграф 1 не се прилага за дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват.
2. Ако презгранично сливане чрез придобиване се извършва от дружество, което притежава 90 % или повече, но не всички акции и други ценни книжа, даващи право на глас в общото събрание на дружеството, което се придобива, или дружествата, които се придобиват, докладите от независим експерт или експерти, както и необходимите за контрола документи се изискват само до степента, до която това е необходимо съгласно националното законодателство, предмет на чиято юрисдикция е дружеството - приобретател, или дружеството, което се придобива.
Член 16
Участие на работниците или служителите
1. Без да се засяга параграф 2, формираното в резултат на презграничното сливане дружество се регулира от действащите в държавата-членка, в която се намира седалището му, правила относно участието на работниците или служителите, ако са налице такива.
2. Независимо от това действащите в държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, правила относно участието на работниците или служителите, ако са налице такива, не се прилагат, ако поне едно от сливащите се дружества има в рамките на шестмесечния период преди публикуването на общия план на презграничното сливане, упоменат в член 6, среден брой работници или служители над 500 и в него функционира система за участие на работниците или служителите по смисъла на член 2, буква к) от Директива 2001/86/EО, или когато националното законодателство, приложимо за формираното в резултат на презграничното сливане дружество:
a)
не предвижда поне същото ниво на участие на работниците или служителите, както съществуващото в съответните сливащи се дружества, изразено като съотношение на представителите на работниците или служителите и членовете на административния или надзорния орган, комитетите към тях или управителния съвет, който отговаря за приходните звена на дружеството, когато съществува участие на работниците или служителите, или
б)
не предвижда за работниците или служителите в предприятия на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, които се намират в други държави-членки, същите условия за упражняване на правото на участие, както тези за работниците или служителите в държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество.
3. В посочените в параграф 2 случаи участието на работниците или служителите във формираното в резултат на презграничното сливане дружество и в процеса на дефинирането на това право се регулира от държавите-членки, mutatis mutandis, и при условията на параграфи от 4 до 7 по-долу, в съответствие с установените в член 12, параграфи 2, 3 и 4 от Регламент (EО) № 2157/2001 принципи и процедури, както и следните разпоредби на Директива 2001/86/EО:
a)
член 3, параграфи 1, 2 и 3, параграф 4, първа алинея, първо тире и втора алинея, параграфи 5 и 7;
б)
член 4, параграф 1, параграф 2, букви a), ж) и з) и параграф 3;
в)
член 5;
г)
член 6;
д)
член 7, параграф 1, параграф 2, първа алинея, буква б) и втора алинея и параграф 3. Независимо от това процентите, които се изискват съгласно член 7, параграф 2, първа алинея, буква б) от Директива 2001/86/EО за прилагането на стандартните правила, съдържащи се в част 3 от приложението към посочената директива, се увеличават от 25 на 33 1/3 % за целите на настоящата директива;
е)
членове 8, 10 и 12;
ж)
член 13, параграф 4;
з)
част 3 от приложението, буква б).
4. При регулирането на принципите и процедурите, посочени в параграф 3, държавите-членки:
a)
дават право на съответните органи на сливащите се дружества да избират, без каквото и да е предварително договаряне, да се регулират пряко от стандартните правила за участие, посочени в параграф 3, буква з), както са определени в законодателството на държавата-членка, в която се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, както и да съблюдават тези правила от датата на вписването;
б)
дават право на специалния договарящ орган да реши, с мнозинство от две трети на членовете си, които представляват най-малко две трети от работниците или служителите, включително гласовете на членовете, които представляват работниците или служителите в най-малко две различни държави-членки, да не започва преговори или да прекрати преговорите, които вече са започнали, както и да разчита на действащите правила за участие в държавата-членка, където се намира седалището на формираното в резултат на презграничното сливане дружество;
в)
могат да предвидят в случаите, в които стандартните правила за участие се прилагат след предварителни преговори, както и независимо от тези правила, намаляване на дела на представителите на работниците или служителите в административния орган на формираното в резултат на презграничното сливане дружество. Независимо от това, ако представителите на работниците или служителите в едно от сливащите се дружества са съставлявали най-малко една трета от административния или надзорния съвет, намаляването не трябва да води до дял на представителите на работниците или служителите в административния орган, който е по-малък от една трета.
5. Разширяването на обхвата на правото на участие със заети в други държави-членки работници или служители на формираното в резултат на презграничното сливане дружество, посочени в параграф 2, буква б), не води до задължение за държавите-членки, които вземат решението за разширяването, да включат тези работници или служители при изчисляването на праговете на заетите лица, които пораждат права на участие по силата на националното законодателство.
6. Ако в поне едно от сливащите се дружества функционира система за участие на работниците или служителите и формираното в резултат на презграничното сливане дружество следва да бъде регулирано от такава система в съответствие с правилата, посочени в параграф 2, това дружество е задължено да приеме правна форма, която позволява упражняването на правото на глас.
7. Ако във формираното в резултат на презграничното сливане дружество функционира система за участие на работниците или служителите, това дружество е задължено да предприеме мерки, за да гарантира, че правото на участие на работниците или служителите е защитено в случай на последващи местни сливания за период от три години след извършването на презграничното сливане, като установените в настоящия член правила се прилагат mutatis mutandis.
Член 17
Валидност
Презгранично сливане, което е влязло в сила съгласно член 12, не може да бъде обявено за нищожно.
Член 18
Преглед
След изтичането на период от пет години след датата, определена в член 19, първа алинея, Комисията извършва преглед на настоящата директива в светлината на опита при прилагането ѝ и прави предложение за изменение, ако е необходимо.
Член 19
Транспониране
Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 15 декември 2007 г.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
Член 20
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 21
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 26 октомври 2005 година.
DIRECTIVA 2005/56/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 26 de octubre de 2005
relativa a las fusiones transfronterizas de las sociedades de capital
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 44,
Vista la propuesta de la Comisión,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 251 del Tratado (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
Las sociedades de capital de los diferentes Estados miembros tienen necesidad de cooperación y reagrupamiento. Sin embargo, en lo que concierne a las fusiones transfronterizas de sociedades, dichas sociedades encuentran en la Comunidad numerosas dificultades a nivel legislativo y administrativo. Por tanto, para garantizar la realización y el funcionamiento del mercado interior, resulta necesario establecer disposiciones comunitarias con el fin de facilitar la realización de fusiones transfronterizas entre sociedades de capital de distintos tipos que entren en el ámbito de las legislaciones de Estados miembros diferentes.
(2)
La presente Directiva debe facilitar la fusión transfronteriza de sociedades de capital tal como se definen en la misma. La legislación de los Estados miembros debe permitir la fusión transfronteriza de una sociedad de capital nacional con una sociedad de capital de otro Estado miembro si la legislación nacional de los Estados miembros afectados permite las fusiones entre dichos tipos de sociedades.
(3)
Con el fin de facilitar las operaciones de fusión transfronteriza, resulta oportuno establecer que, si la presente Directiva no dispone lo contrario, cada sociedad que participe en la fusión transfronteriza, así como cada tercero interesado, sigan estando sometidos a las disposiciones y los trámites de la legislación nacional que serían aplicables en caso de una fusión nacional. Las disposiciones y trámites de la legislación nacional a que se refiere la presente Directiva no deben en ningún caso imponer restricciones a la libertad de establecimiento o de circulación de capital, a menos que dichas restricciones se puedan justificar de conformidad con la jurisprudencia del Tribunal de Justicia y, en particular, por razones de interés general, y sean necesarias y proporcionadas para el respeto de dichas exigencias imperativas.
(4)
El proyecto común de fusión transfronteriza debe realizarse en los mismos términos para cada una de las sociedades afectadas en los distintos Estados miembros. Procede, por lo tanto, precisar el contenido mínimo de este proyecto común, manteniendo las sociedades en cuestión su libertad para ponerse de acuerdo sobre otros elementos del proyecto.
(5)
Para proteger los intereses tanto de los socios como de los terceros, resulta oportuno que, para cada una de las sociedades que se fusionan, tanto el proyecto común de fusión transfronteriza como la realización de la misma sean objeto de una publicidad efectuada en el registro público correspondiente.
(6)
La legislación de todos los Estados miembros prevé un informe sobre el proyecto común de fusión transfronteriza redactado por uno o más peritos para cada una de las sociedades que se fusionan a escala nacional. Para limitar los gastos de peritos en el marco de una fusión transfronteriza, hay que prever la posibilidad de un informe único destinado a todos los socios de las sociedades que participen en una operación de fusión transfronteriza. El proyecto común de fusión transfronteriza debe ser aprobado por la junta general de cada una de estas sociedades.
(7)
Para facilitar las operaciones de fusión transfronteriza hay que prever que la autoridad nacional de cada una de las sociedades que se fusionen efectúe el control de la terminación y la legalidad del proceso de toma de decisiones de cada una de estas sociedades, mientras que la autoridad nacional competente para la sociedad resultante de la fusión transfronteriza debe encargarse de efectuar el control de la terminación y la legalidad de la realización de la fusión transfronteriza. Esta autoridad nacional puede ser un tribunal, un notario o cualquier otra autoridad competente designada por el Estado miembro en cuestión. Resulta, por otro lado, necesario establecer en virtud de qué legislación nacional debe determinarse la fecha efectiva de la fusión transfronteriza; esta legislación debe ser la correspondiente a la sociedad resultante de la fusión transfronteriza.
(8)
Para proteger los intereses de los socios y terceros, deben indicarse los efectos jurídicos de la fusión transfronteriza distinguiendo las situaciones en que la sociedad resultante de la fusión transfronteriza sea una sociedad absorbente o una nueva sociedad. En beneficio de la seguridad jurídica, debe estar prohibida la declaración de la nulidad de una fusión transfronteriza después de la fecha de efectividad de la misma.
(9)
La presente Directiva no prejuzga la aplicación de la legislación sobre el control de las concentraciones entre empresas, tanto a la escala comunitaria, Reglamento (CE) no 139/2004 (3) como a la de los Estados miembros.
(10)
La presente Directiva no afecta a la legislación comunitaria aplicable a los intermediarios de crédito y otras empresas financieras ni a las normas nacionales establecidas o introducidas de conformidad con dicha legislación comunitaria.
(11)
La presente Directiva se entiende sin perjuicio de la legislación de un Estado miembro que requiera información sobre el lugar donde se encuentra el centro de su efectiva administración o el principal establecimiento de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza.
(12)
Los derechos de los trabajadores distintos de los derechos de participación seguirán organizándose de acuerdo con las disposiciones de los Estados miembros contempladas por la Directiva 98/59/CE del Consejo, de 20 de julio de 1998, relativa a los despidos colectivos (4), la Directiva 2001/23/CE del Consejo, de 12 de marzo de 2001, relativa a la protección de los trabajadores en caso de traspasos de empresas, de centros de actividad o de partes de empresas o de centros de actividad (5), la Directiva 2002/14/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 11 de marzo de 2002, por la que se establece un marco general relativo a la información y a la consulta de los trabajadores en la Comunidad Europea (6), así como la Directiva 94/45/CE del Consejo, de 22 de septiembre de 1994, relativa a la constitución de un comité de empresa europeo o de un procedimiento de información y consulta a los trabajadores en las empresas y grupos de empresas de dimensión comunitaria (7).
(13)
Si los trabajadores ejercen derechos de participación en una de las sociedades que se fusionan, con arreglo a los supuestos contemplados en la presente Directiva, y si la legislación nacional del Estado miembro en que tenga su domicilio social la sociedad resultante de la fusión transfronteriza no prevé el mismo nivel de participación que el aplicado en las correspondientes sociedades que se fusionan -también en los comités del órgano de control con poderes decisorios-, o no prevé la misma facultad para ejercer derechos a trabajadores de sociedades resultantes de la fusión transfronteriza, la participación de los trabajadores en la sociedad resultante de la fusión transfronteriza así como su implicación en la definición de tales derechos debe regularse. A tal fin, deben tomarse como base los principios y procedimientos del Reglamento (CE) no 2157/2001 del Consejo, de 8 de octubre de 2001, relativo al estatuto de la sociedad anónima europea (8) y de la Directiva 2001/86/CE del Consejo de 8 de octubre de 2001 por la que se completa el estatuto de la sociedad anónima europea en lo que respecta a la implicación de los trabajadores (9), supeditados no obstante a las modificaciones que resulten necesarias al estar sujeta entonces la sociedad resultante a las legislaciones nacionales de los Estados miembros en que tengan su domicilio social. De conformidad con el artículo 3, apartado 2, letra b), de la Directiva 2001/86/CE, los Estados miembros pueden velar por el inicio inmediato de las negociaciones con arreglo al artículo 16 de la presente Directiva con objeto de no retrasar innecesariamente las fusiones.
(14)
A fin de determinar el nivel de participación de los trabajadores aplicado en las correspondientes sociedades que se fusionan, se debe tener en cuenta también la proporción de miembros que representan a los trabajadores en el órgano directivo competente dentro de las sociedades para decidir el reparto de los beneficios.
(15)
Dado que los objetivos de la acción pretendida, a saber, establecer una normativa que contenga elementos comunes aplicables a nivel transnacional, no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros y, por consiguiente, pueden lograrse mejor, debido a las dimensiones o efectos de la acción, a nivel comunitario, la Comunidad puede adoptar medidas, de acuerdo con el principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, la presente Directiva no excede de lo necesario para alcanzar estos objetivos.
(16)
De conformidad con lo dispuesto en el punto 34 del Acuerdo interinstitucional «Legislar mejor» (10), los Estados miembros deben ser alentados a establecer, en su propio interés y en el de la Comunidad, sus propios cuadros, que muestren, en la medida de lo posible, la concordancia entre la presente Directiva y las medidas de incorporación al Derecho nacional, y a hacerlos públicos.
HAN ADOPTADO L A PRESENTE DIRECTIVA:
Artículo 1
Ámbito de aplicación
La presente Directiva se aplicará a las fusiones de sociedades de capital constituidas de conformidad con la legislación de un Estado miembro y que tengan su domicilio social, su centro de efectiva administración o su principal establecimiento dentro de la Comunidad, si al menos dos de ellas están sujetas a la legislación de Estados miembros diferentes (en lo sucesivo, «las fusiones transfronterizas»).
Artículo 2
Definiciones
A efectos de la presente Directiva, se entenderá por:
1)
«sociedad de capital», denominada en lo sucesivo «sociedad»:
a)
una sociedad como la mencionada en el artículo 1 de la Directiva 68/151/CEE (11), o
b)
cualquier otra sociedad con capital social que goce de personalidad jurídica, que posea un patrimonio separado que responda por sí solo de las deudas de la sociedad y sujeta por su legislación nacional a condiciones de garantías tales como las previstas por la Directiva 68/151/CEE para proteger los intereses de socios y terceros.
2.
«fusión», la operación mediante la cual:
a)
una o varias sociedades transfieren a otra sociedad ya existente -la sociedad absorbente-, como consecuencia y en el momento de su disolución sin liquidación, la totalidad de su patrimonio, activo y pasivo, mediante la atribución a sus socios de títulos o participaciones representativos del capital social de la otra sociedad y, en su caso, de una compensación en efectivo que no supere el 10 % del valor nominal o, a falta de valor nominal, del valor contable de dichos títulos o participaciones, o
b)
dos o más sociedades, como consecuencia y en el momento de su disolución sin liquidación, transfieren a una sociedad constituida por ellas -la nueva sociedad- la totalidad de su patrimonio, activo y pasivo, mediante la atribución a sus socios de títulos o participaciones representativos del capital social de esta nueva sociedad y, en su caso, de una compensación en efectivo que no supere el 10 % del valor nominal o, a falta de valor nominal, del valor contable de dichos títulos o participaciones, o
c)
una sociedad transfiere, como consecuencia y en el momento de su disolución sin liquidación, el conjunto de su patrimonio activo y pasivo a la sociedad que posee la totalidad de los títulos o participaciones representativos de su capital social.
Artículo 3
Disposiciones complementarias al ámbito de aplicación
1. No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 2, la presente Directiva se aplicará también a las fusiones transfronterizas cuando la legislación de al menos uno de los Estados miembros afectados permita que la compensación en efectivo a que se refieren el artículo 2, apartado 2, letras a) y b), supere el 10 % del valor nominal o, a falta de valor nominal, del valor contable de los títulos o participaciones que representen el capital de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza.
2. Los Estados miembros podrán decidir que la presente Directiva no sea aplicable a las fusiones transfronterizas en las que participe una sociedad cooperativa incluso cuando ésta se vea cubierta por la definición de «sociedad de capital» que figura en el artículo 2, apartado 1.
3. La presente Directiva no se aplicará a las fusiones transfronterizas en las que participe una sociedad cuyo objeto sea la inversión colectiva de capitales obtenidos del público y cuyo funcionamiento esté sometido al principio de reparto de los riesgos cuyas participaciones, a petición del tenedor de las mismas, se readquieran o se rescaten, directa o indirectamente, con cargo a los activos de dicha sociedad. Se asimila a semejantes readquisiciones o reembolsos el hecho de que dicha sociedad de inversión colectiva actúe de manera que el valor de sus participaciones en bolsa no se aparte sensiblemente de su valor de inventario neto.
Artículo 4
Condiciones relativas a las fusiones transfronterizas
1. Salvo que la presente Directiva disponga lo contrario:
a)
las fusiones transfronterizas sólo podrán efectuarse entre tipos de sociedades, que tengan derecho a fusionarse con arreglo a la legislación nacional de los Estados miembros de que se trate, y
b)
una sociedad que participe en una fusión transfronteriza deberá cumplir con las disposiciones y trámites de la legislación nacional a la que esté sujeta. Las disposiciones legislativas de un Estado miembro que permitan a sus autoridades nacionales oponerse a una fusión interna determinada por motivos de interés público también serán aplicables a una fusión transfronteriza cuando al menos una de las sociedades que se fusionen esté sujeta a la legislación de dicho Estado miembro. En la medida en que resulte aplicable el artículo 21 del Reglamento (CE) no 139/2004, no se aplicará la presente disposición.
2. Las disposiciones y trámites a que se refiere el apartado 1, letra b), incluirán, en particular, los relativos al proceso de toma de decisiones sobre la fusión y, teniendo en cuenta el carácter transfronterizo de la fusión, a la protección de los acreedores de las sociedades que se fusionen, de los obligacionistas y tenedores de títulos o acciones, así como de los trabajadores en lo relativo a los derechos distintos de los regulados por el artículo 16. Los Estados miembros podrán adoptar, respecto de las sociedades participantes en una fusión transfronteriza constituidas con arreglo a su ordenamiento jurídico, disposiciones encaminadas a garantizar una protección adecuada a los socios minoritarios que se hayan pronunciado en contra de la fusión transfronteriza.
Artículo 5
Proyecto común de fusión transfronteriza
Los órganos de dirección o de administración de cada una de las sociedades que se fusionen concebirán un proyecto común de fusión transfronteriza. Este proyecto contendrá, al menos:
a)
la forma, denominación y domicilio social de las sociedades que se fusionen y los previstos para la sociedad resultante de la fusión transfronteriza;
b)
la proporción aplicable al canje de los títulos o participaciones del capital social y, en su caso, el importe de cualquier pago en efectivo;
c)
las formas de entrega de los títulos o participaciones representativos del capital social de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza;
d)
las posibles consecuencias de la fusión transfronteriza sobre el empleo;
e)
la fecha a partir de la cual estos títulos o participaciones representativos del capital social darán derecho a participar en los beneficios, así como toda condición especial que afecte a este derecho;
f)
la fecha a partir de la cual las operaciones de las sociedades que se fusionen se considerarán, desde el punto de vista contable, como realizadas por la sociedad resultante de la fusión transfronteriza;
g)
los derechos conferidos por la sociedad resultante de la fusión transfronteriza a los socios que tuviesen derechos especiales o a los tenedores de títulos distintos de los representativos de capital o las medidas propuestas que les conciernan;
h)
todas las ventajas particulares atribuidas a los peritos que estudien el proyecto de fusión transfronteriza, así como a los miembros de los órganos de administración, dirección, vigilancia o control de las sociedades que se fusionen;
i)
los estatutos de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza;
j)
si procede, información sobre los procedimientos mediante los cuales se determinen las condiciones de implicación de los trabajadores en la definición de sus derechos de participación en la sociedad resultante de la fusión transfronteriza de conformidad con lo dispuesto en el artículo 16;
k)
información sobre la evaluación del patrimonio activo y pasivo transferido a la sociedad resultante de la fusión transfronteriza;
l)
las fechas de las cuentas de las sociedades que se fusionan utilizadas para establecer las condiciones en que se realiza la fusión transfronteriza.
Artículo 6
Publicidad
1. El proyecto común de fusión transfronteriza será objeto de publicidad en la forma prescrita por el ordenamiento de cada Estado miembro, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 3 de la Directiva 68/151/CEE, para cada una de las sociedades que se fusionen, como mínimo un mes antes de la fecha de la reunión de la junta general que deba pronunciarse al respecto.
2. Sin perjuicio de otras condiciones adicionales impuestas por el Estado miembro a cuyo ordenamiento esté sujeta la sociedad, deberán publicarse, para cada una de las sociedades que se fusionen, los siguientes datos en el boletín oficial de dicho Estado miembro:
a)
la forma, denominación y domicilio social de las sociedades que se fusionen;
b)
el registro en el que se hayan entregado los documentos a que se refiere el artículo 3, apartado 2, de la Directiva 68/151/CEE de cada una de las sociedades que se fusionen así como su número de inscripción en dicho registro;
c)
una indicación, para cada una de las sociedades que se fusionen, de las condiciones de ejercicio de los derechos de los acreedores y, cuando proceda, de los socios minoritarios de las sociedades que se fusionen, así como la dirección donde pueda obtenerse, sin gastos, una información exhaustiva sobre dichas condiciones.
Artículo 7
Informe de los órganos de dirección o administración
Los órganos de dirección o de administración de cada una de las sociedades que se fusionen elaborarán un informe destinado a los socios, en el que se explicarán y justificarán los aspectos legales y económicos de la fusión transfronteriza y se explicarán las implicaciones de dicha fusión para los socios, los acreedores y los trabajadores.
El informe se pondrá a disposición de los socios y de los representantes de los trabajadores o, en su defecto, de los propios trabajadores, en un plazo no inferior a un mes antes de la fecha de la junta general a que se refiere el artículo 9.
Cuando los órganos de dirección o de administración de cualquiera de las sociedades que se fusionan reciban a tiempo una opinión de los representantes de los trabajadores con arreglo a la legislación nacional, dicha opinión se anexará al informe.
Artículo 8
Informe pericial independiente
1. Un informe pericial independiente destinado a los socios y disponible al menos un mes antes de la fecha de la reunión de la junta general contemplada en el artículo 9 para cada una de las sociedades que se fusionen. Estos peritos podrán ser, según la legislación de cada Estado miembro, personas físicas o jurídicas.
2. Como alternativa a peritos que operen por cuenta de cada una de las sociedades que se fusionen, uno o más peritos independientes, designados para ello, previa petición conjunta de dichas sociedades, por una autoridad judicial o administrativa del Estado miembro del que dependa una de las sociedades que se fusionen o la sociedad resultante de la fusión transfronteriza, o autorizados por dicha autoridad, podrán estudiar el proyecto común de fusión transfronteriza y redactar un informe escrito único destinado a la totalidad de los socios.
3. El informe de los peritos contendrá como mínimo los datos previstos en el artículo 10, apartado 2, de la Directiva 78/855/CEE del Consejo, de 9 de octubre de 1978, relativa a las fusiones de las sociedades anónimas (12). Los peritos estarán facultados para pedir a cada una de las empresas que se fusionen cualquier información que consideren necesaria para poder llevar a cabo su cometido.
4. No se exigirá un examen del proyecto común de fusión transfronteriza por parte de peritos independientes ni un informe pericial cuando así lo haya acordado la totalidad de los socios de cada una de las sociedades que intervienen en la fusión transfronteriza.
Artículo 9
Aprobación por la junta general
1. Después de haber tenido conocimiento de los informes contemplados en los artículos 7 y 8, la junta general de cada una de las sociedades que se fusionen se pronunciará sobre el proyecto común de fusión transfronteriza.
2. La junta general de cada una de las sociedades que se fusionen podrá condicionar la realización de la fusión transfronteriza a la ratificación expresa de las disposiciones decididas para la participación de los trabajadores en la sociedad resultante de la fusión transfronteriza.
3. El ordenamiento jurídico de los Estados miembros no deberá exigir la aprobación de la fusión por la junta general de la sociedad absorbente si se cumplen las condiciones establecidas en el artículo 8 de la Directiva 78/855/CEE.
Artículo 10
Certificado previo a la fusión
1. Cada Estado miembro designará al tribunal, notario o cualquier otra autoridad competente para controlar la legalidad de la fusión transfronteriza para la parte del procedimiento relativa a cada una de las sociedades que se fusionen y que estén sujetas a su legislación nacional.
2. En cada Estado miembro en cuestión, la autoridad a que se refiere el apartado 1 entregará sin demora a cada una de las sociedades que se fusionen y que estén sujetas a su legislación nacional un certificado que demuestre de forma concluyente la correcta realización de los actos y trámites previos a la fusión.
3. Cuando el ordenamiento jurídico del Estado miembro al que esté sujeta una sociedad que se fusione establezca un procedimiento para controlar y modificar la proporción aplicable al canje de los títulos o las participaciones o un procedimiento para compensar a los socios minoritarios, sin impedir la inscripción de la fusión transfronteriza, tal procedimiento sólo se aplicará cuando las demás sociedades participantes en la fusión, situadas en Estados miembros que no lo prevean, acepten explícitamente, al aprobar el proyecto de fusión transfronteriza de conformidad con el artículo 9, apartado 1, la posibilidad de que los socios de dicha empresa recurran a tal procedimiento, que se incoará ante el tribunal a cuya jurisdicción esté sometida la empresa que se fusiona. En esos casos, la autoridad a que se refiere el apartado 1, podrá expedir el certificado a que se refiere el apartado 2, aun cuando se haya iniciado un procedimiento de este tipo. No obstante, en el certificado se indicará que está en curso el procedimiento. La decisión a que se llegue en el procedimiento será vinculante para la empresa resultante de la fusión transfronteriza y para todos sus socios.
Artículo 11
Control de la legalidad de la fusión transfronteriza
1. Cada Estado miembro designará al tribunal, notario o cualquier otra autoridad competente para controlar la legalidad de la fusión transfronteriza para la parte del procedimiento relativa a la realización de la fusión transfronteriza y, cuando proceda, a la constitución de una nueva sociedad resultante de la fusión transfronteriza cuando esta sociedad resultante de la fusión transfronteriza esté sujeta a su legislación nacional. Esta autoridad controlará en especial que las sociedades que se fusionen hayan aprobado el proyecto común de fusión transfronteriza en los mismos términos y, en su caso, que las disposiciones relativas a la participación de los trabajadores se hayan establecido de conformidad con lo dispuesto en el artículo 16.
2. A tal fin, cada sociedad que se fusione remitirá a la autoridad a que se refiere el apartado 1 el certificado mencionado en el artículo 10, apartado 2, en el plazo de seis meses a partir de su expedición, así como el proyecto común de fusión transfronteriza aprobado por la junta general contemplada en el artículo 9.
Artículo 12
Efectividad de la fusión transfronteriza
La legislación del Estado miembro a la que esté sujeta la sociedad resultante de la fusión transfronteriza determinará la fecha de efectividad de la fusión transfronteriza. Esta fecha deberá ser posterior a la realización del control contemplado en el artículo 11.
Artículo 13
Registro
La legislación de cada uno de los Estados miembros a la que estaban sujetas las sociedades objeto de la fusión determinará, por lo que se refiere a su territorio, las formas de publicidad de la realización de la fusión transfronteriza, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 3 de la Directiva 68/151/CEE, en el registro público en el que cada una de estas sociedades había sido requerida a proceder a la entrega de los documentos.
El registro en el que se inscribe la sociedad resultante de la fusión transfronteriza notificará sin demora al registro en el que cada una de estas sociedades había sido requerida a proceder a la entrega de los documentos, que se ha realizado la fusión transfronteriza. La baja en el registro anterior, si procede, se producirá al recibo de dicha notificación, y en ningún caso con anterioridad a la misma.
Artículo 14
Efectos de la fusión transfronteriza
1. La fusión transfronteriza realizada con arreglo a lo dispuesto en el artículo 2, apartado 2, letras a) y c), producirá, a partir de la fecha contemplada en el artículo 12, los siguientes efectos:
a)
la totalidad del patrimonio activo y pasivo de la sociedad absorbida se transferirá a la sociedad absorbente;
b)
los socios de la sociedad absorbida se convertirán en socios de la sociedad absorbente;
c)
la sociedad absorbida dejará de existir.
2. La fusión transfronteriza realizada con arreglo a lo dispuesto en el artículo 2, apartado 2, letra b), producirá, a partir de la fecha contemplada en el artículo 12, los siguientes efectos:
a)
la totalidad del patrimonio activo y pasivo de las sociedades que se fusionen se transferirá a la nueva sociedad;
b)
los socios de las sociedades que se fusionen se convertirán en socios de la nueva sociedad;
c)
las sociedades que se fusionan dejarán de existir.
3. Cuando la legislación de los Estados miembros imponga, en el caso de fusión transfronteriza de sociedades contempladas por la presente Directiva, trámites especiales para que la transferencia de determinados bienes, derechos y obligaciones aportados por las sociedades que se fusionen sea oponible a terceros, dichos trámites se aplicarán y serán efectuados por la sociedad resultante de la fusión transfronteriza.
4. Los derechos y obligaciones de las sociedades que se fusionen procedentes de contratos de trabajo o de relaciones laborales existentes en la fecha en la que surta efecto la fusión transfronteriza se transferirán, en razón de este hecho, a la sociedad resultante de la fusión transfronteriza en la fecha en que la fusión transfronteriza surta efecto.
5. No se intercambiarán participaciones de la sociedad absorbente por participaciones de la sociedad absorbida en poder de:
a)
la propia sociedad absorbente o a través de una persona que actúe en su nombre pero por cuenta propia;
b)
la propia sociedad absorbida o a través de una persona que actúe en su nombre pero por cuenta propia.
Artículo 15
Simplificación de formalidades
1. Cuando una fusión transfronteriza por absorción sea realizada por una sociedad que posea todas las participaciones y todos los demás títulos que confieran derechos de voto en la junta general de la sociedad o sociedades absorbidas,
-
no serán aplicables las disposiciones del artículo 5, letras b), c) y e), del artículo 8 y del artículo 14, apartado 1, letra b),
-
no será aplicable el artículo 9, apartado 1, a la sociedad o sociedades absorbidas.
2. Cuando una fusión transfronteriza por absorción sea realizada por una sociedad que posea el 90 % o más, pero no la totalidad de los títulos o participaciones representativos del capital social que confieran derechos de voto en una junta general de la sociedad o sociedades absorbidas, se exigirán los informes de uno o varios peritos independientes, así como los documentos necesarios para el control, sólo en la medida en que sean exigidos por la legislación nacional a la que esté sujeta la sociedad absorbente o la sociedad absorbida.
Artículo 16
Participación de los trabajadores
1. Sin perjuicio del apartado 2, la sociedad resultante de la fusión transfronteriza estará sujeta a las normas relativas a la participación de los trabajadores vigentes en el Estado miembro en que se encuentre su domicilio social.
2. No obstante, no se aplicarán las normas relativas a la participación de los trabajadores vigentes en el Estado miembro en que se encuentre el domicilio social de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza, si al menos una de las sociedades que se fusionan emplea, durante el período de seis meses que precede a la publicación del proyecto de fusión transfronteriza con arreglo al artículo 6, un número medio de trabajadores superior a 500 y está gestionada en régimen de participación de los trabajadores con arreglo al artículo 2, letra k), de la Directiva 2001/86/CE, o bien si la legislación nacional aplicable a la sociedad resultante de la fusión transfronteriza
a)
no prevé al menos el mismo nivel de participación de los trabajadores que el aplicado en las correspondientes sociedades que se fusionan, medido en función de la proporción de miembros que representan a los trabajadores en el órgano de administración o control, o sus comités, o en el órgano directivo competente dentro de las sociedades para decidir el reparto de los beneficios, o
b)
no prevé que los trabajadores de los establecimientos de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza situados en otros Estados miembros puedan ejercer los mismos derechos de participación de que gocen los trabajadores empleados en el Estado miembro donde se encuentre el domicilio social de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza.
3. En los casos a que se refiere el apartado 2, la participación de los trabajadores en la sociedad resultante de la fusión transfronteriza, así como su implicación en la definición de los derechos correspondientes, serán reguladas por los Estados miembros, mutatis mutandis y sin perjuicio de los apartados 4 a 7 siguientes, de conformidad con los principios y modalidades previstos en el artículo 12, apartados 2, 3 y 4, del Reglamento (CE) no 2157/2001 y en las disposiciones siguientes de la Directiva 2001/86/CE:
a)
artículo 3, apartados 1, 2 y 3, párrafo primero, primer guión, apartado 4, párrafo segundo, y apartados 5 y 7;
b)
artículo 4, apartados 1 y 2,, letras a), g) y h), y apartado 3;
c)
artículo 5;
d)
artículo 6;
e)
artículo 7, apartado 1, párrafo primero, letra b), apartado 2, párrafo segundo, y apartado 3. Sin embargo, a efectos de la presente Directiva, los porcentajes establecidos en el artículo 7, apartado 2, párrafo primero, letra b), de la Directiva 2001/86/CE para la aplicación de las normas de referencia recogidas en la parte 3 del anexo de dicha Directiva se incrementarán del 25 % al 33 1/3 %;
f)
artículos 8, 10 y 12;
g)
artículo 13, apartado 4;
h)
parte 3, letra b), del anexo.
4. Al regular los principios y procedimientos contemplados en el apartado 3, los Estados miembros:
a)
otorgarán a los órganos competentes de las sociedades que participen en la fusión el derecho de optar, sin negociación previa, por estar directamente sujetas a las disposiciones de referencia para la participación contempladas en la letra h) del apartado 3, fijadas por la legislación del Estado miembro en que se establezca el domicilio social de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza, y de respetar dichas disposiciones a partir de la fecha de registro;
b)
conferirán al órgano especial de negociación el derecho a decidir, por mayoría de dos tercios de sus miembros que representen al menos a dos tercios de los trabajadores, incluidos los votos de los miembros que representen a los trabajadores en al menos dos Estados miembros diferentes, no iniciar negociaciones o poner fin a las negociaciones ya entabladas, y basarse en las normas de participación vigentes en el Estado miembro en el que vaya a establecerse el domicilio social de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza;
c)
podrán, cuando las disposiciones de referencia para la participación sean de aplicación, a raíz de negociaciones previas, no obstante dichas disposiciones, decidir limitar el número de representantes de los trabajadores en el órgano de administración de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza. No obstante, si en una de las sociedades que participan en la fusión figura entre los representantes de los trabajadores al menos una tercera parte de los miembros del órgano de administración o de supervisión, esta limitación no podrá tener por efecto que el número de representantes de los trabajadores en el órgano de administración sea inferior a una tercera parte.
5. La extensión de los derechos de participación a los trabajadores de la sociedad resultante de la fusión transfronteriza empleados en otros Estados miembros a que se refiere el apartado 2, letra b), no creará obligaciones para los Estados miembros que hayan optado por tener en cuenta a estos trabajadores en el cálculo de los umbrales de efectivos que den lugar a los derechos de participación en virtud de la legislación nacional.
6. Cuando al menos una de las sociedades que participan en la fusión está gestionada en régimen de participación de los trabajadores y la sociedad resultante de la fusión transfronteriza se rige por dicho sistema, de conformidad con lo dispuesto en el apartado 2, esta última estará obligada a adoptar una forma jurídica que permita el ejercicio de los derechos de participación.
7. Cuando la sociedad resultante de la fusión transfronteriza esté gestionada en régimen de participación de los trabajadores, dicha sociedad deberá tomar medidas para garantizar la protección de los derechos de los trabajadores en caso de ulteriores fusiones nacionales durante un plazo de tres años después de que la fusión transfronteriza haya surtido efecto, y aplicarán mutatis mutandis las disposiciones establecidas en el presente artículo.
Artículo 17
Validez
No podrá declararse la nulidad de una fusión transfronteriza que se realice de conformidad con lo dispuesto en el artículo 12.
Artículo 18
Revisión
Cinco años después de la fecha fijada en el párrafo primero del artículo 19, la Comisión revisará la presente Directiva a la luz de la experiencia adquirida en su aplicación y, en caso necesario, propondrá su modificación.
Artículo 19
Incorporación al Derecho nacional
Los Estados miembros pondrán en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para ajustarse a la presente Directiva a más tardar el 15 de diciembre de 2007.
Cuando los Estados miembros adopten dichas disposiciones, en ellas figurará una referencia a la presente Directiva o irán acompañadas de dicha referencia en su publicación oficial. Los Estados miembros establecerán las modalidades de la mencionada referencia.
Artículo 20
Entrada en vigor
La presente Directiva entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Artículo 21
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Directiva son los Estados miembros.
Hecho en Estrasburgo, el 26 de octubre de 2005.