РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 555/2008 НА КОМИСИЯТА
от 27 юни 2008 година
относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на програмите за подпомагане, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета от 29 април 2008 г. относно общата организация на пазара на вино, за изменение на Регламенти (ЕО) № 1493/1999, (ЕО) № 1782/2003, (ЕО) № 1290/2005, (ЕО) № 3/2008 и за отмяна на Регламенти (ЕИО) № 2392/86 и (ЕО) № 1493/1999 (1), и по-специално членове 22, 84, 89, 97, 107, 117, 121, букви б) и в) от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 479/2008 промени предишния режим на лозаро-винарския сектор, установен с Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино (2) и отмени този регламент от 1 август 2008 г.
(2)
Съществуващите правила за прилагане, обхващащи лозаро-винарския сектор, се съдържат в няколко регламента, които са изменяни често. Тези правила за прилагане относно пазарните механизми, търговията с трети страни, производствения потенциал и проверките в лозаро-винарския сектор, се налага да бъдат променени в резултат на промените, внесени в лозаро-винарския режим с Регламент (ЕО) № 479/2008, както и в светлината на придобития опит. За прилагането на Регламент (ЕО) № 479/2008 следва да бъдат приети подробни правила.
(3)
Следните регламенти на Комисията следва поради това да бъдат отменени и заменени с нов регламент:
-
Регламент (ЕО) № 1227/2000 от 31 май 2000 година за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета относно общата организация на пазара на вино по отношение на производствения потенциал (3);
-
Регламент (ЕО) № 1623/2000 от 25 юли 2000 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино по отношение на пазарните механизми (4);
-
Регламент (ЕО) № 2729/2000 от 14 декември 2000 година относно определяне на подробни правила за проверките в лозаро-винарския сектор (5);
-
Регламент (ЕО) № 883/2001 от 24 април 2001 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета по отношение на търговията с продукти от лозаро-винарския сектор с трети страни (6).
(4)
Дял II от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за новата програма за подпомагане, за която се взема решение на равнище държави-членки, за финансиране на конкретни мерки за подпомагане в подкрепа на лозаро-винарския сектор. Уместно е тази рамка да бъде запълнена чрез издаване на правила за прилагане.
(5)
Следва да бъде установена процедура за първоначалното представяне на програмата за подпомагане. Следва също така да се предвиди процедура за годишно изменение на програмите за подпомагане за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани към новите условия, които не са могли да бъдат предвидени при първоначалното им представяне. Всички подобни изменения следва да бъдат предмет на определени граници и условия, за да се гарантира, че одобрените програми за подпомагане ще запазят своите общи цели.
(6)
По силата на член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да предпочетат да изготвят програмите за подпомагане на географско равнище, което те считат за най-подходящо. Тъй като държавите-членки са отговорни за одобрението на плановете, в този случай те трябва да установят правила за представянето и одобрението на планове и за минималното съдържание на последните.
(7)
Член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на популяризирането на пазарите на трети държави. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка.
(8)
С оглед да бъде избегнат какъв то и да е риск от нарушаване на конкуренцията следва да бъдат определени правила за начина, по който трябва да бъде посочен специфичния произход на продуктите, обхванати от кампанията за информиране и популяризиране.
(9)
В интерес на правната сигурност посланието, разпространявано в рамките на кампанията за популяризиране, следва да е съобразено със законодателството на третите държави, които са цел на тези действия.
(10)
Критериите за подбор на заявленията и тяхното внимателно проучване от държавите-членки следва да бъдат установени с оглед осигуряване спазването на правилата на Общността, както и на ефективността на подпомаганите мерки, които следва да бъдат осъществени.
(11)
С оглед осигуряване на ефективността на мерките на Общността, държавите-членки трябва да обезпечат одобрените кампании за популяризиране да съответстват и допълват техните национални и регионални програми за популяризиране. С оглед постигането на синергия държавите-членки могат да разработят колективни кампании за популяризиране и в съответствие с това следва да бъдат приети разпоредби, които да позволят съвместната дейност между съответните държави-членки. Следва да бъдат предпочитани микро-, малки и средни предприятия, които се нуждаят повече от подпомагане от Общността, отколкото по-големите предприятия.
(12)
За да бъде избегнато двойно плащане за мерки за популяризиране, финансирани според Регламент (ЕО) № 3/2008 на Съвета от 17 декември 2007 година относно действията за информиране и насърчаване, свързани със селскостопанските продукти на вътрешния пазар и в трети страни (7) или според Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (8), следва да бъде определено взаимно изключване.
(13)
Член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за мерки за подпомагане на преструктурирането и конверсията на лозя. По-специално член 11, параграф 3, втора алинея от посочения регламент предвижда, че помощта за преструктуриране и конверсия на лозя не се отнася за обичайното обновяване на лозята, които са приключили естествения си жизнен цикъл.
(14)
В допълнение, държавите-членки могат да приемат правила за минималния размер на съответния парцел, за да се осигури действителен ефект на системата върху производствения потенциал.
(15)
При прилагането на член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки разполагат със значителни възможности за собствена преценка при вземане на решенията относно конкретния обсег и размерите на помощта, особено по отношение изплащането на фиксирани суми, установяването на максимални размери на помощ на хектар и диференцирането на помощта на базата на обективни критерии, в рамките на ограниченията, предвидени в глава I на дял II от същия регламент, както и на разпоредбите, приети в изпълнение на последните. Независимо от това следва да бъдат установени общи правила. Следва да бъдат определени мерки със срокове за тяхното изпълнение и подходящ мониторинг. Правилата следва също така да обхващат упражняването на правата за презасаждане, които произтичат от изкореняване, ако то е предвидено в проекта, така че да позволят по-високи размери на помощта, която следва да бъде отпусната, за сметка на направените по-големи разходи.
(16)
За целите на контрола изплащането на помощи следва обикновено да се извършва след изпълнението на специфична мярка или на целия пакет от мерки. Плащането обаче може да се извърши преди изпълнението на мярката или на целия пакет от мерки, при условие че се депозира гаранция, която да обезпечава изпълнението на мярката.
(17)
Следва да бъдат установени подробни правила относно участието във финансирането на системата за преструктуриране и конверсия. Трябва да бъдат взети мерки за осигуряване на ефективното изразходване на средствата, предназначени за системата, като в частност се предвидят разпоредби за предварителните плащания.
(18)
Член 12 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на събирането на реколтата на зелено. С оглед на субсидиарността, държавите-членки следва да бъдат отговорни за административните разпоредби, отнасящи се до процедурата за подаване на заявления за събиране на реколтата на зелено. Те следва да бъдат свободни да определят датата, до която те изискват от производителите да приключат с дейностите, така че да разполагат с достатъчно време, с оглед на времевите ограничения и близостта на периода за събиране на реколтата, за необходимия контрол, преди извършване на плащанията.
(19)
Отчитайки средствата, свързани със схемата за събиране на реколтата на зелено, следва да бъдат предвидени систематични проверки на място в съответните области след изпълнението. Тези проверки трябва да гарантират, че пълното унищожаване на гроздето е било извършено. Те също така следва да гарантират, че фитосанитарните и екологични изисквания са надлежно спазени. За целите на контрола изплащането на премията следва да бъде направено след контролиране на извършването на събирането на реколтата на зелено.
(20)
В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане, за да се гарантира, че помощта няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара.
(21)
Член 13 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на създаването на взаимоспомагателни фондове. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно тази нова мярка. Доколкото е възможно, тези правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи и затова следва да позволяват вземането на решения от самите държави-членки и организации на производители. Въпреки това правилата следва да предотвратяват злоупотреби и да предвиждат граници, включително финансови такива. Тъй като производителите в новите държави-членки са обикновено в по-малка степен организирани, отколкото в другите държави-членки, за първите следва да бъде предвиден по-висок таван за подпомагане.
(22)
Член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на застраховане на реколтата. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка. Доколкото е възможно тези правила следва да предвиждат гъвкавост. Въпреки това правилата следва да предотвратяват злоупотреби и да предвиждат граници, включително финансови такива.
(23)
Член 15 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за нова мярка за подпомагане на инвестиции в материални и нематериални активи в предприятия. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка в съгласуваност със същата мярка, достъпна в програмите за развитие на селските райони. Следва да бъдат определени видовете допустими инвестиции, включително и тези, отнасящи се до разработването на нови продукти, процеси и технологии, като бъдат определени и примерни допустими разходи.
(24)
Член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби за мярка за подпомагане на дестилация на вторични продукти. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка и в частност за условията за реализация на вторичните продукти, както и за целта и равнището на максималната сума на помощта за дестилация на джибри, вино и утайка.
(25)
Член 17 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на дестилация на спиртни напитки. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази нова мярка и в частност целта и възможното приспособяване на помощта.
(26)
Член 18 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на кризисна дестилация. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази мярка и в частност процедурата и условията на помощта, както и критериите, които трябва да бъдат взети предвид при определянето на размера на помощта.
(27)
Член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа разпоредби относно преходна мярка за подпомагане на използването на мъст за обогатяване. Необходимо е да бъдат определени подробни правила относно установяването на тази мярка и в частност целта и равнището на максималната сума на помощта, както и да бъдат предвидени специфични проверки на продукта, използван за повишаване на алкохолното съдържание.
(28)
Наложително е, с цел мониторинг на изпълнението на дял II от Регламент (ЕО) № 479/2008 и подходящото управление на пазара, Комисията да има на разположение необходимите данни за изпълнението на програмите за подпомагане. В този контекст е необходимо да бъде установена информацията, която трябва да бъде изложена в докладите и оценките на програмите за подпомагане с оглед преценка на тяхната ефективност.
(29)
Общите правила, касаещи бюджетната дисциплина и в частност правилата, свързани с непълни или неточни декларации от страна на държавите-членки, следва да се прилагат в допълнение към специфичните правила, установени от настоящия регламент.
(30)
Правилата за финансовото управление на системата следва да се ръководят от правилата, приети за изпълнение на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на общата селскостопанска политика (9).
(31)
Член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че за соковете и мъстта, за които прилагането на мита зависи от вносната цена на продукта, действителният размер на тази цена се проверява или посредством проверка на всяка партида, или с помощта на фиксирана стойност при вноса. Сегашните характеристики на режима на внос на гроздови сокове и мъст в Общността, и в частност нередовният характер на този вид внос по отношение както на обема, така и на честотата и местата на внос и произход на тези продукти, не позволяват изчисляването на представителни постоянни фиксирани стойности при вноса, които да отразяват действителния размер на вносната цена. При това положение цената следва да се проверява посредством проверка на всяка партида.
(32)
Вносната цена, въз основа на която внасяните продукти се класифицират в Общата митническа тарифа, следва да бъде равна на цената FOB на продуктите плюс цената на застраховката и транспортирането до мястото на влизане в митническата територия на Общността.
(33)
Член 82, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че внасяните продукти, обхванати от същия член, следва да бъдат придружавани от сертификат и доклад за извършен анализ, издадени от орган или служба, определени от третата страна, от която се изнасят продуктите. Необходимо е да се предвидят изискванията, на които трябва да отговаря докладът за извършен анализ.
(34)
За да бъде опростен контрола следва да бъдат предвидени разпоредби за освобождаването от изискване за сертификат и доклад за извършен анализ в случаите на продукти, внесени от трети страни в ограничени количества и пакетирани в малки съдове.
(35)
За целите на хармонизирането, освобождаването от изискването за представяне на сертификат и доклад за извършен анализ за лозаро-винарските продукти, внасяни в Общността, следва да съответства на митническите правила за освобождаване и на правилата, приложими за документите, придружаващи пратките лозаро-винарски продукти в границите на Общността.
(36)
Използването на компютъризирани процедури постепенно измества ръчното вкарване на данни в различните области на административната дейност. Поради това би трябвало да е също така възможно да се използват компютъризирани и електронни процедури при издаването и използването на V I 1 и V I 2.
(37)
Някои трети страни, създали ефективни системи за проверка на своите винопроизводители, прилагани от техните органи или служби, посочени в член 82, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008, проявиха интерес към възможността на самите производители да бъде разрешено да издават сертификати и доклади за извършен анализ. С цел улесняване на търговията с тези трети страни, при условие че тези страни са поели ангажименти пред Общността, включващи клаузи за по-тясно сътрудничество в предотвратяването на измами, и при условие че те поддържат добри търговски връзки с Общността, е уместно да се позволи документите, издадени от самите производители, да бъдат разглеждани като документи, издадени от горепосочените органи или служби на третите страни, по подобен начин на вече позволеното за вина с произход от Общността. В тези случаи следва да бъдат предоставени подходящи гаранции и да бъде упражняван надлежен контрол върху издаването на такива документи.
(38)
Следва да бъдат публикувани списъци с имената и адресите на органите и лабораториите в трети страни, упълномощени да издават сертификати и доклади за извършен анализ, за да могат органите в Общността, упражняващи контрол върху вноса на лозаро-винарски продукти, да извършват изискваните проверки, когато е необходимо.
(39)
За да се улесни контролът от страна на компетентните органи на държавите-членки следва да бъде установена формата, а където е необходимо и съдържанието на предвидените сертификат и доклад за извършен анализ, както и изискванията за тяхното използване.
(40)
Сертификатът и където е уместно, докладът за извършен анализ, свързани с всяка партида внесени продукти, следва да бъдат проверявани, за да се предотврати измама. За целта документът или документите трябва да придружават всяка партида, докато тя бъде поставена под контрола на Общността.
(41)
Предвид търговската практика, при разделянето на дадена партида вино, компетентните органи следва да бъдат упълномощени под техен контрол да бъдат издадени извлечения от сертификата и доклада за извършен анализ, които да придружават всяка нова партида, произлизаща от разделянето.
(42)
Поради необходимостта да се обезпечи бързата и ефективна защита на потребителите, от ключово значение е да се осигури възможност за спиране прилагането на новите правила в случай на измама или риск за здравето на потребителите.
(43)
Нужно е, също така да бъдат установени прости правила относно документите, които следва да бъдат представяни при внос от трети страни, различни от страната на произход на продукта, ако продуктът не е преминал през основна преработка.
(44)
Необходимо е задачата на износителите и органите да бъде опростена, като се изисква в документ V I 1 да бъде включено удостоверение, че алкохолът, добавен към ликьорните вина и вината, подсилени за дестилация, е от винен произход, без да се изисква отделен документ за това удостоверение. Поради същата причина документът V I 1 трябва да може да служи като сертификат за наименование за произход, изискван за вноса на вина, отговарящи на критериите за тарифно намаление. В случаите на някои вина обаче не се изискват сертификат или доклад за извършен анализ при условие, че се представи сертификат за наименование за произход. Трябва да се разреши използването на документ V I 1 за удостоверяване наименованието на произхода на горепосочените ликьорни вина, като не е необходимо да се попълва клетката, свързана с доклада за извършен анализ.
(45)
Вносът на вино с отстъпки, предвидено в споразуменията с някои трети страни, е предмет на представяне на атестации, издадени от официалните органи или от органите, официално признати от двете договарящи страни и които са вписани в съвместно съставени списъци, с които се удостоверява, че въпросното вино отговаря на условията за отстъпката.
(46)
Държавите-членки следва да изпратят до Комисията списъци с официалните или официално признатите от тях органи, които те предлагат да издават такива атестации, с цел Комисията да ги обобщи и разпрати на съответните заинтересовани трети страни. За да се улеснят функциите на тези органи, списъците трябва да бъдат предоставени в подходяща форма и на подходящ носител.
(47)
Членове 85 и 86 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвиждат разпоредби за третирането на незаконните насаждения. Необходимо е да се определят подробни правила относно санкциите, които могат да бъдат налагани на производители, които не спазват новите задължения за узаконяване или за изкореняване на лозя, засадени без съответното право за засаждане преди 1 септември 1998 г. и информацията, която следва да се предостави от държавите-членки на Комисията в този контекст. Без да се засягат санкциите, наложени от държавите-членки по-рано, санкцията, която може да бъде налагана в случай на неспазване на задължението за изкореняване на незаконно засадената площ, следва да бъде достатъчно висока, така че да стимулира производителите да спазват задължението. Поради това, санкцията трябва да бъде най-малко равна на двукратната средна стойност на премията за изкореняване.
(48)
Член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда да бъдат изисквани доказателства за непускане в обращение, когато продукти от незаконни лозя биха могли да бъдат пуснати в обращение само с цел дестилация. С оглед засилване на контрола, възможните способи за непускане в обращение следва да бъдат ограничени до три случая, а именно до доставка за дестилация, до събиране на реколтата на зелено за сметка на съответния производител или до семейна консумация, ако общата площ от лозя на производителя не надвишава 0,1 хектара. Уместно е да бъде фиксиран краен срок за представяне на договорите за дестилация, предвидени в този член. За да може да бъде организиран ефективно контролът, производителите, извършващи събиране на реколтата на зелено, следва своевременно да информират компетентните органи за своето намерение. В интерес на упражняване на по-добър контрол, държавите-членки следва да имат възможността да предвидят задължително предварително уведомяване от страна на производителите за един от трите способа за непускане в обращение, който те възнамеряват да използват, както и за по-нататъшно ограничение на избора на производителите, относно способите за непускане в обращение.
(49)
За да бъде гарантирано коректно и контролируемо използване на бюджета на Общността следва да бъдат предвидени санкции с финансови последици в случай на неспазване от страна на държавите-членки на задължението за съобщаване за незаконни засаждения.
(50)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда предоставянето на права на ново засаждане в случай на вземане мерки за комасация на земя или на мерки, свързани с отчуждаване в обществен интерес. Правата на ново засаждане не бива да превишават правата, необходими за засаждането на площ, равна на 105 % от площта, представляваща загуба за производителите в резултат на тези мерки, така че да се избегне нарушение на забраната за засаждане, съдържаща се в член 90, параграф 1 от същия регламент.
(51)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда също така предоставянето на права на ново засаждане за случаите на експерименти и за лозов посадъчен материал. Площите, засадени в съответствие с такова предоставяне на права на ново засаждане, следва да бъдат използвани само за предвидените цели и не следва да се допуска лозаро-винарски продукти, произведени от грозде от такива площи да бъдат търгувани на пазара. Провежданите понастоящем експерименти в областта на лозарството и отглеждането на лозов посадъчен материал следва да бъдат продължени при условията на съществуващите правила.
(52)
Член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда също така предоставянето на права на ново засаждане за площи, виното или лозаро-винарските продукти от които са предназначени единствено за консумация от семейството на винопроизводителя. Това обаче би могло да доведе в някои случаи до прекомерни административни усложнения поради големия брой такива случаи в определени държави-членки. Съответно на държавите-членки следва също да се предостави правото да разрешават съществуването на такива площи, дори ако за тях не са били предоставени права на засаждане, при условие че, за да се избегне нарушаването на пазарния баланс, въпросните площи са малки и винопроизводителят не произвежда вино с търговска цел. Такива площи и производители следва да бъдат предмет на съответния мониторинг и санкции, включително и изкореняването на площите, в случай на неспазване на разпоредбите.
(53)
Не трябва да се предоставят права на презасаждане за площи, които са били изкоренени принудително като следствие от неспазване изискванията на Регламент (ЕО) № 479/2008. Поради същите съображения не трябва да се предоставят права на презасаждане на площи за изкореняване, за които са били предоставени нови права на засаждане за цели, различни от производството на вино за търговия.
(54)
Член 92, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда предоставянето на права на презасаждане на производители, които поемат задължението за изкореняване на площи с лозя в бъдещето. Такова предоставяне следва да бъде направено само ако съответният производител не притежава достатъчно права на засаждане за засаждане на площ, съответстваща на площта, която той възнамерява да изкорени. Всяко предоставяне на права на презасаждане въз основа на такова задължение следва да бъде съпътствано от предоставяне на гаранция за осигуряване изпълнението на задължението за изкореняване. През периода на съвместното съществуване на новозасадена площ и площта, предвидена за изкореняване, с цел да се избегне нарушаването на пазарния баланс, само за една подобна площ следва да бъде разрешено произвеждането на вино с търговска цел.
(55)
Член 93 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда създаването или поддържането на национални и/или регионални резерви с цел подобряване управлението на производствения потенциал. С цел да се избегне нарушаването на пазарния баланс, прехвърлянето на права чрез системата за резерви не би трябвало да води до общо нарастване на производствения потенциал на територията на държавите-членки. Подобна забрана за увеличение на производствения потенциал е вече предвидена в случай на прехвърляне на права между стопанствата в член 92, параграф 5 от същия регламент. При такива обстоятелства държавите-членки могат да приложат коефициент на намаление по отношение на прехвърлянето на права.
(56)
Член 93, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че държавите-членки не трябва да въвеждат система от резерви, ако могат да докажат, че на територията им съществува ефективна система за управление на правата на засаждане. В такъв случай държавата-членка може да предвиди въвеждането на система от резерви в някои части от територията си и друга ефективна система в други части. Държавите-членки, които желаят да се възползват от възможността съгласно този член, следва да могат да докажат съществуването на такава система и да демонстрират необходимостта от дерогация от разпоредбите на глава I на дял V от посочения регламент.
(57)
Член 90, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че държавите-членки могат да решат да запазят забраната за засаждане на лози с винени сортове най-късно до 31 декември 2018 г. Уместно е да бъде предвидено, че държавите-членки, които смятат да се възползват от тази възможност, следва своевременно да уведомят Комисията за това.
(58)
Член 100 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда, че премия за изкореняване може да бъде предоставена само за площи, които се поддържат. За да се даде възможност на съответните органи да проверят дали дадена площ се поддържа надлежно, следва да бъдат предвидени доказателства за продукцията от даденото лозе, отвъд рамките на задължителните проверки на място. Това следва да бъде направено посредством представянето на декларации за реколтите от предходните години или ако декларацията за реколтата липсва поради извинителни причини, с други средства, предвидени от държавите-членки за тази цел, като надеждността на тези средства трябва да бъде основно проверена от държавите-членки.
(59)
Съгласно член 104, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да освободят планински райони и тези със стръмни склонове от схемата за изкореняване. Това освобождаване следва да обхваща тераси, изградени поради стръмнината на наклона, която би направила много трудно култивирането без наличието на тераси или би довела до сериозни проблеми с ерозията. Уместно е да бъдат определени критерии за районите, които могат да бъдат предмет на подобно освобождаване, на базата на общоприети професионални стандарти. Нещо повече, съгласно член 104, параграфи 5 и 6 от този регламент, държавите-членки могат също да освободят райони по екологични съображения, а Гърция може да освободи райони, засадени с лози на егейските острови и гръцките йонийски острови, с изключение на Крит и Евия. Тези освобождавания следва да бъдат добре обосновани и Комисията следва да бъде редовно уведомявана за тях.
(60)
Предвид придобития опит от прилагането на предишната мярка за трайно изоставяне, следва да бъде запазена системата от размери на премията. Новите размери на премията за изкореняване са свързани с размерите на премията, прилагана според схемата преди влизането в сила на Регламент (ЕО) № 479/2008, чрез прибавяне на + 20 % към тях през 2009 г., + 10 % през 2010 г. и 0 % през 2011 г.
(61)
С оглед на субсидиарността, държавите-членки следва да бъдат отговорни за административните разпоредби, отнасящи се до процедурата за прилагане на премията за изкореняване. Те следва да бъдат свободни да определят датата, до която те изискват от производителите да приключат с мерките по изкореняване, така че да разполагат с достатъчно време за необходимия контрол преди извършване на плащанията, които трябва да бъдат извършени до 15 октомври.
(62)
С оглед да се позволи ефективно използване на средствата, определени за мярката по изкореняване, държавите-членки следва да предвидят система, която да позволява да бъде проверена обосноваността на заявлението за получаване на премия, включително, ако е целесъобразно, писмена декларация от страна на производителя, както и задължението за поемане на разходите свързани с обработката на заявлението в случай, че заявлението се оттегли без надлежно обоснована причина.
(63)
За целите на контрола, изплащането на премията следва да бъде извършвано едва след осъществяване на изкореняването.
(64)
Член 104, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 предвижда възможността за държавите-членки да отхвърлят всички последващи заявления по схемата за изкореняване на тяхна територия или в определен регион, ако общите изкоренени площи достигнат 8 % или съответно 10 %. Уместно е да се изиска от държавите-членки да уведомят Комисията за такова решение.
(65)
Наложително е, с цел наблюдение на изпълнението на дял II и V от Регламент (ЕО) № 479/2008 и подходящото управление на пазара, Комисията да получава необходимите данни за производствения потенциал. В този контекст е необходимо да бъде установена информацията, която трябва да бъде изложена в описа, посочен в член 109 от същия регламент.
(66)
За да се създаде по-еднообразна основа за плащания на помощ за преструктуриране и конверсия на лозя, за премията за събиране на реколтата на зелено и за премията за изкореняване, е уместно на равнище на Общността да бъдат определени правила за измерване на площи, а именно да се определи какво съответства на площ, засадена с лози.
(67)
Следва да бъдат определени мерки за извършването на проверките, необходими с оглед осигуряване на правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия регламент, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Тези мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на общностно равнище, така и други допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект.
(68)
Контролът, отнасящ се до производствения потенциал следва да бъде основан предимно на лозарския регистър.
(69)
Отчитайки значението на контрола на производствения потенциал и на средствата, свързани със схемата за изкореняване, следва да бъдат предвидени систематични проверки на място за съответните площи както преди, така и след извършване на изкореняването. За държавите-членки обаче, които разполагат с надежден графичен инструмент и актуална информация за съответната област, следва да бъде възможно да осъществят контрола административно преди изкореняването. По отношение на контрола след изкореняването може да бъде използвана дистанционната форма на отчитане за проверка дали лозовите масиви действително са били изкоренени и поради това използването ѝ следва да се разреши за този (ex post) етап на проверката. Предвид трудностите с изчисляване на площите при дистанционната форма на отчитане, този метод следва да бъде разрешен само в случай на изкореняване на цели парцели с лозя или ако разделителната способност на дистанционното отчитане е равна или по-добра от 1 m2. При всяко положение или контролът преди, или този след изкореняването следва да бъде осъществен действително на място.
(70)
За целите на еднаквото прилагане на разпоредбите в лозаро-винарския сектор, следва да бъдат приети правила с цел определяне на процедурите за контрол, които вече са в сила на национално равнище и на равнище на Общността от една страна, и осигуряване на директно сътрудничество между органите, отговарящи за контрола в лозаро-винарския сектор, от друга.
(71)
Следва да се установят правила, уреждащи начина, по който националните органи и Комисията се подпомагат взаимно при осигуряване на правилното прилагане на правилата в лозаро-винарския сектор. Подобни правила не трябва да възпрепятстват прилагането на специфични разпоредби относно разходите на Общността, наказателната отговорност или националните административни наказания.
(72)
Държавите-членки следва да гарантират ефективността на работата на органите, отговорни за контрола в лозаро-винарския сектор. За тази цел те следва да определят орган, отговорен за взаимодействието между тях и Комисията. Необходимо е също дейностите по контрола да се координират между компетентните органи във всички държави-членки, където контролът в лозаро-винарския сектор е поделен между няколко компетентни органа.
(73)
За подпомагане на еднаквото прилагане на правилата в Общността, държавите-членки следва да вземат необходимите мерки, така че персоналът на компетентните органи да разполага с необходимия минимум от правомощия за разследване, за да се гарантира съблюдаването на правилата.
(74)
Взаимната зависимост на пазарите в лозаро-винарския сектор се отразява в развитието на търговията между държавите-членки, по-специално в постоянното нарастване на броя на международните дружества, които са активни в този сектор и във възможностите, които правилата за управление на този сектор предлагат, а именно, да се извършват или прехвърлят дейности, със или без финансова помощ, в място, различно от мястото на произход на продукта. Подобна ситуация изисква по-добро хармонизиране на методите за контрол и по-тясно сътрудничество между органите, отговарящи за контрола.
(75)
С оглед ефективно сътрудничество между държавите-членки при прилагането на правилата, отнасящи се до лозаро-винарския сектор, компетентните органи на държавите-членки следва да са в състояние при поискване да влязат във връзка с компетентните органи на друга държава-членка. Трябва да бъдат разработени правилата, уреждащи тази връзка и оказването на съдействие.
(76)
Предвид комплексния характер на някои въпроси и спешната необходимост те да бъдат решени, особено важно е компетентният орган, който иска помощ, да може, със съгласието на другия компетентен орган, да разполага с упълномощени агенти, определени от него, които да присъстват при извършване на разследването.
(77)
В случай на сериозен риск от измама или в случай на измама, засягаща една или няколко държави-членки, съответните органи трябва да бъдат в състояние да прилагат автоматично процедура за оказване на помощ, за която не е отправена молба.
(78)
Предвид същността на информацията, обменяна в съответствие с настоящия регламент, тя следва да бъде предмет на професионална тайна.
(79)
Регламент (ЕО) № 2729/2000 създава аналитична база данни към Съвместния изследователски център (СИЦ) с цел да се допринесе за хармонизирането на аналитичните проверки в Общността чрез събирането на едно място на проби и протоколи от анализи от държавите-членки.
(80)
Използването на референтни методи за изотопен анализ ще осигури по-ефективен контрол на обогатяването на лозаро-винарските продукти или откриването на добавянето на вода към такива продукти, или във връзка с резултатите от анализа на други изотопни характеристики на такива продукти, ще помогне да се провери съответствието с произхода, посочен в тяхното наименование. С цел да се улесни интерпретирането на резултатите от подобни анализи, трябва да е възможно да се сравняват тези резултати с резултатите, получени по-рано, чрез използване на същите методи при анализа на продукти с подобни характеристики и удостоверен произход и производство.
(81)
Изотопният анализ на вино или на продукти, получени от вино, се провежда като се използват референтните методи за анализ, посочени в член 31 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
(82)
С цел да се улесни интерпретирането на резултатите, получени от подобни анализи, извършвани в лабораториите на Общността, оборудвани за тази цел, и за да се гарантира, че резултатите, получени в такива лаборатории, са сравними, следва да се разработят еднакви правила за вземане на проби от грозде и за винификацията и съхраняването на такива проби.
(83)
С цел да се гарантира качеството и сравнимостта на аналитичните данни следва да се прилага система от признати стандарти за качество по отношение на лабораториите, определени от държавите-членки да извършват изотопния анализ на проби за базата данни.
(84)
Изотопният анализ е метод за анализ, използван за контрол и борба срещу измамата в лозаро-винарския сектор, който изисква високоспециализирани научни познания и техническо оборудване. Повечето от държавите-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 година не притежават необходимото оборудване за прилагането на този метод. С оглед да бъде гарантирано еднакво прилагане на процедурите за контрол, Съвместният изследователски център следва да провежда анализа за тези държави-членки за периода докато същите придобият оборудването и компетентността, необходими за изпълнението на тази задача.
(85)
Изотопният анализ на лозаро-винарски продукти и интерпретацията на резултатите са деликатни процедури и за да се даде възможност за еднакво интерпретиране на подобни резултати от анализ, базата с данни на СИЦ трябва да бъде достъпна за официалните лаборатории, които използват този аналитичен метод, и при поискване, за други официални органи в държавите-членки, като се съблюдават принципите на защита на личните данни.
(86)
Регламент (ЕО) № 2729/2000 съдържа правила за вземане на проби, предназначени да бъдат изпратени в официална лаборатория в друга държава-членка, и общи правила за вземане на проби, които следва да бъдат анализирани с изотопни методи. Тези правила трябва да бъдат възприети и вземането на проби за базата данни на Общността трябва да се счита като пример за вземане на проби от лозаро-винарски продукт като част от системата за пряка връзка между органите.
(87)
С цел да се гарантира обективният характер на проверките, служителите на компетентния орган на държавата-членка следва да имат възможност да поискат от компетентния орган от друга държава-членка да извърши вземането на пробите. Служителят, който отправя това искане, следва да има достъп до взетите проби, и да може да определи лабораторията, където те следва да бъдат анализирани.
(88)
Следва да се установят подробни правила за официалното вземане на проби като част от сътрудничеството между компетентните органи на държавите-членки и за използването на подобни проби. Подобни правила следва да гарантират представителността и възможността да бъдат проверени резултатите от официалните анализи в цялата Общност.
(89)
С цел да се опрости администрирането на разходите, които се отнасят до вземането и изпращането на проби, анализа и органолептичното изследване и наемането на експерт, следва да се установи принцип, съгласно който такива разходи следва да бъдат поети от органа, поръчал вземането на проби или наемането на експерт.
(90)
Следва да се определи доказателствената сила на констатациите от проведените проверки съгласно настоящия регламент.
(91)
С цел да се гарантира безпрепятственото провеждане на проверките и вземането на проби от гроздето в лозята, следва да бъдат приети разпоредби, които да попречат на заинтересованите страни да възпрепятстват проверките, отнасящи се до тях, и да ги задължават да улесняват вземането на проби, както и да предоставят необходимата информация в съответствие с настоящия регламент.
(92)
Следва да бъдат определени разпоредби относно вида, формата и средствата за извършване на съобщенията, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Те следва да включват съобщенията от държавите-членки до Комисията.
(93)
За да бъде гарантирано коректно и контролируемо използване на бюджета на Общността следва да бъдат предвидени санкции с финансови последици в случай на неспазване от страна на държавите-членки на задължението за уведомяване.
(94)
Държавите-членки следва да запазват за подходящ период от време информацията, необходима за потвърждаване и проверка на изпълнението на разпоредбите от настоящия регламент.
(95)
Извършените плащания по дял II и дял V от Регламент (ЕО) № 479/2008, следва да бъдат изплатени изцяло на бенефициерите. С оглед избягване на ненужни административни усложнения, държавите-членки следва да имат право да изплащат застрахователната помощ на производителите чрез застрахователни дружества, съгласно определени условия.
(96)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за разрешаването на случаи на очевидна грешка, на непреодолима сила и други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадените ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(97)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за плавен преход от предишната система към новата система, определена с настоящия регламент и за прилагането на преходните разпоредби, посочени в член 128 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
(98)
Управителният комитет за общата организация на селскостопанските пазари не е представил становище в рамките на срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правила за прилагане относно прилагането на следните разпоредби на Регламент (ЕО) № 479/2008:
а)
мерки за подпомагане (дял II),
б)
търговия с трети държави (дял IV),
в)
производствен потенциал (дял V),
г)
опис, предвиден в член 109,
д)
проверки в лозаро-винарския сектор (член 117) и
е)
измерване на площи, предвидено в член 121, буква в).
Настоящият регламент не засяга прилагането на:
а)
специалните разпоредби, които уреждат отношенията между държавите-членки в борбата им срещу измамата в лозаро-винарския сектор, доколкото те улесняват прилагането на настоящия регламент,
б)
правилата, отнасящи се до:
i)
наказателно производство или взаимопомощ между държавите-членки по отношение на наказателните дела,
ii)
процедурата по налагане на административни наказания.
2. Термините, използвани в Регламент (ЕО) № 479/2008 имат същото значение, когато се използват в настоящия регламент.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИ ЗА ПОДПОМАГАНЕ
ГЛАВА I
Процедура За Представяне
Член 2
Първоначално представяне на програмите за подпомагане
1. Представянето на проектите на програми за подпомагане, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се отнасят за пет финансови години, от 2009 г. до 2013 г.
Държавите-членки предоставят своите проекти на програми за подпомагане на разположение на Комисията чрез електронни средства, като използват шаблона от приложение I към настоящия регламент.
Държавите-членки предоставят на Комисията по подобен начин своите финансови разчети за проекта на програма за подпомагане, посочена в първа алинея, като използват формуляра от приложение II.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за приемането или изменението на техни законодателни разпоредби, засягащи проектите за програми за подпомагане, посочени в параграф 1.
3. Държавите-членки, решили да прехвърлят цялата сума от своя национален пакет в схемата за единно плащане от 2010 финансова година нататък, както и за целия период, посочен в приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008, представят формуляра от приложение II към настоящия регламент, с надлежно попълнен съответен ред, еднократно за всички преди 30 юни 2008 година.
4. Държави-членки, решили да въведат тяхната програма за подпомагане, включваща регионални особености, могат също да представят информация по региони с формуляра от приложение III към настоящия регламент.
5. Държавите-членки поемат отговорността за разходите за времето между датата на получаване на техните програми за подпомагане от Комисията и датата на тяхното прилагане съгласно член 5, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 3
Изменение на програмите за подпомагане
1. Преразгледаните програми, предвидени в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предоставят на Комисията с формуляра от приложение I към настоящия регламент, включително, ако е приложимо, преразгледаното финансово планиране с формуляра от приложение IV към настоящия регламент.
Държавите-членки, посочени в член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 не е необходимo да представят формуляра от приложение IV.
Държавите-членки поемат отговорността за разходите за времето между датата на получаване на тяхната преразгледана програма за подпомагане от Комисията и датата на нейното прилагане съгласно член 5, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
2. С изключение на случаи на неотложни мерки при природни бедствия, промени в програмите за подпомагане не се представят по-често от два пъти през финансова година. Ако държава-членка счита за необходимо да промени своята програма за подпомагане, тя предоставя програмата до 1 март и до 30 юни най-кьсно, ако е приложимо, с:
а)
актуализирани варианти на програмата за подпомагане с формуляра от приложение I и на финансовата таблица с формуляра от приложение IV;
б)
мотивите за предложените изменения.
Всяко прехвърляне относно мярката, както е посочено в член 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се нотифицира преди 1 декември, предшестващ календарната година, в която ще бъде прилагана схемата за единно плащане.
ГЛАВА II
Допустими Мерки
Раздел 1
Популяризиране на пазарите на трети държави
Член 4
Допустими действия и пазари
Вината, посочени в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са допустими за подпомагане на популяризирането им на пазарите на трети държави, при положение че:
а)
продуктите са предназначени за пряка консумация, възможностите за износ или потенциални нови пазарни канали съществуват за тях в третата държава и те предоставят висока добавена стойност;
б)
произходът на продукта е посочен като част от информацията или от дейността за популяризиране в случай на вино с географско означение;
в)
подпомаганата дейност е ясно определена, като се включва спецификация на продуктите, които могат да бъдат взети предвид, пазарната операция и очакваните разходи;
г)
подпомагането на популяризиране и информиране не може да надхвърля три години за даден бенефициер в дадена трета държава;
д)
съдържанието на информирането и/или популяризирането се основава на присъщите качества на виното и е съобразено със законодателството, приложимо в третата държава, към която то е насочено;
е)
бенефициерите трябва да имат достатъчно капацитети за да посрещнат специфичните ограничения в търговията с трети държави и да имат ресурсите за гарантиране на максимално ефективното прилагане на мярката. Държавите-членки по-специално проверяват наличието на достатъчно продукти в качествено и количествено отношение за осигуряване на задоволяването на пазарното търсене в дългосрочен план след дейността за популяризиране.
Бенефициерите могат да бъдат частни дружества, както и професионални организации, организации на производители, междубраншови организации или, когато държавата-членка реши, публичноправни органи. При всяко положение държавите-членки не могат да направят публичноправен орган да бъде единствен бенефициер на мярката за популяризиране.
Следва да се отдаде предпочитание на микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (10), както и на колективни марки.
С оглед предотвратяване на злоупотреба със схемата, елементите, посочени в букви а) и в) не може по принцип да бъдат променяни по време на изпълнение на подпомаганите действия, освен ако не бъде доказано, че промените позволяват по-добро изпълнение.
Член 5
Процедура за избор
1. Държавите-членки установяват процедурата за подаване на заявления, която по-конкретно предвижда подробни правила за:
а)
контрол на спазването на изискванията и критериите, определени в член 4;
б)
крайни срокове за представяне на заявления и за проверка на пригодността на всяка предлагана дейност;
в)
определяне на съответните продукти и тяхното предлагане на пазара в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент, националните разпоредби и съответните спецификации;
г)
сключването на договорите, включващи възможните стандартни форми, разпоредби за гаранции и за авансово плащане;
д)
оценка на конкретните подпомагани дейности.
2. Държавите-членки при избора на заявление се водят по-специално от следните критерии:
а)
съответствие между предложените стратегии и поставените цели;
б)
качеството на предложените мерки;
в)
вероятното им въздействие и успех в нарастване на търсенето на въпросните продукти;
г)
гаранциите, че включените оператори са ефективни и имат достъп до необходимия технически капацитет, както и че цената на дейностите, които заявителя възнамерява да осъществи сам, не надхвърлят нормалните пазарни равнища.
3. След проучване на заявленията държавите-членки избират онези, които предлагат най-добро съотношение качество/цена и съставят списък в границите на наличните средства, като го изпращат на Комисията, използвайки формуляра от приложение VIII, за да позволят на другите държави-членки да бъдат информирани и да повишат съгласуваността на мярката.
4. Две или повече държави-членки могат да решат да изберат съвместна дейност за популяризиране. Те поемат ангажимент да участват във финансирането и да постигнат съгласие за процедури за административно сътрудничество, за да улеснят мониторинга, изпълнението и контрола.
5. Държавите-членки гарантират, че всяка подпомагана национална или регионална кампания е в съответствие с мерките, финансирани по Регламент (ЕО) № 3/2008 или Регламент (ЕО) № 1698/2005 и с мерките, финансирани по национални и регионални кампании.
6. Не може да се предоставя подпомагане по член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008 за дадена дейност, подпомагана по член 20, буква в), точка iii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или по член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 3/2008.
7. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде предоставена преди изпълнението на предвидената дейност, при условие, че бенефициерът е внесъл гаранция.
8. Когато държавите-членки предоставят национална помощ за популяризиране, те трябва да съобщят за това в съответната част на приложения I, V, VII и VIII към настоящия регламент.
Раздел 2
Преструктуриране и конверсия на лозя
Член 6
Определение
За целите на член 11, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 „обичайното обновление на лозята, които са приключили естествения си жизнен цикъл“ означава презасаждането на същия парцел земя със същия сорт в съответствие със същата система на култивиране на лозя. Държавите-членки могат да установят допълнителни спецификации, особено по отношение на възрастта на заменените лозя.
Член 7
Процедура и прилагане
1. Държавите-членки определят:
а)
срокове за изпълнението на действията по преструктуриране, които не може да надхвърлят пет години;
б)
органите или физическите лица, които имат право да представят заявления;
в)
обективните критерии за тяхното степенуване, по-специално съгласно член 104, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
г)
съдържанието на заявлението, което включва подробни описания на предложените мерки и предложените срокове за изпълнението им;
д)
процедурата за представяне и одобряване на заявленията, която да предвижда по-специално срокове за предаването на заявленията и обективни критерии за степенуването им;
е)
изискване, че всички заявления посочват за всяка финансова година мерките за изпълнение през въпросната финансова година и съответната площ за всяка мярка, както и процедурите за контрол на изпълнението.
2. Държавите-членки могат да определят минималния размер на площта, която може да бъде допусната за подпомагане за преструктуриране и конверсия, и минималния размер на площта в резултат на преструктурирането и конверсията, както и всяка дерогация от това изискване, която следва да бъде надлежно обоснована и основана на обективни критерии.
Член 8
Размери на подпомагане
При спазване на разпоредбите на член 11 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящата глава държавите-членки определят правила за точния обхват и размери на предоставяната помощ. Правилата може да предвиждат по-специално плащането на фиксирани суми, максималните нива на помощта за хектар и корекциите на помощта на базата на обективни критерии. В случай, че използваните права на засаждане не са последица от действие по преструктуриране, както и с оглед да се избегне нарушаване на конкуренцията, помощта се намалява съответно за да отчете факта, че използваните права на засаждане не са предизвикали никакви разходи по изкореняване.
Помощта се изплаща за засадена площ, определена в съответствие с член 75, параграф 1.
Правилата се съставят така, че да гарантират постигането на целта на схемата.
Член 9
Финансово управление
1. Помощта се изплаща след като бъде установено, че или дадено действие, или всички действия, обхванати от заявлението за подпомагане, съгласно избора на държавата-членка за управление на тази мярка, са били изпълнени и контролирани на място.
Когато помощта обикновено се изплаща само след изпълнението на всички действия, тя следва въпреки това да бъде изплатена за единични изпълнени действия ако останалите действия не биха могли да бъдат осъществени поради непреодолима сила или поради извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 (11).
Ако проверките показват, че цялостната дейност, обхваната от заявлението за подпомагане, не е била изцяло изпълнена поради причини, различни от непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 и при извършено плащане за единично действие, което е част от цялостната дейност, обхваната от заявлението за подпомагане, държавите-членки решават да възстановят платената помощ.
2. В отклонение от параграф 1, държавите-членки могат да предвидят помощта за определено действие или за всички действия, обхванати от заявлението за подпомагане, да бъде изплащана авансово на производителите преди действията да бъдат изпълнени, при условие че изпълнението е започнало и че бенефициерът е внесъл гаранция. За целите на Регламент (ЕИО) № 2220/85 (12), задължението се състои в изпълнение на въпросните действия до края на втората лозарска година след авансовото плащане.
Този период може да се адаптира от държавата-членка, когато:
а)
съответните площи са част от област, засегната от природно бедствие, признато от компетентните органи на съответната държава-членка;
б)
от признат от съответната държава-членка орган са установени санитарни проблеми, които се отнасят до растителния материал и пречат на изпълнението на предвидените действия.
За да бъде изплатена авансово помощта всяко предшестващо действие, извършено на същата площ, за което производителят също е получил авансово помощ, трябва да е било изцяло изпълнено.
Ако проверките покажат, че мярката, обхваната от заявлението за помощ, и за която е било осъществено авансово плащане, не е била изцяло изпълнена, държавите-членки може да решат да наложат санкция.
Член 10
Преходни мерки
Държавите-членки може да разрешат трансформирането на текущите действия за преструктуриране, които вече са планирани в прилагане на член 11 от Регламент (ЕО) № 1493/1999, в ново заявление по член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008, при условие че:
а)
всяка подобна трансформация се финансира със средствата, които са на разположение по програмата за подпомагане за съответната мярка, съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
продължаването на мярката, ако е необходимо след адаптиране, отговаря на условията, определени в настоящия член.
Раздел 3
Събиране на реколтата на зелено
Член 11
Определение на събиране на реколтата на зелено
За целите на член 12 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия раздел, оставянето на гроздето, отглеждано с търговска цел, на насажденията в края на нормалния производствен цикъл (небране), не се счита за събиране на реколта на зелено.
В допълнение, площта от всеки парцел, където се прилага събиране на реколта на зелено, не се отчита при пресмятането на размера на добива, посочен в техническите спецификации на вината с географско указание.
Член 12
Условия за изпълнение на събиране на реколтата на зелено
1. Във връзка с мярката за събиране на реколтата на зелено, държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мярката, което включва:
i)
предварителна нотификация за събирането на реколтата на зелено;
ii)
размерът на компенсацията, която трябва да се изплати;
iii)
правила за гарантиране на поддържането в добро вегетативно състояние на съответните райони и за това, че изпълнението на мярката няма да има за резултат негативно отражение върху околната среда и никакви отрицателни фитосанитарни последици, както и осигуряване на възможността за проверка на точното изпълнение на мярката; във връзка с тези цели държавите-членки може да приложат ограничения на мярката, въз основа на обективни и недискриминационни критерии, включително графика за различните сортове, екологичните и фитосанитарни рискове или използвания метод.
б)
определят срока за заявяване на събиране на реколтата на зелено между 15 април и 31 май за всяка година;
в)
установяват към 31 май очакваната пазарна ситуация, която оправдава прилагането на събиране на реколтата на зелено за възстановяване на пазарния баланс и предотвратяване на криза;
г)
осигуряват точното изпълнение на мярката, като проверяват дали събирането на реколтата на зелено е изпълнено успешно; площите, за които се получава помощ за събиране на реколтата на зелено, се проверяват систематично на място след изпълнението; проверените площи са тези, за които е подадено заявление за помощ.
Проверката, посочени в буква г) от първата алинея, включва:
i)
проверка на съществуването на съответните лозя и дали дадената площ е надлежно поддържана;
ii)
че всички гроздове са били напълно премахнати и унищожени;
iii)
използвания метод; всеки селскостопански производител, който подава заявление за събиране на реколта на зелено, запазва доказателства за разходите по дейността.
С оглед да бъде гарантирано, че в парцела, за който се получава помощ, не е останало годно за търгуване грозде, всички проверки се провеждат между 15 юни и 31 юли за всяка година, като при всяко положение те се приключват в началото на узряването на гроздето (Baggiolini етап M, BBCH етап 83) във всяка отделна площ.
2. Събирането на реколтата на зелено не се прилага за един и същи парцел през две последователни години.
3. В случай на пълно или частично увреждане на насажденията, по-специално вследствие на природно бедствие по смисъла на член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (13), преди датата на събирането на реколтата на зелено, не се предоставя помощ.
4. В случай на пълно или частично увреждане, настъпило във времето между заплащането на помощта за събиране на реколтата на зелено и периода за събиране на реколтата, по отношение на подпомаганата вече площ не може да се изплаща финансово обезщетение по застраховка на реколтата за загуби на доход.
Член 13
Процедура за подаване на заявленията
1. Държавите-членки определят процедурата за подаване на заявленията, която предвижда по-специално приложимата премия за съответния производител и необходимата информация, придружаваща заявлението. Заявлението съдържа подробна информация за площите, за средния добив, за метода, който ще бъде използван, както и за сорта грозде и за вида вино, произвеждан от него.
2. Държавите-членки проверяват дали заявленията са добре обосновани. За тази цел те могат да предвидят производителят да представи писмена декларация при подаването на заявлението. В случай на оттегляне на заявлението без надлежно обоснована причина те могат да предвидят съответният производител да поеме разходите, извършени за обработката на неговото заявление.
Член 14
Компенсации
1. Всяка година държавите-членки изчисляват преките разходи за събиране на реколтата на зелено при различните ръчни, механични или химически методи, които те допускат във връзка с член 12, параграф 1, буква а), точка iii). При използване на повече от един метод на една и съща площ, компенсацията се изчислява на базата на най-евтиния метод.
2. Държавите-членки следва да определят загубата на доход, произтичаща от събиране на реколтата на зелено, на базата на обективни и недискриминационни критерии.
В съответствие с член 12, параграф 4 от Регламент № 479/2008 държавите-членки определят равнището на помощта, уредена в член 12, параграф 3 от същия регламент на базата стандартни разходи и стандартни предположения за загуба на доход. Държавите-членки следят за това изчисленията:
а)
да съдържат само проверими елементи;
б)
да са основани на стойности, установени посредством съответна експертиза;
в)
да посочват ясно източника на стойностите;
г)
да са диференцирани, като са съобразени с регионалните или местни условия според случая;
Премията се изплаща за засадена площ, определена в съответствие с член 75, параграф 1 от настоящия регламент.
Раздел 4
Взаимоспомагателни фондове
Член 15
Размер на помощта
Мярката, посочена в член 13 от Регламент (ЕО) № 479/2008 може да бъде въведена от държавите-членки в техните програми за подпомагане съгласно следните правила:
а)
периодът на подпомагане не трябва да надвишава три години;
б)
през първата, втората и третата година съответно от функционирането на взаимоспомагателния фонд подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове е ограничено до следния дял от вноската на производителите във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
i)
10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Общността на 1 май 2004 г. или по-късно;
ii)
5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки;
в)
Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове;
г)
Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тази мярка.
Раздел 5
Застраховане на реколтата
Член 16
Условия за участие в схемата
Мярката, посочена в член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 може да бъде въведена от държавите-членки в техните програми за подпомагане съгласно следните правила:
а)
Във връзка с мерките за застраховане на реколтата държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че мерките по застраховането на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар;
б)
Производителите, кандидатстващи по схемата, предоставят своята застрахователна полица на националните органи, с оглед да се позволи на държавите-членки да спазят условието, посочено в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
в)
Държавите-членки определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получавани за подпомагане, с оглед спазването на условията, посочени в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Когато е приложимо държавите-членки определят равнището на базата на стандартни разходи и стандартни предположения за загубата на доход. Държавите-членки следят за това изчисленията:
i)
да съдържат само проверими елементи;
ii)
да са основани на стойности, установени посредством съответна експертиза;
iii)
да посочват ясно източника на стойностите;
iv)
да са диференцирани, като са съобразени с регионалните или местни условия според случая.
За целите на член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2008 „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено към природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията.
Когато държавите-членки предоставят национална помощ за застраховане на реколта, те трябва да съобщят за това в съответната част на приложения I, V и VII към настоящия регламент.
Раздел 6
Инвестиции
Член 17
Мерки, отговарящи на условията за финансиране
Подпомаганите инвестиции спазват стандартите на Общността, приложими към въпросната инвестиция.
Разходите, отговарящи на условията за финансиране са:
а)
изграждането, придобиването, включително на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество;
б)
закупуването или ползването под наем с последващо изкупуване на нови машини и оборудване, включително компютърни програмни продукти до пазарната стойност на актива; други разходи, свързани с договора за лизинг, като марж на лизингодателя, лихвени разходи за рефинансиране, разходи за организация и управление, както и за застраховка, не могат да бъдат разходи, отговарящи на условията за финансиране;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за проучвания за осъществимост, придобиването на патентни права и лицензии.
Чрез дерогация от разпоредбите на буква б) и единствено за микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (14), държавите-членки могат в оправдани случаи да определят условията, при които закупуването на употребявано оборудване може да се счита за разход, отговарящ на условията за финансиране.
Прости заместващи инвестиции не са инвестиции, отговарящи на условията за финансиране, които да гарантират, че целта на мярката, т.е. подобрението по отношение на приспособяването към търсенето на пазара и нарастналата конкурентоспособност, е постигната при тези инвестиции за мярката в производствената верига.
Член 18
Мерки, отговарящи на условията за финансиране при разработката на нови продукти
Разходите за разработване на нови продукти, процеси и технологии, съгласно член 15, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отнасят за подготвителни операции, като проектиране, производство, преработка или технологично развитие и изпитания, както и материални и/или нематериални инвестиции, свързани с тях, преди използването на новоразработените продукти, процеси и технологии за търговски цели.
Прости заместващи инвестиции не са инвестиции, отговарящи на условията за финансиране, които да гарантират, че целта на мярката, т.е. подобрението по отношение на приспособяването към търсенето на пазара и нарастналата конкурентоспособност, е постигната при тези помощи.
Член 19
Финансово управление
Освен в случаите на непреодолима сила или на извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, настъпили по време на периода, през който трябва да бъде извършена инвестицията, помощта се изплаща след като бъде установено, че всички инвестиции, обхванати от заявлението за подпомагане, са били извършени и контролирани на място.
Бенефициерите на подпомагането за инвестиции могат да поискат извършването на авансово плащане от компетентната разплащателна агенция, ако тази възможност е включена в националната програма за подпомагане.
Размерът на авансовото плащане не следва да надхвърля 20 % от публичната помощ, свързана с инвестицията, и неговото изплащане се извършва при условие на издаването на банкова или еквивалентна на нея гаранция в размер на 110 % от сумата на авансовото плащане.
Гаранцията се освобождава когато компетентната разплащателна агенция установи, че размерът на реалния разход, който съответства на публичната помощ, свързана с инвестицията, надхвърля размера на авансовото плащане.
Член 20
Съвместимост и съгласуваност
Не се предоставя подпомагане за пазарни операции, които са получили помощ по член 10 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Когато държавите-членки предоставят национална помощ за инвестиции, те трябва да съобщят за това в съответната част на формулярите, предвидени в приложения I, V и VII към настоящия регламент.
Раздел 7
Реализация на вторични продукти
Член 21
Определяне на минималния процент алкохол
1. Според точка 1 от приложение VI Г към Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки определят количеството алкохол, което трябва да се съдържа във вторичните продукти, по отношение на алкохола, който се съдържа в произведеното вино. Държавите-членки могат да променят минималния процент алкохол на базата на обективни и недискриминационни критерии.
2. В случай че съответният процент, определен от държавите-членки в приложение на първи параграф, не бъде достигнат, тези, спрямо които съществува това задължение, трябва да доставят количество вино от собствената си продукция, за да се гарантира достигането на този процент.
3. За да се определи количеството алкохол, което се съдържа във вторичните продукти по отношение на това, което се съдържа в произведеното вино, стандартното естествено алкохолно съдържание на виното, прилагано в различните лозарски зони, се равнява на:
а)
8,0 % за зона A;
б)
8,5 % за зона B;
в)
9,0 % за зона C I;
г)
9,5 % за зона C II;
д)
10,0 % за зона C III.
Член 22
Реализация на вторични продукти
От производителите се изисква да изтеглят вторичните продукти от производството на вино или каквато и да е друга форма на преработка на грозде, под контрол и според следните условия:
а)
вторичните продукти се изтеглят без забава и не по-късно от края на лозарската година, в която са били добити; Държавите-членки могат да определят по-ранен срок; изтеглянето, заедно с индикацията на разчетените количества се вписва в регистрите, водени в съответствие с член 112, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 или се удостоверява от компетентните органи;
б)
изтеглянето е в съответствие с приложимото законодателство на Общността, по-специално по отношение на екологията.
Изтеглянето на въпросната винена утайка се счита за осъществено едва след като утайката е денатурирана, при което използването й за винификация става невъзможно, и когато предаването на денатурираната утайка на трети лица е вписано в регистрите, водени в съответствие с член 112, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Държавите-членки вземат необходимите мерки за проверка на подобни сделки. Те могат да имат система за предварително признаване на съответните трети лица.
Държавите-членки може да решат, че производителите, които през въпросната лозарска година не произвеждат повече от 25 хектолитра вино или мъст в собствени помещения, не е необходимо да изтеглят вторичните си продукти.
Член 23
Реализация на вторични продукти от дестилация
1. Производителите може да изпълнят задължението за реализация на част или на цялото количество от вторични продукти от производството на вино или от каквато и да е друга форма на преработка на грозде чрез предаване на вторичните продукти за дестилация.
2. Държавите-членки може да изискат предаването за дестилация на част или на цялото количество от вторични продукти от производството на вино или от каквато и да е друга форма на преработка на грозде да бъде задължително за част или за всички техни производители, на базата на обективни и недискриминационни критерии. Това задължение може също така да бъде изпълнено чрез предаване на виното на индустрията за производство на оцет.
3. Съответните държави-членки могат да въведат система за сертифициране на дестилаторите, според процедура, която те определят.
Член 24
Цел на помощта
1. Помощта съгласно член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се изплаща според условието на параграф 3 и в границите на втора алинея от параграф 1 от същия член на дестилатори, които преработват продуктите, предоставени за дестилация в суров алкохол с алкохолно съдържание от най-малко 92 об. %.
2. Съответната помощ включва обща сума, предназначена да компенсира разходите за събиране на тези продукти, която се превежда от дестилатора на производителя, ако съответните разходи се поемат от последния.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
4. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 25
Размер на помощта
1. Размерът на помощта, посочена в член 16 от Регламент (ЕО) № 479/2008, която се изплаща на дестилатори, се установява в об. % алкохолно съдържание на хектолитър по следния начин:
а)
за суров алкохол, получен от джибри: 1,1 EUR/об. %/hl.;
б)
за суров алкохол, получен от вино и винена утайка: 0,5 EUR/об. %/hl.
2. Държавите-членки определят в границите, установени в параграф 1, на базата на обективни и недискриминационни критерии, сумата за помощта и общата сума за компенсация на разходите за събиране по член 24, параграф 2 и ги съобщават на Комисията с формулярите от съответната част на приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени към различни производствени типологии на базата на обективни и недискриминационни критерии.
Раздел 8
Получаване на спиртни напитки чрез дестилация
Член 26
Цел на помощта
1. Помощта, посочена в член 17 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се предоставя според условията по същия член на базата на обективни и недискриминационни критерии на производители, чиято продукция има като крайна употреба продукцията на винени дестилати за сектора на спиртните напитки.
2. Помощта може да бъде изплатена на производители на вино, които не са производители на грозде.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
4. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 27
Размер на помощта
Държавите-членки определят сумите за помощ на хектар и ги съобщават на Комисията с формулярите в съответната част на приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени, по-специално в съответствие с производствения район и производствените условия на базата на обективни и недискриминационни критерии.
Раздел 9
Кризисна дестилация
Член 28
Определение на мярката
1. При изпълнение на условието по член 18, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и в рамките на наличния бюджет, според параграфи 4 и 5 от същия член, държавите-членки, които откриват кризисна дестилация за част от или за цялата своя територия, за една или повече категории вино на базата на обективни и недискриминационни критерии, информират за това Комисията чрез изменение на своите програми за подпомагане.
2. Държавите-членки могат да изискват тази дестилация да бъде задължителна за част или за всички техни производители на базата на обективни и недискриминационни критерии.
3. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 29
Условия на помощта
1. Помощта съгласно член 18 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се изплаща според условията на параграф 3 на същия член на дестилатори, които преработват вино в суров алкохол с алкохолно съдържание от най-малко 92 об. %.
2. Помощта може да включва минимална цена, която се превежда от дестилаторите на производителите на вино.
3. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
Член 30
Размер на помощта
1. Държавите-членки установяват сумата на помощта и, където е приложимо, минималната цена за производителите на вино, посочена в член 29 на настоящия регламент и ги съобщават на Комисията в съответната част на формулярите, предвидени в приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени, по-специално в съответствие с производствения район и категорията вино на базата на обективни и недискриминационни критерии. При всяко положение помощта се определя по начин, така че цената, която се заплаща на производителите на вино не надхвърля пазарната цена за съответния производствен район и категория вино.
2. Когато е приложимо, държавите-членки съответно намаляват минималната цена за производителите за вина, чието алкохолно съдържание е било увеличено чрез добавяне на захароза или мъст, и които производители са се възползвали от помощта, посочена в член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 31
Национално подпомагане
Когато държавите-членки предоставят национално подпомагане за кризисна дестилация, те водят записи за всяко заявление и неговия резултат. Те съобщават за това в съответното място на формулярите по приложения II, III и IV.
Раздел 10
Използване на концентрирана гроздова мъст
Член 32
Цел на помощта
1. Помощта, посочена в член 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отпуска на производители на вино, които използват концентрирана гроздова мъст и концентрирана ректифицирана гроздова мъст, произведена в Общността за увеличаване на естественото алкохолно съдържание на продуктите, посочени в приложение V, буква А към Регламент (ЕО) № 479/2008.
2. Държавите-членки могат да предвидят помощта да бъде изплатена авансово, при условие че бенефициерът е внесъл гаранция.
3. Държавите-членки приемат подробни правила за прилагане на мярката, предвидена в настоящия член.
Член 33
Размер на помощта
1. Максималният размер на помощта, посочена в член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се определя според потенциалното алкохолно съдържание (об.%) на хектолитър за следните категории продукти както следва:
а)
концентрирана гроздова мъст: 1,699 EUR/об.%/hl,
б)
ректифицирана концентрирана гроздова мъст: 2,206 EUR/об.%/hl.
2. Държавите-членки определят в границите, установени в параграф 1, на базата на обективни и недискриминационни критерии, сумата за помощта за всяка категория продукти и я съобщават на Комисията в съответната част на формулярите от приложения I, V и VII. Тези суми могат да бъдат приспособени към различни райони или площи с лозя на базата на обективни и недискриминационни критерии.
3. Потенциалното алкохолно съдържание на продуктите, изброени в параграф 1, се определя чрез прилагане на цифрите в таблицата за съответствие в приложение I към Регламент (ЕО) № 1623/2000 към показанията при 20° C, получени с помощта на рефрактометър, използван в съответствие с метода, посочен в приложението към Регламент (ЕИО) № 558/93 на Комисията (15). Допуска се толеранс от 0,2 об.% при проверките от страна на компетентните органи.
Член 34
Проверки
Компетентните органи на държавите-членки предприемат всички необходими мерки за да гарантират извършването на необходимите проверки за удостоверяване по-конкретно на идентичността и обема на използвания продукт за повишаване на алкохолното съдържание и спазването на разпоредбите по букви А и Б от приложение V към Регламент (ЕО) № 479/2008.
ГЛАВА III
Докладване, оценка и общи разпоредби
Член 35
Докладване и оценка
1. Докладът съгласно член 21, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се представя от държавите-членки на Комисията с формуляра, установен в приложение V и VI към настоящия регламент. Информацията от съответните таблици се отнася до мерките на програмата за подпомагане за всяка година:
а)
отчет за разходите за финансова година, които вече са осъществени за програмния период, които в никакъв случай няма да надхвърлят границата на общата финансова сума, предоставена на държавата-членка, съгласно приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008;
б)
прогнози за подпомагане за следващите финансови години до края на предвидения период за изпълнение на програмата за подпомагане, до границата на общата финансова сума, предоставена на държавата-членка, в съответствие с приложение II към Регламент (ЕО) № 479/2008 и в съответствие с най-актуалното представяне на програмата за подпомагане, изпратено в приложение на член 3 от настоящия регламент.
2. Със същото съобщение държавите-членки представят с формуляра от приложение VII технически данни, свързани с изпълнението на мерките от програмата за подпомагане. Държавите-членки представят с формуляра от приложение VIII данни за изпълнението на мярката за популяризиране.
3. Справките за дадена финансова година се отнасят до плащания, фактически извършени от държавите-членки между 16 октомври и 15 октомври от следващата година.
4. Докладът съгласно член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се представя от държавите-членки на Комисията със същия формуляр, установен в приложения V и VI към настоящия регламент. В допълнение към заключението се включват следните точки:
-
В1: Оценка на разходите и ползите от програмата за подпомагане;
-
В2: Начини за увеличаване на ефективността на програмата за подпомагане.
5. Държавите-членки съобщават на Комисията за предприетите мерки за изпълнение на разпоредбите, предвидени в член 9, параграф 1 и член 12, параграф 1, буква г). Съобщението се извършва с формуляра от приложение VIIIа и VIIIб.
6. Държавите-членки, посочени в член 5, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 не са задължени да представят формулярите, установени в приложение V, VI, VII, VIII, VIIIа и VIIIб към настоящия регламент.
7. Държавите-членки регистрират данните за всички програми за подпомагане, независимо дали са изменени или не, както и за всички мерки, взети в рамките на изпълнението на програмите.
Член 36
Изключване
Не може да се предоставя финансова помощ по националните програми за подпомагане на производители, относно площи с незаконни насаждения, посочени в членове 85 и 86 от Регламент (ЕО) № 479/2008 както и за лозов посадъчен материал, посочен в член 60, параграф 3 от настоящия регламент.
Член 37
Отложено плащане на бенефициерите
За всяка мярка, с изключение на член 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки:
а)
установяват краен срок за подаване на заявления;
б)
заплащат на бенефициерите след датата на подаване на валидно и пълно заявление в рамките на:
i)
седем месеца за мерки, които могат да бъдат изпълнени и контролирани в рамките на една година;
ii)
разумен срок, определен от държавата-членка и съобщен на Комисията в съответните части на приложение I, за мерки, които не могат да бъдат изпълнени и контролирани в рамките на една година.
ДЯЛ III
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Режим на входните цени за гроздов сок и мъст
Член 38
Определение
За целите на настоящия дял „партида“ означава количеството от даден продукт, изпращано от изпращач до получател, представено в една митническа декларация за допускане до свободно обращение. Всяка декларация може да обхваща само стоки от един и същи произход, както са определени в членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (16), спадащи към един и същ код на Комбинираната номенклатура.
Член 39
Проверяване по партиди
1. За продукти, които спадат към кодове 2009 61, 2009 69 и 2204 30 по КН, вписани в приложение I, част трета, раздел I, приложение 2 към Общата митническа тарифа, които са подложени на режим на входните цени, действителната митническа стойност се удостоверява чрез проверка на всяка партида.
2. Входната цена в приложение 2 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 (17) за продукти, посочени в параграф 1 се определя на базата на митническата стойност.
ГЛАВА II
Сертификати и доклади за ивършен анализ при внос на вино, гроздов сок и мъст
Раздел 1
Общи положения
Член 40
Изисквани документи
Сертификатът и докладът за извършен анализ, посочени съответно в член 82, параграф 3, буква a) и буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008, представляват един документ, в който:
а)
частта „сертификат“ се изготвя от орган на третата страна, от която пристигат продуктите;
б)
частта „доклад за извършен анализ“ се изготвя от официална лаборатория, призната от третата страна, от която пристигат продуктите.
Член 41
Съдържание на доклада за извършен анализ
Докладът за извършен анализ включва следната информация:
а)
в случаите на вина и гроздова мъст в процес на ферментация:
i)
общо алкохолно съдържание по обем;
ii)
действителното алкохолно съдържание по обем;
б)
в случаите на гроздова мъст и гроздов сок, плътността;
в)
в случаите на вина, гроздова мъст и гроздов сок:
i)
общият сух екстракт;
ii)
общата киселинност;
iii)
съдържанието на летлива киселина;
iv)
съдържанието на лимонена киселина;
v)
общото съдържание на серен диоксид;
vi)
наличието на сортове, получени чрез интерспецифично кръстосване (директни производителски хибриди или други сортове, които не принадлежат към вида Vitis vinifera).
Член 42
Освобождавания
1. Не се изисква представянето на сертификат или доклад за извършен анализ за продукти, произхождащи и изнесени от трети страни в етикетирани съдове от не повече от пет литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба, когато общото транспортирано количество, съставено или не от отделни партиди, не надхвърля 100 литра.
2. Когато продуктите не изпълняват условията, предвидени в параграф 1, не се изисква представянето на сертификат и доклад за извършен анализ за:
а)
вино, гроздова мъст и гроздов сок, които не надвишават 30 литра на пътуващо лице, съдържащи се в личния багаж на пътници по смисъла на член 45 от Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета (18);
б)
количества вино, изпратени в пратки от едно физическо лице на друго по смисъла на член 29 от Регламент (ЕИО) № 918/83, които не надвишават 30 литра за една пратка;
в)
вино и гроздов сок, представляващи част от лично имущество на физически лица, които преместват обичайното си пребиваване от трета страна в Общността, по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 918/83;
г)
вино и гроздов сок за търговски изложения, както последните са определени в член 95 от Регламент (ЕИО) № 918/83, при условие че въпросните продукти са в етикетирани съдове с обем не повече от два литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба;
д)
количества вино, гроздова мъст и гроздов сок в други съдове, внесени за целите на научни и технически експерименти, които не надвишават 100 литра;
е)
вино и гроздов сок, внесени в съответствие с разпоредбите на Виенската конвенция за дипломатически отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулски отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Ню Йоркската конвенцията от 16 декември 1969 г. за специалните дипломатически мисии;
ж)
вина и гроздов сок, държани на борда на кораби и самолети, които осъществяват международни превози.
з)
вина и гроздов сок, произхождащи от и бутилирани в Европейската общност, изнесени в трети страни, върнати в митническата територия на Общността и допуснати до свободно обращение.
Раздел 2
Изисквания и подробни правила за съставянето и използването на сертификата и доклада за извършен анализ при вноса на вино, гроздов сок и гроздова мъст
Член 43
Документ V I 1
1. Сертификатът и докладът за извършен анализ за всяка партида, предназначена за внасяне в Общността, се изготвят на един и същ V I 1 документ.
Документът, посочен в първа алинея се изготвя върху V I 1 формуляр, съответстващ на показания в приложение IX образец. Той се подписва от служител на официален орган и от служител на призната лаборатория, както е посочено в член 48.
2. В случаите, когато въпросният продукт не е предназначен за пряка консумация от човека, не е необходимо попълването на частта „доклад за извършен анализ“ от формуляра V I 1.
В случаите, когато виното се съдържа в етикетирани съдове с капацитет по-малък от 60 литра, снабдени със затварящо приспособление за еднократна употреба, и при условие че виното произхожда от страна, фигурираща в приложение XII и предоставила специални гаранции, приети от Общността, частта „доклад за извършен анализ“ във формуляра V I 1 се попълва само по отношение на:
а)
действителното алкохолно съдържание по обем,
б)
общата киселинност,
в)
общото съдържание на серен диоксид.
Член 44
Описание на документите
1. Формулярите V I 1 се състоят от напечатан или попълнен на ръка оригинал и едновременно съставено копие, в този ред.
2. Формулярът V I 2 е извлечение, изготвено в съответствие с образеца, посочен в приложение Х, съдържащо данните от документ V I 1 или друго извлечение V I 2, и подпечатано от митническо бюро на Общността. Формулярите V I 2 се състоят от оригинал и две копия, в този ред.
3. Документите V I 1 и извлеченията V I 2 отговарят на техническите правила, установени в приложение XI.
4. Както оригиналът, така и копието придружават продукта. Формулярите V I 1 и V I 2 трябва да бъдат попълнени или печатно, или на ръка, или чрез еквивалентно техническо средство, признато от официален орган. Попълнените на ръка формуляри се попълват с мастило и с печатни букви. Не се допускат изтриване или писане върху вече написаното. Промените се извършват чрез зачеркване на неверните данни и, където е уместно, чрез допълване на необходимото. Всяка промяна, извършена по този начин, трябва да бъде одобрена от своя автор и подпечатана, според случая, от официален орган, лабораторията или митническите органи.
5. Документите V I 1 и извлеченията V I 2 имат сериен номер, който се определя за документи V I 1 - от официалния орган, чийто служител подписва сертификата, а за извлечения V 1 2 - от митническото бюро, което го подпечатва в съответствие с член 47, параграфи 2 и 3.
6. Без да се засягат разпоредбите на членове 2, 3, 4 и 5, V I 1 и V I 2 могат да се издават и използват, посредством компютъризирани системи в съответствие с подробните правила, установени от компетентните органи на държавите-членки. Съдържанието на електронните V I 1 и V I 2 трябва да бъде идентично с това на хартия.
Член 45
Опростена процедура
1. Документите V I 1, изготвени от винопроизводителите в третите страни, изброени в приложение XII, които са дали специални гаранции, приети от Общността, се считат за сертификати или доклади за извършен анализ, изготвени от органите или лабораториите, включени в предвидения в член 48 списък, при условие че производителите са получили индивидуално одобрение от компетентните органи на тези трети страни и подлежат на проверки от тези органи.
2. Одобрените производители, посочени в параграф 1, използват формуляра V I 1, като в клетка 9 попълват името и адреса на официалния орган на третата страна, който е предоставил одобрението. Производителите попълват формуляра, като записват допълнително:
а)
в клетка 1, своите имена и адреси, както и регистрационните си номера в третите страни, изброени в приложение XII,
б)
в клетка 10, най-малко данните, предвидени в член 43, параграф 2.
Производителите подписват в отделеното в клетки 9 и 10 място, след като зачеркнат думите „име и длъжност на служителя“.
Не се изискват нито печатите, нито наименованието и адреса на лабораторията.
Член 46
Дерогации
Прилагането на член 43, параграф 2 и на член 45 от настоящия регламент може да бъде спряно, ако се установи, че продуктите, за които се отнасят тези мерки, са били подложени на фалшификация, която вероятно може да доведе до риск за здравето на потребителите, или на използване на енологични практики, различни от посочените в член 82, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 47
Използване
1. Оригиналът и копието на документите V I 1 или извлеченията V I 2 се предават на компетентните органи на държавата-членка, в която са изпълнени митническите формалности, изисквани за пускането на партидата в свободно обращение, след изпълнението на тези формалности.
Когато е необходимо, органите заверяват гърба на документ V I 1 или извлечението V I 2. Те връщат оригинала на съответното лице и съхраняват копието в продължение на поне пет години.
2. Когато дадена партида се реекспедира изцяло преди пускането й в свободно обращение, новият изпращач предоставя на митническите органи, контролиращи партидата, документ V I 1 или извлечението V I 2, отнасящи се до партидата, както и попълнен впоследствие формуляр V I 2, когато е подходящо.
Органите потвърждават, че вписаните в документ V I 1 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, или че вписаните в извлечението V I 2 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, попълнен впоследствие, след което подпечатват последния, който става еквивалентен на извлечението V I 2, и заверяват съответно документа или предишното извлечение. Те връщат извлечението и оригинала на документ V I 1 или предишното извлечение V I 2 на новия изпращач и съхраняват копието на документа или предишното извлечение в продължение на поне пет години.
Не е необходимо обаче попълването на формуляр V I 2, когато дадена партида продукт се реекспортира за трета страна.
3. Когато дадена партида се разделя преди да влезе в свободно обращение, съответното лице предоставя оригинала и копието на документ V I 1 или извлечението V I 2, отнасящи се до партидата, която следва да се раздели, на митническите органи, контролиращи партидата, заедно с формуляр V I 2 и две копия, попълнени впоследствие за всяка нова партида.
Органите потвърждават, че вписаните в документ V I 1 или извлечение V I 2 данни съответстват на данните, вписани във формуляр V I 2, попълнен впоследствие за всяка нова партида, след което подпечатват последния, който става еквивалентен на извлечението V I 2, и заверяват по съответния начин гърба на документ V I 1 или извлечението V I 2, на който то се основава. Те връщат извлечението V I 2 заедно с документ V I 1 или предварително попълненото извлечение V I 2 на съответното лице и съхраняват копие на всеки от тези документи в продължение на поне пет години.
Член 48
Списък на компетентните органи
1. Комисията съставя и актуализира списъци с наименованията и адресите на органите и лабораториите, както и на винопроизводителите, упълномощени да изготвят документ V I 1, въз основа на съобщенията от компетентните органи на трети страни. Комисията осигурява публикуването на имената и адресите на тези органи и лаборатории в интернет.
2. Съобщенията от компетентните органи на трети страни, предвидени в параграф 1, съдържат:
а)
наименованията и адресите на официалните органи и лабораториите, одобрени или определени с цел изготвяне на документи V I 1;
б)
имената, адресите и официалните регистрационни номера на винопроизводителите, упълномощени да изготвят документи V I 1.
Списъците по параграф 1 включват само органите и лабораториите, предвидени в буква а) от първата алинея на настоящия параграф, които са били упълномощени от компетентните органи на съответната трета страна да предоставят на Комисията и на държавите-членки, при поискване, всякаква информация, необходима за оценяване на фигуриращите в документа данни.
3. Списъците се актуализират, по-специално за да се отбележат промените на адресите и/или наименованията на органите и лабораториите.
Член 49
Непряк внос
В случаите, когато се изнася вино от трета страна, на чиято територия то е било произведено (по-нататък наричана „страна на произход“) в друга трета страна (по-нататък наричана „изнасяща страна“), от която след това се изнася за Общността, компетентните органи на изнасящата страна могат да изготвят документ V I 1 за въпросното вино въз основа на документ V I 1 или еквивалентен документ, изготвен от компетентните органи на страната на произход, без да се налага да провеждат допълнителен анализ на виното, ако виното:
а)
вече е бутилирано и етикетирано в страната на произход и остава такова; или
б)
се изнася в наливно състояние от страната на произход и се бутилира и етикетира в изнасящата страна без допълнителна преработка.
Компетентните органи на изнасящата страна удостоверяват на документ V I 1, че за въпросното вино се отнася първи параграф, и че то отговаря на условията, определени в него.
Оригиналът или завереното копие на документ V I 1 или на негов еквивалент от страната на произход се прилага към документ V I 1 на изнасящата страна.
Единствените страни на произход за целите на настоящия член са страните, чиито имена са вписани в списъка, публикуван съгласно член 48, параграф 1, на органи и лаборатории, упълномощени от трети страни да попълват документите, които трябва да придружават всяка партида вносно вино.
Член 50
Специални правила за определени вина
1. В случаите на ликьорни вина и вина, подсилени за дестилация, документите V I 1 се признават за валидни, само когато посоченият в член 48 официален орган е вписал следното в клетка 14:
„ удостоверява се, че алкохолът, добавен към това вино, е от винен произход“.
Това вписване се придружава от следните данни:
а)
пълното наименование и адреса на издаващия орган;
б)
подпис на служител на органа;
в)
печат на органа.
2. Документът V I 1 може да бъде използван за удостоверяване, че внасяното вино притежава географско указание в съответствие със споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуална собственост (TRIPS) на Световната търговска организация (WTO) или в съответствие със законодателството на Общността за географските указания, или в съответствие със споразумение за признаване и защита на географските указания между Европейската общност и третата страна, от която произхожда виното.
В такъв случай в клетка 14 се посочва следното:
„удостоверява се, че виното, предмет на настоящия документ, е произведено в … лозарски район и е получило географското указание, посочено в клетка 6, в съответствие с разпоредбите на страната на произход“.
Това вписване се придружава от данните, предвидени във втора алинея на параграф 1.
Член 51
Съответствие на внасяните вина
Когато компетентните органи на дадена държава-членка предполагат, че даден продукт с произход от трета страна не съответства на член 82, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008, те незабавно уведомяват за това Комисията.
ГЛАВА III
Специфични разпоредби за износа
Член 52
Уведомяване на официални органи
1. Държавите-членки изпращат до Комисията списъци на предложените от тях официални или официално признати органи, които да издават атестациите, с които се доказва, че въпросното вино отговаря на условията, за да бъде допуснато до отстъпките, предвидени в споразуменията с трети страни.
2. Комисията действа от името на Общността, като съставя и разпространява, съвместно със съответната трета страна, списъка на официалните органи, оправомощени да попълнят атестациите, посочени в параграф 1, както и еквивалентния сертификат, издаден от съответната трета страна.
3. Комисията осигурява публикуването на списъка, предвиден в параграф 2, както и периодичната му актуализация.
ГЛАВА IV
Преходни разпоредби
Член 53
Съответствие на V I 1 и V I 2
Документите V I 1 и V I 2, които бяха в съответствие с приложимите разпоредби към момента на тяхното пускане в обращение, но които вече не съответстват на въпросните разпоредби след влизането в сила на настоящия регламент, могат да бъдат използвани до 31 декември 2008 г.
Член 54
Освобождаване на гаранции
По искане на заинтересованите страни, внесените гаранции за издаването на лицензии за внос и износ се освобождават от 1 август 2008 година, ако валидността на лицензиите не е изтекла преди тази дата.
ДЯЛ IV
ПРОИЗВОДСТВЕН ПОТЕНЦИАЛ
ГЛАВА I
Незаконни насаждения
Член 55
Санкции в случай на неспазване на задължението за изкореняване
1. Санкциите, посочени в член 85, параграф 3 и член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят така, че да осигурят подходяща санкция за онези, които нарушават въпросните разпоредби.
Без да се засягат по-рано наложените санкции от държавите-членки, когато е приложимо, държавите-членки определят санкциите, посочени в член 85, параграф 3 и член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008, на базата на следните принципи:
а)
основната финансова санкция, която се налага, е в размер най-малко 12 000 EUR/ha,
б)
държавите-членки могат да увеличат санкцията, въз основа на търговската стойност на виното, произведено от въпросните лозя.
2. Държавите-членки налагат санкцията, посочена в член 85, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008:
а)
за незаконни насаждения, съществуващи по време на влизането в сила на настоящия регламент, за първи път на 1 януари 2009 г.;
б)
за незаконни насаждения след влизането в сила на настоящия регламент, за първи път от датата на засаждането.
Санкцията се налага отново на всеки 12 месеца, считано от тези дати и в съответствие с критериите, установени в параграф 1 от настоящия член, до изпълнение на задължението за изкореняване.
3. Държавите-членки налагат санкцията, посочена в член 86, параграф 4, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008 за първи път на 1 юли 2010 г. за неизпълнение на задължението за изкореняване и след това на всеки 12 месеца до изпълнение на задължението, в съответствие с критериите, установени в параграф 1 от настоящия член.
4. Събраните санкции по смисъла на този член се задържат от съответната държава-членка.
Член 56
Санкции в случай на неспазване на забраната за пускане в обращение
1. Санкциите, посочени в член 87, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят така, че да бъдат подходяща санкция за онези, които нарушават въпросните разпоредби.
2. Санкциите, посочени в параграф 1 се налагат ако съответният производител, притежаващ повече от 0,1 хектара площи с лозя, в конкретния случай:
а)
не представи договор за дестилация до края на срока, определен във втора алинея на член 57, параграф 1 или ако съответните договори не обхващат изцяло съответната продукция, както е декларирана в декларацията за реколтата или за производството; или
б)
не уведоми компетентния орган за предвидено събиране на реколтата на зелено в рамките на срока, определен в трета алинея на член 57, параграф 1, или не проведе събирането на реколтата на зелено по задоволителен начин.
3. Държавите-членки налагат санкциите, посочени в параграф 1:
а)
в случай на непредставяне на договор за дестилация, един месец след изтичане на срока, установен във втора алинея на член 57, параграф 1;
б)
в случай на неспазване на правилата за събиране на реколтата на зелено, на 1 септември от съответната календарна година.
4. Събраните санкции по смисъла на този член се задържат от съответната държава-членка.
Член 57
Непускане в обращение или дестилация
1. В случая на член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, гроздето или продуктите, произведени от грозде, могат да имат само едно от следните предназначения:
а)
дестилация изключително за сметка на производителя;
б)
събиране на реколтата на зелено съгласно определението в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, за сметка на съответния производител;
в)
семейна консумация; тази възможност е приемлива единствено ако площите с лозя на производителя не надхвърлят 0,1 ha.
При дестилация, предвидена в точка а) на първа алинея:
-
производителите представят договора за дестилация, предвиден в член 87, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, до края на лозарската година, през която са произведени продуктите;
-
продуктите, произведени преди узаконяването на лозята в съответствие с член 86, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, са предмет на задължението за дестилация.
В случай на събиране на реколтата на зелено, както е предвидено в точка б) на първа алинея, производителите предварително информират компетентните органи за техните намерения преди датата, определена от държавите-членки съгласно член 12, параграф 1, буква б). Държавите-членки контролират събирането на реколтата на зелено съгласно член 12, параграф 1, буква г) от настоящия регламент.
2. Без да се засяга параграф 1, с оглед на улесняване на контрола, държавите-членки могат да предвидят задължение за производителите да уведомят компетентния орган на държавата-членка преди датата, определена от държавите-членки съгласно член 12, параграф 1, буква б), за избраните от тях възможности, споменати в точки а) до в) на първа алинея на параграф 1 от настоящия член.
Държавите-членки могат също така да ограничат избора на производителите до само една или две от възможностите, споменати в точки а) до в) на първа алинея на параграф 1.
3. В случай, че даден производител притежава лозя, чиито продукти могат да бъдат предлагани на пазара, компетентните органи са отговорни да обезпечат продуктите от незаконни насаждения да не бъдат прибавяни към продуктите от тези други лозя, които се предлагат на пазара.
Член 58
Информиране
1. Държавите-членки информират Комисията до 1 март всяка година за площите, за които е била заплатена санкция, както и за размера на действително наложената санкция с формуляра, предвиден в таблица 1 от приложение XIII. Те съобщават също така на Комисията за своето законодателство, свързано с тези санкции.
2. Освен ако не е посочено друго в съответните таблици на приложение XIII към настоящия регламент, съобщенията по член 85, параграф 4, член 86, параграф 5 и член 87, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се отнасят до предходната лозарска година.
Когато съобщенията по член 85, параграф 4 и член 86, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се извършват за първи път, до 1 март 2009 г. най-късно, информацията, съдържаща се в съответните таблици се отнася до следното:
а)
всички незаконни насаждения, засадени след 31 август 1998 г., разкрити след тази дата до края на 2007/2008 лозарска година, и които все още не са изкоренени до 31 юли 2008 г., ако подобна информация е налице;
б)
всички незаконни насаждения, засадени преди 1 септември 1998 г., заявлението за чието узаконяване съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 е било прието или отхвърлено от държавата-членка между 1 август 2007 г. и 31 юли 2008 г.
За целта на съобщението, посочено в точка а) на втора алинея, се използва таблица 2 от приложение XIII към настоящия регламент.
За целта на съобщението, посочено в точка б) на втора алинея, се използва таблица 4 от приложение XIII към настоящия регламент.
Комисията запазва правото да изисква информация за въпросните незаконни насаждения на базата на действителни преди време, но неизпълнени задължения за информиране, въз основа на член 2, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 1227/2000.
По-нататъшните годишни съобщения се извършват с формулярите в таблици 3, 5, 6 и 7 на приложение XIII към настоящия регламент.
3. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в съобщенията, споменати в параграфи 1 и 2.
Член 59
Налагани намаления на държавите-членки
В случай, че държавите-членки не представят която и да е таблица до изтичането на съответния краен срок, с изключение на таблица 2, посочена в член 58 във формуляра, установен в приложение XIII към настоящия регламент, съдържащ информацията, определена в член 85, параграф 4, член 86, параграф 5 и член 87, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 479/2008 и попълнен съответно, определените за тях средства за мерки за подпомагане, посочени в член 7 от Регламент (ЕО) № 479/2008 могат да бъдат намалени, както е предвидено в член 89, буква а) от Регламент (ЕО) № 479/2008. Комисията може да реши, в зависимост от обхвата на неизпълнението, за всеки месец закъснение да бъде задържана сума от общо до 1 % от определените средства за мерки за подпомагане на дадената държава-членка, като се започне от началото на лозарската година, следваща тази, през която съобщението е следвало да бъде направено.
ГЛАВА II
Преходен режим на правата на засаждане
Член 60
Права на ново засаждане
1. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за ново засаждане, проведено съгласно мерки за комасация на земя или мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес, приети съгласно националното законодателство, те гарантират тези права да не се предоставят за площ, по-голяма по отношение на чиста реколта от 105 % от площта с лозя, която е подлежала на мерки за комасация на земя или на мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес.
2. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за експерименти, продуктите, произведени от грозде от такива площи, не могат да бъдат предлагани на пазара през експерименталния период.
3. Когато държавите-членки предоставят права на ново засаждане за площи, предназначени за лозов посадъчен материал, гроздето от тези лози или не се събира, или ако е събрано се унищожава през периода на производство на лозов посадъчен материал.
4. Правата на ново засаждане, предоставени съгласно параграфи 2 и 3, се прилагат единствено по време на експерименталния период или съответно на периода за производство на лозов посадъчен материал.
След края на периода, посочен в първа алинея:
а)
производителят използва права на презасаждане или права на засаждане, предоставени от резерв, с оглед да позволи съответната площ да произвежда вино, което може да бъде предлагано на пазара; или
б)
лозята, засадени на такива площи, се изкореняват; разходите по изкореняването се покриват от съответния производител; докато площта не бъде изкоренена, продуктите, произведени от грозде от тази площ, могат да бъдат пускани в обращение само за целите на дестилацията за сметка на производителя; тези продукти не могат да се използват за приготовлението на алкохол с действително алкохолно съдържание 80 об. % или по-малко.
5. Правата на ново засаждане, както и условията за ползването на такива права или площи, засадени съобразно с тях, предоставени преди 1 август 2000 г. по отношение на площите, предназначени за експерименти или за лозов посадъчен материал, продължават да важат съответно по време на експерименталния период или на периода за отглеждане на лозов посадъчен материал. Правилата по втора алинея на параграф 4 се прилагат за такива площи след края на експерименталния период или съответно на периода за отглеждане на лозов посадъчен материал.
6. В случая, предвиден в член 91, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 479/2008, за да се избегне налагането на прекомерни административни усложнения, държавата-членка може вместо да предостави права на ново засаждане да предвиди, че площите, от които виното или лозаро-винарските продукти са предназначени само за консумация от семейството на лозаря, да не подлежат на изискването за изкореняване от член 85, параграф 1 от посочения регламент. Държавите-членки могат да направят това, само при условие че:
а)
площта на лозаря не надхвърля максималния размер, установен от държавата-членка, който при всяко положение не може да бъде по-голям от 0,1 хектара; и
б)
лозарят не се занимава с производство на вино с търговска цел.
7. Забранява се търговията с вино или с лозаро-винарски продукти от площите, посочени в параграф 6. Държавите-членки прилагат подходяща система за мониторинг на спазването на тази забрана. В случай че се установи нарушение на забраната, в допълнение към санкциите, наложени от държавата-членка, се прилага параграф 4, втора алинея, точка б). Държавите-членки регистрират всеки случай, разглеждан по този параграф.
Член 61
Задължения на държавите-членки за регистриране и информираневъв връзка с права на ново засаждане
Държавите-членки регистрират всеки случай на предоставяне на права на ново засаждане съгласно член 60.
Държавите-членки предоставят следната информация на Комисията за всяка лозарска година:
а)
общите площи, за които са били предоставени права на ново засаждане по всеки от параграфите 1, 2 и 3 на член 60; и
б)
общата площ, за която са предоставени права на ново засаждане съгласно член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008; ако обаче една държава-членка се възползва от правото на дерогация, предвидено в член 60, параграф 6 от настоящия регламент, тя вместо това съобщава приблизителния размер на общата площ въз основа на резултатите от проведения мониторинг.
Съобщението се извършва с формуляра от таблица 8 на приложение XIII. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в него. Съобщението се изпраща на Комисията най-късно до 1 март всяка година за предишната лозарска година.
Член 62
Изкореняване без създаване на право на презасаждане
В случаите когато една площ се изкоренява съгласно член 24, параграф 4, член 85, параграф 1 или член 86, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 или член 60, параграф 4, втора алинея, буква б) от настоящия регламент, не се предоставят права на презасаждане. Освен това не се предоставят права на презасаждане в случаите на изкореняване на:
а)
всяка площ с лозя при изпълнението на мерки за комасация на земя или мерки за принудително отчуждаване в обществен интерес, когато са били предоставени права на ново засаждане по отношение на такива площи по член 60, параграф 1 от настоящия регламент;
б)
площи, предназначени за експерименти в областта на лозарството, по време на експерименталния период;
в)
площи, предназначени за лозов посадъчен материал, през периода на производство на лозов посадъчен материал;
г)
площи, предназначени само за консумация от семейството на лозаря; или
д)
площи, за които е предоставена премия за изкореняване, съгласно член 92, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 63
Предварителни права на презасаждане
1. Съгласно член 92, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 държавите-членки могат да предоставят права на презасаждане на производители, които са поели задължение за изкореняване на площи с лозя преди края на третата лозарска година, след засаждане на площта. Това може да бъде направено само когато производителят може да покаже, че не разполага с права на засаждане или разполага с недостатъчно такива права, които биха могли да бъдат използвани да позволят цялата съответна площ да бъде засадена с лози. Държавата-членка не предоставя на производителя повече права, отколкото са необходими, за да е възможно засаждането с лозя на цялата площ, като се вземат предвид правата, които производителят вече притежава. Производителят уточнява конкретната площ за изкореняване.
2. При поемане на задължението, посочено в параграф 1, производителят депозира гаранция. Задължението за изкореняване на съответната площ е „главно изискване“ по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85. Размерът на гаранцията се определя от съответната държава-членка на базата на обективни критерии. Гаранцията се определя в пропорционален размер, достатъчен да предотврати неизпълнение на задължението от страна на производителя.
3. Докато бъде завършено изкореняването, държавите-членки вземат мерки да осигурят в една лозарска година да няма едновременно търговско производство на вино от площта, която предстои да бъде изкоренена, и от новозасадената площ, като гарантират, че продуктите, произведени от грозде от една от тези площи, могат да бъдат пуснати в обращение само за целите на дестилацията, за сметка на производителя. Тези продукти не могат да се използват за приготовлението на алкохол с действително алкохолно съдържание 80 об. % или по-малко.
4. Ако изкореняването не бъде извършено в определения срок, въпросната площ, която не е била изкоренена, се разглежда като площ, засадена в нарушение на ограничението за засаждане в член 90, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
5. Държавите-членки извършват мониторинг на засаждането и изкореняването на съответните площи.
6. Държавите-членки водят регистър за всички случаи, разглеждани по параграфи от 1 до 5.
Член 64
Прехвърляния на права на презасаждане
1. При прилагането на член 92, параграф 5, втора алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки могат да приложат равностоен коефициент на намаление при прехвърляния на права на презасаждане между стопанства.
2. Държавите-членки водят регистър за всички прехвърляния между стопанства на права на презасаждане.
Член 65
Резерв от права на засаждане
1. Държавите-членки вземат мерки да осигурят прехвърлянето на права чрез национален резерв и/или регионални резерви да не води до общо увеличаване на производствения потенциал на територията им. Ако е необходимо държавите членки прилагат коефициент за намаление.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за създаването на национален резерв и/или на регионални резерви за права на засаждане или, в зависимост от случая, за решението си да не използват повече системата на резерви.
3. Когато една държава-членка реши да не въвежда системата на резерви, тя представя пред Комисията доказателство, че на нейната територия съществува ефективна система за управление на правата на засаждане.
4. Държавите-членки водят регистър за всички случаи на предоставяне на права на засаждане от резерви, на всички случаи на прехвърляне на права на засаждане между резерви и на всички случаи на предоставяне на права на засаждане на резерви. Регистрират се също така всякакви плащания, извършени в замяна за предоставяне на права на резерв или за отпускане на права от резерв.
5. Държавите-членки предоставят следната информация на Комисията за всяка лозарска година с формуляра от таблица 9 от приложение XIII:
а)
правата на засаждане, предоставени на резервите;
б)
правата на засаждане, предоставени от резерва, със или без заплащане.
Член 66
Запазване на системата от права на засаждане
Държавите-членки, които желаят да запазят забраната за засаждане на тяхна територия или на части от тяхната територия, както е посочено в член 90, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008 след 31 декември 2015 година, съгласно възможността, предвидена в член 90, параграф 6 от същия регламент, уведомяват Комисията за тяхното намерение до 1 март 2015 година.
ГЛАВА III
Схема за изкореняване
Член 67
Условия за участие
1. Премията за изкореняване може да се предостави само ако са налице доказателства, че съответната площ с лозя е надлежно поддържана. Без да се засяга контрола, предвиден в член 81, параграф 3 от настоящия регламент, декларацията за реколта, съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 на Комисията (19) се изисква за тази цел за най-малко за двете лозарски години, предхождащи влизането в сила на Регламент (ЕО) № 479/2008, и за трите лозарски години, предхождащи изкореняването.
2. Независимо от параграф 1, държавите-членки могат да предвидят производителите, които са освободени от задължението за представяне на декларация за реколта, съгласно член 2, параграф 2, буква в) или член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1282/2001, да могат да докажат своето производство на грозде на базата на декларация, установена в член 2, параграф 2, буква в) или на декларация за производството, установена в член 4, параграф 1 от същия регламент.
В случай, че нито декларацията за реколтата, нито декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 са налице поради извинителни причини, държавите-членки могат да предвидят алтернативни средства за установяване на надлежното поддържане на лозята. Държавите-членки са отговорни за цялостната проверка на надеждността на тези алтернативни средства.
3. Преди приемането на заявление за плащане, държавите-членки гарантират, че условията за участие в схемата по член 100, точки а), б), г), д) и е) от Регламент (ЕО) № 479/2008 са изпълнени.
Член 68
Причини за изключване
1. Районите с планински и стръмни склонове, които могат да бъдат обявени за несъответстващи на условията на схемата за изкореняване съгласно член 104, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са следните:
а)
планински площи, които са разположени на над 500 m надморска височина, с изключение на високо разположените полета,
б)
площи с наклон от най-малко 25 %,
в)
площи с тераси.
2. Уведомяването съгласно член 104, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 479/2008 съдържа указваща информация за размера на тези площи и се извършва с формуляра, установен в приложение XIV към настоящия регламент.
Член 69
Размер на премиите
1. Без да се засягат националните помощи, които могат да бъдат отпуснати съгласно член 106 на Регламент (ЕО) № 479/2008, размерите на премията, предвидена в член 101 от същия регламент се определят в приложение XV към настоящия регламент.
2. Добивът в исторически план, посочен в член 101, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се установява на базата на средния добив за стопанството, или ако е налице, средния добив на парцел или средния добив за определена категория вино, в рамките на даденото стопанство, за което е поискана премия за изкореняване. Средният добив се изчислява на базата на средния добив за пет години между 2003/2004 г. и 2007/2008 г., като се изключат годините с най-нисък и най-висок добив.
Чрез дерогация от първа алинея:
а)
държавите-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 година и не са имали система за декларации на реколта за целия период между 2003/2004 г. и 2007/2008 г., изчисляват добива в исторически план въз основа на средния добив в годините между 2005/2006 г. и 2007/2008 г.;
б)
производител, чието производство е неблагоприятно засегнато по време на референтния период за повече от една година от непреодолима сила или извънредни обстоятелства, възникнали по време на същия този референтен период, може да поиска добивът в исторически план да се основава на базата на средните добиви за лозарските години през периода, посочен в първа алинея, или ако е приложимо, в точка а) от настоящата алинея, които не са били засегнати от непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
3. Средният добив се определя на базата на декларациите за реколтите.
Независимо от първа алинея, държавите-членки могат да предвидят производителите, които са освободени от задължението за представяне на декларация за реколта, съгласно член 2, параграф 2, буква в) или член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1282/2001, да могат да докажат тяхното производство на грозде на базата на декларация, установена в член 2, параграф 2, буква в) или на декларация за производството, посочена в член 4, параграф 1 от същия регламент.
Държавите-членки могат да предвидят за членове на кооперации или на други групи, в които те членуват или с които те са асоциирани, и които нямат декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 1282/2001, средният добив на кооператива или на групата да могат да бъдат отчетени при условие, че кооперативът или групата удостовери, че даденият производител в действителност им е доставил грозде през въпросните години. В този случай, ако е налице, се взема предвид средния добив за определена категория вино за даден кооператив или група, за които е поискана премия за изкореняване.
Държавите-членки могат да предвидят в случай, че нито декларацията за реколтата, нито декларацията, определена в член 2, параграф 2, буква в) или в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1282/2001 са налице поради извинителни причини, които трябва да бъдат потвърдени от държавите-членки, добивът в исторически план е, освен споменатият във втора и трета алинея, средният добив във въпросния регион.
Държавите-членки са отговорни за цялостната проверка на надеждността на декларациите и на алтернативните източници, използвани за установяването на добива в исторически план, представен в съответствие с настоящия член.
4. Премията се изплаща за засадената площ, определена в съответствие с член 75.
Член 70
Процедура за подаване на заявленията
1. Държавите-членки установяват процедурата за подаване на заявления, която по-конкретно предвижда:
а)
информацията, която се изисква да придружава заявлението;
б)
последващо съобщаване на приложимата премия за съответния производител;
в)
датата, преди която трябва да бъде извършено изкореняването.
2. Държавите-членки проверяват дали заявленията са добре обосновани. За тази цел те могат да предвидят въпросният производител да направи писмена декларация при подаването на заявлението. В случай на оттегляне на заявлението без надлежно обоснована причина те могат да предвидят съответният производител да поеме разходите, извършени за обработката на неговото заявление.
Член 71
Процедура при прилагане на единен процент за приемане
1. Когато прилагат процента за приемане, посочен в член 102, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008, държавите-членки спазват всяка година следната процедура:
а)
доколкото наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка позволяват, се приемат всички заявления на производител за изкореняване на всичките лозови насаждения, без да се прилага намаление към заявленията; ако наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка не са достатъчни за приемането на всички такива заявления, държавите-членки разпределят наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби;
б)
след приспадането от наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка, на сумите, споменати в точка а) от настоящия параграф, доколкото останалите налични бюджетни ресурси позволяват се приемат всички заявления на заявителите, от не по-малко от 55 години или по-възрастни, когато държавите-членки са предвидили това съгласно член 102, параграф 5, буква б), точка ii) от Регламент (ЕО) № 479/2008, без прилагане на намаление към тези заявления; ако наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка не са достатъчни за приемането на всички такива заявления, държавите-членки разпределят наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби;
в)
след приспадането от наличните бюджетни ресурси, предназначени за държава-членка на сумите от точки а) и б), държавите-членки разпределят остатъка от наличния бюджет на базата на обективни и недискриминационни критерии, установени в техните национални разпоредби.
2. Обективните и недискриминационни критерии, посочени в член 102, параграф 5, буква б) от Регламент (ЕО) № 479/2008 се определят от държавите-членки така, че да не позволят прилагане на намаление към заявленията, които могат да бъдат приети. Държавите-членки съобщават на Комисията критериите, посочени в параграф 1 до 15 октомври всяка година, в таблица 10 от приложение XIII към настоящия регламент.
Член 72
Изплащане на премията
Изплащането на премията за изкореняване се извършва след потвърждение, че изкореняването е било извършено и най-късно до 15 октомври в годината, в която заявлението е било прието от държавата-членка, съгласно член 102, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 73
Информиране
1. Съобщенията, посочени в член 102, параграфи 2, 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 479/2008 се извършват във формат, даден в таблици 10 до 12 от приложение ХIII към настоящия регламент. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в тези таблици.
2. Когато държавите-членки предоставят национална помощ за изкореняване, те включват тази информация в таблиците, посочени в параграф 1.
3. Когато държава-членка реши съгласно член 104, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, да отхвърли последващи заявления, тя съобщава своето решение на Комисията.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията за предприетите мерки за изпълнение на разпоредбите, предвидени в член 104, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 479/2008. Съобщението се извършва във формат, даден в таблица 12 на приложение XIII към настоящия регламент.
5. Държавите-членки предават на Комисията не по-късно от 1 декември всяка година годишен отчет за резултатите от извършения контрол на схемата за изкореняване през предшестващата финансова година. Съобщението се извършва във формат, даден в таблица 13 на приложение XIII.
ГЛАВА IV
Опис и измерване на засадената площ
Член 74
Опис
Информацията, предоставена с описа, съгласно член 109 от Регламент (ЕО) № 479/2008, се отнася към 31 юли от предходната лозарска година.
Той съдържа информацията, посочена в таблици 14 до 16 от приложение XIII към настоящия регламент. Държавите-членки могат да решат дали да включат информация относно регионите в тези таблици.
Член 75
Засадени площи
1. За целите на преструктурирането и конверсията на лозята, на мерките за събиране на реколтата на зелено и изкореняването, посочени в членове 11, 12 и 98 от Регламент (ЕО) № 479/2008, площ засадена с лозя се определя от външния периметър на лозовите насаждения с прибавяне на буфер, чиято широчина отговаря на половината от разстоянието между редовете. Засадената площ се определя в съответствие с член 30, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията (20).
2. В случай, че добивът в исторически план, посочен в член 101, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 е определен на базата на площ, която не съответства на определението, дадено в параграф 1 от настоящия член, държавите-членки могат да прибегнат до преизчисляване на добива, посредством разделяне на продукцията от дадено стопанство или парцел или категория вино на площта, засадена с лозя, която произвежда определено количество вино, според определението в параграф 1.
ДЯЛ V
КОНТРОЛ В ЛОЗАРО-ВИНАРСКИЯ СЕКТОР
ГЛАВА I
Принципи на контрола
Член 76
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или друго общностно законодателство, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 479/2008 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
По-специално, държавите-членки гарантират, че:
а)
всички критерии за допустимост, установени от Общността, националното законодателство или националната рамка, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходяща квалификация и опит, за да извършат ефективно проверките;
в)
се предвижда разпоредба за проверките, за да се избегне нередовно дублирано финансиране на мерки в рамките на настоящия регламент и други общностни или национални схеми;
г)
проверките и мерките съответстват на характера на съответната мярка за подпомагане. Държавите-членки определят методи и средства за проверка и уточняват обекта на проверките;
д)
проверките се извършват системно или чрез случайни извадки. В случай на проверки чрез случайна извадка, държавите-членки гарантират, че с оглед на техния брой, характер и честота проверките са представителни за цялата им територия и отговарят, когато е приложимо, на обема на лозаро-винарските продукти, предлагани на пазара или държани с цел предлагане на пазара;
е)
операциите, допуснати до общностно финансиране са действителни и са съобразени със законодателството на Общността.
Член 77
Общи принципи
1. Проверката се извършва чрез административни проверки и където е подходящо чрез проверки на място.
2. Административните проверки следва да бъдат систематични и да включват кръстосани проверки с, inter alia, данни от интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
3. Освен в случаите на предвидени систематични проверки на място в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, компетентните органи извършват проверки на място посредством извадка на подходящ процент от бенефициери/производители на базата на анализ на риска съгласно член 79 от настоящия регламент.
4. Относно мерките, предвидени в членове 16, 17, 18 и 19 от Регламент (ЕО) № 479/2008, размерът на извадката е най-малко 5 % от заявленията за подпомагане. Извадката освен това трябва да представлява най-малко 5 % от сумите, които се покриват от помощта.
5. По отношение на мерките, предвидени в член 15 от Регламент (ЕО) № 479/2008, членове 26, 27 и 28 от Регламент (ЕО) № 1975/2006 (21) се прилагат mutatis mutandis.
6. За предвидените в настоящия член проверки на място се прилага член 26, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 796/2004.
7. Във всички подходящи случаи държавите-членки използват интегрираната система за администриране и контрол (IACS).
Член 78
Проверки на място
1. Проверките на място не се обявяват предварително. Въпреки това, при условие че проверката няма да бъде лишена от смисъл, може да се отправи предварително предупреждение, строго ограничено до необходим минимум. Такова уведомление не може да превишава 48 часа, освен в надлежно обосновани случаи или при мерки, за които са предвидени систематични проверки на място.
2. Където е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват във връзка с всички други проверки, предвидени в законодателството на Общността.
3. Заявлението за помощ или съответните заявления се отхвърлят, ако бенефициерите или техните представители попречат на извършването на проверка на място.
Член 79
Избор на контролна извадка
1. Контролните извадки за проверки на място съгласно настоящия регламент се подбират от компетентния орган въз основа на анализ на риска и - където проверките специално се отнасят до общностно финансиране - на представителност на представените молби за помощ. Ефективността на анализа на риска се оценява и актуализира годишно:
а)
чрез определяне на релевантността на всеки рисков фактор;
б)
чрез сравняване на резултатите от съобразените с риска и произволно избрани извадки, посочени във втора алинея;
в)
чрез съобразяване с конкретната ситуация в държавата-членка.
За да се осигури елемент на представителност, държавите-членки извършват подбора на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери/производители, които да бъдат подложени на проверки на място.
2. Компетентният орган съхранява архив с причините за подбора на конкретните бенефициери/производители за проверки на място. Инспекторът, който извършва проверката на място, трябва да е информиран за тези причини преди започване на проверката.
Член 80
Контролен доклад
1. Всяка проверка на място е предмет на контролен доклад, който прави възможен прегледа на различните аспекти на проведената проверка.
Доколкото проверките засягат общностно финансиране, докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъстващите лица;
в)
където е приложимо, проверените земеделски площи, измерените земеделски площи, резултатите от измерванията за измерен парцел и използваните методи за измерване;
г)
проверката дали дадена площ е била надлежно поддържана в случай на схема за изкореняване;
д)
количествата, обхванати от проверката и техните резултати;
е)
дали бенефициерът/производителят е бил предварително уведомен за посещението, и ако да, колко време предварително;
ж)
други допълнително извършени мерки за контрол.
2. При откриване на несъответствия между информацията в заявлението и конкретната ситуация, установена по време на извършването на проверката на място или чрез дистанционната форма на отчитане, производителят получава копие на контролния доклад и разполага с възможността да го подпише, преди компетентният орган да формулира своите заключения за установеното, по отношение на произтичащите от това намаления или изключвания.
Член 81
Контрол свързан с производствения потенциал
1. За целите на контрола за спазване на разпоредбите относно производствения потенциал, установени в дял V на Регламент (ЕО) № 479/2008, включително и на спазването на забраната за ново засаждане, установена в член 90, параграф 1 от същия регламент, държавите-членки използват лозарския регистър.
2. При предоставянето на права за презасаждане, както е предвидено в член 92 от Регламент (ЕО) № 479/2008, площите се проверяват систематично преди и след извършването на изкореняването. Проверените парцели са тези, за които трябва да се предостави право на презасаждане.
Контролът преди изкореняването включва потвърждение на съществуването на въпросните лозя.
Този контрол се осъществява посредством класическа проверка на място. Ако държавата-членка разполага обаче с надежден актуален компютъризиран лозарски регистър, контролът може да бъде извършен административно и задължението за контрол на място преди изкореняването може да бъде ограничено до 5 % от заявленията (на годишна основа), с оглед да бъде потвърдена надеждността на административната контролна система. Ако проверките на място установят значителни нередности или отклонения в даден регион или в част от регион, компетентният орган съответно увеличава броя на проверките на място през въпросната година, както и през следващата година.
3. Площите, за които се получава премия за изкореняване, се проверяват систематично преди и след извършването на изкореняването. Контролираните парцели са тези, за които е подадено заявление за помощ.
Проверката преди изкореняването включва потвърждение на съществуването на въпросните лозя, на определената съгласно член 75 засадена площ, както и дали дадената площ е надлежно поддържана.
Този контрол се осъществява посредством класическа проверка на място. Ако държавата-членка разполага обаче с графичен инструмент в компютъризирания лозарски регистър, който да позволява измерване на парцела в съответствие с член 75, както и с надеждна актуална информация за надлежно поддържания парцел, контролът може да бъде извършен административно и задължението за контрол на място преди изкореняването може да бъде ограничено до 5 % от заявленията, с оглед да бъде потвърдена надеждността на административната контролна система. Ако проверките на място установят значителни нередности или отклонения в даден регион или в част от регион, компетентният орган съответно увеличава броя на проверките на място през въпросната година.
4. Потвърждението, че изкореняването е било действително извършено, се извършва посредством класическа проверка на място или чрез дистанционна форма на отчитане в случай на изкореняване на всички лозови насаждения в парцела или ако разделителната способност на дистанционното отчитане е равна на или по-добра от 1 m2.
5. В случай на площи, за които се получава премия за изкореняване, без да се засяга параграф 3, трета алинея и параграф 4, се провеждат най-малко две проверки, споменати в първа алинея на параграф 3, посредством класическата проверка на място.
Член 82
Контролни органи
1. Когато държава-членка определя няколко компетентни органа да проверяват спазването на правилата, отнасящи се до лозаро-винарския сектор, тя координира работата на тези органи.
2. Всяка държава-членка определя един орган за връзка, който отговаря за контактите с органите за връзка на другите държави-членки и с Комисията. По-специално, този орган за връзка получава и изпраща молби за сътрудничество с оглед прилагането на този дял и представлява държавата-членка пред другите държави-членки или Комисията.
Член 83
Правомощия на служителите, извършващи контрол
Всяка държава-членка взема необходимите мерки, за да улесни работата на служителите на своите компетентни органи. Тя гарантира по-специално, че такива служители, при необходимост, съвместно със служители от други ведомства, които тя упълномощава за целта:
а)
имат достъп до лозята, съоръженията за производство на вино и съхранение, съоръженията за преработка на лозаро-винарски продукти и превозните средства за превозване на тези продукти;
б)
имат достъп до търговските помещения (или складове) и превозните средства на всеки, който има намерение да продава, предлага на пазара и транспортира лозаро-винарски продукти или продукти, които могат да бъдат използвани в лозаро-винарския сектор;
в)
могат да изготвят списък на лозаро-винарските продукти и на веществата или продуктите, които биха могли да се използват за изготвянето на такива продукти;
г)
могат да вземат проби от лозаро-винарски продукти, вещества или продукти, които биха могли да бъдат използвани за приготвянето на такива продукти и продукти, държани с цел продажба, предлагане на пазара или транспортиране;
д)
могат да преглеждат счетоводните данни и други документи при проверките и да правят копия или извлечения от тях;
е)
могат да вземат съответни защитни мерки по отношение на подготовката, държането, транспортирането, описанието, представянето и предлагането на пазара на лозаро-винарски продукт или продукт, който е предназначен за използване при подготовката на такъв продукт, ако има основание да се счита, че е имало сериозно нарушаване на разпоредбите на Общността, особено в случай на измамни манипулации или рискове за здравето.
ГЛАВА II
Помощ между контролните органи
Член 84
Помощ при поискване
1. Когато компетентен орган на държава-членка предприема контролни дейности на своята територия, той може да поиска информация от компетентен орган на друга държава-членка, която може да бъде засегната пряко или косвено. Когато е отправено подобно искане, помощта се предоставя своевременно.
Комисията се уведомява когато продуктът, предмет на контролните дейности, посочени в първата алинея, произхожда от трета страна и ако продажбата на този продукт може да бъде от специален интерес за други държави-членки.
Органът-адресат на молбата предоставя всякаква информация, която дава възможност на органа, отправил молбата, да изпълни своите задължения.
2. Когато е отправена мотивирана молба от съответния орган, органът-адресат на молбата, извършва специално наблюдение или проверки с оглед постигане на поставените цели или предприема необходимите стъпки, за да осигури осъществяването на подобно наблюдение или проверки.
3. Органът-адресат на молбата действа така, както би действал за своя сметка.
4. Със съгласието на органа-адресат на молбата, органът, отправил молбата, може да определи служители:
а)
за да получат в помещенията на административните органи, които са част от администрацията на държавата-членка, към която принадлежи органът-адресат на молбата, информация, отнасяща се до прилагането на правилата в лозаро-винарския сектор или до контролни дейности, включително копия на транспортни и други документи или извлечения от регистри,
б)
или за да присъстват по време на провеждането на дейностите, изискани съгласно параграф 2, след като е информирал органа-адресат на молбата в разумен срок преди началото на тези дейности.
Копията, посочени в буква а) на първа алинея, могат да бъдат направени само със съгласието на органа-адресат на молбата.
5. Служителите на органа-адресат на молбата осигуряват провеждането на контролните дейности през цялото време.
6. Служителите на органа, отправил молбата:
а)
издават писмена заповед, в която се посочва тяхната самоличност и служебно положение;
б)
разполагат, без да се засягат ограниченията, които държавата-членка на органа-адресат на молбата е наложила на своите собствени служители при извършването на съответните проверки:
i)
с правата на достъп, предвидени в букви а) и б) на член 83;
ii)
с правото да бъдат информирани за резултатите от проверките, извършени от служителите на органа-адресат на молбата, в съответствие с букви в) и д) на член 83,
в)
по време на проверките се държат по начин, съвместим с правилата и професионалните практики, които служителите от държавата-членка трябва да следват, както и са обвързани от задължението за професионална тайна.
7. Молбите, посочени в този член, се изпращат до органа-адресат на молбата в съответната държавата-членка чрез органа за връзка на тази държава-членка. Същата процедура се прилага по отношение на:
а)
отговори на такива молби;
б)
съобщения относно прилагането на параграфи 2 и 4.
Независимо от първа алинея и с цел по-бързо и по-ефективно сътрудничество между тях, държавите-членки могат да разрешат на компетентен орган да:
а)
отправя своите молби или съобщения директно до компетентния орган на друга държава-членка;
б)
отговаря директно на молби или съобщения, получени от компетентния орган на другата държава-членка.
Член 85
Помощ, за която не е отправена молба
Компетентен орган на държава-членка, чрез посредничеството на съответния му орган за връзка, уведомява незабавно органа за връзка на съответната държава-членка ако има основания за съмнение или узнае, че:
а)
продукт, посочен в член 1, параграф 1 на Регламент (ЕО) № 479/2008, не съответства на правилата на лозаро-винарския сектор или е бил предмет на измамно действие за получаване на такъв продукт или на търговия със същия; и
б)
това неспазване на правилата е от специален интерес за една или повече други държави-членки и е от характер да доведе до административни мерки или съдебни процедури.
Член 86
Общи разпоредби
1. Информацията, посочена в член 84, параграф 1 и член 85 се придружава и допълва възможно най-скоро, от съответните документи и други доказателства, както и справка за всички административни мерки или съдебни процедури, и се отнася по-специално до:
а)
състава и органолептичните характеристики на съответния продукт,
б)
описанието и представянето на продукта,
в)
спазването или неспазването на правилата, определени за производството и търговията с продукта.
2. Органите за връзка, до които се отнася случай, за който е предприета процедура за оказване на помощ, се информират взаимно и незабавно относно:
а)
напредъка на разследването,
б)
всяко административно или съдебно действие, предприето в резултат на тези дейности.
3. Направените пътни разходи при прилагането на член 84, параграфи 2 и 4 се поемат от:
а)
държавата-членка, която е назначила служител за мерките, посочени в тези параграфи, или
б)
бюджета на Общността по искане на органа за връзка на тази държава-членка, ако Комисията официално е признала предварително интереса на Общността от въпросната контролна дейност.
ГЛАВА III
Аналитична база данни
Член 87
Цел на базата данни
1. Аналитичната база данни за продукти от лозаро-винарския сектор се управлява от Съвместния изследователски център (СИЦ).
2. Базата данни съдържа данни, получени от изотопен анализ на компонентите етанол и вода в лозаро-винарските продукти, съгласно референтните методи за анализ, посочени в член 31 на Регламент (ЕО) № 479/2008.
3. Базата данни трябва да спомага за хармонизирането на интерпретацията на резултатите, получени от официалните лаборатории на държавите-членки, при прилагане на референтните методи за анализ, посочени в член 31 от Регламент (ЕО) № 479/2008.
Член 88
Проби
1. За създаването на аналитичната база данни държавите-членки осигуряват вземането на проби от прясно грозде за анализ, както и за тяхната обработка и преработка във вино в съответствие с инструкциите в приложение XVI.
2. Пробите от прясно грозде се вземат от лозя, които се намират в лозарска област с ясно определен тип почва, местоположение, система за обучение по лозарството, сорт, възраст и културни практики.
3. Броят на пробите, които се вземат всяка година за базата данни е определен в приложение XVII. При подбора на пробите трябва да се вземе предвид географското положение на лозята в държавите-членки, изброени в приложение XVII. Всяка година поне 25 % от пробите се вземат от същите парцели, както предходната година.
4. Пробите се анализират с методите, посочени в член 31 на Регламент (ЕО) № 479/2008 от лаборатории, определени от държавите-членки. Определените лаборатории трябва да отговарят на общите критерии за работа на изследователските лаборатории, посочени в ISO/IEC 17025, и по-специално трябва да вземат участие в система от тестове за професионална квалификация, свързани с методи за изотопен анализ. Доказателството за съответствие с тези критерии се изпраща в писмена форма до СИЦ с цел качествен контрол и потвърждаване на предоставената информация.
5. Докладът за извършен анализ се изготвя в съответствие с приложение XIX. За всяка проба се изготвя фиш с описание в съответствие с въпросника от приложение XVIII.
6. Копие от доклада с резултатите и интерпретацията на анализите, заедно с копие на фиша с описанието се изпращат на СИЦ.
7. Държавите-членки и СИЦ гарантират:
а)
съхраняването на данните в аналитичната база данни,
б)
запазването на всяка една проба в продължение на най-малко три години от датата на вземането ѝ,
в)
че базата данни се използва само за наблюдение на прилагането на законодателството на Общността и на националното законодателство в областта на винаро-лозарството или за статистически или научни цели,
г)
прилагането на мерки за защита на данните, особено срещу кражба и вмешателство,
е)
че досиетата се предоставят, без ненужно закъснение или разходи, на тези, за които се отнасят, така че всяка една неточност да може да бъде коригирана.
Член 89
Изотопни анализи
За период, приключващ на 31 юли 2010 г., в очакване на изграждането на подходящо аналитично оборудване, произвеждащите вино държави-членки, които се присъединиха към Общността през 2004 или 2007 г., които нямат необходимото оборудване за извършване на изотопни анализи, изпращат своите проби от вино на СИЦ за анализ.
В този случай те могат да определят компетентен орган, който е упълномощен да има достъп до информацията, отнасяща се до пробите, взети на тяхна територия.
Член 90
Съобщаване на резултатите
1. Информацията, която се съдържа в базата данни, се предоставя при поискване на лабораториите, определени от държавите-членки за тази цел.
2. СИЦ съставя и актуализира на годишна основа списъка на лабораториите на държавите-членки, определени за изготвянето на проби и за измерванията за аналитичната база данни.
3. В надлежно обосновани случаи, информацията, посочена в параграф 1, когато е представителна, може да се предоставя при поискване на други официални органи в държавите-членки.
4. Съобщаването на информация се отнася само до съответните аналитични данни, необходими за интерпретирането на анализ, извършен на проба със съпоставими характеристики и произход. Всяко съобщаване на информация се придружава от напомнящо писмо за минималните изисквания за използване на базата данни.
Член 91
Съблюдаване на процедурите
Държавите-членки гарантират, че резултатите от изотопните анализи, съдържащи се в техните собствени бази данни, са получени чрез анализиране на проби, които са взети и обработени в съответствие с тази глава.
ГЛАВА IV
Вземане на проби за контролни цели
Член 92
Молба за вземане на проби
1. В контекста на прилагането на глава II, служителите на компетентен орган на държава-членка могат да отправят молба до компетентен орган на друга държава-членка да вземе проби съгласно съответните разпоредби на тази държава-членка.
2. Органът, отправящ молбата, съхранява събраните проби и определя наред с другото лабораторията, където те следва да бъдат анализирани.
3. Пробите се вземат и обработват в съответствие с инструкциите в приложение XX.
Член 93
Разходи, свързани с вземането, изпращането и анализа на проби
1. Разходите, направени във връзка с вземането, обработването и изпращането на проба и провеждането на аналитични и органолептични изследвания, се поемат от компетентния орган на държавата-членка, която е отправила молбата за вземането на пробата. Подобни разходи се изчисляват съгласно приложимите тарифи в държавата-членка, на чиято територия се извършват операциите.
2. Разходите, направени за изпращането на пробите, посочени в член 89, се поемат от Общността.
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Член 94
Доказателствена сила
Констатациите на служителите на компетентен орган от държава-членка в рамките на прилагането на тази глава, могат да бъдат поискани от компетентните органи на други държави-членки или от Комисията. В такива случаи те нямат по-малка стойност, поради факта, че не произхождат от съответната държава-членка.
Член 95
Лица, подлежащи на контрол
1. Физически или юридически лица и групи от такива лица, чиито професионални дейности могат да бъдат обект на проверките, посочени в настоящия регламент, не трябва да възпрепятстват извършването на тези проверки и са длъжни да ги улесняват по всяко време.
2. Лицата, отглеждащи лозя, от които се вземат проби от служителите на компетентен орган:
а)
не трябва да възпрепятстват по никакъв начин осъществяването на вземането на пробите, и
б)
предоставят на тези служители цялата необходима информация съгласно настоящия регламент.
ДЯЛ VI
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 96
Плащане на бенефициерите
Плащанията по дял II, с изключение на член 9, и по дял V на Регламент (ЕО) № 479/2008, се изплащат изцяло на бенефициерите.
Чрез дерогация от първия параграф държавите-членки може да решат да изплащат помощта, посочена в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 479/2008, чрез застрахователни дружества като посредници, при условие че:
а)
условията, посочени в член 14, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 479/2008 са спазени;
б)
сумата на помощта е преведена в пълен размер на производителя;
в)
застрахователното дружество изплаща помощта на производителя или авансово, или с банков или пощенски превод в рамките на петнадесет дни след получаване на плащането от държавата-членка.
Използването на такива посредници за плащания се извършва така, че да не нарушава условията на конкуренцията на застрахователния пазар.
Плащанията, освен авансовите плащания, обезпечени с гаранция, са обект на предварителни проверки, както е предвидено в настоящия регламент.
Член 97
Възстановяване на недължими плащания
Недължими плащания се възстановяват заедно с лихва от съответните бенефициери. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004, се прилагат mutatis mutandis.
Налагането на административни санкции и възстановяването на неправомерно изплатени суми не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент № 1848/2006 на Комисията (22).
Член 98
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 и в настоящия регламент, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
Член 99
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в Регламент (ЕО) № 479/2008 или в настоящия регламент, не се извършват никакви плащания в полза на бенефициерите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната мярка.
Член 100
Информиране
1. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, съобщенията, които трябва да се извършват според настоящия регламент са във формат, определен в приложенията, в таблична форма, създадена от компютърна програма за електронни таблици. Те се изпращат на Комисията също и в електронна форма. Когато държава-членка събира данни на регионална основа, тя изпраща на Комисията също таблица, която обобщава данните от регионите.
Обмен на информация, извършен чрез различни от посочените средства и посочената форма, може да се счита за неизвършен, без да се засяга параграф 4.
2. Когато по отношение на определена таблица държава-членка би трябвало да съобщава само нулеви стойности, тя може да избере да не попълва таблицата, а просто да съобщи на Комисията, че дадената таблица не е относима към нея. Това опростено информиране се осъществява в рамките на същия краен срок, както определения краен срок за съответната таблица.
3. Без да се засягат специфичните разпоредби в настоящия регламент, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за съобщенията, посочени в настоящия регламент.
4. Ако държава-членка не подаде информация, както се изисква съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент, или ако съобщението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които Комисията разполага, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 по отношение на лозаро-винарския сектор, докато информацията не бъде правилно подадена.
5. Държавите-членки съхраняват информацията, регистрирана съгласно настоящия регламент, в продължение на поне 10 лозарски години след лозарската година, през която информацията е била регистрирана.
6. Съобщенията, които се изискват в настоящия регламент не засягат задълженията на държавите-членки, установени в Регламент (ЕИО) № 357/79 на Съвета относно статистическите изследвания на площите с лозя (23).
Член 101
Очевидни грешки
Всяка информация, искане или молба, отправена към държава-членка съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент, включително заявление за помощ, може да бъде коригирана по всяко време след подаването ѝ в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган.
Член 102
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно Регламент (ЕО) № 479/2008 или настоящия регламент трябва да бъде наложена санкция, санкцията не се налага в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Член 103
Отмяна и позовавания
1. Регламенти (ЕО) № 1227/2000, (ЕО) № 1623/2000, (ЕО) № 2729/2000 и (ЕО) № 883/2001 се отменят.
Въпреки това
а)
съответните правила, установени в Регламенти (ЕО) № 1227/2000 и (ЕО) № 1623/2000 продължават да се прилагат, доколкото мерките, допустими по Регламент (ЕО) № 1493/1999 са започнали да се прилагат или са били предприети преди 1 август 2008 г.;
б)
Таблица 10 от приложението към Регламент (ЕО) № 1227/2000 продължава да се прилага, освен ако не е предвидено друго в регламента за прилагане относно етикетирането и представянето на вино, който трябва да бъде приет въз основа на член 63 от Регламент (ЕО) № 479/2008;
в)
Приложение I към Регламент (ЕО) № 1623/2000 остава в сила до 31 юли 2012 година.
2. Позоваванията на отменените регламенти, в съответствие с параграф 1, се смятат за позовавания на настоящия регламент и следва да се четат съгласно таблицата на съответствие в приложение XXII.
Член 104
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 август 2008 година.
Член 2 и глава III от дял IV обаче се прилагат от 30 юни 2008 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 юни 2008 година.
REGLAMENTO (CE) N o 555/2008 DE LA COMISIÓN
de 27 de junio de 2008
por el que se establecen normas de desarrollo del Reglamento (CE) no 479/2008 del Consejo, por el que se establece la organización común del mercado vitivinícola, en lo relativo a los programas de apoyo, el comercio con terceros países, el potencial productivo y los controles en el sector vitivinícola
LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 479/2008 del Consejo, de 29 de abril de 2008, por el que se establece la organización común del mercado vitivinícola, se modifican los Reglamentos (CE) no 1493/1999, (CE) no 1782/2003, (CE) no 1290/2005 y (CE) no 3/2008 y se derogan los Reglamentos (CEE) no 2392/86 y (CE) no 1493/1999 (1), y, en particular, sus artículos 22, 84, 89, 97, 107, 117 y 121, letras b) y c),
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 479/2008, se ha modificado el régimen anterior del sector vitivinícola, fijado por el Reglamento (CE) no 1493/1999 del Consejo, 17 de mayo de 1999, por el que se establece la organización común del mercado vitivinícola (2), y derogado dicho Reglamento desde el [1 de agosto de 2008].
(2)
Las normas de desarrollo del sector vinícola que están actualmente en vigor figuran en diversos reglamentos que han sido modificados en numerosas ocasiones. Habida cuenta de los cambios que el Reglamento (CE) no 479/2008 ha introducido en el régimen del sector vitivinícola y de la experiencia adquirida, procede modificar dichas normas de desarrollo en lo relativo a los programas de apoyo, el comercio con terceros países, el potencial productivo y los controles en el sector vitivinícola. Deben pues adoptarse normas de desarrollo del Reglamento (CE) no 479/2008.
(3)
Como consecuencia de ello, se deben derogar los siguientes Reglamentos de la Comisión y sustituirlos por un nuevo Reglamento:
-
Reglamento (CE) no 1227/2000 de la Comisión, de 31 de mayo de 2000, por el que se fijan las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1493/1999 del Consejo por el que se establece la organización común del mercado vitivinícola, en lo relativo al potencial de producción (3);
-
Reglamento (CE) no 1623/2000 de la Comisión, de 25 de julio de 2000, por el que se fijan las disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1493/1999 por el que se establece la organización común del mercado vitivinícola, en lo que respecta a los mecanismos de mercado (4);
-
Reglamento (CE) no 2729/2000 de la Comisión, de 14 de diciembre de 2000, que establece disposiciones de aplicación relativas a los controles en el sector vitivinícola (5);
-
Reglamento (CE) no 883/2001 de la Comisión, de 24 de abril de 2001, por el que se establecen las normas de aplicación del Reglamento (CE) no 1493/1999 del Consejo en lo que respecta a los intercambios comerciales de productos del sector vitivinícola con terceros países (6).
(4)
El título II del Reglamento (CE) no 479/2008 establece disposiciones sobre un nuevo programa de apoyo, que debe aprobar el Estado miembro, para financiar medidas específicas de apoyo al sector vitivinícola. Procede dotar de contenido ese marco general mediante normas de desarrollo.
(5)
Es necesario establecer un procedimiento para la primera presentación de los programas de apoyo. Igualmente, es necesario que exista un procedimiento para modificar anualmente los programas de apoyo para el ejercicio siguiente, de tal forma que puedan adaptarse a las condiciones nuevas imposibles de predecir cuando se presentaron por primera vez. Tales modificaciones deben estar sujetas a limitaciones y condiciones que garanticen que no se desvirtúen los objetivos generales de los programas de apoyo aprobados.
(6)
En virtud de lo dispuesto en el artículo 5, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros pueden elaborar los programas de apoyo al nivel geográfico que consideren más adecuado. Dado que la aprobación de los programas corresponde a los Estados miembros, deben dictar normas sobre su presentación, aprobación y contenido mínimo.
(7)
El artículo 10 del Reglamento (CE) no 479/2008 establece una nueva medida de apoyo a la promoción en los mercados de terceros países. Es necesario establecer normas de desarrollo de esta nueva medida.
(8)
Al objeto de evitar todo riesgo de falseamiento de la competencia, deben fijarse normas en materia de referencia al origen concreto de los productos objeto de campañas de información y promoción.
(9)
En aras de la seguridad jurídica, es preciso que los mensajes difundidos en las campañas de promoción se ajusten a la legislación de los terceros países en los que se lleven a cabo.
(10)
Procede establecer criterios de selección de los programas y de evaluación por parte de los Estados miembros que garanticen la observancia de las normas comunitarias y la eficacia de las medidas que se vayan a apoyar.
(11)
Para que las medidas comunitarias resulten eficaces, es necesario que los Estados miembros velen por que las campañas de promoción aprobadas sean coherentes con sus programas nacionales y regionales de promoción y complementarias de ellos. Con objeto de crear sinergias, los Estados miembros deben poder elaborar campañas colectivas de promoción, por lo que procede establecer normas que hagan posible la cooperación entre ellos. Debe darse prioridad a las microempresas y a las pequeñas y medianas empresas, que necesitan más el apoyo de la Comunidad que las grandes empresas.
(12)
Para evitar una duplicación de pagos con las medidas de promoción financiadas en virtud del Reglamento (CE) no 3/2008 del Consejo, de 17 de diciembre de 2007, sobre acciones de información y de promoción de los productos agrícolas en el mercado interior y en terceros países (7), o del Reglamento (CE) no 1698/2005 del Consejo, de 20 de septiembre de 2005, relativo a la ayuda al desarrollo rural a través del Fondo Europeo Agrícola de Desarrollo Rural (FEADER) (8), deben establecerse disposiciones de exclusión mutua.
(13)
El artículo 11 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida de apoyo para la reestructuración y reconversión de viñedos. El artículo 11, apartado 3, párrafo segundo, dispone, en particular, que el apoyo para la reestructuración y reconversión de viñedos no alcanza la renovación normal de los viñedos que hayan llegado al término de su ciclo natural.
(14)
Los Estados miembros pueden adoptar, además, disposiciones en relación con el tamaño mínimo de las parcelas consideradas para garantizar que el sistema repercuta realmente en el potencial productivo.
(15)
Para aplicar el artículo 11 del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros gozan de un amplio margen de maniobra con respecto al establecimiento del ámbito de aplicación concreto y de los niveles de la ayuda, en particular, por lo que respecta al pago de importes a tanto alzado, a la fijación de límites máximos de ayuda por hectárea, y a la modulación de la ayuda en función de criterios objetivos, dentro de los límites establecidos en el capítulo I del título II de ese Reglamento y de las disposiciones adoptadas en aplicación de él. Aun así, es preciso establecer normas comunes. Deben establecerse medidas, fijando plazos para su ejecución y un adecuado seguimiento de las mismas. Las normas deben abarcar, además, la utilización de los derechos de replantación derivados del arranque de viñas, si está previsto en el proyecto, a fin de que pueda incrementarse el nivel de las ayudas en vista de los mayores costes que se producen.
(16)
Por razones de control, el pago de las ayudas debe efectuarse normalmente con posterioridad a la ejecución de la medida o del conjunto de medidas. Sin embargo, el pago puede realizarse con anterioridad si se deposita una garantía a fin de asegurar la ejecución de la medida o medidas.
(17)
Es preciso establecer disposiciones en relación con la participación en la financiación del régimen de reestructuración y reconversión. A este respecto, deben adoptarse medidas que garanticen el gasto efectivo de los fondos reservados para ese régimen y disposiciones en relación con la concesión de anticipos.
(18)
El artículo 12 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida de apoyo para la cosecha en verde. Conforme al principio de subsidiariedad, la responsabilidad de establecer los procedimientos administrativos de presentación de solicitudes para la prima por cosecha en verde debe recaer en los Estados miembros. Éstos deben tener la potestad de determinar la fecha en la cual los productores solicitantes deben finalizar las operaciones, de tal forma que dispongan de tiempo suficiente, en función de las limitaciones temporales y de la proximidad del período de cosecha, para realizar los controles adecuados antes de proceder a los pagos.
(19)
En vista de los importes que implica el régimen de cosecha en verde, es necesario que se lleven a cabo comprobaciones sistemáticas sobre el terreno en las parcelas beneficiarias, una vez realizadas las operaciones. Las comprobaciones deben ir orientadas a certificar la destrucción total de las uvas. Igualmente, deben acreditar el debido cumplimiento de los requisitos fitosanitarios y medioambientales. En interés de la comprobación, resulta conveniente que el pago de la prima se produzca después de que se haya verificado que se ha procedido a la cosecha en verde.
(20)
Deben fijarse, además, niveles máximos de ayuda para que ésta no se convierta en una salida alternativa permanente para los productos que vaya en detrimento de su salida al mercado.
(21)
El artículo 13 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida de apoyo para la creación de mutualidades. Procede establecer normas de desarrollo de esta nueva medida. Es conveniente que, en la medida de lo posible, esas normas consientan cierta flexibilidad y una rápida aplicación en caso de crisis y, por lo tanto, que permitan que los Estados miembros y las propias organizaciones de productores adopten decisiones. Sin embargo, las normas deben evitar los abusos y fijar límites, inclusive financieros. Dado que, en general, los productores de los nuevos Estados miembros tienen un nivel de organización inferior al de los productores de los demás Estados miembros, es preciso fijar para los primeros un límite máximo de apoyo superior al de los segundos.
(22)
El artículo 14 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida de apoyo a los seguros de cosecha. Procede establecer normas de desarrollo de esta nueva medida. Es conveniente que, en la medida de lo posible, esas normas consientan cierta flexibilidad. Sin embargo, las normas deben evitar los abusos y fijar límites, inclusive financieros.
(23)
El artículo 15 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida de apoyo a las inversiones tangibles o intangibles en empresas. Procede establecer normas de desarrollo de esta nueva medida, que deben ser coherentes con una medida idéntica de la política de desarrollo rural. Deben fijarse los tipos de inversiones admisibles, que deben ser las de desarrollo de nuevos productos, procesos o tecnologías, y establecerse los costes admisibles indicativos.
(24)
El artículo 16 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida de apoyo para la destilación de subproductos. Procede establecer normas de desarrollo de esta nueva medida, particularmente las referidas a la eliminación de los subproductos y a la finalidad y la cuantía máxima de la ayuda para la destilación de orujo, vino y lías.
(25)
El artículo 17 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida transitoria de apoyo para la destilación de alcohol para usos de boca. Procede establecer normas de desarrollo de esta nueva medida, particularmente las referidas a la finalidad y los posibles ajustes de la ayuda.
(26)
El artículo 18 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida transitoria de apoyo para la destilación de crisis. Procede establecer normas de desarrollo de esta nueva medida, particularmente las referidas al procedimiento y las características de la ayuda y a los criterios que deben tenerse en cuenta para fijar su importe.
(27)
El artículo 19 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé una medida transitoria de apoyo para la utilización de mosto de uva para incrementar el grado alcohólico natural de los productos. Procede establecer normas de desarrollo de esta nueva medida, particularmente las referidas a la finalidad y la cuantía máxima de la ayuda, y disponer que se efectúen controles específicos del producto utilizado para aumentar el grado alcohólico volumétrico.
(28)
A efectos del seguimiento de la aplicación del titulo II del Reglamento (CE) no 479/2008 y de una gestión correcta del mercado, es fundamental que la Comisión disponga de datos adecuados sobre la ejecución de los programas de apoyo. En este contexto, es preciso determinar la información que debe constar en los informes y evaluaciones de los programas de apoyo para que pueda evaluarse la eficacia y eficiencia de éstos.
(29)
Además de las normas específicas previstas en el presente Reglamento, deben aplicarse las normas generales sobre disciplina presupuestaria y, en particular, las relativas a la presentación de declaraciones incompletas o incorrectas por parte de los Estados miembros.
(30)
La gestión financiera del régimen debe regirse por las normas de desarrollo del Reglamento (CE) no 1290/2005 del Consejo, de 21 de junio de 2005, sobre la financiación de la política agrícola común (9).
(31)
El artículo 76, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 dispone que, en el caso de los zumos y mostos para los que la aplicación de los derechos del arancel aduanero común dependa del precio de importación del producto, ese precio se verifica bien controlando lote por lote, bien mediante un valor de importación a tanto alzado. Las particularidades actuales del sistema de importación de zumos y mostos de uva en la Comunidad, y, en particular, la irregularidad de estas importaciones, tanto en lo que se refiere al volumen y la periodicidad como a los lugares de importación y el origen de los productos, impiden calcular valores representativos de importación a tanto alzado que reflejen el precio de importación. En estas circunstancias, es conveniente verificar este precio lote por lote.
(32)
El precio de importación sobre cuya base se clasifican los productos importados en el arancel aduanero común debe ser igual al precio fob de esos productos más los gastos de seguro y transporte hasta el lugar de entrada en el territorio aduanero de la Comunidad.
(33)
El artículo 82, apartado 3, del Reglamento (CE) no 479/2008 dispone que los productos importados a que se refiere dicho artículo deben ir acompañados por un certificado y un informe de análisis expedidos por un organismo o servicio designado por el tercer país del que proceda el producto. Procede establecer los requisitos que debe cumplir el informe de análisis.
(34)
Para simplificar los controles, resulta conveniente eximir del certificado y del informe de análisis a los productos importados de terceros países en cantidades limitadas y envasados en pequeños recipientes.
(35)
En aras de la armonización, la exención de presentar el certificado y el informe de análisis por productos vitivinícolas que se importen en la Comunidad debe ser coherente con las normas de franquicia vigentes en la normativa aduanera y en el régimen de los documentos que acompañan el transporte de productos vitivinícolas dentro de la Comunidad.
(36)
La utilización de procedimientos informáticos en las actividades administrativas está sustituyendo paulatinamente a la introducción manual de datos, por lo que es deseable que en la expedición y utilización de los documentos V I 1 y V I 2 también puedan emplearse procedimientos informáticos y electrónicos.
(37)
Algunos terceros países que han implantado sistemas eficaces de control de sus productores vinícolas por parte de los organismos o servicios contemplados en el artículo 82, apartado 3, del Reglamento (CE) no 479/2008, han manifestado su interés en poder autorizar a los productores a cumplimentar ellos mismos el certificado y el informe de análisis. Para facilitar el comercio con esos terceros países, en la medida en que hayan suscrito con la Comunidad compromisos que incluyan cláusulas de colaboración en la represión del fraude y mantengan buenas relaciones comerciales con la Comunidad, conviene permitir que, de manera análoga a lo dispuesto en lo que respecta a los vinos de origen comunitario, los documentos cumplimentados por los productores puedan considerarse documentos emitidos por dichos organismos o servicios. En esos casos, es preciso que se ofrezcan garantías adecuadas y se efectúe un control eficaz de la expedición de los documentos.
(38)
Para que, en su caso, las autoridades de la Comunidad encargadas de vigilar la importación de los productos vitivinícolas puedan efectuar las comprobaciones necesarias, es necesario que se publiquen listas con los nombres y direcciones de los organismos y laboratorios habilitados en los terceros países para expedir certificados e informes de análisis.
(39)
Para facilitar el control por parte de las autoridades competentes de los Estados miembros, conviene establecer la forma y, en la medida necesaria, el contenido del certificado y el informe de análisis, así como las condiciones de su utilización.
(40)
Con el fin de evitar fraudes, es necesario controlar el certificado y, en su caso, el informe de análisis de todos los lotes de un producto importado. Para ello, resulta indispensable que estos documentos acompañen a cada uno de los lotes hasta que éstos estén bajo el régimen de control comunitario.
(41)
Para tener en cuenta las prácticas comerciales, es necesario facultar a las autoridades competentes para que, en caso de fraccionamiento de un lote de vino, manden cumplimentar, bajo su control, un extracto del certificado y del informe de análisis para que acompañen a cada nuevo lote que resulte del fraccionamiento.
(42)
Habida cuenta de la necesidad de garantizar una protección rápida y eficaz de los consumidores, es fundamental prever la posibilidad de suspender la aplicación de estas medidas cuando exista el riesgo de fraude o de daño para la salud de los consumidores.
(43)
Por otra parte, conviene establecer normas simples sobre la documentación que debe presentarse en el caso de las importaciones procedentes de terceros países que no sean los de origen del producto vitivinícola, en la medida en que dichos productos no hayan sufrido una transformación sustancial.
(44)
Conviene simplificar los trámites de los exportadores y las autoridades disponiendo que se indique, en los documentos V I 1, que el alcohol añadido a los vinos de licor y a los vinos alcoholizados es de origen vínico, en lugar de exigir para ello un documento aparte. Con el mismo fin, conviene prever la posibilidad de que el documento V I 1 pueda utilizarse para acreditar la denominación de origen necesaria para la importación de los vinos acogidos a una reducción arancelaria. No obstante, algunos vinos están exentos de la presentación de un certificado o un informe de análisis cuando se presenta un certificado de denominación de origen. Conviene prever la posibilidad de utilizar el documento V I 1 para certificar la denominación de origen de los mencionados vinos de licor sin necesidad de cumplimentar la parte correspondiente al informe de análisis.
(45)
Las importaciones de vino que se enmarcan en concesiones previstas en acuerdos celebrados con terceros países están subordinadas a la presentación de una certificación, expedida por un organismo oficial o reconocido oficialmente por las dos Partes e incluido en listas elaboradas conjuntamente, que garantice que el vino se ajusta a las condiciones dispuestas para acogerse a esas concesiones.
(46)
Para que la Comisión pueda elaborar esas listas e intercambiarlas con los terceros países interesados, es conveniente que los Estados miembros le comuniquen los organismos oficiales o reconocidos oficialmente que propongan para la expedición de esas certificaciones. Para facilitar las tareas de esos organismos, procede que las listas se presenten con el formato y en el soporte adecuados.
(47)
Los artículos 85 y 86 del Reglamento (CE) no 479/2008 disponen cómo deben tratarse las plantaciones ilegales. Procede disponer normas de desarrollo en relación con las sanciones aplicables a los productores que no cumplan la nueva obligación de regularización o arranque de las viñas plantadas antes del 1 de septiembre de 1998 sin disponer de los correspondientes derechos de plantación y con las comunicaciones que los Estados miembros deben enviar a la Comisión en este contexto. Sin perjuicio de las sanciones anteriores que, en su caso, hayan impuesto los Estados miembros, la sanción aplicable en caso de incumplimiento de la obligación de arranque de la superficie ilegal debe ser de una cuantía tal que incite a los productores a cumplirla. Conviene pues que ascienda, cuando menos, al doble del valor medio de la prima de arranque.
(48)
De conformidad con el artículo 87, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros deben exigir que se demuestre la no circulación de los productos obtenidos a partir de viñas ilegales cuando éstos sólo puedan ser puestos en circulación para destilación. Para un mayor control, deben circunscribirse a tres casos las formas posibles de no circulación: la entrega para destilación o la cosecha en verde, a expensas del productor, y el consumo familiar, si la superficie vitícola total del productor no supera 0,1 hectáreas. Procede fijar un plazo de presentación de los contratos de destilación a que se refiere el citado artículo. Para poder organizar adecuadamente los controles, es preciso que los productores que vayan a efectuar la cosecha en verde informen de ello a las autoridades competentes con la debida antelación. Con vistas a mejorar los controles, debe darse a los Estados miembros la posibilidad de exigir a los productores que notifiquen con antelación a cuál de las tres posibilidades de no circulación pretenden recurrir y de limitar aún más las posibilidades de no circulación aceptadas.
(49)
En aras de una utilización justa y controlable del presupuesto comunitario, es preciso prever la aplicación de sanciones con repercusiones financieras cuando los Estados miembros incumplan las obligaciones de comunicación de plantaciones ilegales.
(50)
El artículo 91, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé la concesión de derechos de nueva plantación en el marco de medidas de concentración parcelaria o de medidas de expropiación por causa de utilidad pública. Con objeto de que estos derechos de nueva plantación no desvirtúen la prohibición de plantar establecida por el artículo 90, apartado 1, de dicho Reglamento, es preciso que no superen los necesarios para plantar una superficie equivalente al 105 % de la perdida por los productores como consecuencia de las medidas indicadas.
(51)
El artículo 91, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé también la concesión de derechos de nueva plantación con fines experimentales y con miras al cultivo de viñas madres de injertos. Resulta procedente disponer que las superficies en las que se haga uso de esos derechos de nueva plantación sólo puedan utilizarse para los fines especificados y que los productos vitivinícolas obtenidos a partir de las uvas de esas superficies no puedan comercializarse. Procede autorizar la continuación de los experimentos vitícolas y los cultivos de viñas madres de injertos que ya están en marcha, sujetos a las normas en vigor.
(52)
El artículo 91, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé también la concesión de derechos de nueva plantación en superficies cuyo vino o cuyos productos vitivinícolas estén destinados exclusivamente al autoconsumo. No obstante, dado que en determinados Estados miembros dichas superficies son muy numerosas, la aplicación de dicha disposición podría acarrear cargas administrativas excesivas. Por lo tanto, es necesario permitir que los Estados miembros autoricen la existencia de estas superficies incluso en los casos en que no se hayan concedido derechos de plantación con respecto a las mismas, a condición de que, con objeto de evitar que se altere el equilibrio del mercado, esas superficies sean pequeñas y el viticultor no se dedique a la producción comercial de vino. Las superficies y los productores en cuestión deben quedar sujetos a los controles y sanciones oportunos, incluido el arranque de las vides, en caso de incumplimiento de la normativa.
(53)
No deben concederse derechos de replantación con respecto a las superficies arrancadas obligatoriamente por haber infringido las disposiciones del Reglamento (CE) no 479/2008. Tampoco deben concederse derechos de replantación para el arranque de superficies que hayan disfrutado de derechos de nueva plantación con fines distintos de los de producción comercial de vino.
(54)
El artículo 92, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé la concesión de derechos de replantación a los productores que se comprometan a proceder al arranque de una superficie plantada de vid. Resulta conveniente que únicamente se concedan tales derechos cuando el productor no cuente con derechos de plantación suficientes para una superficie equivalente a aquélla en la que vaya a proceder al arranque de vides. La concesión de derechos de replantación con base en un compromiso de arranque debe ir acompañada del depósito de una garantía a fin de asegurar su cumplimiento. Durante el periodo de coexistencia de la superficie plantada con la que se va a arrancar, sólo debe permitirse la producción de vino para su comercialización en una de las superficies, a fin de no alterar el equilibrio del mercado.
(55)
El artículo 93 del Reglamento (CE) no 479/2008 prevé la creación o el mantenimiento de reservas nacionales o regionales con objeto de mejorar la gestión del potencial productivo. Para no perturbar el equilibrio del mercado, es preciso evitar que la transferencia de derechos a través del sistema de reserva desemboque en un incremento global del potencial productivo en el territorio de los Estados miembros. El artículo 92, apartado 5, de ese Reglamento establece una prohibición similar de incremento del potencial productivo mediante la transferencia de derechos entre explotaciones. En este contexto, los Estados miembros pueden aplicar un coeficiente de reducción a las transferencias de derechos.
(56)
El artículo 93, apartado 5, del Reglamento (CE) no 479/2008 dispone que los Estados miembros pueden optar por no aplicar el sistema de reservas siempre que puedan demostrar que tienen en todo su territorio un sistema alternativo eficaz de gestión de los derechos de plantación. En este contexto, un Estado miembro dado puede prever la aplicación del sistema de reserva en ciertas zonas de su territorio y de otro sistema eficaz en otras. Los Estados miembros que deseen acogerse a la posibilidad prevista en ese artículo deben probar la existencia de tal sistema y demostrar que es necesario establecer excepciones a lo dispuesto en el capítulo I del título V del citado Reglamento.
(57)
El artículo 90, apartado 6, del Reglamento (CE) no 479/2008 establece que los Estados miembros pueden decidir mantener la prohibición de plantar vides de las variedades de uva de vinificación hasta el 31 de diciembre de 2018. Es conveniente disponer que los Estados miembros que decidan acogerse a esa posibilidad lo comuniquen oportunamente a la Comisión.
(58)
Según el artículo 100 del Reglamento (CE) no 479/2008, únicamente pueden concederse primas por arranque por las superficies que estén cuidadas. Para que las autoridades puedan comprobar si una superficie está cuidada adecuadamente, debe disponerse que, al margen de los controles sobre el terreno obligatorios, se aporten pruebas de producción de la viña considerada. Conviene que esas pruebas se aporten mediante la presentación de declaraciones de cosecha de años anteriores o, a falta de la declaración de cosecha por motivos justificados, mediante cualesquiera otros medios que determinen los Estados miembros, los cuales deberán cerciorarse de la fiabilidad de ellos.
(59)
Conforme a lo dispuesto por el artículo 104, apartado 4, del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros pueden declarar no admisibles al régimen de arranque las viñas situadas en zonas de montaña o terrenos muy inclinados. Resulta oportuno que esta exención pueda aplicarse a las terrazas construidas en zonas en las que, debido al declive del talud, sea extremadamente difícil cultivar de otro modo o pueda haber problemas graves de erosión. Conviene establecer los criterios aplicables a las zonas a las que puedan aplicarse esas exenciones, basándose en las normas profesionales generalmente aceptadas. De acuerdo con el artículo 104, apartados 5 y 6, de ese mismo Reglamento, los Estados miembros también pueden declarar determinadas zonas no admisibles a ese régimen por consideraciones medioambientales y Grecia puede declarar no admisibles las zonas plantadas de vid en las islas del mar Egeo y en las islas jónicas griegas, excepto Creta y Eubia. Las declaraciones de no admisibilidad al régimen deben estar bien fundamentadas y comunicarse periódicamente a la Comisión.
(60)
La experiencia adquirida en la aplicación de la medida anterior de abandono definitivo aconseja mantener el sistema de baremos de la prima. Los nuevos baremos de la prima por arranque deben ser los vigentes antes de la entrada en vigor del Reglamento (CE) no 479/2008 incrementados un 20 % en 2009, un 10 % en 2010 y un 0 % en 2011.
(61)
De acuerdo con el principio de subsidiariedad, la responsabilidad de establecer los procedimientos administrativos de presentación de solicitudes para la prima por arranque debe recaer en los Estados miembros. Éstos deben tener la potestad de determinar la fecha en la cual los productores solicitantes deben finalizar las operaciones de arranque, de tal forma que dispongan de tiempo suficiente para realizar los controles adecuados antes de proceder a los pagos, que tienen que efectuarse no más tarde del 15 de octubre.
(62)
El uso eficiente de los fondos asignados a la medida de arranque requiere que los Estados miembros dispongan un sistema que permita comprobar si las solicitudes de prima son fundadas y que, en su caso, incluya un compromiso escrito del productor y la obligación de correr con los gastos de tramitación de su solicitud, cuando retire la solicitud de prima sin una justificación válida.
(63)
Por razones de control, es preciso que el pago de la prima tenga lugar una vez efectuado el arranque.
(64)
El artículo 104, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 da a los Estados miembros la posibilidad de rechazar nuevas solicitudes de prima de arranque en su territorio o en una región dada cuando la superficie total arrancada haya alcanzado el 8 % de la superficie plantada de vid, en el primer caso, o el 10 %, en el segundo. Procede disponer que los Estados miembros informen a la Comisión de las decisiones que tomen en ese sentido.
(65)
Es imprescindible, para el seguimiento de la aplicación de los títulos II y V del Reglamento (CE) no 479/2008 y una gestión adecuada del mercado, que la Comisión reciba los datos pertinentes del potencial productivo. En este contexto, es necesario precisar la información que debe figurar en el inventario a que se refiere el artículo 109 del Reglamento antes citado.
(66)
Para que exista uniformidad en los pagos de ayuda a la reestructuración y conversión de viñedos y a la cosecha en verde y de la prima por arranque, resulta apropiado establecer normas, a escala comunitaria, sobre la medición de superficies, en especial para determinar la superficie de viña.
(67)
Deben establecerse medidas en relación con los controles necesarios para una correcta aplicación del Reglamento (CE) no 479/2008 y del presente Reglamento y con las sanciones aplicables a las irregularidades que se detecten. Tales medidas deben estar conformadas por controles y sanciones específicos establecidos a escala comunitaria y por controles y sanciones adicionales establecidos a escala nacional. Los controles y sanciones deben ser disuasorios, eficaces y proporcionados.
(68)
Los controles referidos al potencial productivo deben basarse fundamentalmente en el registro vitícola.
(69)
Dada la importancia que reviste el control del potencial productivo y de los fondos correspondientes al régimen de arranque, es conveniente que se realice una comprobación sistemática, sobre el terreno, de las superficies antes y después del arranque de las cepas. No obstante, resulta oportuno que, en los Estados miembros que cuenten con un instrumento gráfico fiable y con información actualizada de la zona, el control previo al arranque pueda realizarse administrativamente. Para el control posterior al arranque, puede recurrirse a la teledetección para comprobar si la eliminación de plantaciones de viñas ha tenido efectivamente lugar y, por consiguiente, procede autorizar su uso en esta etapa del control (a posteriori). Habida cuenta de las dificultades que entraña el cálculo de superficies mediante teledetección, se debe autorizar el uso de este método sólo en los casos de arranque de parcelas vitícolas enteras o cuando la teledetección proporcione imágenes con una resolución de 1 m2 o superior. En todos los casos, es preciso que uno de los dos controles, ya sea el anterior al arranque, ya el posterior al mismo, se realice sobre el terreno.
(70)
En aras de una aplicación uniforme de la normativa del sector vitivinícola, conviene adoptar normas dirigidas, por un lado, a precisar los procedimientos de control ya vigentes a escala nacional y comunitaria y, por otro, a garantizar la colaboración directa entre los organismos encargados de los controles en ese sector.
(71)
Conviene establecer normas relativas a la asistencia que deben prestarse mutuamente las organismos nacionales y la Comisión con vistas a garantizar una aplicación adecuada de la normativa vitivinícola. Estas normas no deben dificultar la aplicación de las disposiciones específicas en materia de gasto comunitario, en materia penal o en materia de sanciones administrativas nacionales.
(72)
Es necesario que los Estados miembros garanticen la eficacia de la acción de los organismos encargados de los controles vitivinícolas. A tal fin, conviene que designen un organismo encargado de los contactos entre ellos y con la Comisión. Además, es imprescindible que las operaciones de control se realicen de forma coordinada entre las organismos competentes de todos los Estados miembros en aquellos casos en que los controles vitivinícolas sean competencia de varios organismos.
(73)
Con el fin de contribuir a una aplicación uniforme de la normativa en toda la Comunidad, resulta necesario que los Estados miembros adopten las medidas necesarias para que el personal de las organismos competentes disponga de los poderes de investigación indispensables para garantizar el cumplimiento de la normativa.
(74)
La evolución de los intercambios comerciales entre los diferentes Estados miembros y, en particular, la presencia creciente de empresas multinacionales en este sector de actividad, así como la posibilidad prevista por las normas de gestión de hacer ejecutar o de transferir las operaciones, tanto con ayuda como sin ella, en un lugar distinto de aquél del que procede el producto, reflejan la interdependencia de los mercados vitícolas. Esta situación exige una mayor armonización de los métodos de control y una mayor colaboración entre los diferentes organismos encargados de los controles.
(75)
En aras de una colaboración eficaz entre los Estados miembros en lo referente a la aplicación de las disposiciones relativas al sector vitivinícola, conviene que el organismo competente de un Estado miembro pueda colaborar, cuando así se solicite, con el organismo u organismos competentes de otro Estado miembro. Conviene, pues, establecer las normas para dicha colaboración y asistencia.
(76)
Dada la complejidad que revisten algunos asuntos y la necesidad de resolverlos con rapidez, es fundamental que un organismo competente que haya presentado una solicitud de asistencia pueda designar agentes acreditados, de conformidad con el organismo competente requerido, para que estén presentes en las investigaciones.
(77)
Es preciso que, en caso de riesgo grave de fraude o en caso de fraude que afecte a varios Estados miembros o a uno solo, los diferentes organismos afectados puedan iniciar automáticamente un procedimiento de asistencia por propia iniciativa.
(78)
Dada la naturaleza de los datos que se intercambian en aplicación del presente Reglamento, es necesario que estén protegidos por el secreto profesional.
(79)
El Reglamento (CE) no 2729/2000 crea una base de datos analíticos en el Centro Común de Investigación (CCI) para contribuir a la armonización de los controles analíticos en el conjunto de la Comunidad en la que se recopilan las muestras y los informes de análisis enviados por los Estados miembros.
(80)
La aplicación de métodos de análisis de referencia isotópicos puede mejorar el control del aumento del grado alcohólico natural de los productos vinícolas, poner de manifiesto la adición de agua a estos productos o, en relación con los resultados del análisis de otras características isotópicas de estos, contribuir a la comprobación de la conformidad con el origen indicado en su designación. Con el fin de facilitar la interpretación de los resultados obtenidos mediante estos métodos de análisis, conviene poder comparar los resultados obtenidos con los obtenidos anteriormente mediante estos mismos métodos con ocasión del análisis de productos que tengan características similares y cuyo origen y elaboración estén autenticados.
(81)
El análisis isotópico de los vinos o productos derivados del vino se realiza mediante los métodos de análisis de referencia establecidos en el artículo 31 del Reglamento (CE) no 479/2008.
(82)
Con el fin de facilitar la interpretación de los resultados obtenidos mediante los análisis efectuados en los laboratorios de la Comunidad equipados al efecto y de garantizar la comparabilidad de los resultados obtenidos por estos laboratorios, conviene establecer normas uniformes para la recogida de las muestras de uva y para la vinificación y conservación de estas muestras.
(83)
Para garantizar la calidad y la comparabilidad de los datos analíticos, es necesario aplicar un sistema de normas de calidad reconocidas en los laboratorios encargados por los Estados miembros del análisis isotópico de las muestras para la base de datos.
(84)
El análisis isotópico es un método analítico utilizado para el control y la lucha contra el fraude en el sector vitivinícola que requiere conocimientos científicos y equipos técnicos altamente especializados. La mayor parte de los Estados miembros que ingresaron en la Comunidad en 2004 y 2007 no cuentan con los equipos necesarios para aplicar este método. Es necesario pues que, para garantizar una aplicación uniforme de los procedimientos de control, el Centro Común de Investigación realice esos análisis para los citados Estados miembros hasta que cuenten con todos los equipos y destrezas necesarios para realizarlos ellos mismos.
(85)
El análisis isotópico de los productos vitivinícolas y su interpretación son procedimientos delicados y, con el fin de armonizar la interpretación de los resultados de análisis, conviene que la base de datos del CCI sea accesible a los laboratorios oficiales que practiquen este método de análisis y, cuando así se solicite, a otros organismos oficiales de los Estados miembros, dentro del respeto del principio de protección de los datos privados.
(86)
El Reglamento (CE) no 2729/2000 establece las normas relativas a la recogida de las muestras que vayan a ser enviadas a un laboratorio oficial de otro Estado miembro así como las normas comunes para la recogida de las muestras que deban ser analizadas mediante métodos isotópicos. Conviene incluir estas normas y considerar la recogida de muestras de un producto vitivinícola para la base de datos comunitaria como un caso particular de toma de muestras en el marco de la colaboración directa de los distintos organismos.
(87)
Para garantizar la objetividad de los controles, es necesario que los funcionarios de los organismos competentes de los Estados miembros puedan solicitar al organismo competente de otro Estado miembro que lleve a cabo una recogida de muestras. Es conveniente que el funcionario requirente pueda acceder a las muestras recogidas y determinar el laboratorio en el que deban analizarse.
(88)
Conviene establecer las disposiciones relativas a la recogida oficial de muestras en el marco de la colaboración entre los organismos competentes de los Estados miembros, así como las referentes a la utilización de estas muestras. Tales disposiciones deben garantizar que las muestras sean representativas y permitir la comprobación de los resultados de los análisis oficiales en toda la Comunidad.
(89)
Con el fin de simplificar la gestión administrativa de la liquidación de los gastos derivados de la recogida y el envío de las muestras, los exámenes analíticos y organolépticos y la contratación de expertos, conviene establecer que estos gastos corran a cargo del organismo que haya ordenado la recogida de la muestra o la contratación del experto.
(90)
Conviene precisar la fuerza probatoria de las comprobaciones efectuadas en los controles realizados en virtud del presente Reglamento.
(91)
Con el fin de garantizar un desarrollo normal de los controles y de la recogida de las muestras de uva en las viñas, es preciso adoptar disposiciones para que los interesados no obstaculicen la realización de los controles que les afecten y faciliten la recogida de muestras y los datos requeridos en aplicación del presente Reglamento.
(92)
Procede establecer disposiciones en relación con el tipo, el formato y los medios de comunicación necesarios para aplicar el presente Reglamento. Esas disposiciones deben incluir comunicaciones de los Estados miembros a la Comisión.
(93)
La utilización justa y controlable del presupuesto comunitario requiere que se establezcan sanciones con consecuencias financieras para los casos en que los Estados miembros no cumplan las obligaciones de comunicación.
(94)
Es conveniente que los Estados miembros conserven, para posibles inspecciones, la información necesaria para comprobar y auditar la aplicación de lo dispuesto en el presente Reglamento durante un tiempo adecuado.
(95)
Los pagos que se efectúen al amparo de los títulos II y V del Reglamento (CE) no 479/2008 deben abonarse íntegramente a los beneficiarios. Para evitar trámites administrativos innecesarios, procede que los Estados puedan abonar a los productores las ayudas a los seguros de cosecha a través de las compañías de seguro, con arreglo a determinadas condiciones.
(96)
Deben adoptarse disposiciones para resolver casos de error obvio, de fuerza mayor y otras circunstancias excepcionales a fin de garantizar un tratamiento justo a los productores. También deben adoptarse disposiciones para las situaciones creadas artificialmente a fin de evitar que produzcan beneficios.
(97)
Conviene adoptar disposiciones que faciliten una transición armoniosa del régimen anterior al régimen establecido por el presente Reglamento y la aplicación de las disposiciones transitorias enunciadas en el artículo 128 del Reglamento (CE) no 479/2008.
(98)
El Comité de Gestión de la Organización Común de Mercados Agrícolas no ha emitido dictamen alguno en el plazo fijado por su Presidente.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
TÍTULO I
DISPOSICIONES PRELIMINARES
Artículo 1
Ámbito de aplicación y empleo de términos
1. El presente Reglamento establece las normas de desarrollo de las siguientes disposiciones del Reglamento (CE) no 479/2008:
a)
medidas de ayuda (título II),
b)
comercio con terceros países (título IV),
c)
potencial productivo (título V),
d)
inventario previsto en el artículo 109,
e)
controles en el sector vitivinícola (artículo 117), y
f)
medición de las superficies prevista en el artículo 121, letra c).
El presente Reglamento se entenderá sin perjuicio de la aplicación de:
a)
las disposiciones específicas por las que se rigen las relaciones entre Estados miembros en el ámbito de la lucha contra el fraude vitivinícola, siempre que puedan facilitar la aplicación del presente Reglamento,
b)
las normas relativas a:
i)
el ejercicio de la acción penal o la cooperación judicial entre Estados miembros en materia penal,
ii)
el procedimiento de sanciones administrativas.
2. Los términos utilizados en este Reglamento tienen el mismo significado que en el Reglamento (CE) no 479/2008.
TÍTULO II
PROGRAMAS DE APOYO
CAPÍTULO I
Procedimiento de presentación
Artículo 2
Primera presentación de programas de apoyo
1. Los proyectos de programas de apoyo a que se refiere el artículo 5, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 se presentarán para los cinco ejercicios financieros de 2009 a 2013.
Los Estados miembros presentarán a la Comisión el proyecto de programa de apoyo por medios electrónicos y con arreglo al modelo que figura en el anexo I del presente Reglamento.
Los Estados miembros presentarán también a la Comisión, por medios electrónicos, la programación financiera del proyecto de programa de apoyo a que se refiere el párrafo primero por medio del formulario que figura en el anexo II.
2. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión la legislación nacional que adopten o modifiquen en relación con el proyecto de programa de apoyo a que se refiere el apartado 1.
3. Los Estados miembros que decidan transferir al régimen de pago único la totalidad de la dotación nacional, del ejercicio financiero 2010 en adelante y para todo el período indicado en el anexo II del Reglamento (CE) no 479/2008, presentarán el formulario que figura en el anexo II del presente Reglamento, debidamente cumplimentado en la línea correspondiente y a título definitivo, antes del 30 de junio de 2008.
4. Los Estados miembros que decidan elaborar un programa de apoyo que tenga en cuenta las especificidades regionales podrán detallarlo región por región conforme al formulario que figura en el anexo III del presente Reglamento.
5. Los Estados miembros correrán con los gastos que se efectúen entre la fecha de recepción del programa de apoyo por la Comisión y la fecha de aplicación del mismo conforme a lo dispuesto en el artículo 5, apartado 2, párrafo primero, del Reglamento (CE) no 479/2008.
Artículo 3
Modificaciones de los programas de apoyo
1. Los programas corregidos contemplados en el artículo 5, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008 se presentarán a la Comisión mediante el formulario que figura en el anexo I del presente Reglamento y, en su caso, se acompañarán de una programación financiera corregida, presentada mediante el formulario que figura en el anexo IV del presente Reglamento.
Los Estados miembros a que se refiere el artículo 5, apartado 4, del Reglamento (CE) no 479/2008 no deberán presentar el formulario del anexo IV.
Los Estados miembros correrán con los gastos que se efectúen entre la fecha de recepción del programa de apoyo corregido por la Comisión y la fecha de aplicación del mismo conforme a lo dispuesto en el artículo 5, apartado 2, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 479/2008.
2. Salvo en el caso de las medidas de emergencia adoptadas para hacer frente a catástrofes naturales, no podrán presentarse modificaciones de los programas de apoyo más de dos veces en cada ejercicio financiero. Cuando un Estado miembro estime necesario modificar el programa de apoyo, lo solicitará no más tarde del 1 de marzo o del 30 de junio del ejercicio adjuntando, en su caso:
a)
versiones actualizadas del programa de apoyo, mediante el formulario del anexo I, y del cuadro financiero, mediante el formulario del anexo IV;
b)
los motivos en que se basan las modificaciones propuestas.
Las eventuales transferencias referidas a la medida indicada en el artículo 9 del Reglamento (CE) no 479/2008 se notificarán antes del 1 de diciembre anterior al año civil en que vaya a aplicarse el régimen de pago único.
CAPÍTULO II
Medidas admisibles
Sección 1
Promoción en los mercados de terceros países
Artículo 4
Operaciones y mercados admisibles
Los vinos a que se refiere el artículo 10, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008 podrán ser objeto de medidas de promoción en los mercados de terceros países siempre y cuando:
a)
los productos se destinen al consumo directo, existan oportunidades de exportación o nuevas salidas comerciales para ellos en esos terceros países y tengan un gran valor añadido;
b)
en el caso de los vinos que cuentan con una indicación geográfica, se indique el origen del producto como parte de una campaña de información y promoción;
c)
se defina claramente la operación apoyada, especificando los productos a que se refiere, la campaña de mercadotecnia y el coste estimado;
d)
el apoyo a las medidas de promoción e información no dure más de tres años para un beneficiario y un tercer país dados;
e)
los mensajes de información y promoción se basen en la cualidades intrínsecas del vino y cumplan la normativa aplicable en los terceros países a los que vayan destinados;
f)
los beneficiarios tengan capacidad suficiente para hacer frente a los condicionantes específicos del comercio con terceros países y medios para garantizar la ejecución más eficaz posible de la medida; los Estados miembros se cerciorarán, en particular, de que existan suficientes productos, tanto en calidad como en cantidad, para responder a la demanda del mercado a largo plazo una vez concluida la campaña de promoción.
Los beneficiarios podrán ser empresas privadas, organizaciones profesionales, organizaciones de productores, organizaciones intersectoriales o, si el Estado miembro lo decide, organismos públicos. En ningún caso podrán los Estados miembros designar a un organismo público como único beneficiario de la medida de promoción.
Se dará prioridad a las microempresas y a las pequeñas y medianas empresas, en la acepción de la Recomendación 2003/361/CE de la Comisión (10), y a las marcas comerciales colectivas.
Para evitar la utilización abusiva del régimen, no estará permitido, como norma general, modificar los elementos indicados en las letras a) y c) durante el período de duración de las operaciones apoyadas a menos que sea patente que se obtendrían mejores resultados con modificaciones.
Artículo 5
Procedimiento de selección
1. Los Estados miembros establecerán el procedimiento de presentación de solicitudes, que, entre otras cosas, deberá prever normas en relación con:
a)
la comprobación de la observancia de los requisitos y criterios fijados en el artículo 4;
b)
los plazos de presentación de solicitudes y de examen de la idoneidad de cada campaña propuesta;
c)
los productos considerados y su comercialización conforme a lo dispuesto en el presente Reglamento, en la legislación nacional y en el pliego de condiciones pertinente;
d)
la celebración de contratos, incluidos posibles formularios normalizados, la constitución de garantías y el pago de anticipos;
e)
la evaluación de las campañas apoyadas.
2. Los Estados miembros seleccionarán las solicitudes basándose, en particular, en los siguientes criterios:
a)
la coherencia de las estrategias propuestas con los objetivos fijados;
b)
la calidad de las medidas propuestas;
c)
el incremento previsible de la demanda de los productos considerados derivado de las medidas propuestas;
d)
las garantías de que los agentes económicos participantes son eficaces y disponen de la capacidad técnica necesaria y de que los costes de la campaña que proponen llevar a cabo no superan los normales del mercado.
3. Una vez examinadas las solicitudes, los Estados miembros elegirán las que ofrezcan la mejor relación calidad/precio y elaborarán una lista, dentro de los límites de los fondos disponibles, que comunicarán a la Comisión mediante el formulario que figura en el anexo VIII, para información de los demás Estados miembros y mayor coherencia de la medida.
4. Dos o más Estados miembros podrán decidir seleccionar una campaña de promoción conjunta. En ese caso, se comprometerán a participar en su financiación y acordarán procedimientos administrativos de colaboración para facilitar su seguimiento, ejecución y control.
5. Los Estados miembros velarán por que las campañas nacionales o regionales que se emprendan concuerden con las medidas financiadas en virtud del Reglamento (CE) no 3/2008 o del Reglamento (CE) no 1698/2005 y las financiadas al amparo de campañas nacionales y regionales.
6. No podrán subvencionarse al amparo del artículo 10 del Reglamento (CE) no 479/2008 las campañas apoyadas en virtud del artículo 20, letra c), inciso iii), del Reglamento (CE) no 1698/2005 o del artículo 2, apartado 3, del Reglamento (CE) no 3/2008.
7. Los Estados miembros podrán anticipar el pago de la ayuda antes de que se realicen las medidas previstas, siempre y cuando el beneficiario constituya una garantía.
8. Cuando los Estados miembros concedan ayudas nacionales a campañas de promoción, lo comunicarán en las partes correspondientes de los anexos I, V, VII y VIII del presente Reglamento.
Sección 2
Reestructuración y reconversión de viñedos
Artículo 6
Definición
A los efectos del artículo 11, apartado 3, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 479/2008, se entenderá por «renovación normal de los viñedos que hayan llegado al término de su ciclo natural» la replantación de una misma parcela de tierra con la misma variedad de vid y según el mismo método de cultivo. Los Estados miembros podrán establecer más especificaciones, especialmente en lo referido a la edad de los viñedos sustituidos.
Artículo 7
Procedimiento y solicitudes
1. Los Estados miembros establecerán:
a)
los plazos para la realización de las operaciones de reestructuración, que no superarán los cinco años;
b)
qué organismos o personas podrán presentar proyectos de solicitudes;
c)
criterios objetivos para la asignación de prioridades, especialmente con arreglo al artículo 104, apartado 9, del Reglamento (CE) no 479/2008;
d)
el contenido de las solicitudes, que deberá incluir una descripción detallada de las medidas propuestas y los plazos previstos para la ejecución de las mismas;
e)
un procedimiento para la presentación y aprobación de las solicitudes, en el que se establecerán, en particular, los plazos para la presentación de las solicitudes y criterios objetivos para la asignación de prioridades;
f)
la exigencia de que todas las solicitudes especifiquen las medidas que vayan a realizarse en cada ejercicio financiero, la superficie que corresponda a cada una de esas medidas y los procedimientos de seguimiento de la realización de éstas.
2. Los Estados miembros podrán establecer una superficie mínima para las parcelas con derecho a ayudas a la reestructuración y conversión y la superficie mínima que deba resultar de la reestructuración y conversión, y disponer que sólo puedan hacerse excepciones por motivos objetivos debidamente justificados.
Artículo 8
Niveles de ayuda
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 11 del Reglamento (CE) no 479/2008 y en el presente capítulo, los Estados miembros establecerán las disposiciones que regirán el ámbito de aplicación concreto y los niveles de la ayuda que se conceda. Esas disposiciones podrán prever el pago de importes a tanto alzado, los niveles máximos de ayuda por hectárea y la modulación de la ayuda sobre la base de criterios objetivos. En caso de que los derechos de plantación utilizados no provengan de la operación de reestructuración, se reducirá la ayuda proporcionalmente con objeto de evitar que la utilización de derechos de plantación que no han originado ningún gasto de arranque distorsione la competencia.
Las ayudas se abonarán por la superficie plantada, determinada con arreglo al artículo 75, apartado 1.
Las disposiciones deberán garantizar el cumplimiento del objetivo perseguido por el régimen.
Artículo 9
Gestión financiera
1. La ayuda se pagará una vez se haya confirmado que se ha realizado y comprobado sobre el terreno una de las operaciones previstas en la solicitud de ayuda, o todas ellas, según la alternativa que haya elegido el Estado miembro para la gestión de la medida.
Si bien, en principio, las ayudas únicamente se abonan una vez que se hayan realizado todas las operaciones, podrán pagarse cuando se haya llevado a cabo sólo una operación si las operaciones restantes no pueden realizarse por causas de fuerza mayor o circunstancias excepcionales, en la acepción del artículo 40, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1782/2003 (11).
Si se comprueba, en los controles, que la operación global que figure en una solicitud de apoyo no se ha ejecutado totalmente por causas que no sean de fuerza mayor ni circunstancias excepcionales, en la acepción del artículo 40, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1782/2003, y que se han abonado ayudas por operaciones aisladas que formen parte de la operación global contemplada en la solicitud de apoyo, el Estado miembro podrá exigir que se reintegre la ayuda abonada.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros podrán prever el pago anticipado de la ayuda a los productores, ya sea por una operación dada, ya por todas las operaciones contempladas en la solicitud de apoyo, antes de que se haya realizado operación alguna, siempre y cuando la operación u operaciones consideradas hayan comenzado y el beneficiario haya constituido una garantía. A efectos de lo dispuesto en el Reglamento (CEE) no 2220/85 (12), la obligación será ejecutar las operaciones en las dos campañas vitícolas siguientes al pago del anticipo.
Ese plazo podrá ser adaptado por el Estado miembro cuando:
a)
las superficies consideradas se encuentren en una zona que haya sufrido una catástrofe natural reconocida por las autoridades competentes del Estado miembro;
b)
las operaciones previstas no puedan llevarse a cabo debido a problemas fitosanitarios del material vegetal, certificados por un organismo acreditado por el Estado miembro.
La ayuda sólo podrá pagarse por adelantado cuando las operaciones anteriores que, en su caso, se hayan realizado en la misma parcela y por las cuales el productor haya percibido también la ayuda por anticipado hayan sido ejecutadas totalmente.
Si se comprueba, en los controles, que una medida contemplada en la solicitud de ayuda por la que se haya abonado un anticipo no ha sido ejecutada totalmente, el Estado miembro podrá aplicar una sanción.
Artículo 10
Medidas transitorias
Los Estados miembros podrán autorizar la transformación de operaciones de reestructuración planificadas conforme al artículo 11 del Reglamento (CE) no 1493/1999 y ya en marcha en una nueva solicitud amparada en el artículo 11, apartado 3, del Reglamento (CE) no 479/2008, siempre y cuando:
a)
esa transformación se financie con fondos del programa de apoyo destinados a una medida contemplada en el artículo 11, apartado 3, del Reglamento (CE) no 479/2008;
b)
la continuación de la medida, después de las adaptaciones necesarias, se ajuste a lo dispuesto en el presente artículo.
Sección 3
Cosecha en verde
Artículo 11
Definición de «cosecha en verde»
A los efectos del artículo 12 del Reglamento (CE) no 479/2008 y de la presente sección, no se considerará cosecha en verde dejar uvas de calidad comercial en las cepas al final del ciclo normal de producción (uvas sin vendimiar).
Además, la superficie de las parcelas que reciban ayuda a la cosecha en verde no se contabilizará para calcular los límites de rendimiento fijados en los pliegos de condiciones de los vinos con indicación geográfica.
Artículo 12
Condiciones de realización de la cosecha en verde
1. En relación con la medida de cosecha en verde, los Estados miembros:
a)
adoptarán disposiciones de aplicación de la medida, que incluirán lo siguiente:
i)
la notificación previa de la cosecha en verde;
ii)
la cuantía de la compensación que se vaya a pagar;
iii)
normas que garanticen que las superficies consideradas se mantengan en buenas condiciones vegetativas, que la aplicación de la medida no tenga ninguna repercusión negativa para el medio ambiente ni consecuencias fitosanitarias negativas, y que hagan posible verificar que la medida se realiza adecuadamente; para conseguir esos objetivos, los Estados miembro podrán aplicar a la medida restricciones basadas en criterios objetivos y no discriminatorios referidos, en particular, al calendario aplicable a las diferentes variedades, a los riesgos medioambientales o fitosanitarios o al método que deba utilizarse;
b)
fijarán el plazo de presentación de solicitudes de cosecha en verde entre el 15 de abril y el 31 de mayo de cada año;
c)
elaborarán, no más tarde del 31 de mayo, un análisis de la situación prevista del mercado que justifique la necesidad de la cosecha en verde como medida para restablecer el equilibrio del mercado y prevenir una crisis;
d)
velarán por que las medidas se lleven a cabo correctamente comprobando si una operación de cosecha en verde se realiza adecuadamente; las superficies que causen derecho a la ayuda a la cosecha en verde se controlarán sistemáticamente sobre el terreno una vez efectuada aquélla; se controlarán las parcelas que hayan sido objeto de solicitud de ayuda.
El control a que se refiere la letra d) del apartado 1 consistirá en una comprobación de:
i)
la existencia de la viña y el correcto manejo de la superficie considerada;
ii)
la eliminación o destrucción completa de todos los racimos;
iii)
el método utilizado; todos los agricultores que soliciten la ayuda a la cosecha en verde conservarán justificantes del coste de la operación.
Con objeto de cerciorarse de que no queden uvas comercializables en la parcela, todos los controles se realizarán entre el 15 de junio y el 31 de julio de cada año y, en cualquier caso, deberán llevarse a cabo antes de la época normal de envero (fase M de Baggiolini, fase 83 de BBCH) de cada superficie.
2. No podrá cosecharse en verde una misma parcela en dos campañas consecutivas.
3. No se concederá ayuda alguna en caso de pérdida total o parcial de la producción antes de la fecha de cosecha en verde como consecuencia de un desastre natural, en la acepción del artículo 2, apartado 8, del Reglamento (CE) no 1857/2006 de la Comisión (13).
4. En caso de pérdida total o parcial de la producción entre la fecha de pago de la ayuda a la cosecha en verde y la de cosecha, no se abonará compensación financiera alguna en concepto de apoyo a los seguros de cosecha por la superficie que ya ha sido objeto de ayuda.
Artículo 13
Procedimiento de solicitud
1. Los Estados miembros establecerán el procedimiento de solicitud que, entre otras cosas, especificará la prima aplicable al productor considerado y la información que debe adjuntarse a la solicitud. En la solicitud se indicarán la superficie, el rendimiento medio, el método que vaya a utilizarse, la variedad de uva y el tipo de vino producido con ella.
2. Los Estados miembros verificarán la admisibilidad de las solicitudes. Para ello, podrán disponer que el productor adjunte un compromiso por escrito a su solicitud. Asimismo, podrán establecer que, en caso de que el productor retire la solicitud sin motivos debidamente justificados, éste corra con los costes de tramitación de la solicitud.
Artículo 14
Compensación
1. Los Estados miembros calcularán anualmente los costes directos de la cosecha en verde según los distintos métodos que autoricen (manual, mecánico y químico), en relación con el artículo 12, apartado 1, letra a), inciso iii). Si se utiliza más de un método en una superficie dada, se calculará la compensación correspondiente al método más barato.
2. Los Estados miembros determinarán la pérdida de ingresos causada por la cosecha en verde conforme a criterios objetivos y no discriminatorios.
A reserva de lo dispuesto en el artículo 12, apartado 4, del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros fijarán el nivel de apoyo previsto en el artículo 12, apartado 3, de ese Reglamento basándose en costes estándar e hipótesis estándar de pérdidas de ingresos. Los Estados miembros velarán por que los cálculos:
a)
sólo contengan elementos verificables;
b)
se basen en cifras determinadas por los expertos pertinentes;
c)
indiquen claramente la fuente de las cifras;
d)
se diferencien en función de las condiciones regionales o locales, según proceda.
La prima se abonará por la superficie plantada, de conformidad con el artículo 75, apartado 1, del presente Reglamento.
Sección 4
Mutualidades
Artículo 15
Nivel de la ayuda
La medida contemplada en el artículo 13 del Reglamento (CE) no 479/2008 podrá ser introducida por los Estados miembros en sus programas de apoyo con arreglo a lo siguiente:
a)
el período de ayuda no será superior a tres años;
b)
las ayudas para paliar los costes administrativos derivados de la constitución de mutualidades se limitarán el primero, segundo y tercer año de funcionamiento de la mutualidad respectivamente, al siguiente porcentaje de la contribución de los productores a la mutualidad durante su primero, segundo y tercer año de funcionamiento:
i)
10 %, 8 % y 4 %, en los Estados miembros que se adhirieron a la Unión Europea el 1 de mayo de 2004 o posteriormente;
ii)
5 %, 4 % y 2 %, en los demás Estados miembros;
c)
los Estados miembros podrán fijar límites para los importes que puedan recibirse en concepto de ayudas para paliar los costes administrativos derivados de la constitución de mutualidades;
d)
los Estados miembros adoptarán las disposiciones necesarias para la aplicación de esta medida.
Sección 5
Seguro de cosecha
Artículo 16
Condiciones de admisibilidad
La medida contemplada en el artículo 14 del Reglamento (CE) no 479/2008 podrá ser introducida por los Estados miembros en sus programas de apoyo con arreglo a lo siguiente:
a)
los Estados miembros adoptarán las disposiciones necesarias para la aplicación de las medidas relativas a los seguros de cosecha, incluidas las necesarias para garantizar que no falseen la competencia en el mercado de los seguros;
b)
los productores que soliciten acogerse a este régimen presentarán la póliza de seguro a las autoridades nacionales con objeto de que los Estados miembros puedan dar cumplimiento a lo dispuesto en el artículo 14, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008;
c)
los Estados miembros fijarán límites para los importes que puedan recibirse en concepto de ayudas a los seguros de cosecha de tal forma que se observen las condiciones establecidas en el artículo 14, apartado 3, del Reglamento (CE) no 479/2008; en su caso, los Estados miembros podrán fijar el límite basándose en costes estándar e hipótesis estándar de pérdidas de ingresos; los Estados miembros velarán por que los cálculos:
i)
sólo contengan elementos verificables;
ii)
se basen en cifras determinadas por los expertos pertinentes;
iii)
indiquen claramente la fuente de las cifras;
iv)
se diferencien en función de las condiciones regionales o locales, según proceda.
A los efectos del artículo 14 del Reglamento (CE) no 479/2008, la expresión «fenómeno meteorológico adverso asimilable a una catástrofe natural» tendrá el mismo significado que la expresión «fenómeno climático adverso asimilable a un desastre natural» del artículo 2, apartado 8, del Reglamento (CE) no 1857/2006 de la Comisión.
Cuando los Estados miembros concedan ayudas nacionales a los seguros de cosecha, lo comunicarán en las partes correspondientes de los anexos I, V y VIII del presente Reglamento.
Sección 6
Inversiones
Artículo 17
Medidas admisibles
Las inversiones que causen ayuda deberán cumplir las normas comunitarias aplicables en la materia.
Serán gastos subvencionables los siguientes:
a)
la construcción, adquisición (incluido el arrendamiento financiero) o mejora de bienes inmuebles;
b)
la compra o arrendamiento con opción de compra de nueva maquinaria y equipo, incluidos los soportes lógicos de ordenador, hasta el valor de mercado del producto; no serán gastos subvencionables los demás costes relacionados con los contratos de arrendamiento con opción de compra (margen del arrendador, costes de refinanciación de los intereses, gastos generales, gastos de seguro, etc.);
c)
costes generales ligados a los gastos indicados en las letras a) y b), como honorarios de arquitectos, ingenieros y asesores, estudios de viabilidad o adquisición de patentes y licencias.
No obstante lo dispuesto en la letra b), los Estados miembros podrán disponer que, en casos debidamente justificados, puedan considerarse subvencionables los gastos de compra de material de segunda mano de las microempresas y de las pequeñas y medianas empresas, en la acepción de la Recomendación 2003/361/CE de la Comisión (14), cuando se cumplan determinadas condiciones.
Las inversiones de mera sustitución no se considerarán gastos subvencionables para asegurarse de que el objetivo de la medida, consistente en mejorar la adaptación a la demanda del mercado y en aumentar la competitividad, se alcance mediante esas inversiones en la cadena de transformación.
Artículo 18
Medidas de desarrollo de nuevos productos admisibles
Los gastos de desarrollo de nuevos productos, procedimientos y tecnologías a que hace referencia el artículo 15, apartado 1, letra b), del Reglamento (CE) no 479/2008 corresponderán a actividades preparatorias tales como el diseño, el desarrollo y ensayo de productos, procedimientos o tecnologías y las inversiones tangibles o intangibles relacionadas con ellas, antes del empleo, con fines comerciales, de los nuevos productos, procedimientos y tecnologías desarrollados.
Las inversiones de mera sustitución no se considerarán gastos subvencionables para asegurarse de que el objetivo de la medida, consistente en mejorar la adaptación a la demanda del mercado y en aumentar la competitividad, se alcance mediante esas ayudas.
Artículo 19
Gestión financiera
Excepto en casos de fuerza mayor o circunstancias excepcionales, en la acepción del artículo 40, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1782/2003, producidas en el período en el que estuviera previsto realizar las inversiones, la ayuda se pagará una vez se haya confirmado que se han realizado y comprobado sobre el terreno todas las inversiones previstas en la solicitud de apoyo.
Los beneficiarios de apoyo a las inversiones podrán solicitar el pago de un anticipo a los organismos pagadores competentes si el programa nacional de apoyo contempla esta posibilidad.
Los anticipos no superarán el 20 % de la ayuda pública a la inversión y su pago estará sujeto a la constitución de una garantía bancaria o una garantía equivalente por el 110 % del importe del anticipo.
La garantía se liberará cuando el organismo pagador competente estime que el importe de los gastos reales correspondientes a la ayuda pública a la inversión supera el importe del anticipo.
Artículo 20
Compatibilidad y coherencia
No se concederá apoyo a operaciones de mercadotecnia que hayan recibido apoyo al amparo del artículo 10 del Reglamento (CE) no 479/2008.
Cuando los Estados miembros concedan ayudas nacionales a inversiones, lo comunicarán en las partes correspondientes de los formularios que figuran en los anexos I, V y VIII del presente Reglamento.
Sección 7
Eliminación de subproductos
Artículo 21
Fijación de un porcentaje mínimo de alcohol
1. Sin perjuicio del punto 1 del anexo VI.D del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros fijarán el volumen de alcohol que deberán tener los subproductos en comparación con el del vino producido. Los Estados miembros podrán modular el porcentaje mínimo de alcohol con arreglo a criterios objetivos y no discriminatorios.
2. De no alcanzarse el porcentaje fijado por el Estado miembro en aplicación del apartado 1, los interesados vendrán obligados a entregar una cantidad de vino de su propia producción para llegar a ese porcentaje.
3. Para determinar el volumen de alcohol que tienen los subproductos en comparación con el del vino producido, se aplicarán los siguientes grados alcohólicos volumétricos naturales del vino en las diferentes zonas vinícolas:
a)
8,0 %, en la zona A;
b)
8,5 %, en la zona B;
c)
9,0 %, en la zona C I;
d)
9,5 %, en la zona C II;
e)
10,0 %, en la zona C III.
Artículo 22
Eliminación de subproductos
Los productores retirarán los subproductos de la vinificación o de otras formas de transformación de uvas bajo supervisión y con arreglo a las siguientes condiciones:
a)
los subproductos se retirarán sin demora y a más tardar al final de la campaña vitícola en la que se hayan obtenido; los Estados miembros podrán fijar un plazo más corto; la retirada, con indicación de las cantidades estimadas, se consignará en los registros establecidos en aplicación del artículo 112, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008 o será certificada por la autoridad competente;
b)
las retiradas se ajustarán a la normativa comunitaria aplicable, en especial, a la normativa sobre medio ambiente.
La retirada de las lías se considerará efectuada cuando éstas se hayan desnaturalizado para imposibilitar su utilización en el proceso de vinificación y la entrega a terceros de las lías desnaturalizadas se haya consignado en los registros a que se refiere el artículo 112, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para el control de estas transacciones. A tal fin, podrán implantar un sistema de reconocimiento previo de los terceros en cuestión.
Los Estados miembros podrán decidir que los productores que, en la campaña vitícola de que se trate, no produzcan más de 25 hectolitros de vino o mosto en sus instalaciones personales no estén obligados a retirar sus subproductos.
Artículo 23
Eliminación de subproductos mediante la destilación
1. Los productores podrán cumplir la obligación de eliminar una parte o la totalidad de los subproductos de la vinificación o de otras formas de transformación de uvas entregándolos para la destilación.
2. Los Estados miembros podrán establecer, conforme a criterios objetivos y no discriminatorios, que la entrega para la destilación de una parte o de la totalidad de los subproductos de la vinificación o de otras formas de transformación de uvas sea obligatoria para una parte o la totalidad de sus productores. Esa obligación podrá cumplirse también mediante la entrega de vino al sector del vinagre.
3. Los Estados miembros interesados podrán implantar un sistema de certificación de destiladores conforme al procedimiento que determinen.
Artículo 24
Finalidad de la ayuda
1. La ayuda prevista en el artículo 16 del Reglamento (CE) no 479/2008 se abonará, a reserva de lo dispuesto en el apartado 3 y dentro del límite fijado en el apartado 1, párrafo segundo, de ese mismo artículo, a los destiladores que transformen los productos entregados para la destilación en alcohol bruto con un grado alcohólico mínimo del 92 % vol.
2. La ayuda incluirá un importe a tanto alzado, destinado a compensar los gastos de recogida de esos productos, que el destilador transferirá al productor cuando sea éste quien corra con los gastos.
3. Los Estados miembros podrán disponer el pago por adelantado de la ayuda siempre y cuando el beneficiario constituya una garantía.
4. Los Estados miembros adoptarán las disposiciones necesarias para la aplicación de la medida a que se refiere el presente artículo.
Artículo 25
Importe de la ayuda
1. El importe máximo de la ayuda a los destiladores prevista en el artículo 16 del Reglamento (CE) no 479/2008 se fija como sigue por porcentaje de volumen de alcohol y hectolitro:
a)
alcohol bruto de orujo: 1,1 euros/% vol./hl;
b)
alcohol bruto de vino y lías: 0,5 euros/% vol./hl.
2. Los Estados miembros fijarán el importe de la ayuda y la compensación a tanto alzado de los gastos de recogida contemplados en el artículo 24, apartado 2, dentro de los límites indicados en el apartado 1 y conforme a criterios objetivos y no discriminatorios, y los comunicarán a la Comisión consignándolos en las partes correspondientes de los formularios de los anexos I, V y VII. Estos importes podrán ser ajustados a los diferentes tipos de producción, conforme a criterios objetivos y no discriminatorios.
Sección 8
Destilación de alcohol para usos de boca
Artículo 26
Finalidad de la ayuda
1. La ayuda prevista en el artículo 17 del Reglamento (CE) no 479/2008 se concederá, en las condiciones que en él se indican y conforme a criterios objetivos y no discriminatorios, a los productores cuya producción tenga como destino final la producción de destilados de vino para el sector del alcohol para usos de boca.
2. La ayuda podrá abonarse a los productores de vino que no sean al mismo tiempo viticultores.
3. Los Estados miembros podrán disponer el pago por adelantado de la ayuda siempre y cuando el beneficiario constituya una garantía
4. Los Estados miembros adoptarán las disposiciones necesarias para la aplicación de la medida a que se refiere el presente artículo.
Artículo 27
Importe de la ayuda
Los Estados miembros fijarán los importes de la ayuda por hectárea y los comunicarán a la Comisión consignándolos en las partes correspondientes de los anexos I, V y VII. Esos importes podrán ajustarse, básicamente por regiones productoras y condiciones de producción, conforme a criterios objetivos y no discriminatorios.
Sección 9:
Destilación de crisis
Artículo 28
Definición de la medida
1. A reserva de la condición establecida en el artículo 18, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008, y dentro de los límites del presupuesto disponible fijados en los apartados 4 y 5 de ese mismo artículo, los Estados miembros que abran una destilación de crisis en una parte o la totalidad de su territorio para una o varias categorías de vino, conforme a criterios objetivos y no discriminatorios, informarán de ello a la Comisión mediante una modificación de sus programas de apoyo.
2. Los Estados miembros podrán establecer, conforme a criterios objetivos y no discriminatorios, que esta destilación sea obligatoria para una parte o la totalidad de sus productores.
3. Los Estados miembros adoptarán las disposiciones necesarias para la aplicación de la medida a que se refiere el presente artículo.
Artículo 29
Modalidad de ayuda
1. La ayuda prevista en el artículo 18 del Reglamento (CE) no 479/2008 se abonará, a reserva de lo dispuesto en el apartado 3 de ese mismo artículo, a los destiladores que transformen vino en alcohol bruto con un grado alcohólico mínimo del 92 % vol.
2. La ayuda podrá supeditarse al pago de un precio mínimo a los productores de vino por los destiladores.
3. Los Estados miembros podrán disponer el pago por adelantado de la ayuda siempre y cuando el beneficiario constituya una garantía.
Artículo 30
Importe de la ayuda
1. Los Estados fijarán el importe de la ayuda y, en su caso, el precio mínimo contemplado en el artículo 29 que deba pagarse a los productores de vino, y los comunicará a la Comisión consignándolos en las partes correspondientes de los formularios de los anexos I, V y VII. Esos importes podrán ajustarse, básicamente por regiones productoras y condiciones de producción, conforme a criterios objetivos y no discriminatorios. La ayuda se fijará de tal modo que el precio pagado a los productores de vino no rebase en ningún caso el precio de mercado de la región productora y la categoría de vino a que corresponda.
2. En su caso, los Estados miembros reducirán proporcionalmente el precio mínimo que deba pagarse a los productores de vino cuando se haya aumentado el grado alcohólico de éste mediante la adición de sacarosa o mosto por los que se haya percibido la ayuda prevista en el artículo 19 del Reglamento (CE) no 479/2008.
Artículo 31
Ayuda nacional
Cuando los Estados miembros concedan ayudas nacionales para la destilación de crisis, llevarán un registro de las solicitudes presentadas y del curso dado a cada una de ellas. Consignarán esta información en las rúbricas pertinentes de los anexos II, III y IV.
Sección 10
Utilización de mosto de uva concentrado
Artículo 32
Finalidad de la ayuda
1. La ayuda prevista en el artículo 19 del Reglamento (CE) no 479/2008 se concederá a los productores de vino que utilicen mosto de uva concentrado o mosto de uva concentrado y rectificado producido en la Comunidad para incrementar el grado alcohólico volumétrico natural de los productos indicados en el anexo V, letra A, del Reglamento (CE) no 479/2008.
2. Los Estados miembros podrán disponer el pago por adelantado de la ayuda siempre y cuando el beneficiario constituya una garantía.
3. Los Estados miembros adoptarán las disposiciones necesarias para la aplicación de la medida a que se refiere el presente artículo.
Artículo 33
Importe de la ayuda
1. El importe máximo de la ayuda contemplada en el artículo 19, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 queda fijado del modo siguiente, por grado alcohólico volumétrico (% vol.) en potencia y por hectolitro, para las categorías de productos siguientes:
a)
mosto de uva concentrado: 1,699 euros/% vol/hl,
b)
mosto de uva concentrado y rectificado: 2,206 euros/% vol./hl.
2. Los Estados miembros establecerán, conforme a criterios objetivos y no discriminatorios y dentro de los límites indicados en el apartado 1, el importe de la ayuda de cada una de las categorías de productos y lo comunicarán a la Comisión en la parte correspondiente de los formularios que figuran en los anexos I, V y VII. Esos importes podrán ajustarse por regiones o zonas de producción, conforme a criterios objetivos y no discriminatorios.
3. El grado alcohólico en potencia de los productos mencionados en el apartado 1 se determinará aplicando los datos del cuadro de correspondencias que figura en el anexo I del Reglamento (CE) no 1623/2000 a las indicaciones cifradas que se registren a la temperatura de 20 °C en el refractómetro utilizado según el método establecido en el anexo del Reglamento (CEE) no 558/93 de la Comisión (15). Se admitirá una tolerancia de 0,2 % vol. en los controles de las autoridades competentes.
Artículo 34
Controles
Las autoridades competentes de los Estados miembros adoptarán todas las disposiciones necesarias para la realización de los controles dirigidos a comprobar, en particular, la identidad y el volumen del producto utilizado para aumentar el grado alcohólico volumétrico y la observancia de lo dispuesto en las letras A y B del anexo V del Reglamento (CE) no 479/2008.
CAPÍTULO III
Informes, evaluación y disposiciones generales
Artículo 35
Informes y evaluación
1. Los Estados miembros presentarán a la Comisión el informe a que se refiere el artículo 21, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 conforme al modelo que figura en los anexos V y VI del presente Reglamento. La información de cada ejercicio consignada en los cuadros se referirá a las medidas del programa de apoyo y consistirá en:
a)
una declaración de los gastos ya efectuados en el período de programación, desglosados por ejercicio financiero, que en ningún caso podrán superar el límite presupuestario total asignado al Estado miembro con arreglo al anexo II del Reglamento (CE) no 479/2008;
b)
las previsiones de ayuda para los ejercicios financieros siguientes, hasta el final del período previsto para la aplicación del programa de apoyo, dentro del límite presupuestario total asignado al Estado miembro con arreglo al anexo II del Reglamento (CE) no 479/2008 y coherentes con la versión más actualizada presentada en aplicación del artículo 3 del presente Reglamento.
2. En esa misma comunicación, los Estados miembros transmitirán los datos técnicos referidos a la ejecución de las medidas del programa de apoyo, mediante el formulario del anexo VII, y los datos sobre la ejecución de la medida de promoción, mediante el formulario del anexo VIII.
3. Las referencias a un ejercicio financiero dado corresponderán a los pagos efectuados por los Estados miembros entre el 16 de octubre y el 15 de octubre del año siguiente.
4. Los Estados miembros transmitirán a la Comisión la información indicada en el artículo 21, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008 mediante el formulario que figura en los anexos V y VI del presente Reglamento. Además, deberán adjuntar lo siguiente en las conclusiones:
-
(C1) una evaluación de los costes y beneficios del programa de apoyo;
-
(C2) cómo dotar de más eficacia al programa de apoyo.
5. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión las disposiciones adoptadas para dar cumplimiento a lo dispuesto en el artículo 9, apartado 1, y en el artículo 12, apartado 1, letra d). La comunicación se efectuará mediante el formulario que figura en los anexos VIII bis y VIII ter.
6. Los Estados miembros contemplados en el artículo 5, apartado 4, del Reglamento (CE) no 479/2008 no estarán obligados a presentar los formularios que figuran en los anexos V, VI, VII, VIII, VIII bis y VIII ter del presente Reglamento.
7. Los Estados miembros conservarán los detalles de todos los programas de apoyo, hayan sido modificados o no, y de todas las medidas ejecutadas a su amparo.
Artículo 36
Exclusión
No se concederá ayuda financiera alguna al amparo de los programas nacionales de apoyo a los productores a los que se apliquen las normas sobre plantaciones ilegales de los artículos 85 y 86 del Reglamento (CE) no 479/2008 ni por las viñas madres de injertos contempladas en el artículo 60, apartado 3, del presente Reglamento.
Artículo 37
Plazo de pago a los beneficiarios
Para cada medida, exceptuando la del artículo 9 del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros:
a)
fijarán la fecha límite de presentación de solicitudes;
b)
efectuarán los pagos a los beneficiarios, después de la fecha de presentación de una solicitud válida y completa, en los siguientes plazos:
i)
siete meses, en el caso de las medidas que puedan acabarse y controlarse en el término de un año;
ii)
un plazo razonable, que el Estado miembro deberá fijar y comunicar a la Comisión en las partes correspondientes del anexo I, en el caso de las medidas que no puedan acabarse y controlarse en el término de un año.
TÍTULO III
COMERCIO CON TERCEROS PAÍSES
CAPÍTULO I
Régimen de precios de entrada de los zumos y mostos de uva
Artículo 38
Definición
A efectos del presente título, se entenderá por «lote» la cantidad de un mismo producto expedida por un mismo expedidor a un mismo destinatario, presentada al amparo de una única declaración aduanera de despacho a libre práctica. Cada declaración de despacho a libre práctica sólo podrá referirse a las mercancías procedentes de un mismo origen, tal como se define en los artículos 23 y 24 del Reglamento (CEE) no 2913/92 (16), y pertenecientes a un único código de la nomenclatura combinada.
Artículo 39
Comprobación por lotes
1. Se comprobará, lote por lote, la realidad del valor en aduana de los productos de los códigos NC 2009 61, 2009 69 y 2204 30 que figuran en el anexo I, tercera parte, sección I, anexo 2, del arancel aduanero común y están sujetos al régimen de precios de entrada.
2. El precio de entrada a que se refiere el anexo 2 del Reglamento (CEE) no 2658/87 del Consejo (17) de los productos mencionados en el apartado 1 se determinará en función del valor en aduana.
CAPÍTULO II
Certificado e informe de análisis de los vinos, los zumos de uva y los mostos de uva importados
Sección 1
Disposiciones generales
Artículo 40
Documentos necesarios
El certificado y el informe de análisis a que se refieren, respectivamente, las letras a) y b) del apartado 3 del artículo 82 del Reglamento (CE) no 479/2008 serán objeto de un mismo documento, en el cual:
a)
la parte de «certificado» será extendida por un organismo del tercer país de donde sean originarios los productos;
b)
la parte de «informe de análisis» será extendida por un laboratorio oficial reconocido por el tercer país de donde sean originarios los productos.
Artículo 41
Contenido del informe de análisis
El informe de análisis incluirá las indicaciones siguientes:
a)
en lo referente a los vinos y mostos de uva parcialmente fermentados:
i)
el grado alcohólico volumétrico total;
ii)
el grado alcohólico volumétrico adquirido;
b)
en lo relativo a los mostos de uva y a los zumos de uva, la densidad;
c)
en lo relativo a los vinos, los mostos de uva y los zumos de uva:
i)
el extracto seco total;
ii)
la acidez total;
iii)
la acidez volátil;
iv)
la acidez cítrica;
v)
el anhídrido sulfuroso total;
vi)
la presencia de variedades producto de cruces interespecíficos (híbridos productores directos o de otras variedades no pertenecientes a la especie Vitis vinifera).
Artículo 42
Exenciones
1. Se eximirán de la presentación del certificado y del informe de análisis los productos originarios y exportados de terceros países presentados en recipientes de cinco litros o menos, etiquetados y provistos de un dispositivo de cierre no recuperable, cuando la cantidad total transportada, aunque esté compuesta de varios lotes particulares, no exceda de 100 litros.
2. Cuando los productos no cumplan las condiciones establecidas en el apartado 1, quedarán exentos de la presentación del certificado y del informe de análisis:
a)
el vino, mosto de uva y zumo de uva contenido en el equipaje de los viajeros, tal como se definen en el artículo 45 del Reglamento (CEE) no 918/83 del Consejo (18), hasta una cantidad máxima de 30 litros por pasajero;
b)
el vino objeto de envíos de un particular a otro particular, tal como se definen en el artículo 29 del Reglamento (CEE) no 918/83, hasta una cantidad máxima de 30 litros por envío;
c)
el vino y zumo de uva que forme parte de los enseres de particulares que trasladen su lugar de residencia desde un tercer país a la Comunidad con arreglo al artículo 2 del Reglamento (CEE) no 918/83;
d)
el vino y zumo de uva destinado a ferias, tal como se definen en el artículo 95 del Reglamento (CEE) no 918/83, siempre que esos productos vayan envasados en recipientes de dos litros o menos, etiquetados y provistos de un dispositivo de cierre no recuperable;
e)
las cantidades de vino, mosto de uva y zumo de uva presentadas en otros recipientes, importadas para fines de experimentación científica y técnica, hasta una cantidad máxima de 100 litros;
f)
el vino y zumo de uva importado con arreglo a lo estipulado en la Convención de Viena sobre Relaciones Diplomáticas de 18 de abril de 1961, la Convención de Viena sobre Relaciones Consulares de 24 de abril de 1963 u otras convenciones consulares o la Convención de Nueva York, de 16 de diciembre de 1969, sobre las misiones especiales;
g)
el vino y zumo de uva almacenado en naves y aeronaves que efectúen transportes internacionales;
h)
el vino y zumo de uva originario de la Comunidad Europea y embotellado en ella que se haya exportado a un tercer país y haya regresado al territorio aduanero comunitario y se haya despachado a libre práctica.
Sección 2
Condiciones, normas de establecimiento y uso del certificado y del informe de análisis en lo que respecta a la importación de vinos, zumos de uva y mostos de uva
Artículo 43
Documento V I 1
1. El certificado y el informe de análisis se extenderán en un mismo documento V I 1 para cada lote destinado a su importación en la Comunidad.
El documento mencionado en el párrafo primero se extenderá en un impreso V I 1 que se ajuste al modelo que figura en el anexo IX. Estará firmado por un funcionario de un organismo oficial y por un funcionario de un laboratorio reconocido, tal como se indica en el artículo 48.
2. Cuando el producto de que se trate no esté destinado al consumo humano directo, podrá no cumplimentarse la parte de «Informe de análisis» del impreso V I 1.
Cuando se trate de un vino envasado en recipientes etiquetados con una capacidad no superior a 60 litros y provistos de un dispositivo de cierre no recuperable, siempre que dicho vino sea originario de un país que, habiendo ofrecido garantías específicas aceptadas por la Comunidad, figure además en el anexo XII, la parte de «Informe de análisis» del impreso V I 1 únicamente deberá cumplimentarse en lo que respecta a lo siguiente:
a)
el grado alcohólico volumétrico adquirido,
b)
la acidez total,
c)
el anhídrido sulfuroso total.
Artículo 44
Descripción de los documentos
1. Los impresos V I 1 estarán constituidos por un original y una copia obtenida mediante un solo acto de mecanografía o escritura.
2. Un impreso V I 2 es un extracto cumplimentado según el modelo que figura en el anexo X, en el que consten los datos que figuran en un documento V I 1 u otro extracto V I 2, y visado por una aduana de la Comunidad. Los impresos V I 2 estarán constituidos por un original y dos copias.
3. Los documentos V I 1 y los extractos V I 2 deberán ajustarse a las disposiciones técnicas que se establecen en el anexo XI.
4. El original y la copia se adjuntarán al producto. Los impresos V I 1 y V I 2 deberán cumplimentarse a máquina o a mano o con medios técnicos equivalentes reconocidos por un organismo oficial. En caso de cumplimentarse a mano, se rellenarán con tinta y en caracteres de imprenta. Los impresos no deberán tener tachaduras ni correcciones sobre el escrito. Las posibles modificaciones se harán tachando las indicaciones erróneas y añadiendo, en su caso, las indicaciones deseadas. Toda modificación efectuada de este modo deberá ser aprobada por el autor de la misma y visada, según proceda, por el organismo oficial, el laboratorio o las autoridades aduaneras.
5. Los documentos V I 1 y los extractos V I 2 llevarán un número de orden que les será asignado, en el caso de los documentos V I 1, por el organismo oficial cuyo responsable firme el certificado y, en el de los extractos V I 2, por la aduana que los vise, con arreglo al artículo 47, apartados 2 y 3.
6. Sin perjuicio de lo dispuesto en los apartados 2, 3, 4 y 5, los documentos V I 1 y los extractos V I 2 podrán expedirse y utilizarse valiéndose de medios informáticos conforme a las disposiciones que establezcan las autoridades competentes de los Estados miembros. El contenido de un documento V I 1 o un extracto V I 2 en soporte electrónico deberá ser idéntico al del correspondiente impreso en soporte papel.
Artículo 45
Procedimiento simplificado
1. Tendrán la consideración de certificado o informe de análisis establecido por los organismos y laboratorios que figuran en la lista a que se refiere el artículo 48 los documentos V I 1 extendidos por los productores de vino instalados en los terceros países que figuran en el anexo XII cuyas garantías específicas hayan sido aceptadas por la Comunidad, siempre que dichos productores hayan sido autorizados individualmente por las autoridades competentes de los citados terceros países y estén sujetos al control de estas.
2. Los productores autorizados a que se refiere el apartado 1 utilizarán el impreso V I 1, en cuya casilla 9 figurará el nombre y la dirección del organismo oficial del tercer país que haya concedido la autorización. Los productores cumplimentarán el impreso indicando asimismo:
a)
en la casilla 1, además de su nombre y dirección, su número de registro en los terceros países que figuran en el anexo XII,
b)
en la casilla 10, por lo menos las indicaciones a que se refiere el artículo 43, apartado 2.
Los productores firmarán en el lugar dispuesto al efecto en las casillas 9 y 10, después de haber tachado las palabras «nombre y calidad del responsable».
No será necesario poner el sello ni indicar el nombre y la dirección del laboratorio.
Artículo 46
Casos de inaplicación
La aplicación del artículo 43, apartado 2, y del artículo 45 del presente Reglamento podrá suspenderse si se comprueba que los productos a los que se aplican estas medidas han sido objeto de falsificaciones que puedan originar riesgos para la salud de los consumidores o de prácticas enológicas distintas de las contempladas en el artículo 82, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008.
Artículo 47
Normas de uso
1. Una vez efectuados los trámites requeridos para el despacho a libre práctica del lote al que se refieran, el original y la copia del documento V I 1 o del extracto V I 2 se remitirán a las autoridades competentes del Estado miembro en cuyo territorio se haya efectuado esa operación.
Dichas autoridades pondrán la anotación consiguiente, en la medida en que sea necesario, al dorso del documento V I 1 o del extracto V I 2. Devolverán el original al interesado y conservarán la copia por lo menos durante cinco años.
2. Cuando un lote de un producto sea reexpedido en su totalidad antes de su despacho a libre práctica, el nuevo expedidor entregará a las autoridades aduaneras, bajo cuyo control se halle el lote, el documento V I 1 o el extracto V I 2 correspondiente a ese lote y, en su caso, un impreso V I 2 extendido consecutivamente.
Dichas autoridades, tras comprobar la concordancia entre las indicaciones que figuren en el documento V I 1 y en el impreso V I 2 o, en su caso, las que figuren en el extracto V I 2 y las del impreso V I 2 extendido consecutivamente, visarán este último, que pasará así a convertirse en extracto V I 2, y pondrán la anotación consiguiente en el documento o el extracto anterior. Entregarán al nuevo expedidor el extracto y el original del documento V I 1 o del extracto V I 2 anterior, y conservarán la copia de dicho documento por lo menos durante cinco años.
No obstante, no será obligatorio extender un impreso V I 2 cuando un lote de un producto se reexporte a un tercer país.
3. Cuando un lote de un producto se fraccione antes de su despacho a libre práctica, el interesado entregará a las autoridades aduaneras, bajo cuyo control se halle el lote que ha de fraccionarse, el original y la copia del documento V I 1 o el extracto V I 2 correspondiente a ese lote y, para cada nuevo lote, el original y dos copias de un impreso V I 2 extendido consecutivamente.
Dichas autoridades, tras comprobar la concordancia entre las indicaciones que figuren en el documento V I 1 o en el extracto V I 2 y las del impreso V I 2 extendido consecutivamente, correspondiente a cada nuevo lote, visarán este último, que pasará así a convertirse en extracto V I 2, y pondrán la anotación consiguiente al dorso del documento V I 1 o del extracto V I 2 a partir del cual se haya extendido el extracto citado. Devolverán al interesado el extracto V I 2, así como el documento V I 1 o el extracto V I 2 extendido anteriormente, y conservarán una copia de cada uno de dichos documentos por lo menos durante cinco años.
Artículo 48
Lista de organismos competentes
1. La Comisión, basándose en las comunicaciones de las autoridades competentes de los terceros países, establecerá listas de los nombres y direcciones de los organismos y laboratorios y de los productores de vino facultados para extender documentos V I 1 y las mantendrá actualizadas. La Comisión publicará en Internet los nombres y direcciones de estos organismos y laboratorios.
2. Las comunicaciones de las autoridades competentes de los terceros países a que se refiere el apartado 1 deberán indicar lo siguiente:
a)
nombre y dirección de los organismos oficiales y laboratorios reconocidos o designados para extender los documentos V I 1,
b)
nombre, dirección y número de registro oficial de los productores de vino autorizados para extender ellos mismos los documentos V I 1.
Únicamente se incluirán en las listas mencionadas en el apartado 1 los organismos y los laboratorios a que se refiere la letra a) del párrafo primero del presente apartado que hayan sido facultados por las autoridades competentes del tercer país correspondiente para facilitar a la Comisión, así como a los Estados miembros, a instancia de los mismos, cualquier información pertinente para la evaluación de los datos que figuren en el documento.
3. Las listas se actualizarán, en particular para tener en cuenta las modificaciones resultantes de los cambios de dirección y de denominación de los organismos o laboratorios.
Artículo 49
Normas en caso de importación indirecta
En caso de que un vino de un tercer país en cuyo territorio se haya elaborado (en adelante denominado «país de origen») se exporte hacia otro tercer país (en adelante denominado «país de exportación»), de donde se exporte a su vez a la Comunidad, las autoridades competentes del país de exportación podrán extender el documento V I 1 para el vino en cuestión basándose en un documento V I 1 o un documento equivalente extendido por las autoridades competentes del país de origen, sin tener que hacer análisis adicionales a ese vino siempre que:
a)
se haya embotellado y etiquetado en el país de origen y haya permanecido en ese estado, o
b)
se haya exportado a granel del país de origen y se haya embotellado y etiquetado en el país de exportación sin sufrir otra transformación posterior.
La autoridad competente del país de exportación deberá certificar en el documento V I 1 que se trata de un vino contemplado en al párrafo primero y que cumple las condiciones previstas en él.
El original o una copia certificada del documento V I 1 o documento equivalente del país de origen se adjuntará al documento V I 1 del país de exportación.
A efectos del presente artículo, los únicos países de origen serán los que figuren en la lista, publicada con arreglo al artículo 48, apartado 1, de organismos y laboratorios designados por terceros países para cumplimentar los documentos que deben acompañar a cada lote de vino importado.
Artículo 50
Normas especiales para determinados vinos
1. En lo que se refiere a los vinos de licor y los vinos alcoholizados, los documentos V I 1 únicamente se considerarán válidos cuando el organismo oficial a que se refiere el artículo 48 haya anotado en la casilla 14 lo siguiente:
«se certifica que el alcohol añadido a este vino es de origen vínico».
La indicación deberá ir acompañada de la información siguiente:
a)
el nombre y la dirección completa del organismo de expedición;
b)
la firma de un responsable de dicho organismo;
c)
el sello de dicho organismo.
2. El documento V I 1 podrá utilizarse para certificar que un vino importado lleva una indicación geográfica de conformidad con el Acuerdo sobre los aspectos de los derechos de propiedad intelectual relacionados con el comercio (ADPIC) de la Organización Mundial del Comercio (OMC), con la normativa comunitaria sobre las indicaciones geográficas o con un acuerdo sobre el reconocimiento y la protección de las indicaciones geográficas celebrado entre la Comunidad Europea y el tercer país del que sea originario el vino.
En tal caso, en la casilla 14 se deberá indicar lo siguiente:
«se certifica que el vino objeto del presente documento ha sido producido en la región vitícola … y que la indicación geográfica que figura en la casilla 6 le ha sido asignada con arreglo a las disposiciones del país de origen».
La indicación deberá ir acompañada de la información prevista en el párrafo segundo del apartado 1.
Artículo 51
Conformidad de los vinos importados
Cuando las autoridades competentes de un Estado miembro sospechen que un producto originario de un tercer país no cumple las disposiciones del artículo 82, apartados 1 y 2, del Reglamento (CE) no 479/2008 informarán inmediatamente de ello a la Comisión.
CAPÍTULO III
Disposiciones específicas aplicables a las exportaciones
Artículo 52
Notificación de organismos oficiales
1. Los Estados miembros remitirán a la Comisión las listas de organismos oficiales u oficialmente reconocidos que proponen para que expidan certificados que demuestren que el vino de que se trate cumple las condiciones para poder acceder a las concesiones previstas en los acuerdos con terceros países.
2. La Comisión actuará en nombre de la Comunidad para elaborar e intercambiar, conjuntamente con el tercer país de que se trate, la lista de organismos oficiales autorizados para expedir los certificados a que se refiere el apartado 1 y el certificado equivalente expedido por ese tercer país.
3. La Comisión publicará la lista prevista en el apartado 2 y la actualizará periódicamente.
CAPÍTULO IV
Disposiciones transitorias
Artículo 53
Conformidad de los documentos V I 1 y V I 2
Los documentos V I 1 y V I 2 que fueran conformes con las disposiciones aplicables en el momento de su puesta en circulación pero ya no lo sean a partir de la fecha de aplicación del presente Reglamento podrán seguir utilizándose hasta el 31 de diciembre de 2008.
Artículo 54
Liberación de la garantía
Las garantías que se hayan depositado para la expedición de certificados de importación y exportación se liberarán, previa petición de las partes interesadas, a partir del 1 de agosto de de 2008, a condición de que la validez de los certificados no haya expirado antes de esa fecha.
TÍTULO IV
POTENCIAL PRODUCTIVO
CAPÍTULO I
Plantaciones ilegales
Artículo 55
Sanciones en caso de incumplimiento de la obligación de arranque
1. Deberán determinarse las sanciones a que se refieren el artículo 85, apartado 3, y el artículo 86, apartado 4, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 479/2008 para penalizar adecuadamente a quienes hayan infringido las disposiciones de que se trata.
Sin perjuicio, en su caso, de las sanciones que hayan impuesto anteriormente, los Estados miembros determinarán las sanciones a que se refieren el artículo 85, apartado 3, y el artículo 86, apartado 4, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 479/2008 en función de los principios siguientes:
a)
la sanción pecuniaria básica que se imponga ascenderá como mínimo a 12 000 euros/ha;
b)
los Estados miembros podrán aumentar la cuantía de la sanción en función del valor comercial de los vinos producidos en los viñedos de que se trate.
2. Los Estados miembros impondrán la sanción a que se refiere el artículo 85, apartado 3, del Reglamento (CE) no 479/2008:
a)
por primera vez el 1 de enero de 2009, en el caso de las plantaciones ilegales que ya existiesen en el momento de la entrada en vigor del presente Reglamento;
b)
en el caso de las plantaciones ilegales a partir de la entrada en vigor del presente reglamento, por primera vez con efecto desde la fecha de esas plantaciones.
La sanción se impondrá cada doce meses, contados a partir de esas fechas y con arreglo a los criterios establecidos en el apartado 1 del presente artículo, hasta que se cumpla la obligación de arranque.
3. Los Estados miembros impondrán la sanción a que se refiere el artículo 86, apartado 4, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 479/2008 por primera vez el 1 de julio de 2010 por el incumplimiento de la obligación de arranque y posteriormente cada doce meses hasta alcanzarse el cumplimiento de conformidad con los criterios establecidos en el apartado 1 del presente artículo.
4. El Estado miembro de que se trate guardará el importe de las sanciones recaudadas con arreglo a lo dispuesto en el presente artículo.
Artículo 56
Sanciones en caso de incumplimiento de la prohibición de circulación
1. Deberán determinarse las sanciones a que se refiere el artículo 87, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008 para penalizar adecuadamente a quienes hayan infringido las disposiciones de que se trata.
2. Se impondrán las sanciones mencionadas en el apartado 1 a los productores que posean viñedos de una superficie superior a 0,1 hectáreas y que según el caso:
a)
no presenten los contratos de destilación dentro del plazo señalado en el artículo 57, apartado 1, párrafo segundo, o cuando esos contratos no abarquen toda la producción de que se trate, tal como figure en la declaración de cosecha o producción, o
b)
no informen a la autoridad competente sobre la cosecha en verde prevista dentro del plazo fijado en el artículo 57, apartado 1, párrafo tercero, o no realicen la mencionada cosecha en verde de manera satisfactoria.
3. Los Estados miembros impondrán las sanciones a que se refiere el apartado 1:
a)
en caso de no presentarse el contrato de destilación, un mes después de la expiración del plazo establecido en el artículo 57, apartado 1, párrafo segundo,
b)
en caso de incumplimiento de las disposiciones sobre cosecha en verde, el 1 de septiembre del año civil en cuestión.
4. El Estado miembro de que se trate guardará el importe de las sanciones recaudadas con arreglo a lo dispuesto en el presente artículo.
Artículo 57
No circulación o destilación
1. En caso de aplicación de lo dispuesto en el artículo 87, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008, las uvas o los productos elaborados con ellas únicamente podrán destinarse a lo siguiente:
a)
destilación, corriendo el productor con todos los gastos;
b)
cosecha en verde con arreglo a la definición del artículo 12, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008, corriendo el productor de que se trate con los gastos;
c)
consumo familiar; esta posibilidad solo es aceptable si el viñedo del productor tiene una superficie no superior a 0,1 ha.
En el caso de la destilación prevista en la letra a) del párrafo primero:
-
los productores deberán presentar el contrato de destilación previsto en el artículo 87, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 antes de finales de la campaña vitícola en que se hayan producido los productos;
-
los productos que se hayan producido antes de la regularización de los viñedos conforme a lo dispuesto en el artículo 86, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 estarán sometidos a la destilación obligatoria.
En el caso de la cosecha en verde prevista en la letra b) del párrafo primero, los productores deberán informar previamente a la autoridad competente acerca de su intención con anterioridad a una fecha que fijarán los Estados miembros con arreglo al artículo 12, apartado 1, letra b). Estos controlarán la cosecha en verde conforme a lo dispuesto en el artículo 12, apartado 1, letra d), del presente Reglamento.
2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, con el fin de facilitar el control, los Estados miembros podrán disponer que los productores estén obligados a notificar a la autoridad competente del Estado miembro pertinente, antes de la fecha fijada por los Estados miembros de conformidad con el artículo 12, apartado 1, letra b), la posibilidad que vayan a escoger entre las mencionadas en las letras a) a c) del párrafo primero del apartado 1 del presente artículo.
Los Estados miembros podrán limitar asimismo la elección de los productores a tan solo una o dos de las posibilidades mencionadas en las letras a) a c) del párrafo primero del apartado 1.
3. En caso de que un productor determinado posea viñedos cuyos productos puedan comercializarse, las autoridades competentes deberán garantizar que los productos de la plantación ilegal no se añaden a los de los viñedos que se comercialicen.
Artículo 58
Comunicaciones
1. Los Estados miembros comunicarán anualmente a la Comisión, antes del 1 de marzo, las superficies por las que se hayan pagado sanciones y la cuantía de la sanción realmente impuesta, para lo cual utilizarán el formulario que figura en el cuadro 1 del anexo XIII. Le comunicarán asimismo la legislación referente a esas sanciones.
2. Salvo indicación en contrario en los cuadros pertinentes del anexo XIII del presente Reglamento, las comunicaciones mencionadas en el artículo 85, apartado 4, el artículo 86, apartado 5, y el artículo 87, apartado 3, del Reglamento (CE) no 479/2008 se referirán a la campaña vitícola anterior.
Cuando las comunicaciones previstas en el artículo 85, apartado 4, y el artículo 86, apartado 5, del Reglamento (CE) no 479/2008 se efectúen por vez primera, a más tardar el 1 de marzo de 2009, la información que figure en los cuadros pertinentes deberá hacer referencia a lo siguiente:
a)
las superficies plantadas ilegalmente después del 31 de agosto de 1998 que se hayan descubierto desde esa fecha hasta el final de la campaña vitícola 2007/08 y que a 31 de julio de 2008 no se hayan arrancado todavía, si se dispone de esos datos;
b)
las superficies plantadas ilegalmente antes del 1 de septiembre de 1998 cuyas solicitudes de regularización conforme a lo dispuesto en el artículo 3, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1493/1999 hayan sido aceptadas o denegadas por el Estado miembro entre el 1 de agosto de 2007 y el 31 de julio de 2008.
A los efectos de la comunicación a que se refiere la letra a) del párrafo segundo, deberá utilizarse el cuadro 2 del anexo XIII del presente Reglamento.
A los efectos de la comunicación a que se refiere la letra b) del párrafo segundo, deberá utilizarse el cuadro 4 del anexo XIII del presente Reglamento.
La Comisión se reserva el derecho de solicitar información acerca de las plantaciones ilegales de que se trate según obligaciones de comunicación anteriormente válidas pero que no se hayan respetado basadas en el artículo 2, apartado 7, del Reglamento (CE) no 1227/2000.
Las comunicaciones anuales posteriores deberán realizarse utilizando los formularios que figuran en los cuadros 3, 5, 6 y 7 del anexo XIII del presente Reglamento.
3. Los Estados miembros podrán decidir si incluyen datos relacionados con las regiones en las comunicaciones mencionadas en los apartados 1 y 2.
Artículo 59
Reducciones impuestas a los Estados miembros
En caso de que los Estados miembros no remitan en los plazos señalados alguno de los cuadros, salvo el cuadro 2, mencionados en el artículo 58, cumplimentados adecuadamente con la información prevista en el artículo 85, apartado 4, el artículo 86, apartado 5, y el artículo 87, apartado 3, del Reglamento (CE) no 479/2008, conforme a los modelos dispuestos en el anexo XIII del presente Reglamento, la asignación que les corresponda para las medidas de apoyo a que se refiere el artículo 7 del Reglamento (CE) no 479/2008 podrá reducirse según lo previsto en el artículo 89, letra a), del citado Reglamento. La Comisión podrá decidir que, en función de la amplitud del incumplimiento, por cada mes de retraso se deducirá un importe total de hasta un 1 % de la asignación para medidas de apoyo que corresponda al Estado miembro en cuestión a partir del comienzo de la campaña vitícola siguiente a aquella en que hubiera debido efectuarse la comunicación.
CAPÍTULO II
Régimen transitorio de derechos de plantación
Artículo 60
Derechos de nueva plantación
1. Cuando los Estados miembros concedan derechos de nueva plantación con respecto a superficies destinadas a nuevas plantaciones en el marco de medidas de concentración parcelaria o de medidas de expropiación por causa de utilidad pública, adoptadas en aplicación de la legislación nacional, deberán garantizar que dichos derechos no se conceden por una superficie mayor, en términos de cultivo puro, que el 105 % de la superficie dedicada a la viticultura que haya sido objeto de medidas de concentración parcelaria o de medidas de expropiación por causa de utilidad pública.
2. Cuando los Estados miembros concedan derechos de nueva plantación con respecto a superficies destinadas a la experimentación, los productos elaborados con uva procedente de esas superficies no podrán comercializarse durante el periodo experimental.
3. Cuando los Estados miembros concedan derechos de nueva plantación con respecto a superficies destinadas al cultivo de viñas madres de injertos, la uva procedente de esas viñas no se recolectará o, en caso de recolectarse, se destruirá durante el periodo de producción de las viñas madres de injertos.
4. Los derechos de nueva plantación concedidos en virtud de lo dispuesto en los apartados 2 y 3 se aplicarán únicamente durante el periodo experimental o el periodo de producción de las viñas madres de injertos, respectivamente.
Transcurrido el periodo mencionado en el párrafo primero:
a)
para que la superficie de que se trate pueda asignarse a la elaboración de vino destinado a comercialización, el productor deberá utilizar derechos de replantación o derechos de plantación concedidos con cargo a una reserva; o
b)
las vides plantadas en esas superficies deberán arrancarse; los gastos del arranque serán sufragados por el productor; hasta el momento en que las vides sean arrancadas, los productos elaborados con uva procedente de esas superficies sólo podrán ponerse en circulación con destino a las destilerías, corriendo el productor con los gastos; no podrá obtenerse alcohol de dichos productos con un grado alcohólico volumétrico adquirido inferior o igual al 80 % vol.
5. Los derechos de nueva plantación, y las condiciones sobre el uso de dichos derechos o de las superficies plantadas en virtud de ellos, concedidos con anterioridad al 1 de agosto de 2000 con respecto a superficies destinadas a la experimentación o al cultivo de viñas madres de injertos continuarán aplicándose durante el periodo experimental o el periodo de producción de viñas madres de injertos, respectivamente. Las normas del apartado 4, párrafo segundo, se aplicarán a esas superficies una vez finalizado el periodo experimental o el periodo de producción de viñas madres de injertos, respectivamente.
6. Tratándose del supuesto previsto en el artículo 91, apartado 1, letra d), del Reglamento (CE) no 479/2008, con el fin de evitar un exceso de trámites administrativos, un Estado miembro, en lugar de conceder derechos de nueva plantación, podrá disponer que las superficies cuyos productos vitivinícolas se destinen exclusivamente al consumo familiar del viticultor no estén supeditadas a la obligación de arranque prevista en el artículo 85, apartado 1, de ese Reglamento. Los Estados miembros únicamente recurrirán a esta facultad si:
a)
la superficie por viticultor no excede de una superficie máxima que deberá fijar el Estado miembro y que, en cualquier caso, no podrá ser superior a 0,1 hectáreas;
b)
el viticultor de que se trate no se dedica a la producción de vino con fines comerciales.
7. Se prohíbe la comercialización de los productos vitivinícolas procedentes de las superficies mencionadas en el apartado 6. Los Estados miembros aplicarán un sistema adecuado para controlar dicha prohibición. Si llegara a descubrirse un incumplimiento de esta prohibición, además de las posibles multas que imponga el Estado miembro, se aplicará el apartado 4, párrafo segundo, letra b). Los Estados miembros llevarán un registro de todos los casos de aplicación del presente apartado.
Artículo 61
Obligaciones de los Estados miembros en materia de registro y comunicación referentes a los derechos de nueva plantación
Los Estados miembros registrarán cada una de las ocasiones en que se concedan derechos de nueva plantación con arreglo al artículo 60.
Con respecto a cada campaña vitícola, los Estados miembros comunicarán a la Comisión la información siguiente:
a)
las superficies totales con respecto a las cuales se hayan concedido derechos de nueva plantación de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 60, apartados 1, 2 y 3; y
b)
la superficie total con respecto a la cual se hayan concedido derechos de nueva plantación con arreglo a lo previsto en el artículo 91, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008; no obstante, en los casos en que un Estado miembro haga uso de la excepción prevista en el artículo 60, apartado 6, del presente Reglamento comunicará, en su lugar, una estimación de la superficie total de que se trate, basada en los resultados de los controles realizados.
Esta comunicación se realizará con arreglo al formulario que figura en el cuadro 8 del anexo XIII. Los Estados miembros podrán decidir si incluyen en ella datos referentes a las regiones. La comunicación se remitirá anualmente a la Comisión a más tardar el 1 de marzo con respecto a la campaña vitícola anterior.
Artículo 62
Arranque que no genera un derecho de replantación
Cuando de una superficie se arranquen las vides en aplicación de lo dispuesto en el artículo 24, apartado 4, el artículo 85, apartado 1, o el artículo 86, apartado 4, del Reglamento (CE) no 479/2008 o en el artículo 60, apartado 4, párrafo segundo, letra b), del presente Reglamento no se concederán derechos de replantación. Tampoco se concederán derechos de replantación en caso de arranque de las superficies siguientes:
a)
cualquier superficie vitícola en la que se apliquen medidas de concentración parcelaria o medidas de expropiación por causa de utilidad pública, en caso de que se hayan concedido derechos de nueva plantación con respecto a dichas superficies con arreglo al artículo 60, apartado 1, del presente Reglamento;
b)
superficies destinadas a la experimentación vitícola durante el periodo experimental;
c)
superficies destinadas al cultivo de viñas madres de injertos durante el periodo de producción de viñas madres de injertos;
d)
superficies destinadas exclusivamente al consumo familiar del viticultor; o
e)
superficies respecto de las cuales se conceda una prima de arranque conforme a lo dispuesto en el artículo 92, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 479/2008.
Artículo 63
Derechos de replantación anticipados
1. Con arreglo a lo dispuesto en el artículo 92, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros podrán conceder derechos de replantación a los productores que se comprometan a arrancar una superficie de vides antes de cumplirse la tercera campaña vitícola desde la fecha de plantación de la superficie. Ello solo será posible en los casos en que los productores puedan demostrar que no poseen derechos de plantación, o los poseen en número insuficiente, para plantar vides en toda la superficie de que se trate. Los Estados miembros no podrán conceder a los productores más derechos de los necesarios para plantar vides en toda la superficie correspondiente, teniendo en cuenta los derechos que ya estén en su posesión. El productor deberá especificar la superficie concreta en la que se vayan a arrancar las vides.
2. Cuando adquiera el compromiso a que se refiere el apartado 1, el productor deberá constituir una garantía. La obligación de arrancar las vides de la superficie considerada será la exigencia principal, a efectos del artículo 20, apartado 2, del Reglamento (CEE) no 2220/85 de la Comisión. El importe de la garantía lo fijará el Estado miembro basándose en criterios objetivos. Dicho importe deberá ser proporcionado y suficiente para disuadir a los productores de incumplir el compromiso adquirido.
3. Hasta el momento en que las vides sean arrancadas, los Estados miembros velarán por que, en una determinada campaña vitícola, no se produzca simultáneamente vino para la comercialización, tanto de la superficie que vaya a arrancarse como de la superficie objeto de nuevas plantaciones, para lo cual garantizarán que los productos elaborados con uva procedente de cualquiera de las superficies sólo puedan ponerse en circulación con destino a las destilerías, a expensas del productor. No podrá obtenerse alcohol de dichos productos con un grado alcohólico volumétrico adquirido inferior o igual al 80 % vol.
4. Si el compromiso de arrancar las vides no se cumpliera dentro del plazo fijado, se considerará que la superficie específica de la que no se hayan arrancado las vides ha sido plantada infringiendo la prohibición de plantar establecida en el artículo 90, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008.
5. Los Estados miembros controlarán la plantación y el arranque de las superficies de que se trate.
6. Los Estados miembros llevarán un registro de todos los casos de aplicación de los apartados 1 a 5.
Artículo 64
Transferencias de derechos de replantación
1. Para la aplicación del artículo 92, apartado 5, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros podrán aplicar un coeficiente de reducción equivalente a las transferencias de derechos de replantación entre explotaciones.
2. Los Estados miembros llevarán un registro de todas las transferencias de derechos de replantación entre explotaciones.
Artículo 65
Reservas de derechos de plantación
1. Los Estados miembros garantizarán que la transferencia de derechos a través de reservas nacionales o regionales no supondrá un incremento global del potencial de producción de su territorio. En caso necesario, los Estados miembros podrán aplicar un coeficiente de reducción.
2. Los Estados miembros notificarán a la Comisión la creación de reservas nacionales o regionales de derechos de plantación o, según proceda, su decisión de no aplicar ya el sistema de reserva.
3. Cuando un Estado miembro decida no aplicar el sistema de reserva, deberá aportar a la Comisión prueba de que existe un sistema eficaz de gestión de los derechos de plantación en todo su territorio.
4. Los Estados miembros llevarán un registro de todos los casos de derechos de plantación concedidos con cargo a las reservas, de todos los casos de transferencias de derechos de plantación entre reservas y de todos los casos de asignación de derechos de plantación a reservas. Asimismo, deberá quedar constancia de todo posible pago efectuado por asignar derechos a una reserva o conceder derechos con cargo a una reserva.
5. Los Estados miembros comunicarán a la Comisión, en el formulario previsto en el cuadro 9 del anexo XIII, con respecto a cada campaña vitícola:
a)
los derechos de plantación asignados a las reservas;
b)
los derechos de plantación concedidos con cargo a la reserva, se haya efectuado o no un pago.
Artículo 66
Mantenimiento del régimen de derechos de plantación
Los Estados miembros que deseen mantener la prohibición de efectuar plantaciones en su territorio o en parte de ellos que establece el artículo 90, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008, con posterioridad al 31 de diciembre de 2015 con arreglo a la posibilidad contemplada en el artículo 90, apartado 6, de ese Reglamento, deberán comunicar sus intenciones a la Comisión no más tarde del 1 de marzo de 2015.
CAPÍTULO III
Régimen de arranque
Artículo 67
Admisibilidad
1. La prima por arranque solo podrá concederse si se aportan pruebas que demuestren que los viñedos reciben los cuidados necesarios. Sin perjuicio del control previsto en el artículo 81, apartado 3, del presente Reglamento, la declaración de cosecha realizada conforme a lo dispuesto en el artículo 2 del Reglamento (CE) no 1282/2001 de la Comisión (19) se exigirá a tal efecto durante al menos las dos campañas vitícolas anteriores a la entrada en vigor del Reglamento (CE) no 479/2008 y las tres campañas vitícolas anteriores al arranque.
2. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, los Estados miembros podrán disponer que los productores que estén exentos de la obligación de presentar la declaración de cosecha en virtud del artículo 2, apartado 2, letra c), o del artículo 2, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1282/2001, podrán demostrar su producción de uvas sobre la base de la declaración prevista en el artículo 2, apartado 2, letra c), o de la declaración de producción a que se refiere el artículo 4, apartado 1, de ese Reglamento.
En caso de que no pueda disponerse de la declaración de cosecha ni de la declaración prevista en el artículo 2, apartado 2, letra c), o en el artículo 4, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1282/2001, por motivos plenamente justificables, los Estados miembros podrán prever medios alternativos para garantizar que los viñedos han recibido los cuidados necesarios. Los Estados miembros deberán cerciorarse de la fiabilidad de esos medios alternativos.
3. Antes de aceptar una solicitud de pago, los Estados miembros se cerciorarán del cumplimiento de los criterios de admisibilidad establecidos en el artículo 100, letras a), b), d), e) y f), del Reglamento (CE) no 479/2008.
Artículo 68
Exenciones
1. Las zonas de montaña o los terrenos muy inclinados que podrán declararse no admisibles al régimen de arranque con arreglo al artículo 104, apartado 4, del Reglamento (CE) no 479/2008 serán las siguientes:
a)
zonas de montaña situadas a una altitud superior a 500 m, salvo las mesetas,
b)
zonas con una inclinación superior al 25 %,
c)
zonas con terrazas.
2. La comunicación mencionada en el artículo 104, apartado 8, del Reglamento (CE) no 479/2008 aportará datos indicativos sobre las dimensiones de esas zonas y se presentará con arreglo al modelo que figura en el anexo XIV del presente Reglamento.
Artículo 69
Cuantía de la prima
1. Sin perjuicio de las ayudas nacionales que puedan concederse de conformidad con el artículo 106 del Reglamento (CE) no 479/2008, los baremos de la prima previstos en el artículo 101 de ese Reglamento serán los que se establecen en el anexo XV del presente Reglamento.
2. El rendimiento histórico a que se refiere el artículo 101, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008 se determinará en función del rendimiento medio de la explotación o, si se conoce, del rendimiento medio de la parcela o el rendimiento medio para una cierta categoría de vino de la explotación para la que se solicita la prima por arranque. El rendimiento medio se calculará en función del rendimiento medio de las cinco campañas comprendidas entre 2003/04 y 2007/08, excluidos aquellos en que se haya registrado el rendimiento mínimo y máximo.
Como excepción a lo dispuesto en el párrafo primero:
a)
los Estados miembros que se incorporaron a la Comunidad en 2004 o 2007 y que no dispusieran de un sistema de declaraciones de cosecha durante todo el periodo comprendido entre 2003/04 y 2007/08 calcularán el rendimiento histórico en función del rendimiento medio de las campañas comprendidas entre 2005/06 y 2007/08;
b)
los productores cuya producción, en el periodo de referencia, se haya visto perjudicada durante más de una campaña por casos de fuerza mayor o circunstancias excepcionales ocurridos durante el citado periodo, tendrán derecho a solicitar que el rendimiento histórico se determine en función de los rendimientos medios de las campañas vitícolas del periodo mencionado en el párrafo primero o, cuando proceda, en la letra a) del presente párrafo, que no se viesen afectadas por los casos de fuerza mayor o circunstancias excepcionales.
3. El rendimiento medio se determinará en función de las declaraciones de cosecha.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, los Estados miembros podrán disponer que los productores que estén exentos de la obligación de presentar una declaración de cosecha en virtud del artículo 2, apartado 2, letra c), o del artículo 2, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1282/2001, podrán demostrar su producción de uvas sobre la base de la declaración prevista en el artículo 2, apartado 2, letra c), o de la declaración de producción a que se refiere el artículo 4, apartado 1, de ese Reglamento.
Los Estados miembros podrán disponer que, en el caso de los miembros de cooperativas u otras agrupaciones a las que pertenezcan o con las que estén asociados y que no dispongan de la declaración prevista en el artículo 2, apartado 2, letra c) del Reglamento (CE) no 1282/2001, podrá tenerse en cuenta el rendimiento medio de la cooperativa o la agrupación, siempre que la cooperativa o la agrupación certifique que el productor de que se trate le ha entregado realmente uvas en las campañas en cuestión. En tal caso, se tendrá en cuenta, si se conoce, el rendimiento medio para una cierta categoría de vino de la cooperativa o agrupación para la que se solicita la prima por arranque.
Los Estados miembros podrán disponer que, en caso de que no pueda disponerse de la declaración de cosecha ni de la declaración prevista en el artículo 2, apartado 2, letra c), o en el artículo 4, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1282/2001, por motivos plenamente justificables, que los Estados miembros deberán comprobar, aparte de los mencionados en los párrafos segundo y tercero, el rendimiento histórico será el rendimiento medio de la región de que se trate.
Los Estados miembros deberán cerciorarse de la fiabilidad de las declaraciones y las fuentes alternativas utilizadas para determinar el rendimiento histórico presentado con arreglo al presente artículo.
4. La prima se pagará por la superficie plantada, tal como se define en el artículo 75.
Artículo 70
Procedimiento de solicitud
1. Los Estados miembros establecerán el procedimiento de solicitud, que tendrá por objeto en particular:
a)
la información que deberá acompañar a la solicitud;
b)
la notificación posterior de la prima aplicable al productor considerado;
c)
la fecha antes de la cual debe efectuarse el arranque.
2. Los Estados miembros comprobarán si las solicitudes están bien fundadas. A tal efecto, podrán disponer que el productor presente un compromiso escrito al efectuar la solicitud. En caso de que la solicitud se retire sin un motivo debidamente justificado, los Estados miembros podrán disponer que el productor asuma los gastos derivados de su tramitación.
Artículo 71
Procedimiento en caso de aplicación de un porcentaje único de aceptación
1. Cuando se aplique el porcentaje de aceptación mencionado en el artículo 102, apartado 4, del Reglamento (CE) no 479/2008, los Estados miembros actuarán cada año del modo siguiente:
a)
en la medida en que los recursos presupuestarios disponibles asignados a un Estado miembro lo permitan, se aceptarán todas las solicitudes de arranque de la totalidad del viñedo de un productor, sin aplicarles ninguna reducción; si los recursos presupuestarios disponibles asignados a un Estado miembro no son suficientes para aceptar todas las solicitudes, los Estados miembros distribuirán el presupuesto disponible según los criterios objetivos y no discriminatorios establecidos en sus normas nacionales;
b)
una vez deducidos de los recursos presupuestarios disponibles asignados a un Estado miembro los importes a que se refiere la letra a) del presente apartado, en la medida en que el resto de los recursos presupuestarios disponibles lo permita, se aceptarán todas las solicitudes de los solicitantes que tengan 55 años o más si así lo disponen los Estados miembros en virtud del artículo 102, apartado 5, letra b), inciso ii), del Reglamento (CE) no 479/2008, sin aplicarles ninguna reducción; si los recursos presupuestarios disponibles asignados a un Estado miembro no son suficientes para aceptar todas las solicitudes, los Estados miembros distribuirán el presupuesto disponible según los criterios objetivos y no discriminatorios establecidos en sus normas nacionales;
c)
una vez deducidos de los recursos presupuestarios disponibles asignados a un Estado miembro los importes correspondientes a las letras a) y b), los Estados miembros distribuirán el resto del presupuesto disponible según los criterios objetivos y no discriminatorios establecidos en sus normas nacionales.
2. Los Estados miembros determinarán los criterios objetivos y no discriminatorios mencionados en el artículo 102, apartado 5, letra b), del Reglamento (CE) no 479/2008 para que no se aplique ninguna reducción a las solicitudes que puedan aceptarse. Los Estados miembros comunicarán anualmente a la Comisión los criterios a que se refiere el apartado 1 no más tarde del 15 de octubre, para lo cual utilizarán el cuadro 10 del anexo XIII del presente Reglamento.
Artículo 72
Pago de la prima
La prima por arranque se abonará tras comprobar que se ha efectuado el arranque y como muy tarde el 15 de octubre del año en que los Estados miembros hayan aceptado la solicitud de conformidad con el artículo 102, apartado 5, del Reglamento (CE) no 479/2008.
Artículo 73
Comunicaciones
1. Las comunicaciones mencionadas en los apartados 2, 5 y 6 del artículo 102 del Reglamento (CE) no 479/2008 se efectuarán utilizando los modelos que figuran en los cuadros 10 a 12 del anexo XIII del presente Reglamento. Los Estados miembros podrán decidir si añaden datos sobre las regiones a esos cuadros.
2. Cuando los Estados miembros concedan ayudas nacionales para el arranque, incluirán esta información en los cuadros a que se refiere el apartado 1.
3. Cuando un Estado miembro decida rechazar nuevas solicitudes de conformidad con lo dispuesto en el artículo 104, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008, deberá comunicar su decisión a la Comisión.
4. Los Estados miembros deberán comunicar a la Comisión las medidas que hayan adoptado para ajustarse a lo dispuesto en el artículo 104, apartado 9, del Reglamento (CE) no 479/2008. La comunicación se realizará utilizando el formulario que figura en el cuadro 12 del anexo XIII del presente Reglamento.
5. Los Estados miembros deberán presentar anualmente a la Comisión, no más tarde del 1 de diciembre, un informe sobre los resultados de los controles efectuados durante el ejercicio económico anterior en relación con el régimen de arranque. La comunicación se realizará utilizando el formulario que figura en el cuadro 13 del anexo XIII.
CAPÍTULO IV
Inventario y medición de la superficie plantada
Artículo 74
Inventario
Los datos que se comuniquen en el inventario con arreglo al artículo 109 del Reglamento (CE) no 479/2008 deberán referirse al 31 de julio de la campaña vitícola anterior.
En él se recogerá la información prevista en los cuadros 14 a 16 del anexo XIII del presente Reglamento. Los Estados miembros podrán decidir si añaden datos sobre las regiones a esos cuadros.
Artículo 75
Superficie plantada
1. A los efectos de las medidas de reestructuración y reconversión de viñedos, cosecha en verde y arranque previstas en los artículos 11, 12 y 98 del Reglamento (CE) no 479/2008, una superficie plantada de vid se define mediante el perímetro externo de las cepas más un margen cuya anchura corresponda a la mitad de la distancia entre las hileras. La superficie plantada se determinará con arreglo a lo dispuesto en el artículo 30, apartado 1, párrafo primero, del Reglamento (CE) no 796/2004 de la Comisión (20).
2. En caso de que el rendimiento histórico a que se refiere el artículo 101, apartado 2, del Reglamento (CE) no 479/2008) se determine en función de una superficie que no se ajuste a la definición del apartado 1 del presente artículo, los Estados miembros podrán calcular de nuevo el rendimiento dividiendo la producción de la explotación, parcela o categoría de vino dada por la superficie plantada de vid, que produzca el volumen de vino dado, tal como se define en el apartado 1.
TÍTULO V
CONTROLES EN EL SECTOR VITIVINÍCOLA
CAPÍTULO I
Principios de control
Artículo 76
Controles
Sin perjuicio de las disposiciones específicas previstas en el presente Reglamento o en otras normas comunitarias, los Estados miembros efectuarán controles y adoptarán medidas en tanto en cuanto sea necesario para garantizar la correcta aplicación del Reglamento (CE) no 479/2008 y del presente Reglamento. Los controles y las medidas deberán ser eficaces, proporcionados y disuasorios a fin de garantizar una adecuada protección de los intereses financieros de las Comunidades.
En particular, los Estados miembros se cerciorarán de que:
a)
pueden comprobarse todos los criterios de subvencionabilidad establecidos por la normativa comunitaria o nacional o el marco jurídico nacional;
b)
las autoridades competentes encargadas de efectuar los controles cuentan con un número suficiente de personal adecuadamente cualificado y con la experiencia necesaria para realizar eficazmente los controles;
c)
se adoptan disposiciones para que los controles eviten la doble financiación irregular de las medidas previstas en el presente Reglamento o en otros regímenes comunitarios o nacionales;
d)
los controles y las medidas son conformes a la naturaleza de la medida de ayuda en cuestión; asimismo, establecerán métodos y medios de verificación y determinarán quiénes estarán sometidos a los controles;
e)
los controles se realizan bien sistemáticamente, bien por muestreo; en el caso de los controles por muestreo, los Estados miembros garantizarán que, por el número, naturaleza y frecuencia de estos, sean representativos del conjunto de su territorio y correspondan, en su caso, al volumen de los productos vitivinícolas comercializados o que obren en su poder para su comercialización;
f)
las operaciones admitidas para recibir financiación comunitaria son auténticas y cumplen la normativa comunitaria.
Artículo 77
Principios generales
1. La verificación consistirá en controles administrativos y, cuando proceda, controles sobre el terreno.
2. Los controles administrativos serán sistemáticos e incluirán comprobaciones cruzadas con los datos del sistema integrado de gestión y control previsto en el título II, capítulo 4, del Reglamento (CE) no 1782/2003 del Consejo.
3. Salvo en los casos en que el Reglamento (CE) no 479/2008 o el presente Reglamento prevean la realización de controles sobre el terreno sistemáticos, las autoridades competentes llevarán a cabo controles sobre el terreno a partir de una muestra compuesta por un porcentaje apropiado de beneficiarios o productores, tomada en función de un análisis de riesgos conforme con el artículo 79 del presente Reglamento.
4. Con respecto a las medidas previstas en los artículos 16, 17, 18 y 19 del Reglamento (CE) no 479/2008, la muestra equivaldrá como mínimo al 5 % de las solicitudes de ayuda. Asimismo, la muestra deberá representar como mínimo el 5 % de los importes de la ayuda.
5. Con respecto a las medidas previstas en el artículo 15 del Reglamento (CE) no 479/2008, los artículos 26, 27 y 28 del Reglamento (CE) no 1975/2006 (21) se aplicarán mutatis mutandis.
6. El artículo 26, apartados 3 y 4, del Reglamento (CE) no 796/2004 se aplicará a los controles sobre el terreno previstos en el presente artículo.
7. Los Estados miembros utilizarán el sistema integrado de gestión y control cuando así proceda.
Artículo 78
Controles sobre el terreno
1. Los controles sobre el terreno se efectuarán sin previo aviso. No obstante, podrán notificarse con una antelación limitada a lo estrictamente necesario, siempre y cuando no se comprometa el propósito del control. Esa antelación no podrá exceder de 48 horas, salvo en casos debidamente justificados o si se trata de medidas para las que se prevea la realización de controles sobre el terreno sistemáticos.
2. En su caso, los controles sobre el terreno previstos en el presente Reglamento y los demás controles establecidos en la normativa comunitaria se llevarán a cabo simultáneamente.
3. Se desestimarán la solicitud o solicitudes de ayuda si los beneficiarios o sus representantes impiden la ejecución de los controles sobre el terreno.
Artículo 79
Selección de la muestra de control
1. La autoridad competente determinará las muestras de control para los controles sobre el terreno previstos en el presente Reglamento teniendo en cuenta un análisis de riesgos y -cuando los controles tengan por objeto específicamente la financiación comunitaria- la representatividad de las solicitudes de ayuda presentadas. La eficacia del análisis de riesgos se evaluará y actualizará anualmente:
a)
determinando la pertinencia de cada factor de riesgo;
b)
comparando los resultados de la muestra basada en el riesgo y seleccionada al azar a que se refiere el párrafo segundo;
c)
teniendo en cuenta la situación específica de cada Estado miembro.
Con el fin de proveer este elemento de representatividad, los Estados miembros seleccionarán de forma aleatoria entre un 20 % y un 25 % del número mínimo de beneficiarios o productores que deban ser sometidos a controles sobre el terreno.
2. La autoridad competente mantendrá registros de los motivos que hayan conducido a la selección de cada beneficiario o productor para los controles sobre el terreno. El inspector que vaya a proceder al control sobre el terreno será informado oportunamente de esos motivos antes de iniciar el control.
Artículo 80
Informe de control
1. Todos los controles sobre el terreno se recogerán en un informe de control que permitirá analizar los pormenores de aquellos.
En la medida en que los controles tengan por objeto la financiación comunitaria, el informe deberá señalar en particular:
a)
los regímenes de ayuda y las solicitudes que se hayan controlado;
b)
las personas presentes;
c)
en su caso, las superficies agrícolas controladas, las superficies agrícolas medidas, los resultados de las mediciones por parcelas agrícolas y las técnicas de medición empleadas;
d)
si la superficie en cuestión se ha cuidado correctamente en el caso del régimen de arranque;
e)
las cantidades que abarca el control y sus resultados;
f)
si se notificó la visita por anticipado al beneficiario o productor y, en tal caso, el plazo de notificación previa;
g)
las demás medidas de control que se hayan aplicado.
2. En caso de descubrirse discrepancias entre la información de la solicitud y la situación real comprobada al realizar el control sobre el terreno o por teledetección, se entregará una copia del informe de control al productor, quien tendrá la oportunidad de firmarla antes de que la autoridad competente saque sus conclusiones a partir de las constataciones con respecto a la posible aplicación de reducciones o exclusiones.
Artículo 81
Control referente al potencial productivo
1. A efectos de la comprobación del cumplimiento de las disposiciones sobre el potencial productivo establecidas en el título V del Reglamento (CE) no 479/2008, incluido el cumplimiento de la prohibición de realizar nuevas plantaciones tal como dispone el artículo 90, apartado 1, de ese Reglamento, los Estados miembros utilizarán el registro vitícola.
2. Cuando se concedan derechos de replantación según lo dispuesto en el artículo 92 del Reglamento (CE) no 479/2008, se procederá a una comprobación sistemática de las superficies antes y después del arranque. Las parcelas controladas serán aquellas para las que se vayan a conceder los derechos de replantación.
El control previo al arranque incluirá la comprobación de la existencia del viñedo de que se trate.
Este control se efectuará mediante un control sobre el terreno clásico. No obstante, si el Estado miembro dispone de un registro vitícola informatizado fiable y actualizado, podrá realizarse un control administrativo y la obligación de efectuar un control sobre el terreno antes del arranque podrá limitarse anualmente al 5 % de las solicitudes con el fin de confirmar la fiabilidad del sistema de control administrativo. En caso de que los controles sobre el terreno pongan de manifiesto la existencia de irregularidades o discrepancias significativas en una región o parte de ella, la autoridad competente aumentará debidamente el número de controles sobre el terreno durante ese año y el siguiente.
3. Las superficies que reciban la prima por arranque deberán someterse a una comprobación sistemática antes y después del arranque. Esta comprobación se referirá a las parcelas que sean objeto de solicitud de ayuda.
El control previo al arranque comprenderá la comprobación de la existencia del viñedo de que se trate, de la superficie plantada determinada con arreglo al artículo 75 y de que la superficie en cuestión se ha cuidado correctamente.
Este control se efectuará mediante un control sobre el terreno clásico. No obstante, si el Estado miembro dispone de un instrumento gráfico que permita medir la parcela con arreglo al artículo 75 en el registro vitícola informatizado y de información actualizada fiable de acuerdo con la cual la parcela recibe los cuidados apropiados, podrá realizarse un control administrativo y la obligación de efectuar un control sobre el terreno antes del arranque podrá limitarse al 5 % de las solicitudes con el fin de confirmar la fiabilidad del sistema de control administrativo. En caso de que los controles sobre el terreno pongan de manifiesto la existencia de irregularidades o discrepancias significativas en una región o parte de ella, la autoridad competente aumentará debidamente el número de controles sobre el terreno durante ese año.
4. La comprobación de la realidad del arranque se efectuará o bien mediante un control sobre el terreno clásico, o bien mediante teledetección cuando el arranque afecte a toda la parcela vitícola o cuando esa técnica proporcione imágenes de una resolución igual o superior a 1 m2.
5. En el caso de las superficies que reciban la prima por arranque, sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 3, párrafo tercero, y en el apartado 4, al menos uno de los dos controles mencionados en el apartado 3, párrafo primero, deberá consistir en un control sobre el terreno clásico.
Artículo 82
Organismos de control
1. Cuando un Estado miembro designe varios organismos competentes para el control del cumplimiento de la normativa vitivinícola, coordinará las tareas de esos organismos.
2. Cada Estado miembro designará un único organismo de contacto encargado de las relaciones con los organismos de contacto de los demás Estados miembros y con la Comisión. En particular, este organismo recibirá y transmitirá las solicitudes de colaboración, con vistas a la aplicación del presente título y representará al Estado miembro del que dependa ante los demás Estados miembros y la Comisión.
Artículo 83
Competencia de los agentes de control
Cada Estado miembro adoptará todas las medidas necesarias para facilitar las tareas de los agentes de sus organismos competentes. En particular, velará por que dichos agentes, en colaboración, en su caso, con los agentes de los servicios que faculte con este fin:
a)
tengan acceso a los viñedos, a las instalaciones de vinificación, almacenamiento y transformación de productos vitivinícolas y a los medios de transporte de tales productos;
b)
tengan acceso a los locales comerciales o almacenes y a los vehículos de cualquiera que tenga con vistas a su venta, comercialice o transporte productos vitivinícolas o productos que puedan ser destinados a la utilización en el sector vitivinícola;
c)
puedan confeccionar un inventario de los productos vitivinícolas y las sustancias o productos que puedan utilizarse para su elaboración;
d)
puedan tomar muestras de los productos vitivinícolas, de las sustancias y productos que puedan utilizarse para su elaboración, así como de los productos que obren en su poder con vistas a la venta, la comercialización o el transporte;
e)
puedan examinar la contabilidad o cualquier documento útil para los controles y obtener copias o extractos de la documentación;
f)
puedan adoptar las medidas de protección apropiadas relativas a la elaboración, la posesión, el transporte, la designación, la presentación y la comercialización de un producto vitivinícola o de un producto destinado a la elaboración de dicho producto cuando exista una sospecha de infracción grave de las disposiciones comunitarias, en particular en caso de manipulaciones fraudulentas o de riesgos para la salud.
CAPÍTULO II
Asistencia entre los organismos de control
Artículo 84
Asistencia previa solicitud
1. Cuando un organismo competente de un Estado miembro realice actividades de control en su territorio, podrá solicitar información a un organismo competente de cualquier otro Estado miembro susceptible de verse afectado directa o indirectamente. Cuando se efectúe una solicitud de este tipo, la asistencia deberá prestarse en el momento oportuno.
Se informará a la Comisión siempre que el producto objeto de las actividades de control contempladas en el párrafo primero sea originario de un tercer país y su comercialización pueda revestir un interés específico para otros Estados miembros.
El organismo requerido facilitará toda la información que permita cumplir sus obligaciones al organismo requirente.
2. Previa petición justificada del organismo requirente, el organismo requerido ejercerá una vigilancia y unos controles especiales, o practicará las diligencias necesarias para que se ejerzan, de tal forma que se alcancen los objetivos perseguidos.
3. El organismo requerido procederá como si actuase por cuenta propia.
4. De acuerdo con el organismo requerido, el organismo requirente podrá designar agentes:
a)
ya sea para recabar, en los locales de las autoridades administrativas del Estado miembro en el que esté establecido el organismo requerido, información relativa a la aplicación de la normativa vitivinícola o a actividades de control, incluida la realización de copias de los documentos de transporte y de otros documentos o de extractos de los registros;
b)
ya sea para estar presente durante las operaciones solicitadas en virtud del apartado 2, tras comunicárselo al organismo requerido con tiempo suficiente antes del inicio de las operaciones.
Las copias a que se refiere el párrafo primero, letra a), sólo podrán realizarse de acuerdo con el organismo requerido.
5. Los agentes del organismo requerido dirigirán en todo momento la realización de las operaciones de control.
6. Los agentes del organismo requirente:
a)
presentarán una autorización escrita en la que figuren su identidad y condición;
b)
gozarán, sin perjuicio de las limitaciones impuestas por el Estado miembro del que dependa el organismo requerido a sus propios agentes en el ejercicio de los controles en cuestión:
i)
de los derechos de acceso previstos en el artículo 83, letras a) y b);
ii)
del derecho de información sobre el resultado de los controles efectuados por los agentes del organismo requerido con arreglo al artículo 83, letras c) y d);
c)
adoptarán, en el curso de los controles, una actitud compatible con las normas y usos profesionales que se espera de los agentes del Estado miembro de que se trate y deberán guardar el secreto profesional.
7. Las solicitudes a que hace mención el presente artículo se transmitirán al organismo requerido del Estado miembro de que se trate a través del organismo de contacto de dicho Estado. Así se transmitirán también:
a)
las respuestas a las solicitudes;
b)
las comunicaciones referidas a la aplicación de los apartados 2 y 4.
No obstante lo dispuesto en el párrafo primero, y para que la colaboración entre los Estados miembros sea más rápida y eficaz, estos últimos podrán permitir que un organismo competente pueda:
a)
dirigir directamente sus solicitudes o comunicaciones a un organismo competente de otro Estado miembro;
b)
responder directamente a las solicitudes o comunicaciones procedentes de un organismo competente de otro Estado miembro.
Artículo 85
Asistencia por propia iniciativa
Un organismo competente de un Estado miembro informará sin demora, a través del organismo de contacto del que dependa, al organismo de contacto del Estado miembro afectado, cuando tenga motivos para sospechar o venga en conocimiento de que:
a)
un producto contemplado en el artículo 1, apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 no es conforme con la normativa vitivinícola o ha sido objeto de actividades fraudulentas en la obtención o la comercialización de dicho producto;
b)
dicha no conformidad presenta un interés específico para otro u otros Estados miembros y puede dar lugar a medidas administrativas o a diligencias judiciales.
Artículo 86
Disposiciones comunes
1. La información contemplada en el artículo 84, apartado 1, y en el artículo 85 irá acompañada y complementada tan pronto como sea posible de los documentos pertinentes y de otras pruebas, así como de la indicación de las posibles medidas administrativas o diligencias judiciales y se referirá en particular a:
a)
la composición y características organolépticas del producto,
b)
su designación y presentación,
c)
el cumplimiento de las normas establecidas para su elaboración y comercialización.
2. Los organismos de contacto afectados por el asunto que haya motivado la asistencia se informarán recíprocamente y sin demora:
a)
de la marcha de las investigaciones,
b)
de los procedimientos administrativos o judiciales incoados de resultas de las operaciones consideradas.
3. Los gastos de desplazamiento ocasionados por la aplicación del artículo 84, apartados 2 y 4, correrán de cuenta:
a)
del Estado miembro que haya designado a un agente para las medidas mencionadas en los apartados antes citados, o
b)
del presupuesto comunitario, a petición del organismo de contacto de dicho Estado miembro, si la Comisión hubiera reconocido formalmente con antelación el interés comunitario de la medida de control en cuestión.
CAPÍTULO III
Base de datos analíticos
Artículo 87
Objeto de la base de datos
1. El Centro Común de Investigación (CCI) gestionará una base de datos analíticos de los productos del sector vitivinícola.
2. La base de datos deberá contener los datos obtenidos mediante el análisis isotópico de los componentes del etanol y del agua de los productos vitícolas de conformidad con los métodos de análisis de referencia mencionados en el artículo 31 del Reglamento (CE) no 479/2008.
3. La base de datos deberá ayudar a armonizar la interpretación de los resultados obtenidos por los laboratorios oficiales de los Estados miembros, aplicando los métodos de análisis de referencia mencionados en el artículo 31 del Reglamento (CE) no 479/2008.
Artículo 88
Muestras
1. Para la creación de la base de datos analíticos, los Estados miembros garantizarán la toma de muestras de uva fresca que vayan a analizarse, así como su tratamiento y transformación en vino, de conformidad con las instrucciones del anexo XVI.
2. Las muestras de uva fresca se tomarán en viñedos localizados en una zona vitícola claramente caracterizada en cuanto al tipo de suelo, situación, sistemas de formación de la vid, variedad, edad y prácticas de cultivo se refiere.
3. El número de muestras que deberán tomarse cada año para la base de datos se fija en el anexo XVII. La selección de las muestras habrá de tener en cuenta la situación geográfica de los viñedos de los Estados miembros enumerados en el anexo citado. Cada año, al menos el 25 % de las muestras se tomará en las mismas parcelas en que se hayan tomado el año anterior.
4. Las muestras las analizarán mediante los métodos a que se refiere el artículo 31 del Reglamento (CE) no 479/2008 los laboratorios designados por los Estados miembros. Estos laboratorios deberán ajustarse a los criterios generales de funcionamiento de los laboratorios de ensayos enunciados en la norma ISO/IEC 17025 y, en particular, participar en un sistema de ensayos de aptitud relativo a los métodos de análisis isotópico. La prueba del cumplimiento de estos criterios se presentará por escrito al CCI a efectos del control de calidad y la validación de los datos facilitados.
5. Se elaborará un informe de análisis de conformidad con el anexo XIX. Asimismo, se elaborará una ficha descriptiva de cada muestra con arreglo al cuestionario del anexo XVIII.
6. Se enviará al CCI una copia del informe de análisis, en la que figuren los resultados y la interpretación de los análisis, junto con una copia de la ficha descriptiva.
7. Los Estados miembros y el CCI garantizarán:
a)
la conservación de los datos que figuren en la base de datos analíticos,
b)
la conservación de cada una de las muestras durante al menos tres años desde la fecha en que se haya tomado,
c)
la utilización de esta base de datos exclusivamente para vigilar la aplicación de la normativa vitivinícola comunitaria y nacional o con fines estadísticos o científicos,
d)
la aplicación de medidas que garanticen la protección de los datos, en particular contra el hurto y la manipulación,
e)
el acceso de los interesados a sus expedientes, sin demora o gastos excesivos, y la posibilidad, en su caso, de hacer rectificar los datos que consideren inexactos.
Artículo 89
Análisis isotópicos
Durante un periodo que finalizará el 31 de julio de 2010, a la espera de la puesta en marcha del equipamiento analítico adecuado, los Estados miembros productores de vino que se incorporaron en la Comunidad en 2004 o 2007 que no dispongan del material necesario para efectuar análisis isotópicos remitirán sus muestras de vino al CCI para que este realice el análisis.
En este caso, podrán designar un organismo competente facultado para disponer de información relativa a las muestras obtenidas en su territorio.
Artículo 90
Comunicación de los resultados
1. La información de la base de datos se pondrá a disposición de los laboratorios designados a tal fin por los Estados miembros, cuando así lo soliciten.
2. El CCI confeccionará y actualizará anualmente la lista de los laboratorios de los Estados miembros designados para efectuar la preparación de muestras y las mediciones para la base de datos analíticos.
3. En casos debidamente justificados, y cuando se considere representativa, la información a que hace referencia el apartado 1 podrá ponerse a disposición de otros organismos oficiales de los Estados miembros, cuando así lo soliciten.
4. La comunicación de la información se referirá exclusivamente a los datos analíticos pertinentes para la interpretación de un análisis efectuado sobre una muestra de características y origen similares. Toda comunicación de información irá acompañada de una indicación de las exigencias mínimas requeridas para la utilización de la base de datos.
Artículo 91
Cumplimiento de los procedimientos
Los Estados miembros velarán por que los resultados de los análisis isotópicos recogidos en sus propias bases de datos se obtengan mediante el análisis de muestras obtenidas y tratadas de conformidad con las disposiciones del presente capítulo.
CAPÍTULO IV
Toma de muestras con fines de control
Artículo 92
Solicitud de toma de muestras
1. En el marco de la aplicación del capítulo II, los agentes de un organismo competente de un Estado miembro podrán solicitar a un organismo competente de otro Estado miembro que proceda a una toma de muestras de acuerdo con las disposiciones correspondientes de este Estado miembro.
2. El organismo solicitante dispondrá de las muestras obtenidas y determinará, en particular, el laboratorio en el que vayan a ser analizadas.
3. Las muestras se obtendrán y tratarán de conformidad con las instrucciones enunciadas en el anexo XX.
Artículo 93
Costes derivados de la toma, envío y análisis de las muestras
1. Los costes de la toma, tratamiento y envío de las muestras y los de los exámenes analíticos y organolépticos correrán a cargo del organismo competente del Estado miembro que haya solicitado dicha toma. Los costes se calcularán con arreglo a las tarifas aplicables en el Estado miembro en cuyo territorio se lleven a cabo las operaciones.
2. Los costes derivados del envío de las muestras a que se refiere el artículo 89 correrán a cargo de la Comunidad.
CAPÍTULO V
Disposiciones generales
Artículo 94
Fuerza probatoria
Las comprobaciones efectuadas por los agentes de un organismo competente de un Estado miembro en el marco de la aplicación del presente capítulo podrán ser invocadas por los organismos competentes de los demás Estados miembros. En ese caso, no podrá atribuirse un menor valor a dichas comprobaciones por el solo hecho de que no procedan del Estado miembro en cuestión.
Artículo 95
Destinatarios de los controles
1. Las personas físicas o jurídicas, así como las agrupaciones de dichas personas cuyas actividades profesionales puedan ser objeto de los controles contemplados en el presente Reglamento, no deberán poner ningún obstáculo a dichos controles y deberán facilitarlos en todo momento.
2. Los viticultores en cuyas viñas los agentes de un organismo competente efectúen una toma de muestras:
a)
no deberán obstaculizar en modo alguno dicha toma, y
b)
deberán facilitar a esos agentes todos los datos requeridos en aplicación del presente Reglamento.
TÍTULO VI
DISPOSICIONES GENERALES, TRANSITORIAS Y FINALES
Artículo 96
Pagos a los beneficiarios
Los pagos concedidos en virtud del título II, excepción hecha del artículo 9, y del título V del Reglamento (CE) no 479/2008 se abonarán íntegramente a los beneficiarios.
Como excepción a lo dispuesto en el párrafo primero, los Estados miembros podrán decidir abonar la ayuda a que se refiere el artículo 14 apartado 1, del Reglamento (CE) no 479/2008 utilizando como intermediarios a compañías de seguros siempre que:
a)
se cumplan las condiciones a que se refiere el artículo 14, apartado 4, del Reglamento (CE) no 479/2008;
b)
el importe de la ayuda se transfiera íntegramente al productor;
c)
la compañía de seguros pague la ayuda al productor bien por anticipado, bien mediante una transferencia bancaria o postal, en el plazo de quince días tras recibir el pago del Estado miembro.
La utilización de intermediarios para efectuar los pagos deberá ser tal que no se falseen las condiciones de competencia en el mercado de los seguros.
Los pagos serán objeto de controles previos según lo dispuesto en el presente Reglamento, salvo en el caso de los anticipos garantizados por una fianza.
Artículo 97
Recuperación de los pagos indebidos
Los beneficiarios deberán reintegrar los pagos indebidos junto con los intereses. Se aplicarán, mutatis mutandis, las normas fijadas en el artículo 73 del Reglamento (CE) no 796/2004.
La aplicación de sanciones administrativas y la recuperación de los importes indebidamente abonados se efectuarán sin perjuicio de la comunicación de irregularidades a la Comisión en virtud del Reglamento (CE) no 1848/2006 de la Comisión (22).
Artículo 98
Sanciones nacionales
Sin perjuicio de las sanciones previstas en el Reglamento (CE) no 479/2008 o en el presente Reglamento, los Estados miembros dispondrán la aplicación de sanciones nacionales por las irregularidades cometidas con respecto a los requisitos establecidos en el Reglamento (CE) no 479/2008 o en el presente Reglamento que sean eficaces, proporcionadas y disuasorias a fin de garantizar una adecuada protección de los intereses financieros de las Comunidades.
Artículo 99
Situaciones creadas artificialmente
Sin perjuicio de las medidas específicas previstas en el Reglamento (CE) no 479/2008 o en el presente Reglamento, no se efectuará pago alguno a los beneficiarios con respecto a los cuales se demuestre que han creado artificialmente las condiciones requeridas para la concesión de tales pagos, con vistas a obtener una ventaja contraria a los objetivos de la medida en cuestión.
Artículo 100
Comunicaciones
1. Sin perjuicio de las disposiciones específicas previstas en el presente Reglamento, las comunicaciones que deban realizarse en virtud de este último consistirán en ficheros creados mediante un programa de aplicación de hojas de cálculo, cuya presentación se ajustará a los modelos de los anexos, y que se enviarán a la Comisión asimismo en soporte electrónico. Cuando un Estado miembro compile datos a escala regional, enviará a la Comisión asimismo un cuadro sinóptico con los datos de las regiones.
Las comunicaciones efectuadas sin utilizar los medios y modelos especificados se considerarán no efectuadas, sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 4.
2. Cuando un Estado miembro tenga que comunicar solo valores nulos con respecto a un cuadro determinado, podrá decidir no cumplimentar el cuadro y comunicar sencillamente a la Comisión que este no hace al caso. Esta comunicación simplificada deberá realizarse en el mismo plazo que el fijado para el cuadro en cuestión.
3. Sin perjuicio de las disposiciones específicas previstas en el presente Reglamento, los Estados miembros adoptarán todas las medidas necesarias para garantizar que pueden cumplir los plazos de las comunicaciones previstas en él.
4. Si un Estado miembro no efectúa alguna de las comunicaciones exigidas en virtud del Reglamento (CE) no 479/2008 o del presente Reglamento o si la comunicación se revela incorrecta a la luz de datos objetivos en posesión de la Comisión, esta podrá suspender una parte o la totalidad de los pagos mensuales mencionados en el artículo 14 del Reglamento (CE) no 1290/2005 en lo que atañe al sector vitivinícola hasta que la comunicación se realice correctamente.
5. Los Estados miembros conservarán la información registrada en virtud del presente Reglamento al menos durante las diez campañas vitícolas siguientes a aquella en la que se registre la información.
6. Las comunicaciones que se solicitan en el presente Reglamento se entienden sin perjuicio de las obligaciones de los Estados miembros establecidas en el Reglamento (CEE) no 357/79 del Consejo, relativo a las encuestas estadísticas sobre las superficies vitícolas (23).
Artículo 101
Errores obvios
Cualquier comunicación, solicitud o petición hecha a un Estado miembro en virtud del Reglamento (CE) no 479/2008 o del presente Reglamento, incluida una solicitud de ayuda, podrá ajustarse en cualquier momento después de su presentación en caso de errores obvios reconocidos por la autoridad competente.
Artículo 102
Fuerza mayor y circunstancias excepcionales
En los casos de fuerza mayor o circunstancias excepcionales previstos en el artículo 40, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1782/2003 no se impondrán las sanciones que correspondería aplicar de conformidad con el Reglamento (CE) no 479/2008 o con el presente Reglamento.
Artículo 103
Derogación y referencias
1. Quedan derogados los Reglamentos (CE) no 1227/2000, (CE) no 1623/2000, (CE) no 2729/2000 y (CE) no 883/2001.
Sin embargo:
a)
las disposiciones pertinentes establecidas en los Reglamentos (CE) no 1227/2000 y (CE) no 1623/2000 se seguirán aplicando en tanto en cuanto se hayan iniciado o adoptado medidas admisibles al amparo del Reglamento (CE) no 1493/1999 antes del 1 de agosto de 2008;
b)
el cuadro 10 del anexo del Reglamento (CE) no 1227/2000 se seguirá aplicando salvo disposición en contrario de un reglamento de aplicación sobre el etiquetado y la presentación de los vinos que se adopte sobre la base del artículo 63 del Reglamento (CE) no 479/2008;
c)
el anexo I del Reglamento (CE) no 1623/2000 seguirá vigente hasta el 31 de julio de 2012.
2. Las referencias a los Reglamentos derogados de conformidad con el apartado 1 se entenderán hechas al presente Reglamento, de acuerdo con el cuadro de correspondencias del anexo XXII.
Artículo 104
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de agosto de 2008.
No obstante, el artículo 2 y el capítulo III del título IV se aplicarán a partir del 30 de junio de 2008.
El presente Reglamento será obligatorio en su totalidad y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 27 de junio de 2008