ROZHODNUTÍ RADY 2013/668/SZBP
ze dne 18. listopadu 2013
na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU“), jejíž kapitola III obsahuje seznam opatření pro boj proti tomuto šíření.
(2)
Unie aktivně provádí výše uvedenou strategii EU a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, zejména opatření související s posílením, prováděním a univerzální platností Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“).
(3)
Na šesté (2006) a sedmé (2011) hodnotící konferenci úmluvy prosazovala Unie plné dodržování všech ustanovení této úmluvy všemi smluvními státy a případné posílení vnitrostátních prováděcích opatření, včetně trestněprávních předpisů, a kontrolu patogenních mikroorganismů a toxinů v rámci úmluvy.
(4)
Dne 14. dubna 2008 přijala Rada společnou akci 2008/307/SZBP (1). Světová zdravotnická organizace (WHO) tuto společnou akci úspěšně provedla do 31. prosince 2011.
(5)
Dne 11. prosince 2008 přijala Rada „nové pokyny pro činnost“ za účelem posílení strategie EU. Kapitola IV strategie EU vyjadřuje podporu Unie koordinovanému a vzájemně se doplňujícímu přístupu k otázkám biologické bezpečnosti a biologického zabezpečení, který zaručí optimální řízení, zejména biologických rizik a hrozeb.
(6)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/429/SZBP (2), v kterém vyjádřila podporu Unie vypracovávání vnitrostátních regulačních rámců, zejména pro biologickou bezpečnost a ochranu.
(7)
Sedmá hodnotící konference znovu zdůraznila závazek smluvních států přijmout nezbytná vnitrostátní opatření podle článků I, III a IV úmluvy za účelem zajištění bezpečnosti a ochrany mikrobiálních či jiných biologických činitelů nebo toxinů v laboratořích a jiných zařízeních i během přepravy, jakož i za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění. Konference rovněž naléhavě vyzvala smluvní státy, které mají odpovídající zkušenosti s právními předpisy a správními opatřeními v oblasti provádění ustanovení úmluvy, aby poskytly pomoc jiným státům, jež jsou stranami úmluvy, pokud o to požádají. Konference podpořila tuto pomoc na regionálním základě.
(8)
V souvislosti s článkem VII úmluvy sedmá hodnotící konference rovněž poznamenala, že vnitrostátní připravenost smluvních států přispívá k mezinárodním kapacitám pro reakci na výskyt nemocí, včetně těch, jež jsou způsobeny údajným použitím biologických a toxinových zbraní, a k vyšetřování a zmírnění těchto výskytů.
(9)
V souvislosti s článkem X úmluvy sedmá hodnotící konference vybídla smluvní státy, aby i nadále posilovaly stávající mezinárodní organizace a sítě, zejména ty, jež patří ke Světové zdravotnické organizaci (WHO), Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO), Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) a Mezinárodní úmluvě o ochraně rostlin (IPPC).
(10)
Dne 15. června 2007 vstoupily v platnost Mezinárodní zdravotnické předpisy (dále jen „MZP“). Upravují pohyb a kontrolu výskytu infekčních nemocí a reakci na ně, bez ohledu na jejich původ, a vyžadují od států, jež jsou členy WHO, aby vybudovaly klíčové kapacity v laboratořích a zajistily dozor, který umožní provádění MZP. Sekretariát WHO je odhodlán podporovat členské státy WHO v provádění jejich vnitrostátních plánů týkajících se MZP prostřednictvím svého ústředí a regionálních úřadů WHO. Program WHO pro snižování biologických rizik poskytuje pokyny k tomu, jak by laboratoře měly fungovat, a to prostřednictvím normativních předpisů, pracovních seminářů a školení o postupech pro biologickou bezpečnost, biologickou ochranu v laboratořích a kodexech chování pro odpovědný výzkum v oblasti biologických věd. Tento program hraje rovněž roli v procesu vytváření pokynů OSN o přenosu infekčních látek. Podle MZP mají v oblasti připravenosti na biologické, chemické, radiační a jaderné hrozby svou roli laboratoře veřejného zdravotnictví. Definice biologické bezpečnosti a ochrany v laboratořích jsou obsaženy v příručce Světové zdravotnické organizace WHO „Laboratory Bio-safety Manual, 3. vyd. (2004)“ a v pokynech „Bio-risk Management, Laboratory Bio-security Guidance (2006)“.
(11)
WHO je jedinou provádějící organizací, jež disponuje odborností, hlubokými znalostmi, personálem, strukturou a zdroji umožňujícími provádět projekty a činnosti stanovené v tomto rozhodnutí Rady.
(12)
Dohledem nad řádným řízením finančního příspěvku Unie je pověřena Komise,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem okamžitého a praktického uplatňování významných prvků strategie EU přispívá Unie k provádění rozhodnutí učiněných smluvními státy na sedmé hodnotící konferenci úmluvy, a to s těmito cíli:
-
zajistit bezpečnost a ochranu mikrobiálních či jiných biologických činitelů či toxinů v laboratořích a jiných zařízeních, případně i během přepravy, za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění,
-
prosazovat postupy pro snižování biologických rizik a informovanost o nich, včetně biologické bezpečnosti a ochrany, bioetiky a připravenosti na úmyslné zneužití biologických činitelů a toxinů, a to prostřednictvím mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Projekty, které odpovídají opatřením strategie EU, jsou projekty, jejichž cílem je:
-
prosazování řízení biologických rizik v laboratořích prostřednictvím celostátních a subregionálních informačních činností,
-
vytvoření vnitrostátních strategií pro řízení biologických rizik v laboratořích zaměřených na odvrácení těchto rizik (ukázkový vzor pro země).
Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním činností uvedených v článku 1 je pověřena WHO. Tento úkol vykonává na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s WHO nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka na provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 1 727 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s WHO dohodu o financování. V této dohodě o financování se stanoví, že WHO zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody o financování.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných WHO. Na základě těchto zpráv provádí Rada hodnocení. Komise poskytuje informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření dohody o financování uvedené v čl. 3 odst. 3. Pozbývá však platnosti šest měsíců ode dne přijetí, nebude-li v této lhůtě uzavřena uvedená dohoda o financování.
V Bruselu dne 18. listopadu 2013.
SKLEP SVETA 2013/668/SZVP
z dne 18. novembra 2013
v podporo dejavnostim Svetovne zdravstvene organizacije na področju biološke varnosti in biološke zaščite v okviru strategije Evropske unije proti širjenju orožja za množično uničevanje
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti členov 26(2) ter 31(1) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 12. decembra 2003 sprejel strategijo EU proti širjenju orožja za množično uničevanje (v nadaljnjem besedilu: strategija EU), ki v poglavju III vsebuje seznam ukrepov proti širjenju tega orožja.
(2)
Unija dejavno izvaja omenjeno strategijo EU in uveljavlja ukrepe iz poglavja III strategije EU, zlasti ukrepe za okrepitev, izvajanje in splošno uporabo Konvencije o prepovedi izpopolnjevanja, proizvajanja in ustvarjanja zalog bakteriološkega (biološkega) in toksičnega orožja ter o njegovem uničenju (BTWC - Biological and Toxin Weapons Convention).
(3)
Na šesti (leta 2006) in sedmi (leta 2011) revizijski konferenci BTWC je Unija vse države pogodbenice pozvala, naj v celoti spoštujejo določbe BTWC ter po potrebi okrepijo nacionalne izvedbene ukrepe, tudi kazensko pravo, in nadzor nad patogenimi mikroorganizmi in toksini v okviru BTWC.
(4)
Svet je 14. aprila 2008 sprejel Skupni ukrep 2008/307/SZVP (1). Ta skupni ukrep je Svetovna zdravstvena organizacija (v nadaljnjem besedilu: SZO) uspešno izvedla do 31. decembra 2011.
(5)
Svet je 11. decembra 2008 sprejel nove smernice za ukrepanje, namenjene okrepitvi strategije EU. V poglavju IV strategije EU je navedeno, da Unija podpira usklajen in dopolnjujoč pristop do vprašanj biološke varnosti in biološke zaščite, ki omogoča zlasti optimalno upravljanje bioloških nevarnosti in groženj.
(6)
Svet je 18. julija 2011 sprejel Sklep 2011/429/SZVP (2) o podpori Unije oblikovanju nacionalnih regulativnih okvirov, zlasti na področju biološke varnosti in biološke zaščite.
(7)
Na sedmi revizijski konferenci je bila ponovno potrjena zavezanost držav pogodbenic, da sprejmejo potrebne nacionalne ukrepe v skladu s členi I, III in IV BTWC ter tako zagotovijo varnost in zaščito pred mikrobnimi in drugimi biološkimi agensi ali toksini v laboratorijih in drugih objektih ter med njihovim prevozom in preprečijo nepooblaščen dostop do takih agensov in toksinov ter njihovo nepooblaščeno odnašanje. Države pogodbenice z ustreznimi izkušnjami s pravnimi in upravnimi ukrepi za izvajanje določb BTWC so bile na konferenci tudi pozvane, naj drugim državam pogodbenicam pomagajo, če jih za to zaprosijo. Na konferenci so se zavzeli za takšno pomoč na regionalni podlagi.
(8)
Sedma revizijska konferenca je prav tako opozorila, kar zadeva člen VII BTWC, da nacionalna pripravljenost držav pogodbenic prispeva k mednarodnim zmogljivostim za odzivanje na izbruhe bolezni, tudi bolezni, ki jih povzroči domnevna uporaba biološkega ali toksičnega orožja, ter za preiskovanje takih izbruhov in blažitev njihovih posledic.
(9)
Na sedmi revizijski konferenci so bile države pogodbenice v zvezi s členom X BTWC pozvane, naj še naprej krepijo obstoječe mednarodne organizacije in mreže, še posebej tiste v okviru SZO, Organizacije za prehrano in kmetijstvo (FAO), Svetovne organizacije za zdravje živali (OIE) in Mednarodne konvencije za varstvo rastlin (IPPC).
(10)
Mednarodni zdravstveni pravilnik (v nadaljnjem besedilu: MZP) je začel veljati 15. junija 2007. Ureja gibanje in nadzor izbruhov nalezljivih bolezni ne glede na njihov izvor in ukrepanje ob takih izbruhih ter od držav članic SZO zahteva, da vzpostavijo osnovne laboratorijske in nadzorne zmogljivosti na področju javnega zdravja in zaščite pred nalezljivimi boleznimi, potrebne za izvajanje MZP. Sekretariat SZO se je zavezal, da bo s svojega sedeža in regionalnih uradov države članice SZO podpiral pri izvajanju njihovih nacionalnih načrtov za uporabo MZP. Program SZO za upravljanje na področju zmanjševanja bioloških nevarnosti zagotavlja smernice za delovanje laboratorijev, in sicer z normativnimi smernicami, delavnicami in usposabljanjem o postopkih za zagotovitev biološke varnosti, o biološki zaščiti v laboratorijih in kodeksih ravnanja za odgovorno raziskovanje na področju naravoslovnih ved. Prav tako pa je pomemben pri pripravi smernic ZN o prevozu infektivnih snovi. V skladu z MZP javnozdravstveni laboratoriji sodelujejo pri pripravljenosti na ukrepanje v primeru bioloških, kemičnih, radioloških in jedrskih nevarnosti. Biološka varnost in biološka zaščita v laboratorijih sta opredeljeni v priročniku SZO Laboratory Biosafety (Biološka varnost v laboratorijih, 3. izdaja, letnik 2004) in smernicah z naslovom Biorisk Management: Laboratory Biosecurity Guidance (Upravljanje bioloških nevarnosti: smernice v zvezi z biološko zaščito v laboratorijih, letnik 2006).
(11)
SZO je edini nosilec izvajanja s strokovnim znanjem, temeljitim poznavanjem, osebjem, strukturo in viri, potrebnimi za izvajanje projektov in dejavnosti iz tega sklepa Sveta.
(12)
Komisiji se poveri nadzor nad pravilnim izvajanjem finančnega prispevka Unije -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Da bi omogočila takojšnjo in praktično uporabo ustreznih elementov strategije EU, Unija prispeva k izvajanju odločitev, ki so jih države pogodbenice sprejele na sedmi revizijski konferenci BTWC, pri čemer ima naslednje cilje:
-
zagotoviti varnost in zaščito pred mikrobnimi in drugimi biološkimi agensi ali toksini v laboratorijih in drugih objektih, po potrebi tudi med prevozom, in tako preprečiti nepooblaščen dostop do takih agensov in toksinov ter njihovo nepooblaščeno odnašanje,
-
z mednarodnim sodelovanjem na tem področju spodbujati ozaveščanje in dejavnosti za zmanjšanje bioloških nevarnosti, med drugim biološko varnost, biološko zaščito, bioetiko in pripravljenost na ukrepanje proti zlorabam bioloških agensov in toksinov.
2. Ukrepom iz strategije EU ustrezajo tisti projekti, katerih namen je:
-
spodbujanje upravljanja bioloških nevarnosti v laboratorijih z ozaveščanjem na nacionalni in regionalni ravni,
-
razvijanje nacionalnih strategij za upravljanje bioloških nevarnosti v laboratorijih za preprečevanje bioloških nevarnosti (demonstracijski model za države).
Navedeni projekti so podrobno opisani v Prilogi.
Člen 2
1. Za izvajanje tega sklepa je odgovoren visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (v nadaljnjem besedilu: VP).
2. Za tehnično izvedbo dejavnosti iz člena 1 je zadolžena SZO. Svojo nalogo opravlja pod odgovornostjo VP. V ta namen VP s SZO sklene potrebne dogovore.
Člen 3
1. Referenčni finančni znesek za izvajanje projektov iz člena 1(2) znaša 1 727 000 EUR.
2. Odhodki, financirani z zneskom iz odstavka 1, se upravljajo v skladu s postopki in pravili, ki veljajo za splošni proračun Unije.
3. Komisija nadzira pravilno upravljanje odhodkov iz odstavka 1. V ta namen sklene sporazum o financiranju s SZO. V sporazumu o financiranju je določeno, da SZO zagotovi prepoznavnost prispevka Unije glede na njegov obseg, kakor je določeno v Prilogi k temu sklepu.
4. Komisija si prizadeva skleniti sporazum o financiranju iz odstavka 3 čim prej po začetku veljavnosti tega sklepa. Če ima v tem postopku kakršne koli težave, o tem obvesti Svet; prav tako ga obvesti o datumu sklenitve sporazuma o financiranju.
Člen 4
VP o izvajanju tega sklepa poroča Svetu na podlagi rednih poročil, ki jih pripravi SZO. Ta poročila so izhodišče za ocenjevanje, ki ga opravi Svet. Komisija zagotovi informacije o finančnih vidikih projektov iz člena 1(2).
Člen 5
1. Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
2. Ta sklep preneha veljati 24 mesecev po datumu sklenitve sporazuma o financiranju iz člena 3(3). Če sporazum o financiranju v tem času ni sklenjen, pa preneha veljati 6 mesecev po njegovem sprejetju.
V Bruslju, 18. novembra 2013