NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1367/2014
ze dne 15. prosince 2014,
kterým se pro roky 2015 a 2016 stanoví rybolovná práva na některé populace hlubinných druhů ryb pro rybářská plavidla Unie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 43 odst. 3 Smlouvy se stanoví, že Rada přijme na návrh Komise opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
V nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (1) se požaduje, aby byla s přihlédnutím k dostupnému vědeckému, technickému a ekonomickému poradenství, případně včetně zpráv vypracovaných Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR), přijata opatření pro zachování zdrojů.
(3)
Rada má přijmout opatření ke stanovení a přidělení rybolovných práv, případně včetně některých podmínek, jež jsou s nimi funkčně spojeny. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci nebo oblast rybolovu s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (EU) č. 1380/2013.
(4)
Celkové přípustné odlovy (TAC) by měly být stanoveny na základě dostupných vědeckých doporučení s ohledem na biologické a sociálně-ekonomické aspekty a současně by měly odvětvím rybolovu zajistit spravedlivé zacházení; rovněž je nezbytné zohlednit názory vyjádřené v konzultacích se zúčastněnými stranami, zejména na jednáních dotčených regionálních poradních sborů.
(5)
Rybolovná práva by měla být v souladu s mezinárodními dohodami a zásadami, například s dohodou Organizace spojených národů o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995 (2) a podrobnými zásadami řízení stanovenými v mezinárodních pokynech Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři z roku 2008, podle nichž by měl regulační orgán zejména zvýšit obezřetnost v případech, kdy jsou informace neurčité, nespolehlivé nebo nedostatečné. Nedostatek odpovídajících vědeckých informací by neměl být použit jako důvod pro odklad nebo nepřijetí ochranných a řídicích opatření.
(6)
Nejnovější vědecká doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a výboru VTHVR uvádějí, že většina populací hlubinných druhů je stále lovena neudržitelným způsobem a že v zájmu udržitelnosti by rybolovná práva na tyto populace měla být snížena do doby, než vývoj stavu těchto populací začne vykazovat pozitivní tendenci. Rada ICES dále doporučila, aby nebyl povolen cílený rybolov červenice obecné v žádné oblasti ani cílený rybolov určitých populací růžichy šedé a hlavouna tuponosého.
(7)
V případě čtyř populací hlavouna tuponosého se na základě vědeckého poradenství a nedávných diskusí v Komisi pro rybolov v severovýchodním Atlantiku ukazuje, že úlovky tohoto druhu byly zřejmě chybně nahlášeny jako úlovky hlavouna severního.V této souvislosti je vhodné stanovit celkový přípustný odlov, který by se vztahoval na oba druhy, avšak zároveň umožňoval nahlásit odlovy pro každý druh zvlášť.
(8)
Pokud jde o hlubinné druhy žraloků, hlavní komerční druhy jsou považovány za vyčerpané, a proto by neměl probíhat žádný cílený rybolov těchto druhů. Navíc s ohledem na stěhovavý charakter hlubinných druhů žraloků a jejich široké rozšíření v severovýchodním Atlantiku doporučil výbor VTHVR, aby byla řídicí opatření pro uvedené druhy rozšířena na vody Unie oblastí Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF) v okolí Madeiry.
(9)
O rybolovných právech pro hlubinné druhy ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 2347/2002 (3) se rozhoduje každé dva roky. Platí však výjimka pro populace stříbrnice atlantské a mníka modrého. V případě mníka modrého souvisí hlavní rybolov tohoto druhu s každoročními jednáními s Norskem; v zájmu zjednodušení by podle toho měly být stanoveny všechny celkové přípustné odlovy mníka modrého a měly by být v rámci téhož právního předpisu. Rybolovná práva pro populace stříbrnice atlantské a mníka modrého by proto měla být stanovena v jiném příslušném každoročním nařízení, kterým se stanoví rybolovná práva.
(10)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 847/96 (4) je třeba určit populace, které mají podléhat různým opatřením, na něž uvedené nařízení odkazuje. Preventivní TAC by se měl vztahovat na populace, pro které neexistuje žádné vědecky podložené vyhodnocení rybolovných práv pro rok, v jehož průběhu mají být TAC stanoveny; ve všech ostatních případech je třeba použít analytický TAC. Vzhledem k doporučením vydaným radou ICES a VTHVR pro populace hlubinných druhů by se na populace ryb, pro něž není dostupné vědecky podložené vyhodnocení dotčených rybolovných práv, měl v tomto nařízení vztahovat preventivní TAC.
(11)
S cílem zabránit přerušení rybolovných činností a za účelem zajištění obživy rybářů v Unii by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2015. Z důvodu naléhavosti by toto nařízení mělo vstoupit v platnost bezprostředně po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pro roky 2015 a 2016 roční rybolovná práva na populace ryb některých hlubinných druhů pro rybářská plavidla Unie ve vodách Unie a v některých vodách mimo vody Unie, které podléhají omezením odlovů.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„rybářským plavidlem Unie“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a zapsané v Unii;
b)
„vodami Unie“ vody spadající pod svrchovanost nebo do jurisdikce členských států s výjimkou vod přiléhajících k územím uvedeným v příloze II Smlouvy;
c)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství, které může být každoročně z každé populace ryb uloveno a vyloženo;
d)
„kvótou“ podíl TAC přidělený Unii nebo členskému státu;
e)
„mezinárodními vodami“ vody, které nepodléhají svrchovanosti ani jurisdikci žádného státu.
2. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice oblastí:
a)
„oblastmi ICES“ (Mezinárodní rada pro průzkum moří) se rozumí zeměpisné oblasti vymezené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 (5);
b)
„oblastmi CECAF“ (Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku) se rozumí zeměpisné oblasti vymezené v příloze II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009 (6).
Článek 3
Celkové přípustné odlovy a jejich rozdělení
Celkové přípustné odlovy pro hlubinné druhy ulovené rybářskými plavidly Unie ve vodách Unie nebo v některých vodách mimo vody Unie a rozdělení těchto celkových přípustných odlovů mezi členské státy a případně podmínky, které jsou s nimi funkčně spjaty, jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 4
Zvláštní ustanovení o rozdělení rybolovných práv
1. Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 16 odst. 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (7) nebo podle čl. 10 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 (8);
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 4 nařízení (ES) č. 847/96;
d)
odpočty provedené podle článků 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 se použije na populace, na které se vztahuje preventivní TAC, a čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení se použijí na populace, na které se vztahuje analytický TAC, není-li v příloze tohoto nařízení uvedeno jinak.
Článek 5
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby populací, pro něž jsou stanoveny celkové přípustné odlovy, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy pouze tehdy, pokud odlovy provedla rybářská plavidla plující pod vlajkou členského státu, jenž disponuje kvótou, která dosud nebyla vyčerpána.
Článek 6
Předávání údajů
Předkládají-li členské státy podle článků 33 a 34 nařízení (ES) č. 1224/2009 Komisi údaje vztahující se k vykládkám objemů odlovených populací, použijí kódy populací stanovené v příloze tohoto nařízení.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. prosince 2014.
UREDBA SVETA (EU) št. 1367/2014
z dne 15. decembra 2014
o določitvi ribolovnih možnosti za plovila Unije za določene staleže globokomorskih rib za leti 2015 in 2016
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43(3) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 43(3) Pogodbe določa, da Svet na predlog Komisije sprejme ukrepe o določitvi in dodelitvi ribolovnih možnosti.
(2)
Uredba (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) zahteva, da se ohranitveni ukrepi sprejmejo ob upoštevanju razpoložljivih znanstvenih, tehničnih in gospodarskih mnenj, kar vključuje, če je ustrezno, poročila, ki jih pripravi Znanstveni, tehnični in gospodarski odbor za ribištvo (STECF).
(3)
Svet je zadolžen za sprejetje ukrepov o določitvi in dodelitvi ribolovnih možnosti, po potrebi pa tudi nekaterih pogojev, ki so funkcionalno povezani s tem. Ribolovne možnosti bi bilo treba med države članice razdeliti tako, da se vsaki državi članici zagotovi sorazmerna stabilnost ribolovnih dejavnosti za vsak stalež ali ribolov, in ob upoštevanju ciljev skupne ribiške politike iz Uredbe (EU) št. 1380/2013.
(4)
Celotne dovoljene ulove (TAC) bi bilo treba določiti na podlagi razpoložljivega znanstvenega mnenja ter ob upoštevanju bioloških in družbenogospodarskih vidikov, pri čemer je treba zagotoviti pošteno obravnavo med ribiškimi sektorji, ter ob upoštevanju mnenj, izraženih med posvetovanjem z deležniki, zlasti zadevnih regionalnih svetovalnih svetov.
(5)
Ribolovne možnosti bi morale biti v skladu z mednarodnimi sporazumi in načeli, kot je Sporazum Združenih narodov glede ohranjanja in upravljanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib iz leta 1995 (2), ter v skladu s podrobnimi načeli upravljanja iz mednarodnih smernic Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo za upravljanje globokomorskega ribolova na odprtih morjih iz leta 2008, v skladu s katerimi mora biti upravni organ zlasti previdnejši, če so informacije negotove, nezanesljive ali neustrezne. Pomanjkanje ustreznih znanstvenih podatkov ne bi smelo biti razlog za odlaganje ali nesprejetje ukrepov ohranjanja in upravljanja.
(6)
V najnovejšem znanstvenem mnenju Mednarodnega sveta za raziskovanje morja (ICES) in STECF je navedeno, da se večina globokomorskih staležev še vedno ne lovi trajnostno, pri čemer bi bilo treba ribolovne možnosti za te staleže zaradi zagotovitve njihove trajnosti dodatno zmanjšati, dokler se ne bi pokazal pozitiven trend pri razvoju staležev. Poleg tega je ICES mnenja, da usmerjeni ribolov oranžne sluzoglavke ter nekaterih staležev okatega ribona in okroglonosega repaka ne bi smel biti dovoljen na nobenem območju.
(7)
Glede štirih staležev okroglonosega repaka znanstveni podatki in znanstveni podatki in zadnje razprave v Komisiji za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC) kažejo, da so ulovi te vrste morda napačno sporočene kot ulovi čebulastookega repaka. Zato je primerno določiti TAC, ki zajema obe vrsti, in omogočiti poročanje o ulovu vsake vrste posebej.
(8)
V zvezi z globokomorskimi morskimi psi velja, da so glavne komercialne vrste izčrpane, zato ne bi smelo biti nikakršnega usmerjenega ribolova. Poleg tega je STECF glede na selivsko naravo globokomorskih morskih psov in njihovo široko razširjenost po celotnem severovzhodnem Atlantiku priporočil, da se ukrepi upravljanja za te vrste razširijo na vode Unije območja Odbora za ribištvo za vzhodni osrednji Atlantik (CECAF) v okolici Madeire.
(9)
Ribolovne možnosti za globokomorske vrste, kot so opredeljene v členu 2(a) Uredbe Sveta (ES) št. 2347/2002 (3), se določijo vsaki dve leti. Vendar so izjema staleži velike srebrenke in staleži modrega lenga. Glede slednjega so glavne vrste ribolova modrega lenga povezane z letnimi pogajanji z Norveško; zaradi poenostavitve bi bilo treba vse TAC modrega lenga določiti v skladu s TAC, ki velja za glavno vrsto ribolova modrega lenga, in v istem pravnem aktu. Zato bi bilo treba ribolovne možnosti za staleže velike srebrenke in modrega lenga določiti v drugi zadevni letni uredbi o določitvi ribolovnih možnosti.
(10)
V skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 847/96 (4) bi bilo treba določiti staleže, za katere veljajo razni ukrepi iz navedene uredbe. Previdnostni TAC bi bilo treba uporabiti za staleže, za katere ni na voljo nobene znanstveno utemeljene ocene možnosti ribolova za leto, v katerem je treba določiti TAC; v vseh drugih primerih bi bilo treba uporabljati analitske TAC. Ob upoštevanju mnenja ICES in STECF glede globokomorskih staležev ter predvsem dejstva, da za zadevne ribolovne možnosti večinoma ne obstaja znanstvena ocena, bi morali veljati previdnostni TAC iz te uredbe.
(11)
Da se izogne prekinitvi ribolovnih dejavnosti in da se zagotovi preživljanje ribičev Unije, bi se morala ta uredba uporabljati od 1. januarja 2015. Zaradi nujnosti bi morala ta uredba začeti veljati takoj po objavi -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa letne ribolovne možnosti, ki so na voljo za ribiška plovila Unije za staleže rib nekaterih globokomorskih vrst za leti 2015 in 2016 v vodah Unije in nekaterih vodah zunaj Unije, za katere se zahtevajo omejitve ulova.
Člen 2
Opredelitev pojmov
1. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„ribiško plovilo Unije“ pomeni ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice in je registrirano v Uniji;
(b)
„vode Unije“ pomeni vode pod suverenostjo ali jurisdikcijo držav članic, razen voda, ki so sosednje ozemljem iz Priloge II k Pogodbi;
(c)
„celotni dovoljeni ulov“ (TAC) pomeni količino, ki se lahko iz posameznega ribjega staleža ulovi in iztovori vsako leto;
(d)
„kvota“ pomeni delež TAC, ki je dodeljen Uniji ali državi članici;
(e)
„mednarodne vode“ pomeni vode, ki so zunaj suverenosti ali jurisdikcije katere koli države.
2. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve območij:
(a)
območja ICES (Mednarodni svet za raziskovanje morja) pomenijo geografska območja, določena v Prilogi III k Uredbi (ES) št. 218/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (5);
(b)
območja CECAF (Odbor za ribištvo za vzhodni osrednji Atlantik) pomenijo geografska območja, določena v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 216/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (6).
Člen 3
TAC in dodelitve
TAC za globokomorske vrste, ki jih ulovijo ribiška plovila Unije v vodah Unije ali v nekaterih vodah zunaj Unije, dodelitev takih TAC državam članicam ter po potrebi pogoji, ki so s tem funkcionalno povezani, so določeni v Prilogi k tej Uredbi.
Člen 4
Posebne določbe o dodelitvah ribolovnih možnosti
1. Dodelitev ribolovnih možnosti državam članicam, kot je določena v tej uredbi, ne posega v:
(a)
izmenjave v skladu s členom 16(8) Uredbe (EU) št. 1380/2013;
(b)
odbitke in ponovne dodelitve v skladu s členom 37 Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 (7) ali členom 10(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1006/2008 (8);
(c)
dodatna iztovarjanja, dovoljena na podlagi člena 4 Uredbe (ES) št. 847/96;
(d)
odbitke na podlagi členov 105, 106 in 107 Uredbe (ES) št. 1224/2009.
2. Člen 3 Uredbe (ES) št. 847/96 se uporablja za staleže, za katere velja previdnostni TAC, člen 3(2) in (3) ter člen 4 navedene uredbe pa za staleže, za katere velja analitični TAC, razen kadar je drugače določeno v Prilogi k tej uredbi.
Člen 5
Pogoji za iztovarjanje ulova in prilova
Ribe iz staležev, za katere so določeni TAC, se obdržijo na krovu ali iztovarjajo le, če ulov ulovijo ribiška plovila, ki plovejo pod zastavo države članice in imajo kvoto ter ta kvota ni izčrpana.
Člen 6
Prenos podatkov
Kadar države članice na podlagi členov 33 in 34 Uredbe (ES) št. 1224/2009 Komisiji pošljejo podatke v zvezi z iztovarjanjem količin ujetih staležev, uporabijo oznake staležev, določene v Prilogi k tej uredbi.
Člen 7
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 15. decembra 2014