NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1125/2014
ze dne 19. září 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/17/EU, pokud jde o regulační technické normy týkající se minimální peněžní částky pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky pro zprostředkovatele úvěru
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/17/ЕU ze dne 4. února 2014 o smlouvách o spotřebitelském úvěru na nemovitosti určené k bydlení a o změně směrnic 2008/48/ES a 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 (1), a zejména na čl. 29 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 29 odst. 2 písm. a) směrnice 2014/17/EU musí mít zprostředkovatelé úvěru pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání na územích, kde nabízejí služby, nebo jinou srovnatelnou záruku splnění závazku z porušení povinné péče při výkonu povolání.
(2)
I když povinnost pro zprostředkovatele úvěru v odvětví hypoték mít pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelnou záruku je na úrovni Unie novým regulatorním požadavkem, v některých členských státech uvedený požadavek existuje na národní úrovni. Uvedené jurisdikce se zkušenostmi s požadavky na pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání vykazují nepochybně největší podíly zprostředkovaných hypotečních úvěrů po celé Unii a letité významné pronikání zprostředkovatelů úvěru na trh, a v důsledku toho rovněž sledují konkrétnější přístup k regulaci tohoto odvětví. Proto by pravidla Unie týkající se minimální částky pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky měla být založena na zkušenostech uvedených jurisdikcí, pokud jde o určení nejvhodnějšího přístupu pro výpočet uvedené minimální částky.
(3)
Uvedený přístup by byl vhodný pro celou Unii, včetně jurisdikcí s menšími trhy s hypotečními úvěry. A sice z toho důvodu, že pohledávky za zprostředkovateli úvěru nekorelují s částkou podkladových hypotečních úvěrů, která se může po celé Unii značně lišit, ale jsou založeny na konceptu porušení povinné péče při výkonu povolání, u něhož se výsledné újmy liší mnohem méně.
(4)
Ustanovení čl. 29 odst. 2 písm. a) třetí pododstavec směrnice 2014/17/EU vyžaduje přezkoumání minimální peněžní částky pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky v pravidelných intervalech. V budoucnu by se tudíž mohly ke stanovení úrovně uvedených povinností pro zprostředkovatele úvěru stát vhodnějšími jiné možnosti nebo metody, zejména budou-li k dispozici další historické údaje a větší zkušenosti z dohledu v souvislosti s fungováním pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání.
(5)
Pro jasné stanovení minimální peněžní částky pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky a pro zajištění harmonizovanějšího přístupu po celé Unii by bylo vhodné stanovit uplatnění uvedené minimální částky na jednu pojistnou událost a za rok. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (2) stanoví požadavek na minimální částku pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky za rok a na jednu pojistnou událost. Většina zprostředkovatelů, kteří vykonávají zprostředkování pojištění, i jejich pojistitelé jsou tedy obeznámeni s tímto přístupem, a proto je vhodné zavést podobný systém pro zprostředkovatele úvěru. Většina členských států, jejichž vnitrostátní právní předpisy vyžadují, aby zprostředkovatelé úvěru měli pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání, nadto tento přístup využívá rovněž. Pravidla pro pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání pro zprostředkovatele úvěru by tudíž měla také navrhnout takové rozlišení mezi částkou za rok a na jednu pojistnou událost.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Evropský orgán pro bankovnictví předložil Komisi.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální peněžní částka pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky, které musí mít zprostředkovatelé úvěru podle čl. 29 odst. 2 písm. a) prvního pododstavce směrnice 2014/17/EU, činí:
a)
460 000 EUR na každou jednotlivou pojistnou událost;
b)
celkem 750 000 eur na všechny pojistné události za kalendářní rok.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. září 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1125/2014
z dne 19. septembra 2014
o dopolnitvi Direktive 2014/17/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi glede najnižjega denarnega zneska zavarovanja poklicne odgovornosti ali primerljivega jamstva, ki ga sklenejo kreditni posredniki
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2014/17/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o potrošniških kreditnih pogodbah za stanovanjske nepremičnine in spremembi direktiv 2008/48/ES in 2013/36/EU ter Uredbe (EU) št. 1093/2010 (1) in zlasti drugega pododstavka člena 29(2)(a) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Kreditni posredniki morajo imeti v skladu s členom 29(2)(a) Direktive 2014/17/EU sklenjeno zavarovanje poklicne odgovornosti, ki vključuje ozemlja, na katerih ponujajo storitve, ali drugo primerljivo jamstvo za kritje odgovornosti v primeru poklicne malomarnosti.
(2)
Zahteva, da morajo imeti kreditni posredniki v sektorju hipotekarnih kreditov sklenjeno zavarovanje poklicne odgovornosti ali primerljivo jamstvo, je nova regulativna zahteva na ravni Unije, na nacionalni ravni pa ta zahteva že obstaja v nekaterih državah članicah. Jurisdikcije z izkušnjami na področju zahtev glede zavarovanja poklicne odgovornosti imajo tudi največje deleže prodaje hipotekarnih kreditov prek posrednikov v vsej Uniji, zgodovino precejšnjih tržnih deležev kreditnih posrednikov, uporabljajo pa tudi bolj specifičen pristop k reguliranju navedenega sektorja. Pravila Unije o najnižjem znesku zavarovanja poklicne odgovornosti ali primerljivega jamstva bi morala pri določanju najustreznejšega pristopa k izračunu najnižjega zneska zato temeljiti na izkušnjah navedenih jurisdikcij.
(3)
Navedeni pristop bi bil ustrezen za celotno Unijo, tudi za jurisdikcije z manjšimi hipotekarnimi trgi. Terjatve zoper kreditne posrednike namreč niso povezane z zneskom hipotekarnih kreditov, ki služi kot osnova in se lahko po Uniji precej razlikuje, ampak temeljijo na poklicni malomarnosti, pri kateri se povzročena škoda bistveno manj razlikuje.
(4)
Tretji pododstavek člena 29(2)(a) Direktive 2014/17/EU zahteva redno pregledovanje najnižjega denarnega zneska zavarovanja poklicne odgovornosti ali primerljivega jamstva. Morda bodo zato v prihodnosti za določanje ravni navedenih obveznosti za kreditne posrednike, zlasti z razpoložljivostjo dodatnih podatkov za predhodna obdobja in večjimi izkušnjami z nadzorom, povezanimi z delovanjem zavarovanja poklicne odgovornosti, primernejše druge možnosti ali metodologije.
(5)
Da bi se jasno določil najnižji denarni znesek zavarovanja poklicne odgovornosti ali primerljivega jamstva in zagotovil bolj usklajen pristop v vsej Uniji, bi bilo treba določiti uporabo navedenega najnižjega zneska za vsako terjatev in na letni ravni. Direktiva 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) določa zahtevo za najnižji znesek zavarovanja poklicne odgovornosti ali primerljivega jamstva na letni ravni in za vsako terjatev. Večina posrednikov, ki opravljajo zavarovalno posredništvo, in njihove zavarovalnice je seznanjenih z navedenim pristopom, zato je treba podoben sistem vzpostaviti za kreditne posrednike. Večina držav članic, katerih nacionalna zakonodaja zahteva zavarovanje kreditnih posrednikov za poklicno odgovornost, tudi uporablja takšen pristop. Pravila o zavarovanju poklicne odgovornosti kreditnih posrednikov bi morala zato tudi predlagati razlikovanje na letni ravni in za vsako terjatev.
(6)
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Komisiji predložil Evropski bančni organ.
(7)
Evropski bančni organ je opravil javna posvetovanja o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analiziral morebitne povezane stroške in koristi ter prosil za mnenje interesno skupino za bančništvo, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3) -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO -
Člen 1
Najnižji denarni znesek zavarovanja poklicne odgovornosti ali primerljivega jamstva, ki ga v skladu s prvim pododstavkom člena 29(2)(a) Direktive 2014/17/EU sklenejo kreditni posredniki, je:
(a)
460 000 EUR za vsako posamezno terjatev;
(b)
skupno 750 000 EUR za vse terjatve v koledarskem letu.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 19. septembra 2014