ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/494
ze dne 9. července 2014
o opatřeních SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP), která provedlo Slovinsko ve prospěch podniku Adria Airways d.d.
(oznámeno pod číslem C(2014) 4543)
(Pouze slovinské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit v souvislosti s podporou SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1) řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Oznámením SANI č. 5628 ze dne 11. března 2011, které bylo zaevidováno téhož dne, oznámilo Slovinsko Komisi podporu na záchranu podniku Adria Airways d.d. (dále jen „Adria“ nebo „podnik“) ve formě státní záruky a zvýhodněné půjčky ve výši 6,2 milionu EUR.
(2)
Dopisy ze dne 31. března 2011 a 12. dubna 2011 poskytly slovinské orgány doplňkové informace. Komise si další informace vyžádala dopisem ze dne 29. dubna 2011, na nějž slovinské orgány neodpověděly. Dne 13. července 2011 se uskutečnila schůzka se slovinskými orgány a jejich poradci, během níž bylo Komisi sděleno, že oznámená podpora na záchranu nebude vzhledem k nepříznivé finanční situaci podniku postačovat a že Slovinsko zamýšlí vložit do podniku Adria v hotovosti částku ve výši 50 milionů EUR. Dne 1. srpna 2011 Slovinsko své oznámení podpory na záchranu stáhlo.
(3)
V návaznosti na informace, podle nichž Slovinsko dne 30. září 2011 provedlo výše uvedený vklad v hotovosti, se Komise rozhodla ve svém předběžném šetření z moci úřední pokračovat a vyžádala si další informace dopisy ze dne 12. září 2011, 28. listopadu 2011 a 17. dubna 2012, na něž slovinské orgány odpověděly dopisy ze dne 11. října 2011, 27. prosince 2011, 13. ledna 2012 a 18. května 2012. E-mailem ze dne 7. listopadu 2012 mimoto slovinské orgány poskytly memorandum vyhotovené právními zástupci podniku Adria.
(4)
Na žádost slovinských orgánů se dne 12. července 2012 uskutečnila schůzka za účasti zástupců podniku Adria a holdingové společnosti PDP ve vlastnictví státu (2), která je jedním z akcionářů podniku Adria. Na této schůzce předložily slovinské orgány a zástupci podniku Adria a společnosti PDP vysvětlení a argumenty týkající se posuzovaných opatření.
(5)
Dopisem ze dne 20. listopadu 2012 Komise Slovinsku sdělila, že se s ohledem na podporu rozhodla zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Slovinsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podalo dopisem ze dne 21. ledna 2013. Komise si od Slovinska vyžádala další informace dopisem ze dne 5. března 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 19. dubna 2013. Další informace poskytlo Slovinsko dne 16. září 2013. Komise si od Slovinska vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 6. listopadu 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 4. prosince 2013 a 6. a 17. ledna 2014. Dne 25. března a 5. prosince 2013 a 8. ledna 2014 se konaly schůzky se slovinskými orgány a jejich právními zástupci.
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 8. března 2013 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k opatřením vyjádřily.
(7)
Dne 8. dubna 2013 obdržela Komise připomínky od jedné zúčastněné strany, a to společnosti Ryanair. Komise tyto připomínky předala Slovinsku, které mělo možnost se k nim vyjádřit; připomínky Slovinska byly obdrženy dopisem ze dne 13. května 2013.
2. SLOVINSKÝ TRH LETECKÉ DOPRAVY
(8)
Podnik Adria je slovinský národní letecký dopravce a nejdůležitější leteckou společností na lublaňském letišti. V roce 2011 přepravil 73,4 % cestujících, kteří využili lublaňské letiště, poté se v roce 2012 toto číslo snížilo na 71,3 % a v roce 2013 na 69,8 % (4).
(9)
Ačkoli je přítomnost nízkonákladových dopravců ve Slovinsku omezená (společnost easyJet provozuje z Lublaně pouze jednu linku a společnost Wizz Air dvě), v roce 2013 na ně připadalo 12,6 % cestujících ve veřejné dopravě (5). V současnosti létá z Lublaně na svá hlavní uzlová letiště pět dalších konkurentů, a to společnosti Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines a Air Serbia.
3. PŘÍJEMCE
(10)
Adria je velký podnik s přibližně 450 zaměstnanci. V roce 2013 měl obrat ve výši 142,3 milionu EUR a vykázal ztráty ve výši 3 milionů EUR (odhadované údaje). Má jedenáct letadel, převážně regionálních. Vlastníky podniku Adria jsou v současnosti mimo jiné Republika Slovinsko s 69,9 % podílem, společnost Bank Assets Management Company (BAMC) (na niž byla převedena některá aktiva banky Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (dále jen „banka NLB“)) s 19,6 % podílem, ABANKA d.d. s 4,7 % podílem a holdingová společnost PDP s 2,1 % podílem.
(11)
Finanční situace podniku Adria se od roku 2008 trvale zhoršovala a podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Další údaje o finanční situaci podniku Adria mezi roky 2007 a 2011 jsou uvedeny v oddíle 7.1.
(12)
Dne 1. srpna 2012 zahájilo Slovinsko společně se společností PDP a bankami NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. a Unicredit Bank of Slovenia d.d. proces privatizace podniku Adria a vyžádaly si nabídky na odkup 74,87 % akcií podniku. V týž den zveřejnila slovinská agentura pro správu kapitálových aktiv (AUKN) veřejnou výzvu pro investory k vyjádření nezávazného zájmu o koupi většinového podílu akcií podniku (7). Zdá se však, že tento proces byl zrušen a privatizace podniku Adria začne později nanovo.
4. POPIS OPATŘENÍ A PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
4.1. Opatření č. 1: navýšení kapitálu v roce 2007
(13)
K 31. prosinci 2006 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 1
Vlastnická struktura podniku Adria před navýšením kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
3,2
(14)
Dne 19. února 2007 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 10,9 milionu EUR. Fond KAD ve vlastnictví státu upsal přibližně 99,6 % vydaných akcií, zatímco zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 5. dubna 2007.
(15)
Splacený kurz činil 27 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] (11) byla hodnota akcií v září 2006 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(16)
Po navýšení kapitálu v roce 2007 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 2
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
1,8
4.2. Opatření č. 2: navýšení kapitálu v roce 2009
(17)
Dne 13. ledna 2009 se představenstvo podniku Adria rozhodlo navýšit základní kapitál vydáním nových akcií. V důsledku toho se kapitál podniku Adria zvýšil o 2,36 milionu EUR. Fond KAD upsal přibližně 99,5 % vydaných akcií a zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 20. července 2009.
(18)
Splacený kurz činil 22 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v září 2008 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(19)
Po navýšení kapitálu v roce 2009 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 3
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2009
Název
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,9
4.3. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(20)
Dne 2. září 2010 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 2,5 milionu EUR. Přibližně 80 % vydaných akcií upsala holdingová společnost PDP (nástupnická společnost fondů KAD a SOD). Zbývajících 20 % vydaných akcií upsaly dvě soukromé cestovní agentury: Kompas d.d. a Palma d.o.o. (každá 10 %). Všechny akcie byly upsány do 1. října 2010.
(21)
Splacený kurz činil 12 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v červnu 2009 vyčíslena na […] EUR.
(22)
Po navýšení kapitálu v roce 2010 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 4
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2010
Název
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,4
4.4. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(23)
Dne 21. září 2011 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 69,7 milionu EUR. Republika Slovinsko upsala v hotovosti akcie v hodnotě 49,5 milionu EUR a společnost PDP upsala rovněž v hotovosti akcie v hodnotě 0,5 milionu EUR. Zbývající část navýšení kapitálu (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: a) 13,83 milionu EUR ze strany banky NLB, b) 3,35 milionu EUR ze strany banky Abanka Vipa d.d., c) 1,24 milionu EUR ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a d) 1,28 milionu EUR ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d. K navýšení kapitálu došlo dne 30. září 2011.
(24)
Schválený kurz činil 1 EUR za akcii, což je minimální hodnota, kterou připouštějí slovinské právní předpisy. Zpráva o ocenění vyhotovena nebyla.
(25)
Po navýšení kapitálu v roce 2011 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 5
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2011
Název
%
Republika Slovinsko
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
0,1
Plán restrukturalizace ze září 2011
(26)
Podle slovinských orgánů se stát, společnost PDP a banky rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu nazvaného „program finanční a obchodní restrukturalizace“ (dále jen „plán restrukturalizace“) ze září 2011. Tento plán obsahoval potřebná opatření pro finanční a obchodní restrukturalizaci podniku Adria, která umožní obnovení jeho životaschopnosti. Plán byl jednoznačně vyhotoven pro účely oznámení podpory na restrukturalizaci, jelikož odkazuje na pojmy jako „vlastní příspěvek“ a „narušení hospodářské soutěže“, které se obvykle v obchodních plánech nevyskytují.
(27)
Podle plánu restrukturalizace, který byl předložen původně, by podnik Adria dosáhl životaschopnosti v roce 2013 (základní a optimistický scénář) nebo v roce 2014 (pesimistický scénář). Podle původně předloženého plánu restrukturalizace byly potíže podniku Adria způsobeny: a) […].
(28)
Původně předložený plán restrukturalizace stanovil řadu opatření, jejichž cílem byla restrukturalizace podniku Adria a obnovení jeho životaschopnosti: a) […].
(29)
Podle původně předloženého plánu restrukturalizace mělo navýšení kapitálu v roce 2011 o 69,7 milionu EUR pokrýt záporný vlastní kapitál podniku Adria ve výši […], splacení závazků ve výši […] EUR (neuhrazené závazky vůči dodavatelům ve výši […] EUR a včasné splacení bankovních úvěrů ve výši […] EUR) a financování restrukturalizačních opatření s částkou ve výši […] EUR.
(30)
Celkové náklady restrukturalizace by na druhou stranu činily […] EUR, přičemž by byly částečně financovány z částky ve výši 50 milionů EUR, kterou v hotovosti vložily slovinský stát a společnost PDP. Příspěvek podniku Adria na restrukturalizační náklady („vlastní příspěvek“) by činil […] EUR a vyplýval by z kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry (19,7 milionu EUR), […]. V původně předloženém plánu restrukturalizace se jako kompenzační opatření zvažoval prodej podniku AAT a zrušení pravidelných leteckých linek.
(31)
Vzhledem k pochybnostem, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Plán restrukturalizace v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a zahrnuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. K dodatečným restrukturalizačním opatřením (spolu s finančním dopadem v období 2014-2015) patří: a) […].
4.5. Opatření č. 5: akvizice podniku Adria Airways Tehnika d.d. v letech 2010-2011
(32)
Podnik AAT, 100 % dceřiná společnost podniku Adria, byl založen v roce 2010. Do té doby se jednalo o technickou servisní divizi podniku Adria nazývanou SVL. Podnik AAT působí v oblasti údržby letadel a poskytuje služby podniku Adria i jiným zákazníkům.
(33)
V období od listopadu 2010 do března 2011 získaly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana (správce lublaňského letiště, jehož většinovým vlastníkem je stát) od podniku Adria ve dvou fázích podíly v podniku AAT ve výši 52,3 %, resp. 47,7 %. V první fázi odkoupila společnost PDP v podniku AAT 18,24 % podíl ve formě 2 676 346 preferenčních akcií bez hlasovacích práv, a to za cenu 1 EUR za akcii. Společnost Aerodrom Ljubljana současně získala v podniku AAT podíl ve výši 31,16 % (4 570 881 akcií), a to konverzí dluhu ve výši přibližně 4,6 milionu EUR na preferenční akcie bez hlasovacích práv. Ve druhé fázi počátkem roku 2011 prodal podnik Adria své zbývající podíly v podniku AAT takto: společnost PDP získala 5 000 000 kmenových akcií za cenu 1 EUR za akcii a navýšila svůj podíl v podniku na 52,33 %, zatímco společnost Aerodrom Ljubljana navýšila svůj podíl v podniku AAT na 47,67 %, a to kapitalizací pohledávek vůči podniku Adria v hodnotě 2,2 milionu EUR.
(34)
Celková uhrazená cena tudíž činila 14,7 milionu EUR, tj. 1 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění z dubna 2010 byla hodnota podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria k prosinci 2009 stanovena v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR.
5. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(35)
Komise se dne 20. listopadu 2012 rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise předběžně domnívala, že podnik Adria bylo možno v době, kdy byla uvedená opatření provedena, nebo nejpozději od roku 2008 považovat za podnik v obtížích. Komise vyslovila pochybnosti ohledně pěti posuzovaných opatření a dospěla k předběžnému závěru, že všechna tato opatření zahrnovala státní podporu.
(36)
Co se týká opatření č. 1 a 2, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení zastávala názor, že se fond KAD nacházel pod jednoznačným a přímým vlivem slovinského státu, a dospěla k předběžnému závaru, že účast fondu KAD na navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 zahrnovala státní prostředky a lze ji přičíst Slovinsku. Ačkoli byla cena akcií, kterou fond KAD skutečně zaplatil, nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění, Komise vyslovila ohledně těchto zpráv pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhla značná doba. Jelikož byl fond KAD v té době většinovým vlastníkem podniku Adria, Komise se domnívala, že cílem navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 bylo financování existující investice fondu KAD v podniku, který bylo možno považovat za podnik v obtížích.
(37)
Při posuzování opatření č. 3 Komise uvedla, že společnost PDP je nástupnickou společností fondů KAD a SOD, jejichž jednání Komise předběžně považovala za přičitatelné státu. Komise mimoto jako prvek přičitatelnosti státu zdůraznila skutečnost, že slovinský stát vlastní ve společnosti PDP nepřímo 100 % podíl (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU (společnost pro správu majetku, která je zcela ve vlastnictví státu)), a poukázala na některé nepřímé důkazy přičitatelnosti ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (14). Obdobně jako v případě opatření č. 1 a 2 byla sice cena akcií, kterou společnost PDP skutečně uhradila, nižší než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, Komise však vyslovila ohledně zprávy pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhlo 15 měsíců. Komise se rovněž předběžně domnívala, že účast dvou soukromých cestovních agentur (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 společně se společností PDP sama o sobě nepostačuje k tomu, aby rozptýlila pochybnosti Komise v souvislosti s možným zvýhodněním podniku Adria (15).
(38)
Ve vztahu k opatření č. 4 Komise uvedla, že investice Slovinska jednoznačně zahrnovala státní prostředky, a zopakovala svůj předběžný závěr, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu. Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně účasti banky NLB na opatření č. 4, kterou lze považovat za přičitatelnou státu vzhledem ke skutečnosti, že a) většinovým vlastníkem banky NLB byl v té době stát, b) stát měl většinu hlasů v představenstvu a dozorčí radě banky a c) jednání státem kontrolované banky mohlo být ovlivněno orgány veřejné moci.
(39)
Při posuzování, zda opatření č. 4 zahrnovala nepatřičnou selektivní výhodu pro podnik Adria, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že skutečnost, že banky souhlasily s kapitalizací pohledávek pouze v případě, že stát vloží do podniku Adria hotovost, a zejména rozdílná povaha příspěvků státu a společnosti PDP v porovnání s příspěvkem bank (hotovost a konverze dluhu), postačuje k tomu, aby zakládala nikoli nevýznamné pochybnosti ohledně rovnocennosti navýšení kapitálu v roce 2011. Komise rovněž uvedla, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění.
(40)
Co se týká tvrzení slovinských orgánů, že se rozhodly podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, Komise poznamenala, že plán restrukturalizace v zásadě nepostačoval ke splnění kritérií soukromého investora, jelikož některé odhady v plánu restrukturalizace byly (jak se zdálo) založeny na nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise mimoto zdůraznila, že by soukromý investor uvážil riziko toho, že předchozí navýšení kapitálu představovala protiprávní státní podporu, a posoudil by dopad rizika možného příkazu Komise k navrácení podpory na ziskovost investice. Komise rovněž uvedla, že se banky mohly rozhodnout k účasti na navýšení kapitálu kvůli zájmu, který Slovinsko projevilo o podnik Adria, a to mnohem dříve, než bylo rozhodnuto o navýšení kapitálu v roce 2011.
(41)
S ohledem na opatření č. 5 Komise zopakovala svůj předběžný názor, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu a že byly použity státní prostředky. Pokud jde o společnost Aerodrom Ljubljana, Komise dospěla k témuž předběžnému závěru, jelikož v době nabytí podniku AAT byl většinovým vlastníkem této společnosti stát. Komise rovněž pokládala za nepravděpodobné, že by se orgány veřejné moci nepodílely na důležitých rozhodnutích společnosti Aerodrom Ljubljana, správce lublaňského letiště, a to kvůli strategickému významu letiště pro zemi jakožto hlavní vstupní brány pro mezinárodní lety.
(42)
Jelikož k první fázi získání akcií podniku AAT došlo bezprostředně po navýšení kapitálu v roce 2010, byla Komise názoru, že by se obě opatření neměla posoudit odděleně, nýbrž jako součást rozsáhlejší akce na podporu podniku Adria. Při posuzování zprávy, která stanovila hodnotu akcií podniku AAT, Komise uvedla, že podnik AAT byl oceněn jako součást technické servisní divize podniku Adria (v té době SVL) a při stanovení hodnoty podniku AAT se přihlíželo k souvisejícím synergiím. Komise se však domnívala, že ve zprávě měla být hodnota divize SLV/podniku AAT vyčíslena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie, jelikož podnik AAT vznikl v roce 2010 odštěpením od podniku Adria a byl prodán jako samostatný subjekt. Komise vyslovila rovněž obavy v souvislosti se značným časovým odstupem mezi oceněním a prodejem akcií podniku AAT.
(43)
Komise vyslovila taktéž pochybnosti ohledně slučitelnosti pěti posuzovaných opatření s vnitřním trhem, zejména kvůli skutečnosti, že slovinské orgány neuvedly žádné možné důvody slučitelnosti.
(44)
Vzhledem k povaze dotyčných opatření a skutečnosti, že podnik Adria bylo možno v době provedení těchto opatření považovat za podnik v obtížích, Komise uvedla, že slučitelnost opatření lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (16) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“). Komise za prvé uvedla, že patrně nejsou splněny podmínky podpory na záchranu stanovené v části 3.1 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. V souvislosti s podporou na restrukturalizaci, která je vymezena v části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, Komise zdůraznila, že uvedená opatření byla provedena před jejich oznámením Komisi a bez existence věrohodného plánu restrukturalizace, který by splňoval podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, což je okolnost, která sama o sobě postačuje k tomu, aby byla vyloučena slučitelnost opatření s vnitřním trhem (17).
(45)
Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně plánu restrukturalizace, jelikož se zdálo, že není dostatečně důkladný, aby umožnil obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku Adria, poněvadž některé jeho odhady vycházely z nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladů. Komise měla také pochybnosti, zda lze kompenzační opatření, která se v plánu restrukturalizace předpokládala, považovat za vhodná a/nebo dostatečná, jelikož se zdálo, že jsou nezbytná k obnovení životaschopnosti podniku Adria. Pokud jde o prodej podniku AAT, k tomu došlo několik měsíců před schválením plánu restrukturalizace, a to v době (konec roku 2010, začátek roku 2011), kdy podnik Adria naléhavě nutně potřeboval financování. Rovněž zrušení pravidelných leteckých linek se nejevilo jako přijatelné kompenzační opatření, jelikož většina těchto tras (27 z celkem 31) byla v plánu restrukturalizace označena jako ztrátová a jejich zrušení by bylo každopádně nezbytné k zajištění životaschopnosti podniku. Komise měla rovněž pochybnosti, zda lze plně přijmout navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria ve výši […] EUR, zejména kvůli tomu, že nebylo jasné, zda lze jako vlastní příspěvek započítat částky vyplývající z prodeje podniku AAT a kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry. Jelikož byl podnik Adria v době provedení těchto opatření patrně podnikem v obtížích a podnik v obtížích může obdržet pouze podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci, vyslovila Komise rovněž pochybnosti ohledně toho, zda byla dodržena zásada „jednou a dost“, zejména v souvislosti s navýšením kapitálu v roce 2011.
6. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
6.1. Připomínky Slovinska
(46)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí Komise o zahájení řízení trvalo Slovinsko na tom, že opatření č. 1, 2 a 3 nezahrnovala státní podporu, jelikož rozhodnutí fondu KAD a společnosti PDP nelze přičíst státu. Slovinsko zejména uvedlo, že 100 % podíl státu nepostačuje k vyvození závěru, že opatření lze přičíst státu. Slovinsko mimoto poznamenalo, že zprávy o ocenění, v nichž byla vyčíslena hodnota akcií, byly adekvátní, byla tudíž dodržena zásada investora v tržním hospodářství, takže zvýhodnění podniku Adria je vyloučeno. Co se týká konkrétně opatření č. 3, Slovinsko tvrdilo, že upsání 20 % akcií dvěma soukromými cestovními agenturami za rovnocenných podmínek spolu se společností PDP bylo významné a prokazovalo, že trh o životaschopnosti podniku Adria nepochybuje, což vylučuje existenci státní podpory.
(47)
V souvislosti s opatřením č. 5 Slovinsko zopakovalo, že jednání společnosti PDP nelze přičíst státu. Co se týká jednání společnosti Aerodrom Ljubljana, Slovinsko se domnívalo, že vliv státu na její rozhodnutí o nabytí podniku AAT nelze odvozovat od skutečnosti, že někteří členové dozorčí rady byli navrženi státem a fondy KAD a SOD. Slovinsko se rovněž domnívalo, že zprávu o ocenění z dubna 2010, která stanovila hodnotu podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR, nelze považovat za zastaralou a že neexistují žádné náznaky, že ve zprávě o ocenění byly zohledněny synergie s podnikem Adria. Slovinsko mimoto uvedlo, že zápisy ze zasedání představenstva společností PDP a Aerodrom Ljubljana prokazují, že rozhodnutí o nabytí podniku AAT bylo přijato na základě ekonomicky racionálních úvah. Z těchto důvodů je existence státní podpory v opatření č. 5 vyloučena.
(48)
Slovinsko zpochybnilo rovněž hodnocení podniku Adria jakožto podniku v obtížích a domnívalo se, že podnik Adria byl v obtížích teprve od ledna 2011, tj. v době provedení opatření č. 4.
(49)
Co se týká opatření č. 4, Slovinsko existenci podpory vyloučilo a tvrdilo, že kapitalizaci pohledávky ze strany banky NLB nelze přičíst státu. Slovinsko se rovněž domnívalo, že nesplácené úvěry přeměněné na vlastní kapitál byly plně zajištěny zástavními právy k letadlům a budovám a že jejich konverzí na kapitál převzaly banky nové obchodní riziko. V tomto smyslu odpovídá kapitalizace pohledávek vkladu v hotovosti. Slovinsko také uvedlo, že při rozhodování o investici se banky a stát ovlivnily vzájemně a že toto rozhodnutí bylo (podle názoru Slovinska) založeno na spolehlivém plánu restrukturalizace, a Slovinsko dospělo k závěru, že investiční rozhodnutí byla přijata souběžně, což vylučuje nepatřičnou výhodu pro podnik Adria.
(50)
Jelikož se Slovinsko domnívalo, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní prostředky, nepředložilo žádné důvody slučitelnosti těchto opatření. Slovinsko však uvedlo důvody slučitelnosti u opatření č. 4, pokud by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje státní podporu. Jelikož podle Slovinska je podnik Adria v obtížích teprve od ledna 2011 (viz 48. bod odůvodnění), opatření č. 4 představuje na základě předloženého plánu restrukturalizace slučitelnou podporu na restrukturalizaci podle části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(51)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, Slovinsko se domnívalo, že plán restrukturalizace zajišťuje dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, a zdůraznilo, že v souladu s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci obsahuje plán restrukturalizace průzkum trhu a analýzu příčin, které vedly k potížím podniku, a že předpokládá ukončení činností, které by ze strukturálního hlediska zůstaly i po restrukturalizaci ztrátové. Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění, Slovinsko předložilo řadu aktualizací plánu restrukturalizace, který v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a obsahuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. Slovinsko také zdůraznilo, že aktualizovaný plán restrukturalizace zajišťuje i podle pesimistického scénáře dlouhodobou životaschopnost podniku do konce roku 2015 s návratností vlastního kapitálu (ROE) ve výši […] % v roce 2014 a ve výši […] % v roce 2015, což přesahuje úrovně, které Komise schválila v rozhodnutí týkajícím se společnosti Air Malta (18).
(52)
Slovinsko zastává názor, že snížení kapacity (ve formě zrušení pravidelných leteckých linek) o […] % v zimní sezóně a […] % v letní sezóně, uvolnění letištních časů na určitých letištích, včetně koordinovaných (přetížených) letišť, a prodej podniku AAT představují vhodná a přiměřená kompenzační opatření. Slovinsko také uvedlo,že zrušené trasy byly ve skutečnosti ziskové, a to na základě tzv. „hrubého ziskového rozpětí“ (kladný příspěvek C1), což Komise v rozhodnutích týkajících se společností Air Malta a České aerolinie (19) akceptovala.
(53)
S ohledem na omezení podpory na minimum (vlastní příspěvek) Slovinsko v souladu s tím, co bylo uvedeno výše, tvrdilo, že prodej podniku AAT nezahrnuje státní podporu, a proto by se výnosy z tohoto prodeje ve výši 14,7 milionu EUR měly považovat za vlastní příspěvek. Slovinsko se rovněž domnívalo, že by se za vlastní příspěvek měla v plné výši považovat kapitalizace pohledávek ze strany bank, tj. 19,7 milionu EUR. Slovinsko poskytlo údaje o hodnotě letadel, která byla zastavena v souvislosti s dotyčnými úvěry, spolu s příslušnou zprávou společnosti AVAC (20) prokazující hodnoty těchto letadel. Po připočtení prodeje řady aktiv […] přesáhne vlastní příspěvek podle aktualizovaného plánu restrukturalizace [50-54] %.
(54)
Co se týká zásady „jednou a dost“, Slovinsko se domnívalo, že tato zásada byla dodržena, jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5, která předcházela opatření č. 4, nezahrnovala státní podporu podniku Adria.
6.2. Připomínky zúčastněných stran
(55)
Během formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky pouze od společnosti Ryanair, která souhlasila s předběžným zjištěním Komise, že opatření, která jsou předmětem posouzení, zahrnovala podporu a nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(56)
Společnost Ryanair však tvrdila, že v rozhodnutí o zahájení řízení nebylo posouzení Komise týkající se zásady investora v tržním hospodářství úplné, jelikož Komise měla uvážit, zda by se soukromý investor nerozhodl podnik Adria zlikvidovat místo toho, aby mu poskytl další kapitál (21). Společnost Ryanair rovněž uvedla, že Komise měla v rozhodnutí o zahájení řízení posoudit, zda nebyla likvidace podniku Adria pro stát výhodnější než poskytnutí dalších finančních prostředků. Ačkoli se společnost Ryanair domnívala, že nemá k dispozici dostatek informací, aby se mohla vyjádřit k plánu restrukturalizace, pochybovala o tom, že podnik Adria bude opět ziskový.
(57)
Společnost Ryanair také tvrdila, že podpora poskytnutá podniku Adria poškozuje její postavení na trhu, jelikož maří snahy společnosti Ryanair o rozvoj trhu a způsobuje jí ztrátu příjmů.
6.3. Vyjádření Slovinska k připomínkám zúčastněných třetích stran
(58)
Slovinsko se podrobně zabývalo tvrzeními, která ve svých připomínkách uvedla společnost Ryanair. Slovinsko zejména uvedlo, že se na kapitálových injekcích ve prospěch podniku Adria nepodílel jen stát, nýbrž i soukromí investoři a subjekty, jejichž jednání nelze podle Slovinska přičíst státu. Slovinsko se mimoto domnívalo, že si společnost Ryanair mylně vyložila judikaturu, když tvrdila, že by stát měl před restrukturalizací a dlouhodobou životaschopností podniku Adria upřednostnit jeho úpadek. Podle Slovinska je test, který uvedla společnost Ryanair, chybný, jelikož by byl použitelný pouze na věřitele podniku Adria, nikoli však na investory: jelikož Slovinsko nemělo vůči podniku žádné pohledávky, nemohlo požadovat jeho likvidaci.
(59)
Slovinsko uvedlo, že se Komise zabývala předpoklady plánu restrukturalizace podniku Adria, a zdůraznilo, že pochybnosti společnosti Ryanair ohledně možného obnovení životaschopnosti podniku Adria jsou nepodložené. Slovinsko rovněž tvrdilo, že údajné poškození tržního postavení společnosti Ryanair nebylo doloženo.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(60)
Toto rozhodnutí se zabývá nejprve otázkou, zda je podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (oddíl 7.1). Poté analyzuje, zda posuzovaná opatření zahrnují státní podporu pro podnik Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (oddíl 7.2) a zda je tato podpora zákonná (oddíl 7.4) a slučitelná s vnitřním trhem (oddíl 7.5).
7.1. Potíže podniku Adria
(61)
Finanční situace podniku Adria se trvale zhoršovala od roku 2008, kdy podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Klíčové finanční parametry podniku Adria v období od roku 2007 do roku 2011 podle informací, které poskytly slovinské orgány, byly následující:
Tabulka 6
Klíčové finanční údaje podniku Adria od roku 2007 do června 2011 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
červen 2011
Obrat
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Čistý výsledek
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBTDA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Zapsaný kapitál
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Vlastní kapitál
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Poměr dluhu k vlastnímu kapitálu
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Peněžní tok z provozních činností
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Podnik Adria uzavřel účetní rok 2011 se ztrátami ve výši 12 milionů EUR (24), zatímco v roce 2012 dosáhly ztráty 10,8 milionu EUR (25). Rovněž se zdá, že v roce 2013 snížil podnik Adria ztráty na 3,1 milionu EUR (26).
(63)
V bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že podnik je považován za podnik v obtížích, pokud „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. Toto ustanovení odráží předpoklad, že podnik, který zaznamenal významnou ztrátu zapsaného kapitálu, není schopen zamezit ztrátě, která by jej v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsoudila k ukončení podnikatelské činnosti (jak je stanoveno v bodě 9 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(64)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, v období od roku 2007 do června 2011 nedošlo ke ztrátě zapsaného kapitálu, nýbrž ve skutečnosti se zapsaný kapitál zvýšil. Komise však podotýká, že vlastní kapitál podniku byl v letech 2010 a 2011 záporný. Podnik současně nepřijal vhodná opatření, aby snížení vlastního kapitálu řešil. V dřívějších případech (27) dospěla Komise k závěru, že pokud má podnik záporný vlastní kapitál, v zásadě se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna, přičemž v případě podniku Adria tomu tak bylo nejméně od roku 2010. Rovněž Tribunál dospěl v nedávném rozsudku (28) k závěru, že podnik se záporným vlastním kapitálem je podnikem v obtížích.
(65)
Potíže podniku Adria patrně vyvrcholily koncem roku 2010. Tisk v té době zmiňoval možnost, že na podnik Adria bude uvalena nucená správa, nebo že vyhlásí úpadek (29). To lze považovat za signál, že nejpozději v té době splňoval podnik Adria kritéria pro to, aby byl předmětem kolektivního úpadkového řízení podle slovinských právních předpisů ve smyslu bodu 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(66)
Z výše uvedených důvodů Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení vyvozuje závěr, že v letech 2010 a 2011, tj. v době provedení opatření č. 3, 4 a 5, byl podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 písm. a) a/nebo písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(67)
Z tabulky 6 v 61. bodě odůvodnění mimoto vyplývá, že v letech 2010 a 2011 bylo možno podnik Adria považovat za podnik v potížích rovněž ve smyslu bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, v němž se uvádí, že podnik může být považován za podnik v obtížích, „kdy jsou patrné typické příznaky […], například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“.
(68)
Komise se však domnívá, že mezi roky 2007 a 2009 nevykazoval podnik Adria typické příznaky podniku v obtížích podle bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Co se týká roku 2008, podnik Adria poprvé v posuzovaném období vykázal ztráty ve výši 3,2 milionu EUR. Jak Slovinsko správně podotklo, v roce 2008 se příjmy a peněžní tok podniku Adria v porovnání s předchozím rokem zvýšily (z 179,2 milionu EUR na 205,4 milionu EUR, resp. z 16,9 milionu EUR na 18,5 milionu EUR). Jeho zapsaný kapitál byl stálý a činil 6,8 milionu EUR.
(69)
Komise rovněž uvádí, že v roce 2008 měl podnik Adria čistý zisk před zdaněním (EBT) ve výši 3,2 milionu EUR a v roce 2009 pak ve výši 14 milionů EUR. V těchto letech byl hospodářský výsledek podniku bez odpisů kladný a podnik dosáhl EBTDA ve výši 10,9 milionu EUR, resp. 1,6 milionu EUR (viz tabulka 6 v 61. bodě odůvodnění). Od roku 2010 byl EBTDA podniku Adria záporný. Jelikož o opatření č. 2 bylo rozhodnuto v lednu 2009 a akcie byly zcela upsány v červenci 2009, nemůže Komise dospět s jistotou k závěru, že v té době existovala jednoznačně zjistitelná tendence k záporným výsledkům, která by umožňovala vyvodit závěr, že podnik Adria byl podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(70)
Komise proto zastává názor, že v letech 2007-2009, tj. v době provedení opatření č. 1 a 2, nebyl podnik Adria podnikem v obtížích.
7.2. Existence státní podpory
(71)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Aby bylo možno vyvodit závěr ohledně existence státní podpory, musí Komise posoudit, zda jsou u každého z pěti posuzovaných opatření splněna kumulativní kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy (tj. převod státních prostředků, selektivní výhoda, možné narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvnitř EU).
7.2.1. Opatření č. 1 a 2: navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009
(73)
Komise nejprve analyzuje, zda opatření č. 1 a 2 poskytla podniku Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(74)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise v této souvislosti uvedla, že cena akcií, kterou uhradil fond KAD, byla nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění. Fond KAD získal nové akcie podniku Adria v únoru 2007 za cenu ve výši 27 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 15. bod odůvodnění). V lednu 2009 získal fond KAD akcie za cenu ve výši 22 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 18. bod odůvodnění). Komise však vyslovila pochybnosti ohledně spolehlivosti těchto zpráv, mimo jiné kvůli značnému časovému odstupu mezi navýšením kapitálu (únor 2007, resp. leden 2009) a oceněním akcií podniku ([…], resp. […]).
(75)
Komise posoudila údaje a důkazy, které v souvislosti s těmito zprávami Slovinsko předložilo po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Co se týká opatření č. 1, Slovinsko objasnilo, že údaje, z nichž zpráva vycházela, pocházejí ze dne 30. září 2006 a že v době vyhotovení zprávy odhadcem se jednalo o poslední dostupné údaje. Pokud jde o opatření č. 2, zpráva o ocenění akcií byla zadána ve stejné době, kdy valná hromada akcionářů podniku Adria rozhodla o navýšení kapitálu. Komise nemá důvod domnívat se, že odhadce (P&S Capital) nebyl zcela nezávislý.
(76)
Ačkoli je pravdou, že mezi oceněním akcií podniku a navýšením kapitálu uběhlo […] měsíců, Komise nenašla žádné důkazy, které by prokazovaly, že tento časový odstup měl skutečně dopad na odhadovanou hodnotu akcií podniku Adria.
(77)
Komise poznamenává, že metoda ocenění použitá ve zprávách (čistá současná hodnota očekávaných volných peněžních toků (30)) je v případech akvizic obecně uznávaná. Z podrobné analýzy zpráv o ocenění mimoto vyplývá, že použité vzorce byly pro účely ocenění přiměřené a byly náležitě použity a že předpoklady a odhady týkající se růstu obratu a ziskovosti se jeví jako realistické. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2007 (opatření č. 1) byly odhadovaný průměrný růst příjmů a ziskovost v rozmezí, které bylo zaznamenáno v minulosti. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2009 (opatření č. 2) byly odhadovaný růst příjmů a ziskovost nižší než v minulosti, a to z těchto důvodů: a) vysoký hospodářský růst v roce 2008 způsobený především slovinským předsednictvím EU; b) pomalý světový hospodářský růst a c) napjatá situace na finančních trzích. Rovněž ostatní předpoklady použité ve zprávách se jevily jako realistické. Komise mimoto bere na vědomí, že fond KAD byl většinovým vlastníkem podniku Adria již před navýšeními kapitálu (31) a že cílem navýšení kapitálu bylo financování existující (ziskové) investice fondu KAD.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností Komise uvádí, že navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 byla v souladu s tržními podmínkami a neznamenala pro podnik Adria nepatřičnou výhodu.
(79)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 1 a 2 představovala investice, které by uskutečnil i investor v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci (32), existence státní podpory je proto vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit splnění ostatních kumulativních podmínek stanovených v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.2. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(80)
Jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění, jednou z nezbytných podmínek existence státní podpory je to, že opatření poskytuje příjemci nepatřičnou selektivní výhodu. V následující části Komise posoudí, zda je v případě opatření č. 3 tato podmínka splněna.
(81)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že cena ve výši 12 EUR za akcii, kterou společnost PDP a soukromé cestovní agentury zaplatily za akcie podniku Adria, byla nižší než cena ve výši […] EUR za akcii, která byla stanovena ve zprávě o ocenění. Stejně jako v případě opatření č. 1 a 2 však Komise vyslovila ohledně spolehlivosti této zprávy pochybnosti, a to zejména kvůli skutečnosti, že mezi navýšením kapitálu (září 2010) a oceněním akcií ve zprávě ([…]) uběhlo […] měsíců.
(82)
Informace, které poskytly slovinské orgány, pochybnosti Komise v této souvislosti do jisté míry zmírnily. Komise však připomíná, že na základě týchž informací a ocenění se dvě soukromé cestovní agentury (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 podílely 20 %, zatímco společnost PDP vložila zbývajících 80 % kapitálu. Soukromé cestovní agentury a společnost PDP se na opatření podílely za stejných podmínek a upsaly akcie k témuž dni. Soukromá účast i příspěvek společnosti PDP měly podobu vkladu v hotovosti. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zdůraznila, že soukromou účast ve výši 20 % lze v zásadě považovat za známku toho, že trh dotyčnou investici podpořil, ačkoli transakci je nutno posoudit v širším kontextu situace podniku Adria v té době a skutečnosti, že opatření č. 3 představovalo třetí navýšení kapitálu v rozmezí přibližně 3,5 roku.
(83)
Komise za prvé uvádí, že Slovinsko předložilo důkazy prokazující, že agentury Kompas d.d. a Palma d.o.o. byly společnosti zcela v soukromém vlastnictví, v nichž stát neměl žádnou kontrolu ani vliv. Jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění, opatření č. 1 a 2 nepředstavovala státní podporu. Vzhledem k tomu nelze mít patrně za to, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria ovlivnila investiční rozhodnutí, která by přijal i soukromý investor. Komise bere rovněž na vědomí, že soukromé cestovní agentury upsaly akcie podniku Adria k témuž dni jako společnost PDP, zaplatily stejnou cenu, jejich investice se uskutečnila za stejných podmínek a navýšení kapitálu ze strany společnosti PDP a soukromých cestovních agentur se uskutečnilo v hotovosti.
(84)
I kdyby Komise dospěla k závěru, že účast společnosti PDP zahrnovala státní prostředky a že ji lze přičíst státu (viz v tomto smyslu 89. až 91. bod odůvodnění), ve smyslu ustálené judikatury (33) nelze 20 % soukromou účast považovat v porovnání s veřejným zásahem za zanedbatelnou. S ohledem na výše uvedené skutečnosti nemůže Komise dospět k závěru, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria bylo skutečně ovlivněno jednáním společnosti PDP. Tento závěr nemění ani skutečnost, že se podnik Adria považoval v roce 2010 za podnik v obtížích (viz oddíl 7.1).
(85)
Z důkazů předložených Slovinskem mimoto nevyplývá, že soukromé cestovní agentury měly při investování do podniku Adria jinou motivaci než dosažení zisku. Komise v této souvislosti odkazuje na zprávu předloženou Slovinskem, která se týkala strategických směrů podniku Adria na období 2009-2014 (a kterou měli investoři zjevně k dispozici v době přijetí investičního rozhodnutí), podle níž se očekávalo, že podnik Adria bude v období od roku 2010 do roku 2014 ziskový, a to na základě kapitálové injekce ve výši přibližně 2,5 milionu EUR a provedení určitých opatření ze strany podniku Adria, včetně zvýšení průměrného výnosu z cestujícího a snížení nákladů. Tuto zprávu lze pokládat za další náznak toho, že soukromé cestovní agentury byly skutečně přesvědčeny o ziskovosti své investice.
(86)
Komise se proto domnívá, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria je rovnocenné rozhodnutí společnosti PDP a že jejich investice byla významná. Komise nemá mimoto důvod pochybovat o tom, že se soukromé cestovní agentury rozhodly investovat do podniku Adria za účelem dosažení zisku. Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 3 neznamenalo nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, existence státní podpory je tudíž vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.3. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(87)
Dne 30. září 2011 upsalo Slovinsko v hotovosti 70 % akcií podniku Adria (49,5 milionu EUR), které byly vydány v rámci navýšení kapitálu v roce 2011. Slovinsko investovalo finanční prostředky prostřednictvím slovinské agentury pro správu kapitálových aktiv (AUKN). Společnost PDP upsala v hotovosti další 1 % akcií (0,5 milionu EUR). Zbývající část navýšení (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: 20 % ze strany banky NLB, 5 % ze strany banky Abanka Vipa d.d., 2 % ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a 2 % ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
Agentura AUKN byla založena zákonem o správě a řízení kapitálových investic Republiky Slovinsko (34), její správní radu jmenovalo Státní shromáždění, agentura byla přímým uživatelem rozpočtu Republiky Slovinsko a její zaměstnanci byli státními úředníky (35). Je tudíž zřejmé, že jednání agentury AUKN lze přičíst státu a že zahrnovalo státní prostředky, což Slovinsko nezpochybnilo. Komise dále vyzdvihuje tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011: „Na dnešním zasedání vláda […] rozhodla, že agentura [AUKN] přispěje na vlastní kapitál podniku Adria Airways, d. d. částkou ve výši 49,5 milionu EUR a akciová společnost [PDP] zaplatí částku ve výši 500 000 EUR […]. Aktivní zapojení do tohoto procesu umožní Republice Slovinsko uspokojovat i v budoucnu její potřeby v oblasti služeb pravidelné letecké dopravy, které poskytuje dopravce se sídlem ve Slovinsku.“ (36)
(89)
S ohledem na společnost PDP se Komise domnívá, že existuje řada ukazatelů ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (37), které umožňují vyvodit závěr, že společnost PDP byla založena za účelem provádění politik, o nichž rozhodly slovinské orgány veřejné moci, a že její rozhodnutí investovat v rámci opatření č. 4 lze přičíst státu a zahrnuje státní prostředky. Komise především uvádí, že 100 % podíl ve společnosti PDP vlastní nepřímo slovinský stát (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU). Komise v tomto smyslu připomíná své rozhodnutí ve věci ELAN (38), v němž dospěla k závěru, že opatření fondů KAD a DSU, dvou vlastníků společnosti PDP, lze přičíst státu. Stát má mimoto veškeré hlasy ve výboru akcionářů, který jmenuje představenstvo společnosti. Podle článku 19 stanov společnosti PDP musí představenstvo schválit nákup cenných papírů, jestliže hodnota transakce přesáhne 500 000 EUR.
(90)
Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení připomíná rovněž prohlášení bývalého slovinského ministra financí na konci jeho funkčního období dne 28. října 2011 (tj. po provedení opatření č. 4): „Založením zvláštní restrukturalizační společnosti (PDP) jsme slovinským podnikům poskytli nový zdroj financování, know-how a odborných znalostí založených na osvědčených postupech při restrukturalizaci podniků. Podniky Adria Airways a Unior představují nepochybně největší úspěch.“ (39) Toto tvrzení lze pokládat za nepřímý důkaz přičitatelnosti státu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Tvrzení Slovinska, že toto prohlášení je nutno posoudit v politickém kontextu konce funkčního období ministra financí a pokládat je za „odvážné a dostatečně jasné [prohlášení], aby je bylo možno úspěšně sdělit prostřednictvím médií“, se nejeví jako přesvědčivé. Jako další nepřímý důkaz uvádí Komise tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011 (viz 88. bod odůvodnění), která prokazuje, že slovinská vláda rozhodla, že společnost PDP přispěje k navýšení kapitálu v roce 2011 částkou ve výši 0,5 milionu EUR.
(91)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že účast společnosti PDP na navýšení kapitálu v roce 2010 zahrnovala státní prostředky a že jednání této společnosti lze přičíst státu.
(92)
Co se týká bank, Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení poznamenává, že banky Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. jsou čistě soukromými subjekty. Pokud jde o banku NLB, v době provedení opatření č. 4 byl jejím většinovým vlastníkem stát, a to buď přímo (45,62 % akcií), nebo nepřímo prostřednictvím fondů SOD (4,07 %) a KAD (4,03 %) (40), zatímco jediným dalším významným akcionářem banka KBC Bank (25 %). Skutečnost, že stát je většinovým vlastníkem banky NLB, což se promítá ve většině hlasů ve správní a dozorčí radě, naznačuje přičitatelnost opatření státu. Ze stanov banky NLB však nemůže Komise s jistotou odvodit, že její rozhodnutí o investici do podniku Adria lze přičíst státu. Rovněž z řídicí struktury banky NLB neodvodila Komise zasahování ze strany orgánů veřejné moci. Komise nenašla v tomto ohledu ani žádné nepřímé důkazy ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že rozhodnutí banky NLB o účasti na opatření č. 4 nelze přičíst Slovinsku.
(93)
Po objasnění, že jednání agentury AUKN a společnosti PDP je přičitatelné státu, musí Komise posoudit, zda toto jednání znamenalo pro podnik Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(94)
Slovinsko uvedlo, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria byla přijata souběžně s rozhodnutím státu, což samo o sobě existenci výhody vylučuje.
(95)
Komise za prvé připomíná svůj závěr, že v roce 2011, v době provedení opatření č. 4, byl podnik Adria podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění).
(96)
Komise mimoto uvádí, že účast bank na kapitálové injekci v roce 2011 měla podobu konverze 26 % jejich stávajících pohledávek vůči podniku Adria na kapitál. Stát a společnost PDP vložily na druhou stranu hotovost. Slovinsko tvrdilo, že z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, odpovídá částka ve výši [10-20] milionů EUR vkladu v hotovosti, jelikož tato část úvěrů byla plně zajištěna. Podle Slovinska převzaly banky při konverzi nové riziko, což lze považovat za rovnocenné vložení nových finančních prostředků ve výši [10-20] milionů EUR.
(97)
Komise posoudila informace, které poskytlo Slovinsko, a dospěla k závěru, že částka ve výši [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, byla skutečně plně a náležitě zajištěna, a to hlavně zástavními právy k letadlům ve vlastnictví podniku Adria. Ke stanovení hodnoty těchto letadel použil podnik Adria zprávu „Aircraft Value Reference“, kterou v dubnu 2011 zveřejnila nezávislá společnost Aircraft Value Analysis Company (dále jen „AVAC“). Tato zpráva uvádí současné a budoucí hodnoty a nájemné u mnoha typů letadel, a to vždy horní a dolní mez. Při ocenění letadel, která byla dána do zástavy jako jistota, byly použity hodnoty značně nižší než horní mez uvedená společností AVAC. Komise zastává názor, že vzhledem k nezávislosti společnosti AVAC a rozsáhlému využívání této zprávy v odvětví poskytuje zpráva spolehlivý základ pro určení hodnoty letadel.
(98)
Pohledávky ve výši [0-10] milionů EUR, které byly kapitalizovány, však nebyly plně zajištěny. U této části nemůže Komise vyvodit závěr, že je rovnocenná vkladu v hotovosti a že banky převzaly nové riziko. Podmínky zbývajícího dluhu se zlepšily a celková úroveň rizika se významně snížila, jelikož zbývající část dluhů (které se konverze netýkala) měla kolaterál ve stejné výši jako před konverzí. Toto celkové riziko se dále snížilo v důsledku skutečnosti, že jako podmínku kapitalizace pohledávek musel podnik Adria […]. V některých případech mimoto podmínky nesplaceného dluhu (úroková sazba, splátkový kalendář atd.) […].
(99)
Slovinsko převzalo na druhou stranu plně riziko u částky ve výši nejméně 49,5 milionu EUR, jelikož po navýšení kapitálu v roce 2011 se stalo akcionářem podniku Adria. Banky převzaly nové riziko, nikoli však ve stejné výši jako Slovinsko, jelikož se jejich postavení v důsledku konverze dluhu na kapitál zlepšilo. Zdá se tudíž, že při rozhodování o investici do podniku Adria nebyly banky ve srovnatelné situaci jako stát.
(100)
Nelze rovněž vyloučit, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria bylo ovlivněno jednáním státu. Ve výroční zprávě podniku Adria za rok 2011 se uvádí, že „vláda […] Slovinska dne 20. ledna 2011 jednoznačně zformulovala své stanovisko a uznala význam podniku Adria Airways jakožto národního leteckého dopravce pro slovinské hospodářství, slovinské občany a hosty ze zahraničí. Ve svém rozhodnutí objasnila vláda záměr zachovat podnik Adria Airways jakožto slovinského národního leteckého dopravce […]“. Toto rozhodnutí, které bylo vydáno před přijetím plánu restrukturalizace v září 2011, mohlo usnadnit rozhodování bank o investici, jelikož stát již naznačil záměr podpořit podnik Adria (41).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vylučuje Komise tvrzení Slovinska, že stát a banky investovaly za rovnocenných podmínek.
(102)
Komise však musí analyzovat, zda je investice Slovinska do podniku Adria v souladu s tržními podmínkami. Slovinsko tvrdí, že se rozhodlo podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, což by se mělo pokládat za dodržení zásady investora v tržním hospodářství.
(103)
Komise na úvod podotýká, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění. Podle judikatury by soukromý investor zvažující rekapitalizaci podniku se značnými dluhy požadoval plán restrukturalizace, který je schopen zajistit jeho životaschopnost (42). V daném případě slovinské orgány uvedly, že se rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011.
(104)
Komise však již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011 podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění). To samo o sobě znamená nepravděpodobnost toho, že stát mohl očekávat, že podnik Adria dosáhne v přiměřené lhůtě obvyklé návratnosti investovaného kapitálu. Komise proto trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že plán restrukturalizace nelze považovat za dostatečný, pokud jde o odůvodnění navýšení kapitálu v roce 2011 jako opatření, které je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Plán restrukturalizace (v původní verzi ze září 2011) za prvé předpokládal obnovení životaschopnosti v roce 2013 s velmi nízkým ziskovým rozpětím (zisk před zdaněním) (realistický scénář předpokládal v roce 2013 ziskové rozpětí ve výši […] %, v roce 2014 ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %). Nedostatečnou ziskovost pro akcionáře prokazuje rovněž skutečnost, že plán předpokládal v témže období obzvláště nízké úrovně vlastního kapitálu, a to v rozmezí od […] EUR v roce 2011 do […] EUR v roce 2015. To znamená, že by se kapitál vložený v září 2011 (69,7 milionu EUR) během období restrukturalizace značně snížil, a nepřinášel by tudíž žádné skutečné výnosy.
(105)
Slovinsko předložilo řadu průběžných zpráv vyhotovených podniky Airconomy a Adria v období od dubna do září 2011 (tj. před přijetím plánu restrukturalizace ze září 2011), které měly (jak se usuzovalo) obsahovat vyčíslení, jež chybělo v plánu restrukturalizace, a které byly v té době zjevně poskytnuty všem akcionářům podniku Adria a rovněž státu. Komise však podotýká, že se průběžné zprávy týkají období 2011-2012, zatímco plán restrukturalizace obsahoval výhledy do roku 2015, […]. Komise se proto domnívá, že průběžné zprávy neposkytují potřebné chybějící informace, aby plán restrukturalizace splňoval kritérium investora v tržním hospodářství.
(106)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že navýšení kapitálu v roce 2011 poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu. Tato výhoda je selektivní, jelikož jediným příjemcem byl podnik Adria.
(107)
Komise musí rovněž posoudit, zda mohlo opatření č. 4 narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, jelikož podnik Adria zvýhodnilo v porovnání s jeho konkurenty, kteří veřejnou podporu neobdrželi. Je zřejmé, že opatření č. 4 mohlo ovlivnit obchod uvnitř EU a hospodářskou soutěž, jelikož podnik Adria soutěží s ostatními leteckými společnostmi v EU, zejména od vstupu třetí fáze liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993. V případě cestování na relativně kratší vzdálenosti v EU mimoto letecká doprava soutěží se silniční a železniční dopravou, a proto mohli být dotčeni i silniční a železniční dopravci.
(108)
Opatření č. 4 tudíž podniku Adria umožnilo pokračovat v činnosti, takže nemusel jako ostatní konkurenti čelit důsledkům, které obvykle vyplývají ze složité finanční situace.
(109)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu ve prospěch podniku Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.4. Opatření č. 5: prodej podniku AAT v letech 2010-2011
(110)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise z důvodů uvedených v 41. a 42. bodě odůvodnění k předběžnému závěru, že získání akcií podniku AAT společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu.
(111)
Vzhledem k rozdílné povaze příspěvků společností PDP a Aerodrom Ljubljana (hotovost v porovnání s kapitalizací pohledávek) a vzhledem k odůvodnění týkajícímu se opatření č. 4 (viz 94. až 101. bod odůvodnění) vyvozuje Komise závěr, že u opatření č. 5 lze přiměřeně vyloučit tvrzení ohledně rovnocennosti.
(112)
Komise však musí posoudit, zda byla investiční rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana ekonomicky racionální v tom smyslu, že by obezřetný subjekt v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci jednal stejně. Komise v této souvislosti nejprve podotýká, že celková cena, kterou uhradily společnosti Aerodrom Ljubljana a PDP, tj. 14,7 milionu EUR, byla v rozmezí, které bylo stanoveno ve zprávě o ocenění podniku AAT. Komise však ohledně zprávy o ocenění vyslovila pochybnosti a uvedla, že hodnota podniku AAT (v té době technické servisní divize podniku Adria nazývané SVL) měla být stanovena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie. Komise rovněž podotkla, že mezi oceněním podniku AAT/SVL ([…]) a jeho prodejem (listopad 2010 - březen 2011) uběhla značná doba.
(113)
Komise musí za prvé uvést, že zprávu o ocenění vyhotovil nezávislý odborník (KPMG) a není důvod domnívat se, že odborník neprovedl tento úkol zcela nezávisle. Co se týká časového odstupu mezi oceněním a prodejem akcií, Slovinsko objasnilo, že zpráva o ocenění vycházela z finanční situace podniku Adria k 31. prosinci 2009, což byly poslední údaje, u nichž byl proveden externí audit. Komise konstatuje, že opatření č. 5 bylo provedeno v listopadu 2010, tj. méně než rok po dni ocenění podniku AAT podle zprávy o ocenění. Ačkoli zpráva o ocenění podniku AAT přihlíží k negativním výhledům podniku Adria, byl v ní podrobně posouzen obchodní segment služeb údržby, oprav a generálních oprav a vyvozen závěr, že se negativní tendence, která byla zaznamenána u podniku Adria, podniku AAT netýká a že podnik AAT je ziskový. Podrobnější posouzení zprávy o ocenění ukazuje, že podnik AAT/SVL byl oceněn jako samostatná obchodní jednotka, aniž byly uváženy možné synergie s podnikem Adria. V této souvislosti se zdá, že zpráva o ocenění byla vyhotovena v době, kdy bylo známo, že podnik AAT začne poskytovat služby v oblasti údržby, oprav a generálních oprav i dalším externím zákazníkům, zejména společnosti Spanair, která případně nahradí podnik Adria jako hlavního zákazníka podniku AAT. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že zpráva o ocenění obsahovala poslední dostupné auditované finanční údaje podniku AAT, byla vyhotovena nezávislým odborníkem a věrohodně vycházela ze všech příslušných obchodních aspektů, je její použití jako referenčního dokumentu u dotyčného opatření přijatelné. Ačkoliv je pravdou, že krize ještě nebyla u konce, rok 2009 byl rokem, kdy bylo slovinské hospodářství zasaženo nejvíce. V listopadu 2010, kdy se společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana rozhodly koupit podnik AAT, uváděly odhady růstu HDP v letech 2010, 2011 a 2012 pro Slovinsko opět kladné údaje (1,1 %, 1,9 %, resp. 2,6 %) (43). Za této situace by soukromý investor neprovedl nutně nové ocenění, jelikož mohl předpokládat, že zpráva o ocenění vycházející z údajů za rok 2009 podává o podniku přesnou představu.
(114)
Důležitější však je, že Slovinsko poskytlo důkazy prokazující, že v době provedení opatření č. 5 byl podnik AAT ziskový, neměl žádné dluhy po splatnosti a byl schopen splácet své dluhy ze zisku. Slovinsko předložilo výhledy podniku AAT do roku 2014, podle nichž by podnik AAT dosáhl v roce 2010 zisku po zdanění ve výši […] EUR, načež by byl i nadále ziskový a v roce 2014 by dosáhl zisku ve výši přibližně […] EUR. Zdá se, že při přijímání investičních rozhodnutí měly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana tyto výhledy k dispozici.
(115)
Slovinsko předložilo rovněž důkazy, že společnost Aerodrom Ljubljana rozhodla o investici do podniku AAT na základě ekonomických aspektů. V srpnu a září 2010 posoudily představenstvo a dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana možnost získání akcií podniku AAT. Společnost Aerodrom Ljubljana posoudila výhodnost vyrovnání řady nesplacených pohledávek vůči podniku Adria na základě podmínek transakce, které zahrnovaly pevný výnos z preferenčních akcií podniku AAT ve výši 8 %, […]. Ačkoli z jiného ocenění vyplývala nižší cena akcií, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana dospěla k závěru, že podmínky konverze ([…]) odůvodňují vyšší cenu akcií.
(116)
Co se týká druhé fáze prodeje podniku AAT, zápis ze zasedání dozorčí rady společnosti Aerodrom Ljubljana ze dne 21. ledna 2011 naznačuje, že byly projednány výhody a nevýhody jednotlivých cen akcií a zrušení prodejní opce společnosti Aerodrom Ljubljana. Od prodejní opce bylo upuštěno v době nabytí kmenových akcií počátkem roku 2011, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana však dospěla k závěru, že to bylo z ekonomického hlediska racionální, jelikož výměnou za upuštění od prodejní opce se společnosti Aerodrom Ljubljana podařilo docílit rovné účasti na řízení podniku AAT navzdory skutečnosti, že vlastnila menší podíl než společnost PDP. Dozorčí rada mimoto uvedla, že koupě podniku AAT bude mít pro společnost Aerodrom Ljubljana pozitivní dopad: pokud by podnik Adria ukončil činnost, snížily by se odhadované příjmy letiště v roce 2011 o […] %.
(117)
Slovinsko předložilo také důkazy, že vedení společnosti PDP rozhodlo o získání preferenčních a kmenových akcií podniku AAT na základě ekonomicky racionálních důvodů. Zápis ze zasedání vedení společnosti PDP prokazuje, že vedení společnosti provedlo vlastní ocenění podniku AAT, podle něhož byla cena v rozmezí od […] EUR do […] EUR, což je rozpětí stanovené ve zprávě o ocenění zmíněné v 34. bodě odůvodnění. Ačkoli vnitřní návratnost investice společnosti PDP činila […] %, společnosti PDP se podařilo získat od podniku AAT lepší podmínky, včetně pevných dividend ve výši 8 %.
(118)
Komise proto vyvozuje závěr, že rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana o účasti na opatření č. 5 neznamenala nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, jelikož oba investoři jednali jako obezřetné subjekty v tržním hospodářství a jejich investiční rozhodnutí byla z ekonomického hlediska opodstatněná. Není proto nutné posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.3. Závěr ohledně existence podpory
(119)
Z výše uvedených důvodů vyvozuje Komise na straně jedné závěr, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnovala státní podporu pro podnik Adria.
(120)
Jak je uvedeno v oddíle 7.2.3, Komise se na druhou stranu domnívá, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu, a posoudí proto jeho zákonnost a slučitelnost s vnitřním trhem.
7.4. Zákonnost podpory - opatření č. 4
(121)
V čl. 108 odst. 3 Smlouvy je stanoveno, že členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí, kterým se toto opatření povoluje. Komise podotýká, že se Slovinsko podílelo na navýšení kapitálu v roce 2011 (opatření č. 4), aniž by je oznámilo Komisi za účelem schválení. Komise vyjadřuje politování nad tím, že Slovinsko nedodrželo povinnost zdržet se jednání, a porušilo tudíž svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
7.5. Slučitelnost podpory - opatření č. 4
(122)
Slovinsko se domnívá, že pokud by Komise shledala v opatření č. 4 státní podporu, byla by tato podpora slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, konkrétně jako podpora na restrukturalizaci podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(123)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy lze povolit podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise se domnívá, že slučitelnost opatření č. 4 lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, zejména podle ustanovení pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, která se týkají podpory na restrukturalizaci.
7.5.1. Způsobilost
(124)
Podle bodu 33 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou pro podporu na restrukturalizaci způsobilé pouze podniky v obtížích ve smyslu bodů 9 až 13 těchto pokynů. Komise již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011, tj. v době provedení opatření č. 4, podnikem v obtížích v (viz 66. bod odůvodnění).
(125)
V bodě 12 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že nově vytvořený podnik není pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Za nově vytvořený se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti. Podnik Adria byl založen v roce 1961 a nelze jej považovat za nově vytvořený podnik. Podnik Adria rovněž nepatří do obchodní skupiny ve smyslu bodu 13 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(126)
Komise proto vyvozuje závěr, že podnik Adria je způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
7.5.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(127)
Podle bodu 34 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci musí být poskytnutí podpory na restrukturalizaci podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí být ve všech případech jednotlivé podpory schválen Komisí. V bodě 35 je objasněno, že plán restrukturalizace, jehož doba trvání musí být co nejkratší, musí v přiměřené lhůtě a na základě realistických předpokladů ohledně budoucích podmínek fungování podniku obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
(128)
Podle bodu 36 musí plán popsat okolnosti, které způsobily obtíže podniku, a zohledňovat současnou situaci a budoucí vyhlídky týkající se trhu, a to podle scénáře v nejlepším případě, scénáře v nejhorším případě a základního scénáře.
(129)
Plán musí počítat s přeměnou, která podniku po dokončení restrukturalizace umožní pokrýt všechny její náklady, včetně odpisových a finančních nákladů. Očekávaná kapitálová návratnost musí být dostatečná na to, aby restrukturalizovanému podniku umožnila konkurovat na trhu na základě jeho vlastních předností (bod 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(130)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise měla pochybnosti, zda je plán restrukturalizace dostatečně důkladný, aby umožnil obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, jelikož se zdálo, že některé jeho odhady jsou založeny na nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise si mimoto nebyla jistá, zda podnik skutečně dosáhne životaschopnosti do konce roku 2013, jak bylo stanoveno v původním plánu restrukturalizace.
(131)
Během formálního vyšetřovacího řízení předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Podle aktualizovaného plánu dojde k obnovení životaschopnosti podniku Adria v roce 2014 nebo 2015. Doba trvání restrukturalizace tudíž činí nejvýše pět let v souladu s předchozí rozhodovací praxí v odvětví letecké přepravy cestujících (44). Komise dále podotýká, že zejména v odvětví letecké dopravy je nutno v současné hospodářské situaci dosáhnout stabilizace provozní výkonnosti a výkonnosti služeb, aby byla zajištěna dlouhodobá životaschopnost jako pevný základ pro budoucí růst, a nikoli pouze krátkodobý obrat, což přirozeně trvá několik let.
(132)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že hlavním účelem procesu restrukturalizace podniku Adria je dlouhodobá životaschopnost a v prvé řadě přijetí jednoznačné strategie a tržní orientace s řadou klíčových cílů: lepší finanční situace a od roku 2013 žádné ztráty, snížení nákladů složitosti a dosažení jasné, konkurenceschopné a udržitelné jedinečné prodejní struktury. Podle plánu podnik dosažením těchto cílů […].
(133)
Plán restrukturalizace popisuje rovněž okolnosti, které vedly k potížím podniku Adria a jež byly způsobeny především světovou hospodářskou krizí, malou velikosti primárního trhu podniku Adria (Slovinsko a sousední země), nízkou kapacitou jeho leteckého parku (především letouny CRJ200), […].
(134)
Plán restrukturalizace obsahuje scénář v nejlepším případě, scénář v nejhorším případě a základní scénář a analýzu rizik, která by mohla mít dopad na restrukturalizaci podniku Adria, jako jsou například změny cen paliva, riziko vyplývající z kolísání směnného kurzu nebo potenciální rizika týkající se leteckého parku. Ve všech případech se očekává, že do konce období restrukturalizace se podnik Adria stane opět životaschopným. Podle základního scénáře má podnik Adria dosáhnout v roce 2014 čistého ziskového rozpětí ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %, poměru dluhu k vlastnímu kapitálu ve výši […] v roce 2014 a […] v roce 2015 a návratnosti vlastního kapitálu ve výši […] % v roce 2014 a […] % v roce 2015. Podle scénáře v nejhorším případě se čisté ziskové rozpětí v roce 2014 sníží na […] % a v roce 2015 na […] %, poměr dluhu k vlastnímu kapitálu vzroste na […] v roce 2014 a […] v roce 2015, zatímco návratnost vlastního kapitálu bude v roce 2014 činit […] % a v roce 2015 pak […] %.
(135)
Těžištěm plánu je restrukturalizace a zmenšení sítě podniku Adria, která byla ztrátová kvůli nadměrné kapacitě leteckého parku, leteckého personálu a ostatních zaměstnanců. Za tímto účelem plán restrukturalizace předpokládá významné omezení počtu tras a četnosti letů a rovněž menší letecký park s vyšší palivovou efektivitou, který sestává z […] letounů v roce 2015 ([…]), většinou […].
(136)
Plán restrukturalizace předpokládá uzavření […] tras a dodatečné omezení četnosti letů. Významně se sníží rovněž počet pravidelných leteckých linek a v roce 2015 dosáhne […]. Během období restrukturalizace sníží podnik Adria svou kapacitu o [11-14] % z hlediska ASK (45).
(137)
Restrukturalizační opatření, která se plánu předpokládají s ohledem na snížení nákladů (např. […] atd.) a zvýšení příjmů (např. […] atd.), představují další krok správným směrem k dosažení udržitelnější životaschopnosti. Dodatečná restrukturalizační opatření (viz 31. bod odůvodnění) mimoto předpokládají vyšší příjmy a nižší náklady s celkovým pozitivním dopadem ve výši […] EUR v roce 2014 a […] EUR v roce 2015, posílí tudíž obnovení životaschopnosti podniku Adria. Komise se proto domnívá, že iniciativy týkající se snížení nákladů a zvýšení příjmů umožní podniku Adria stát se do roku 2015 opět životaschopným.
(138)
Z důkazů, které Slovinsko předložilo, mimoto vyplývá, že podnik Adria v současnosti směřuje k dosažení většiny cílů stanovených v plánu restrukturalizace, což dále dokládá spolehlivost plánu.
(139)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, na základě aktualizací plánu restrukturalizace, které předložilo Slovinsko, vyvozuje Komise závěr, že dopad jednotlivých restrukturalizačních opatření je náležitě vyčíslen a že se ve všech scénářích předpokládá v celém období restrukturalizace do roku 2014 a 2015 životaschopnost na odpovídajících úrovních. Vzhledem k významným restrukturalizačním opatřením, která byla přijata, a dosavadnímu pokroku se proto Komise domnívá, že plán restrukturalizace umožní podniku Adria v přiměřené lhůtě obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
7.5.3. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže (kompenzační opatření)
(140)
Podle bodu 38 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je třeba přijmout kompenzační opatření s cílem omezit nepříznivý dopad na podmínky obchodování na přijatelnou úroveň. Tato opatření mohou zahrnovat prodej aktiv, snížení kapacity nebo omezení přítomnosti na trhu a omezení vstupních překážek na dotčených trzích (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(141)
V této souvislosti nebude ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(142)
Slovinsko jako kompenzační opatření pro podnik Adria navrhuje: a) […] pravidelných leteckých linek, b) přenechání letištních časů na řadě letišť, včetně koordinovaných letišť, c) omezení leteckého parku a d) prodej podniku AAT.
(143)
Slovinsko předložilo důkazy, které prokazují, že trasy zrušené podle plánu restrukturalizace byly v souladu s rozhodnutími Komise v předchozích případech (46) z hlediska rozpětí příspěvku C1 ziskové. Rozpětí příspěvku C1 bere v úvahu náklady na let, cestující a distribuci (tj. variabilní náklady), které lze přičíst každé jednotlivé trase. Všechny trasy s kladným příspěvkem C1 proto vytvářejí dostatečné příjmy nejen k pokrytí variabilních nákladů trasy, nýbrž přispívají rovněž k uhrazení fixních nákladů podniku. Z pohledu Komise je rozpětí příspěvku C1 vhodným ukazatelem pro posouzení, zda určitá trasa přispívá k ziskovosti letecké společnosti.
(144)
Co se týká kapacity, plán restrukturalizace uvádí, že celková kapacita podniku v roce 2011 činila […] ASK, zatímco na konci období restrukturalizace v roce 2015 má kapacita podniku Adria podle očekávání činit přibližně […] ASK, to představuje snížení zhruba o [11-14] %. Po vyloučení tras se záporným příspěvkem C1 se tento údaj sníží na [6-8] %.
(145)
Komise mimoto podotýká, že v důsledku změn sítě tras uvolnil podnik Adria řadu letištních časů, některé z nich na koordinovaných (47) letištích, jako je například Dublin a Kodaň. Tyto letištní časy umožní konkurenčním leteckým společnostem provozovat určité trasy a zvýšit kapacitu.
(146)
Pokud jde o omezení leteckého parku, Komise bere na vědomí, že podnik Adria zmenšil svůj letecký park z […] letadel v roce 2011 na […] letadel a tento počet by se podle plánu restrukturalizace neměl do konce období restrukturalizace v roce 2015 změnit. Co se týká prodeje podniku AAT, Komise se domnívá, že toto opatření je jako kompenzační opatření přijatelné, zejména s přihlédnutím k závěru vyvozenému v 118. bodě odůvodnění, že nezahrnuje státní podporu.
(147)
Při posuzování vhodnosti kompenzačních opatření vezme Komise v úvahu strukturu trhu a podmínky hospodářské soutěže, aby bylo možné zajistit, že žádné takové opatření nepovede ke zhoršení struktury trhu (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Kompenzační opatření musí být úměrná rušivým účinkům podpory a zejména velikosti a relativnímu významu daného podniku na trhu nebo trzích, na nichž působí. Míru snížení kapacity či omezení působnosti na trhu je třeba stanovit případ od případu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(148)
Komise za prvé podotýká, že podnik Adria má z hlediska produktivní kapacity celého odvětví letecké dopravy v Unii a výstupu (z hlediska počtu cestujících) podíl na trhu pouze ve výši 0,15 % (1,17 milionu cestujících v roce 2011). U malého dopravce, jakým je podnik Adria, by další snížení počtu letadel a kapacity mohlo mít negativní dopad na jeho životaschopnost, aniž by poskytlo přiměřené tržní příležitosti jeho konkurentům.
(149)
Co se týká nejdůležitější části kompenzačních opatření, snížení kapacity, Komise považuje omezení ziskových tras přibližně o [6-8] % mezi rokem 2011 a 2015 za dostatečné, zejména v porovnání s jinými případy restrukturalizace leteckých společností (48). Toto snížení kapacity na ziskových trasách je vyšší než v případě společnosti Air Malta. Celkové snížení kapacity o [11-14] % je mimoto podobné 15 % snížení, které bylo schváleno v případě společnosti Austrian Airlines (49).
(150)
Komise rovněž podotýká, že Slovinsko je podporovanou oblastí, která je způsobilá pro regionální investiční podporu pro účely čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy (50). V bodě 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je stanoveno, že „[v podporovaných oblastech] mohou platit méně přísné podmínky, co se týče provádění kompenzačních opatření a výše příspěvku ze strany příjemce podpory. V případě, že je to v zájmu regionálního rozvoje a pokud je snížení kapacity nebo omezení účasti na trhu považováno za nejvhodnější opatření pro zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže, může být požadované snížení v podporovaných oblastech nižší než v těch, které podporovány nejsou.“
(151)
V tomto kontextu považuje Komise kompenzační opatření, která navrhlo Slovinsko, podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci za dostatečná a přiměřená, aby bylo zajištěno, že nepříznivý dopad na podmínky obchodování vyplývající z poskytnutí podpory na restrukturalizaci podniku Adria je omezen na přijatelnou úroveň.
7.5.4. Podpora omezená na minimum (vlastní příspěvek)
(152)
Podle bodu 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je k omezení výše podpory na úplné minimum nezbytný významný příspěvek na restrukturalizační náklady poskytnutý z vlastních zdrojů příjemce. To může zahrnovat prodej aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek.
(153)
Takové přispění musí být skutečné, tj. opravdové, bez všech očekávaných budoucích výnosů, jako je peněžní tok (bod 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Vlastní příspěvek nesmí přirozeně obsahovat žádnou další státní podporu. U velkých podniků považuje Komise obvykle za přiměřený příspěvek ve výši alespoň 50 % restrukturalizačních nákladů. Za výjimečných okolností a v případě zvlášť závažných problémů se však Komise může spokojit i s nižším příspěvkem (bod 44 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(154)
Vzhledem k celkovým restrukturalizačním nákladům ve výši […] EUR činí navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria […] EUR, tj. přibližně [50-54] % celkových restrukturalizačních nákladů. Podle plánu restrukturalizace je vlastní příspěvek rozdělen následovně:
a)
[…];
b)
veškeré výnosy z prodeje podniku AAT (tj. 14,7 milionu EUR);
c)
celá kapitalizace pohledávek, kterou provedly banky v rámci opatření č. 4 (19,7 milionu EUR).
(155)
Co se týká podbodu i) 154. bodu odůvodnění, Komise se domnívá, že tato opatření jsou přijatelná jako vlastní příspěvek a jsou odůvodněná. Většina aktiv již byla skutečně prodána, a výnosy z jejich prodeje lze proto jednoznačně započítat jako vlastní příspěvek. Slovinsko mimoto předložilo důkazy, že zbývající aktiva jsou v současnosti předmětem prodeje a jejich hodnota byla stanovena v souladu s externím oceněním, včetně ocenění společností AVAC v případě letadel (viz 97. bod odůvodnění).
(156)
Co se týká podbodu ii) 154. bodu odůvodnění, Komise v 118. bodě odůvodnění dospěla k závěru, že opatření č. 5 nezahrnuje státní podporu, výnosy z prodeje podniku AAT by se proto měly považovat za součást vlastního příspěvku.
(157)
Pokud jde o kapitalizaci pohledávek v podbodu iii) 154. bodu odůvodnění, Slovinsko se domnívá, že by se jako vlastní příspěvek měla započítat celá kapitalizace pohledávek, kterou banky provedly v rámci opatření č. 4. Komise v této souvislosti zastává názor, že konverze nezajištěného dluhu obvykle neprokazuje důvěru trhu ve společnost, jelikož nezajištění věřitelé nepřebírají nová rizika související s prováděním plánu restrukturalizace. V případě podniku Adria však Slovinsko prokázalo, že kapitalizované pohledávky byly do značné míry plně zajištěny, tj. [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR (viz 97. bod odůvodnění). Pokud by byl podnik Adria zlikvidován, mohly banky plně zajištěnou částku získat zpět. Z toho vyplývá, že se banky vzdaly plně zajištěné pohledávky, kterou byly schopny získat zpět v plné výši, a nahradily ji vlastním kapitálem podniku Adria ve stejné hodnotě. Konverzí dluhu na kapitál proto banky převzaly nové riziko nejméně s ohledem na částku ve výši [10-20] milionů EUR, jelikož neměly jistotu, zda bude jejich investice do podniku Adria zisková.
(158)
Komise se proto domnívá, že kapitalizace pohledávek souvisejících s plně zajištěnými úvěry, tj. částka ve výši [10-20] milionů EUR, je přijatelná jako vlastní příspěvek.
(159)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem dosáhne výše vlastního příspěvku podniku Adria […] EUR, tj. [46-48] % restrukturalizačních nákladů. U velkých podniků, jako je Adria, by výše vlastního příspěvku měla obvykle činit 50 %. Podle bodu 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci však může být Komise méně přísná, pokud jde o výši vlastního příspěvku v podporovaných oblastech, jak tomu bylo v případě Slovinska v době provedení opatření (viz 150. bod odůvodnění). V předchozích případech, například ve věci Air Malta, schválila Komise úroveň vlastního příspěvku ve výši přibližně 45 %.
(160)
Komise se proto domnívá, že požadavky stanovené v bodě 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci byly splněny.
7.5.5. Zásada „jednou a dost“
(161)
Podpora musí dodržet rovněž bod 72 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, který stanoví, že podnik, který obdržel podporu na záchranu a restrukturalizaci v posledních deseti letech, není pro takovouto podporu způsobilý (zásada „jednou a dost“).
(162)
Jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní podporu a jelikož se zdá, že podnik Adria neobdržel v minulých deseti letech žádnou podporu na záchranu ani restrukturalizaci, vyvozuje Komise závěr, že s ohledem na opatření č. 4 je zásada „jednou a dost“ dodržena.
7.6. Závěr ohledně opatření č. 4
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise konstatuje, že Slovinsko provedlo v roce 2011 protiprávně kapitálovou injekci ve prospěch podniku Adria v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise se však domnívá, že opatření a plán restrukturalizace splňují podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Komise proto považuje tuto podporu za slučitelnou s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Navýšení kapitálu podniku Adria Airways d.d. v letech 2007, 2009 a 2010, která Republika Slovinsko provedla ve prospěch podniku Adria Airways d.d., nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Nabytí podniku Adria Airways Tehnika d.d. společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana d.d. v letech 2010 a 2011 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Kapitálová injekce ve výši 50 milionů EUR ve prospěch podniku Adria Airways d.d., kterou Republika Slovinsko provedla v roce 2011, představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Tato podpora je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Republice Slovinsko.
V Bruselu dne 9. července 2014.
SKLEP KOMISIJE (EU) 2015/494
z dne 9. julija 2014
o ukrepih SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) Slovenije za družbo Adria Airways d.d.
(notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 4543)
(Besedilo v slovenskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
ob upoštevanju sklepa Komisije o začetku postopka iz člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s pomočjo SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1),
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami, in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
(1)
Slovenija je s priglasitvijo SANI št. 5628 z dne 11. marca 2011, evidentirano istega dne, Komisijo uradno obvestila o pomoči za reševanje, ki je bila dodeljena družbi Adria Airways (v nadaljnjem besedilu: Adria ali družba) v obliki državnega jamstva in ugodnega posojila v višini 6,2 milijona EUR.
(2)
Slovenski organi so predložili dodatne informacije z dopisoma z dne 31. marca 2011 in 12. aprila 2011. Komisija je zahtevala dodatne informacije z dopisom z dne 29. aprila 2011, na katerega slovenski organi niso odgovorili. Dne 13. julija 2011 je potekalo srečanje Komisije s slovenskimi organi in njihovimi svetovalci, na katerem so Komisiji pojasnili, da priglašena pomoč za reševanje ne bi zadostovala zaradi neugodnega finančnega položaja družbe ter da Slovenija namerava dokapitalizirati Adrio s 50 milijoni EUR v denarju. Slovenija je priglasitev pomoči za reševanje umaknila 1. avgusta 2011.
(3)
Ko je bila Komisija obveščena, da je Slovenija 30. septembra 2011 vseeno izvedla zgoraj omenjeno dokapitalizacijo, se je odločila, da po uradni dolžnosti nadaljuje predhodno preiskavo ter zaprosila za dodatne informacije z dopisi z dne 12. septembra 2011, 28. novembra 2011 in 17. aprila 2012, na katere so slovenski organi odgovorili z dopisi z dne 11. oktobra 2011, 27. decembra 2011, 13. januarja 2012 in 18. maja 2012. Poleg tega so slovenski organi 7. novembra 2012 po elektronski pošti predložili memorandum, ki so ga pripravili pravni zastopniki Adrie.
(4)
Na zahtevo slovenskih organov je 12. julija 2012 potekal sestanek, na katerem so sodelovali predstavniki Adrie in državnega holdinga PDP (2), enega od delničarjev Adrie. Na tem sestanku so slovenski organi ter predstavniki Adrie in PDP predstavili pojasnila in argumente glede ukrepov, ki se preiskujejo.
(5)
Komisija je z dopisom z dne 20. novembra 2012 Slovenijo obvestila o svojem sklepu o začetku postopka iz člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) v zvezi s pomočjo (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka). Slovenija je z dopisom z dne 21. januarja 2013 predložila pripombe k sklepu o začetku postopka. Komisija je od Slovenije zahtevala dodatne informacije z dopisom z dne 5. marca 2013, na katerega je Slovenija odgovorila z dopisom z dne 19. aprila 2013. Slovenija je dodatne informacije predložila 16. septembra 2013. Komisija je od Slovenije zahtevala dodatne informacije z dopisom z dne 6. novembra 2013, na katerega je Slovenija odgovorila z dopisi z dne 4. decembra 2013, 6. januarja 2014 in 17. januarja 2014. Srečanja s slovenskimi organi in njihovimi pravnimi zastopniki so potekala 25. marca 2013, 5. decembra 2013 in 8. januarja 2014.
(6)
Sklep Komisije o začetku postopka je bil 8. marca 2013 objavljen v Uradnem listu Evropske unije (3). Komisija je pozvala zainteresirane strani, da predložijo svoje pripombe o ukrepih.
(7)
Komisija je 8. aprila 2013 prejela pripombe od ene zainteresirane strani (letalskega prevoznika Ryanair). Posredovala jih je Sloveniji, da bi ta nanje lahko odgovorila; pripombe Slovenije je nato prejela z dopisom z dne 13. maja 2013.
2. SLOVENSKI TRG LETALSKEGA PREVOZA
(8)
Adria je slovenski nacionalni letalski prevoznik in najpomembnejši letalski prevoznik na ljubljanskem letališču. Leta 2011 je prepeljala 73,4 % potnikov, ki so leteli prek ljubljanskega letališča, od takrat pa se je ta delež zmanjšal, in sicer na 71,3 % leta 2012 in 69,8 % leta 2013 (4).
(9)
Čeprav je prisotnost nizkocenovnih prevoznikov v Sloveniji zelo majhna (easyJet leti le na eni progi iz Ljubljane, Wizz Air pa na dveh), so leta 2013 prepeljali 12,6-odstotni delež potnikov javnega prometa (5). Trenutno iz Ljubljane do svojih glavnih vozlišč leti še pet drugih konkurenčnih družb, in sicer Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines in Air Serbia.
3. UPRAVIČENEC
(10)
Adria je velika družba s približno 450 zaposlenimi. Leta 2013 je (po ocenah) ustvarila promet v višini 142,3 milijona EUR in 3 milijone EUR izgub. Njeno floto sestavlja 11 letal, ki so večinoma regionalna reaktivna letala. Trenutno je Adria med drugim v 69,9-odstotni lasti Republike Slovenije, 19,6-odstotni lasti Družbe za upravljanje terjatev bank d.d. (6). (na katero so bile prenesene nekatere terjatve Nove Ljubljanske Banke d.d. (v nadaljnjem besedilu NLB), 4,7-odstotni lasti ABANKE d.d. in 2,1-odstotni lasti PDP.
(11)
Finančni položaj Adrie se je od leta 2008 stalno slabšal, z zmanjšano prodajo, negativnim dobičkom pred davki (EBT), in negativnim tudi lastniškim kapitalom. Za dodatne informacije o finančnem položaju Adrie med letoma 2007 in 2011 glej v nadaljevanju oddelek 7.1.
(12)
Slovenija je 1. avgusta 2012 skupaj s PDP, NLB, Abanko Vipa d.d., banko Hypo Alpe-Adria Bank d.d. in UniCredit Banko Slovenije začela privatizacijski postopek Adrie z začetkom zbiranja ponudb za odkup 74,87 % delnic družbe. Istega dne je Agencija za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije (v nadaljnjem besedilu: AUKN) objavila javni razpis za vlagatelje za nezavezujočo izjavo interesa v postopku prodaje večinskega deleža delnic družbe (7). Vendar se zdi, da je bil postopek ustavljen in da se bo privatizacijski postopek Adrie ponovno začel v prihodnosti.
4. OPIS UKREPOV IN NAČRT PRESTRUKTURIRANJA
4.1 Ukrep 1: dokapitalizacija leta 2007
(13)
Na dan 31. decembra 2006 je bila struktura lastništva kapitala Adrie v zvezi z delničarji naslednja:
Preglednica 1
Struktura delničarjev Adrie pred dokapitalizacijo leta 2007
Ime
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Drugi (vključno z individualnimi delničarji)
3,2
(14)
Skupščina delničarjev Adrie se je 19. februarja 2007 odločila za dokapitalizacijo družbe v višini 10,9 milijona EUR. Približno 99,6 % sredstev za dokapitalizacijo je vpisal državni sklad KAD, preostali del pa so vpisali individualni delničarji. Vse delnice so bile vpisane do 5. aprila 2007.
(15)
Cena delnice je znašala 27 EUR. V poročilu o vrednotenju iz […] (11) je bila septembra 2006 vrednost posamezne delnice določena na […] EUR.
(16)
Po dokapitalizaciji leta 2007 je bila struktura lastništva kapitala Adrie naslednja:
Preglednica 2
Struktura delničarjev Adrie po dokapitalizaciji leta 2007
Ime
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Drugi (vključno z individualnimi delničarji)
1,8
4.2 Ukrep 2: dokapitalizacija leta 2009
(17)
Upravni odbor Adrie se je 13. januarja 2009 odločil, da dokapitalizira družbo z izdajo novih delnic. Zato se je kapital Adrie povečal za 2,36 milijona EUR. Približno 99,5 % sredstev za dokapitalizacijo je vpisala KAD, preostalo pa so vpisali individualni delničarji. Vse delnice so bile vpisane do 20. julija 2009.
(18)
Cena delnice je znašala 22 EUR. V poročilu o vrednotenju iz […] je bila septembra 2008 vrednost posamezne delnice določena na […] EUR.
(19)
Po dokapitalizaciji leta 2009 je bila struktura lastništva kapitala Adrie naslednja:
Preglednica 3
Struktura delničarjev Adrie po dokapitalizaciji leta 2009
Ime
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Drugi (vključno z individualnimi delničarji)
2,9
4.3 Ukrep 3: dokapitalizacija leta 2010
(20)
Skupščina delničarjev Adrie se je 2. septembra 2010 odločila za dokapitalizacijo družbe v višini 2,5 milijona EUR. Približno 80 % sredstev za dokapitalizacijo je vpisala holdinška družba PDP, naslednica KAD in SOD. Preostalih 20 % sta vpisali dve zasebni turistični agenciji: Kompas d.d. in Palma d.o.o. (vsaka 10 %). Vse delnice so bile vpisane do 1. oktobra 2010.
(21)
Cena delnice je znašala 12 EUR. V poročilu o vrednotenju iz […] je bila junija 2009 vrednost posamezne delnice določena na […] EUR.
(22)
Po dokapitalizaciji leta 2010 je bila struktura lastništva kapitala Adrie naslednja:
Preglednica 4
Struktura delničarjev Adrie po dokapitalizaciji leta 2010
Ime
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Drugi (vključno z individualnimi delničarji)
2,4
4.4 Ukrep 4: dokapitalizacija leta 2011
(23)
Skupščina delničarjev Adrie se je 21. septembra 2011 odločila za dokapitalizacijo družbe v višini 69,7 milijona EUR. Republika Slovenija je vpisala 49,5 milijona EUR v denarju, PDP pa je vpisala 0,5 milijona EUR, prav tako v denarju. Preostali del dokapitalizacije (tj. 19,7 milijona EUR) je potekal v obliki pretvorbe dolga v lastniški delež, ki so jo izvedle številne banke: (a) NLB 13,83 milijona EUR; (b) Abanka Vipa d.d. 3,35 milijona EUR; (c) UniCredit Banka Slovenija d.d. 1,24 milijona EUR in (d) banka Hypo Alpe-Adria Bank d.d. 1,28 milijona EUR. Dokapitalizacija je bila izvedena 30. septembra 2011.
(24)
Dogovorjena cena za delnico je znašala 1 EUR, kar je najnižja vrednost, ki jo dopušča slovenska zakonodaja. Poročilo o vrednotenju ni bilo pripravljeno.
(25)
Po dokapitalizaciji leta 2011 je bila struktura lastništva kapitala Adrie naslednja:
Preglednica 5
Struktura delničarjev Adrie po dokapitalizaciji leta 2011
Ime
%
Republika Slovenija
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
UniCredit Banka Slovenija d.d.
1,8
PDP
2,1
Drugi (vključno z individualnimi delničarji)
0,1
Načrt prestrukturiranja iz septembra 2011
(26)
Po navedbah slovenskih organov je odločitev države, PDP in bank o sodelovanju pri dokapitalizaciji leta 2011 temeljila na podlagi načrta z naslovom „Načrt finančnega in poslovnega prestrukturiranja“ (v nadaljnjem besedilu: načrt prestrukturiranja) iz septembra 2011. Ta načrt je vseboval potrebne ukrepe za finančno in poslovno prestrukturiranje Adrie, ki bi ji omogočilo, da ponovno doseže rentabilnost. Jasno je, da je bil ta načrt pripravljen za namen priglasitve pomoči za prestrukturiranje, saj navaja pojme, kot sta „lastni prispevek“ in „izkrivljanje konkurence“, ki se običajno ne pojavljajo v poslovnem načrtu.
(27)
Glede na prvotni predloženi načrt prestrukturiranja bi Adria dosegla rentabilnost leta 2013 (po osnovnem in optimističnem scenariju) ali leta 2014 (po pesimističnem scenariju). Glede na prvotni predloženi načrt prestrukturiranja so težave Adrie nastale zaradi: (a) […].
(28)
Prvotni predložen načrt prestrukturiranja je določal številne ukrepe, osredotočene na prestrukturiranje Adrie in njeno ponovno doseganje rentabilnosti: (a) […].
(29)
Prav tako bi glede na prvotni predloženi načrt dokapitalizacija leta 2011 v višini 69,7 milijona EUR zajemala negativno premoženje Adrie v višini […] EUR, odplačilo obveznosti v višini […] EUR ([…] EUR zapadlih obveznosti dobaviteljem in […] EUR za predčasno odplačilo bančnih posojil) ter financiranje ukrepov za prestrukturiranje v višini […] EUR.
(30)
Po drugi strani pa bi stroški prestrukturiranja skupaj znašali […] EUR, ki sta jih delno v denarju financirali Slovenija in PDP z dokapitalizacijo v višini 50 milijonov EUR. Prispevek Adrie k stroškom prestrukturiranja („lastni prispevek“) bi znašal […] EUR zaradi pretvorbe dolga v lastniški delež bančnih posojil (19,7 milijona EUR), […]. Prvotni predloženi načrt prestrukturiranja je prodajo AAT in ukinitev rednih prog obravnaval kot izravnalna ukrepa.
(31)
Slovenija je ob upoštevanju pomislekov Komisije iz sklepa o začetku postopka predložila številne spremembe k načrtu prestrukturiranja. Načrt prestrukturiranja trenutno zlasti predvideva, da bo prestrukturiranje potekalo do leta 2015, in vsebuje več dodatnih ukrepov za prestrukturiranje, da se zagotovi bolj trajnostna rentabilnost. Dodatni ukrepi za prestrukturiranje, skupaj z njihovim finančnim učinkom za obdobje 2014-2015, so: (a) […].
4.5 Ukrep 5: prevzem družbe Adria Airways Tehnika d.d. v obdobju 2010-2011
(32)
AAT je odvisna družba v 100-odstotni lasti Adrie, ki je bila ustanovljena leta 2010. Pred tem je bila notranja služba za vzdrževanje letal Adrie, znana kot SVL. AAT opravlja vzdrževalna dela na letalih za Adrio in druge stranke.
(33)
V obdobju med novembrom 2010 in marcem 2011 sta PDP in Aerodrom Ljubljana, ki je upravitelj ljubljanskega letališča v večinski lasti države, v dveh fazah od Adrie odkupila 52,3-odstotni oziroma 47,7-odstotni delež AAT. V prvi fazi je PDP odkupila 18,24-odstotni delež v AAT v obliki 2 676 346 prednostnih delnic brez glasovalnih pravic po ceni 1 EUR za delnico. Istočasno je Aerodrom Ljubljana odkupil 31,16-odstotni delež v AAT (4 570 881 delnic) s pretvorbo dolga v prednostne delnice brez glasovalnih pravic v vrednosti približno 4,6 milijona EUR. V drugi fazi na začetku leta 2011 je Adria prodala svoje preostale delnice AAT: PDP je odkupila 5 000 000 navadnih delnic po ceni 1 EUR na delnico in povečala svoj delež v podjetju na 52,33 %, Aerodrom Ljubljana pa je povečal svoj delež v AAT na 47,67 % s pretvorbo 2,2 milijona EUR terjatev Adrie.
(34)
Skupni plačani znesek je bil torej 14,7 milijona EUR, tj. 1 EUR na delnico. V poročilu o vrednotenju iz aprila 2010 se je vrednost AAT kot službe za vzdrževanje letal Adrie decembra 2009 ocenila med 14,4 milijona EUR in 14,9 milijona EUR.
5. SKLEP O ZAČETKU POSTOPKA
(35)
Komisija se je 20. novembra 2012 odločila, da bo začela formalni postopek preiskave. V sklepu o začetku postopka je Komisija predhodno ugotovila, da bi se Adria lahko obravnavala kot podjetje v težavah v času, ko so bili sprejeti opredeljeni ukrepi, oziroma vsaj od leta 2008. Komisija je poleg tega izrazila pomisleke v zvezi s petimi ukrepi, ki so se ocenjevali, in sprejela predhodni sklep, da so vsi vsebovali državno pomoč.
(36)
V sklepu o začetku postopka je Komisija v zvezi z ukrepoma 1 in 2 menila, da je imela Slovenija jasen in neposreden vpliv na KAD, in sprejela predhoden sklep, da so bila pri sodelovanju KAD pri dokapitalizacijah leta 2007 in 2009 vključena državna sredstva, in se ukrepa pripišeta Sloveniji. Čeprav je bila cena delnic, ki jo je KAD dejansko plačala, nižja od cene iz poročil o vrednotenju, je Komisija izrazila pomisleke o poročilih, saj je obstajala precejšna časovna vrzel med vrednotenjem delnic in dokapitalizacijama. Ker je bila KAD takrat večinska delničarka Adrie, je Komisija menila, da je bil cilj dokapitalizacij leta 2007 in 2009 financirati obstoječo naložbo KAD v družbi, ki bi se lahko obravnavala kot podjetje v težavah.
(37)
Pri ocenjevanju ukrepa 3 je Komisija opozorila, da je PDP naslednica KAD in SOD, za ukrepe katerih je Komisija predhodno menila, da se pripišejo državi. Poleg tega je Komisija v zvezi s pripisljivostjo ukrepa državi izpostavila dejstvo, da ima Slovenija posredno v lasti že 100 % PDP (prek KAD, SOD in DSU (družba za svetovanje in upravljanje d.o.o v državni lasti), in se sklicevala na nekatere posredne dokaze pripisljivosti ukrepa državi v smislu sodne prakse v zadevi Stardust Marine (14). Podobno kot pri ukrepih 1 in 2 je Komisija izrazila pomisleke o poročilu o vrednotenju, saj je obstajala precejšna, kar 15-mesečna časovna vrzel med vrednotenjem delnic in dokapitalizacijo, čeprav je bila cena delnic, ki jo je PDP dejansko plačala, nižja od cene iz poročila o vrednotenju. Komisija je prav tako predhodno menila, da sodelovanje dveh zasebnih turističnih agencij (Kompas d.d. in Palma d.o.o.) poleg PDP pri dokapitalizaciji leta 2010 kot tako ni zadostovalo za odvrnitev pomislekov Komisije o morebitni prednosti za Adrio (15).
(38)
V zvezi z ukrepom 4 je Komisija opozorila, da je naložba Slovenije jasno vsebovala državna sredstva, in ponovila svoj predhodni sklep, da se ukrepi PDP lahko pripišejo državi. Komisija je tudi izrazila pomisleke o sodelovanju NLB pri ukrepu 4, ki bi se lahko pripisal državi, saj (a) je bila NLB takrat v večinski lasti države; (b) je država imela večino glasov v upravnem odboru in nadzornem svetu banke in (c) bi lahko na ravnanje banke, ki je v lasti države, vplivali javni organi.
(39)
Pri ocenjevanju, ali je ukrep 4 vseboval neupravičeno selektivno prednost za Adrio, je Komisija v sklepu o začetku postopka opozorila, da je dejstvo, da so banke privolile v pretvorbo dolga v lastniški delež le, če bi država dokapitalizirala Adrio, in zlasti drugačna narava prispevkov države in PDP v primerjavi s prispevki bank (denarna sredstva proti pretvorbi dolga), zadostovalo za razumne pomisleke o tem, ali je bila dokapitalizacija leta 2011 enakovredna (pari passu). Komisija je prav tako opozorila, da je dokapitalizacija leta 2011 za razliko s predhodnimi dokapitalizacijami potekala brez poročila o vrednotenju.
(40)
V zvezi s trditvijo slovenskih organov, da so se odločili za sodelovanje pri ukrepu 4 na podlagi načrta prestrukturiranja iz septembra 2011, je Komisija menila, da načrt prestrukturiranja načeloma ni bil zadosten, da bi izpolnil merila zasebnih vlagateljev, saj se zdi, da so nekatere napovedi iz načrta prestrukturiranja temeljile na negotovih ali nejasnih predpostavkah. Poleg tega je Komisija izpostavila, da bi zasebni vlagatelj upošteval tveganje, da so predhodne dokapitalizacije pomenile nezakonito državno pomoč, in bi ocenil učinek morebitnega naloga za izterjavo Komisije na donosnost naložbe. Komisija je tudi menila, da so se banke morda odločile za sodelovanje pri dokapitalizaciji zaradi zanimanja Slovenije za Adrio veliko pred datumom odločitve o dokapitalizaciji leta 2011.
(41)
V zvezi z ukrepom 5 je Komisija ponovno izrazila svoje predhodno stališče, da se ukrepi PDP pripišejo državi ter da so bila vključena državna sredstva. V zvezi z Aerodromom Ljubljana je Komisija predhodno sprejela isti sklep, pri čemer je upoštevala dejstvo, da je bila družba v večinski lasti države že ob prevzemu AAT. Po mnenju Komisije tudi ni bilo verjetno, da javni organi niso sodelovali pri pomembnih odločitvah, ki jih je sprejel upravitelj ljubljanskega letališča Aerodrom Ljubljana zaradi njegove strateške pomembnosti za državo kot glavnega prehoda za mednarodne lete.
(42)
Ker je prva faza odkupa delnic AAT potekala takoj po dokapitalizaciji leta 2010, je Komisija menila, da se ukrepi ne bi smeli ocenjevati ločeno, temveč kot del večje operacije, katere cilj je bil podpirati Adrio. Komisija je med proučevanjem poročila, ki je določil vrednost delnic AAT, opazila, da je bila AAT vrednotena kot del službe za vzdrževanje Adrie (takrat je bilo njeno ime še SVL) ter da so se pri ocenjevanju vrednosti AAT upoštevale sinergije, ki izhajajo iz tega. Vendar je Komisija menila, da bi se morala v poročilu ocenjevati vrednost SLV/AAT kot samostojnega subjekta, pri čemer se ne bi smele upoštevati sinergije znotraj skupine, saj je bila AAT izločena iz Adrie in ustanovljena kot novo podjetje leta 2010 ter prodana kot ločen subjekt. Poleg tega je Komisija izrazila pomisleke tudi o precejšni časovni vrzeli med vrednotenjem in prodajo delnic AAT.
(43)
Komisija je prav tako izrazila pomisleke o združljivosti petih ukrepov, ki se ocenjujejo, z notranjim trgom, zlasti, ker slovenski organi niso navedli nobenih morebitnih razlogov za združljivost.
(44)
Ob upoštevanju obravnavanih ukrepov in dejstva, da bi se Adria lahko obravnavala kot podjetje v težavah v času odobritve ukrepov, je Komisija opozorila, da bi se združljivost ukrepov lahko ocenjevala le v skladu s členom 107(3)(c) PDEU in zlasti ob upoštevanju Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (16) (v nadaljnjem besedilu: smernice za reševanje in prestrukturiranje). Komisija je najprej menila, da se zdi, da pogoji za reševanje iz oddelka 3.1 smernic za reševanje in prestrukturiranje niso izpolnjeni. V zvezi s pomočjo za prestrukturiranje, kot je opredeljena v oddelku 3.2 smernic za reševanje in prestrukturiranje, je Komisija izpostavila, da so bili opredeljeni ukrep izvedeni pred priglasitvijo Komisiji in brez verodostojnega načrta prestrukturiranja, ki bi izpolnjeval pogoje iz smernic za reševanje in prestrukturiranje, kar pomeni okoliščino, ki bi sama po sebi zadostovala za izključitev združljivosti ukrepov z notranjim trgom (17).
(45)
Komisija je tudi izrazila pomisleke o načrtu prestrukturiranja, saj se je zdelo, da ta ni bil dovolj trdna podlaga za ponovno doseganje dolgoročne rentabilnosti Adrie, ker so nekatere napovedi iz načrta temeljile na količinsko neopredeljenih, negotovih ali nejasnih predpostavkah. Komisija je prav tako dvomila, da se bi lahko izravnalni ukrepi, ki so predvideni v načrtu o prestrukturiranju, obravnavali za ustrezne in/ali zadostne, saj se je zdelo, da so potrebni za ponovno doseganje rentabilnosti Adrie. V zvezi s prodajo AAT Komisija poudarja, da je prodaja potekala več mesecev pred odobritvijo načrta prestrukturiranja konec leta 2010 in v začetku leta 2011, tj. v času, ko je Adria nujno potrebovala finančna sredstva. Tudi ukinitev rednih prog se ni zdela sprejemljiv izravnalni ukrep, saj je bila večina teh prog (27 od 31) v načrtu prestrukturiranja opredeljena kot proge, ki prinašajo izgubo, njihova ukinitev pa bi bila v vsakem primeru potrebna, da se zagotovi rentabilnost družbe. Komisija je prav tako imela pomisleke o tem, ali je lahko predlagani lastni prispevek Adrie v višini […] EUR v celoti sprejemljiv, zlasti, ker ni bilo jasno, ali bi se zneski od prodaje AAT in pretvorbe bančnih posojil v lastniški delež lahko šteli za lastni prispevek. Ker se je zdelo, da je bila Adria v času odobritve ukrepov v težavah in ker podjetja v težavah lahko prejmejo le pomoč za reševanje in/ali prestrukturiranje, je Komisija prav tako imela pomisleke o tem, ali je bilo upoštevano načelo enkratne pomoči, zlasti v zvezi z dokapitalizacijo leta 2011.
6. PRIPOMBE O SKLEPU O ZAČETKU POSTOPKA
6.1 Pripombe Slovenije
(46)
Slovenija v svojih pripombah o sklepu o začetku postopka Komisije vztraja, da ukrepi 1, 2 in 3 niso vključevali državne pomoči, saj odločitev KAD in PDP ni mogoče pripisati državi. Zlasti je Slovenija opozorila, da 100-odstotni lastniški delež države ni dovolj za sprejetje sklepa, da se ukrepi pripišejo državi. Slovenija poleg tega trdi, da so bila poročila o vrednotenju, v katerih je določena vrednost delnic, ustrezna in da je bilo na podlagi tega načelo vlagatelja pod tržnimi pogoji izpolnjeno, kar izključuje prednost Adrii. Zlasti v zvezi z ukrepom 3 Slovenija trdi, da je bil enakovreden vpis 20 % delnic dveh zasebnih turističnih agencij poleg PDP bistvenega pomena in je pokazal, da trg ni dvomil v rentabilnost Adrie, kar bi izključilo obstoj državne pomoči.
(47)
V zvezi z ukrepom 5 je Slovenija ponovno izpostavila, da ukrepov PDP ni mogoče pripisati državi. V zvezi z ukrepi Aerodroma Ljubljana Slovenija meni, da se državi ne more pripisati vpliv na njegovo odločitev, da kupi AAT, samo zaradi dejstva, da so nekatere člane nadzornega sveta predlagale država, KAD in SOD. Slovenija poleg tega meni, da se poročilo o vrednotenju iz aprila 2010, v katerem je bila vrednost AAT kot službe za vzdrževanje Adrie ocenjena med 14,4 milijona EUR in 14,9 milijona EUR, ne more obravnavati za zastarelo in da ni dokaza, da so se v poročilu o vrednotenju upoštevale sinergije z Adrio. Poleg tega Slovenija trdi, da zapisnika uprav PDP in Aerodroma Ljubljana kažeta, da je bila odločitev o prevzemu AAT sprejeta na podlagi ekonomsko smotrnih vidikov. Zato bi bilo treba obstoj državne pomoči pri ukrepu 5 izključiti.
(48)
Slovenija prav tako nasprotuje obravnavanju Adrie kot podjetja v težavah in meni, da je bila Adria v težavah šele od januarja 2011, tj. v času ukrepa 4.
(49)
V zvezi z ukrepom 4 Slovenija izključuje tudi možnost obstoja pomoči, saj po njenih trditvah pretvorbe dolga v lastniški delež NLB ni mogoče pripisati državi. Poleg tega Slovenija meni, da so bila neodplačana posojila, pretvorjena v lastniški delež, v celoti zavarovana z zastavo letala in zgradb ter da so banke z njihovo pretvorbo v lastniški delež prevzele novo poslovno tveganje. Glede na to bi bila pretvorba dolga v lastniški delež enakovredna denarni dokapitalizaciji. Slovenija trdi tudi, da so banke in država vplivale druga na drugo, da bi sprejele odločitev o naložbi, ki je po mnenju Slovenije temeljila na zanesljivem načrtu prestrukturiranja, in da so bile odločitve o naložbi istočasne, kar izključuje kakršno koli neupravičeno prednost Adrii.
(50)
Ker Slovenija meni, da ukrepi 1, 2, 3 in 5 niso vsebovali državnih sredstev, ni navedla razlogov za združljivost za te ukrepe. Vendar pa je navedla razloge za združljivost za ukrep 4, če bi Komisija ugotovila, da vključuje državno pomoč. Ker naj bi bila Adria po navedbah Slovenije v težavah šele od januarja 2011 (glej uvodno izjavo 48), bi ukrep 4 pomenil združljivo pomoč za prestrukturiranje v skladu z oddelkom 3.2 smernic za reševanje in prestrukturiranje na podlagi predloženega načrta prestrukturiranja.
(51)
V zvezi s ponovnim doseganjem rentabilnosti Slovenija meni, da načrt prestrukturiranja zagotavlja dolgoročno rentabilnost Adrie, in izpostavlja, da v skladu s smernicam za reševanje in prestrukturiranje vključuje raziskavo trga in analizo vzrokov za težave podjetja, ter predvideva opustitev dejavnosti, ki bi strukturno še naprej prinašale izgubo po prestrukturiranju. Kot je navedeno v uvodni izjavi 31, je Slovenija predložila številne spremembe k načrtu prestrukturiranja, ki trenutno predvideva, da bo prestrukturiranje potekalo do leta 2015, in vsebuje več dodatnih ukrepov za prestrukturiranje, da se zagotovi bolj trajnostna rentabilnost. Slovenija izpostavlja tudi, da spremenjen načrt prestrukturiranja zagotavlja dolgoročno rentabilnost družbe do leta 2015 tudi v najbolj pesimističnem scenariju s […]-odstotno donosnostjo lastniškega kapitala (ROE) leta 2014 in […]-odstotno donosnostjo lastniškega kapitala leta 2015, ki je višja od stopenj, ki jih je Komisija sprejela v sklepu o državni pomoči za Air Malta (18).
(52)
Slovenija meni, da so zmanjšanje zmogljivosti (v obliki ukinitve rednih storitev) za […] % in […] % v zimski in poletni sezoni, prepustitev slotov na nekaterih letališčih, vključno na koordiniranih (prezasedenih) letališčih, in prodaja AAT ustrezni in sorazmerni izravnalni ukrepi. Slovenija trdi tudi, da so bile ukinjene proge dejansko donosne na podlagi tako imenovane „bruto marže“ (pozitivna stopnja kritja C1), ki jo je Komisija sprejela v zadevah Air Malta in České aerolinie (19).
(53)
V zvezi z omejenostjo pomoči na najmanjši znesek (lastni prispevek) Slovenija v skladu z že pojasnjenim trdi, da prodaja AAT ni vsebovala pomoči, zato bi bilo treba prihodke od prodaje v višini 14,7 milijona EUR sprejeti kot lastni prispevek. Slovenija prav tako meni, da bi bilo treba pretvorbo dolga v lastniški delež bank obravnavati kot lastni prispevek v celotnem znesku, tj. 19,7 milijona EUR. Slovenija je prav tako predložila vrednosti letal, zastavljenih za obravnavana posojila, skupaj z zadevnim poročilom AVAC (20), v katerem je navedena vrednost teh letal. Če se k temu prišteje še prodaja številnih sredstev […], bi lastni prispevek presegel [50-54] % na podlagi posodobljenega načrta prestrukturiranja.
(54)
Načelo enkratne pomoči je bilo po mnenju Slovenije upoštevano, saj ukrepi 1, 2, 3 in 5, ki so bili odobreni pred ukrepom 4, niso vsebovali državne pomoči Adrii.
6.2 Pripombe zainteresiranih strani
(55)
Med formalnim postopkom preiskave je Komisija prejela pripombe le od družbe Ryanair, ki podpira predhodne ugotovitve Komisije, da so ukrepi, ki se ocenjujejo, vsebovali pomoč in da niso združljivi z notranjim trgom.
(56)
Vendar je družba Ryanair trdila, da ocena načela vlagatelja pod tržnimi pogoji, ki jo je opravila Komisija, v sklepu o začetku postopka ni bila popolna, saj bi Komisija morala obravnavati vprašanje, ali bi zasebni vlagatelj najprej izbral možnost likvidacije Adrie, namesto da bi ji zagotovil dodatni kapital (21). Družba Ryanair trdi, da bi morala Komisija v sklepu o začetku postopka oceniti, ali bi bila likvidacija Adrie za državo donosnejša od zagotovitve dodatnih sredstev. Čeprav je družba Ryanair menila, da nima dovolj informacij za pripombe o načrtu prestrukturiranja, je izrazila pomisleke, da bo Adria ponovno postala donosna.
(57)
Družba Ryanair je trdila tudi, da bi vsaka pomoč Adrii škodila njenemu tržnemu položaju, saj spodkopava njena prizadevanja, da razvije svoj trg, in zanjo pomeni izgubo prihodka.
6.3 Pripombe Slovenije o pripombah zainteresirane tretje strani
(58)
Slovenija je podrobno obravnavala trditve, ki jih je v svojih pripombah navedla družba Ryanair. Slovenija je zlasti pojasnila, da pri dokapitalizacijah v korist Adrii ni sodelovala le država, temveč tudi zasebni vlagatelji in subjekti, katerih ukrepi se po navedbah Slovenije ne morejo pripisati državi. Poleg tega Slovenija meni, da družba Ryanair napačno interpretira sodno prakso, ko trdi, da bi se morala Slovenija odločiti za stečaj namesto za prestrukturiranje in dolgoročno rentabilnost Adrie. Po navedbah Slovenije so bile pripombe družbe Ryanair o načelu vlagatelja pod tržnimi pogoji napačne, saj bi veljale le za upnike in ne za vlagatelje Adrie: ker Slovenija ni bila upnik družbe, ni mogla zahtevati njene likvidacije.
(59)
Slovenija je trdila, da je Komisija obravnavala predpostavko iz načrta prestrukturiranja Adrie, in poudarila, da so pomisleki družbe Ryanair, ali bo Adria lahko ponovno dosegla rentabilnost, neutemeljeni. Slovenija je trdila tudi, da trditev o domnevni škodi tržnemu položaju družbe Ryanair ni bila utemeljena.
7. OCENA UKREPOV
(60)
V tem sklepu je kot predhodna točka izpostavljeno vprašanje, ali je Adria podjetje v težavah v smislu smernic za reševanje in prestrukturiranje (oddelek 7.1). Nato je proučeno, ali ukrepi, ki se proučujejo, vsebujejo državno pomoč Adrii v smislu člena 107(1) PDEU (oddelek 7.2), in ali je taka pomoč, če obstaja, zakonita (oddelek 7.4) in združljiva z notranjim trgom (oddelek 7.5 tega dokumenta).
7.1 Težave Adrie
(61)
Finančni položaj Adrie se je od leta 2008 stalno slabšal, saj se je zmanjšala prodaja, EBT (dobiček pred davki) je negativen, prav tako pa je negativen tudi lastniški kapital. Po podatkih slovenskih organov so bili ključni finančni parametri Adrie v obdobju 2007-2011 naslednji:
Preglednica 6
Ključni finančni podatki Adrie v obdobju 2007-junij 2011 (v mio. EUR)
2007
2008
2009
2010
Junij 2011
Promet
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Čisti poslovni izid
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBT+DA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Osnovni kapital
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Lastniški kapital
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Razmerje med dolgom in lastniškim kapitalom
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Denarni tok iz poslovnih dejavnosti
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Adria je proračunsko leto 2011 zaključila z izgubo v višini 12 milijonov EUR (24), leta 2012 pa je izguba znašala 10,8 milijona EUR (25). Zdi se tudi, da je Adria leta 2013 izgubo zmanjšala na 3,1 milijona EUR (26).
(63)
Točka 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje določa, da je podjetje v težavah, če je bila „izgubljena več kot polovica [njegovega] osnovnega kapitala“ in „je bila v preteklih 12 mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala“. S to določbo je izražena predpostavka, da podjetje, ki ima ogromne izgube osnovnega kapitala, ne bo moglo preprečiti izgub, ki bi kratkoročno ali srednjeročno skoraj zagotovo ogrozile obstoj družbe (kot je določeno v točki 9 smernic za reševanje in prestrukturiranje).
(64)
Kot je navedeno v sklepu o začetku postopka, se osnovni kapital v obdobju 2007-junij 2011 ni zmanjšal, temveč se je povečal. Vendar Komisija pojasnjuje, da je lastniški kapital družbe leta 2010 in 2011 postal negativen. Hkrati družba ni sprejela ustreznih ukrepov za reševanje zmanjšanja svojega lastniškega kapitala. V predhodnih zadevah (27) je Komisija sprejela sklep, da obstaja vnaprejšnja domneva, da so merila iz točke 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje izpolnjena, če je lastniški kapital družbe negativen, kar bi veljalo za Adrio vsaj od leta 2010. Splošno sodišče je v nedavni sodbi (28) razsodilo tudi, da je podjetje z negativnim lastniškim kapitalom podjetje v težavah.
(65)
Poleg tega je imela Adria dozdevno največje težave do konca leta 2010. V zvezi s tem so mediji takrat navajali možnost, da bo Adria šla v prostovoljno poravnavo oziroma da se bo celo vložil predlog za stečajni postopek (29). To bi lahko pomenilo, da je vsaj takrat Adria izpolnjevala merila za uvedbo kolektivnih postopkov insolventnosti v skladu s slovensko zakonodajo v smislu točke 10(c) smernic za reševanje in prestrukturiranje.
(66)
Iz navedenih razlogov Komisija v skladu s sklepom o začetku postopka ugotavlja, da je bila Adria leta 2010 in 2011 podjetje v težavah v smislu točke 10(a) in/ali točke 10(c) smernic za reševanje in prestrukturiranje, tj. ob odobritvi ukrepov 3, 4 in 5.
(67)
Poleg tega preglednica 6 kaže, da bi Adria leta 2010 in 2011 lahko bila v težavah tudi v smislu točke 11 smernic za reševanje in prestrukturiranje, ki določa, da se podjetje lahko šteje za podjetje v težavah „ob prisotnosti običajnih znakov podjetja v težavah, kot so naraščajoče izgube, upadanje prometa, kopičenje zalog, presežki prostih zmogljivosti, padanje denarnih tokov, naraščajoči dolgovi, naraščajoči stroški obresti ali zmanjševanje čiste vrednosti sredstev“.
(68)
Vendar Komisija meni, da Adria v obdobju 2007-2009 ni kazala običajnih znakov podjetja v težavah v skladu s točko 11 smernic za reševanje in prestrukturiranje. Leta 2008 je Adria prvič v obravnavanem obdobju zabeležila izgubo v višini 3,2 milijona EUR. Vendar Slovenija pravilno izpostavlja dejstvo, da sta se prihodek in denarni tok Adrie leta 2008 povečala v primerjavi s predhodnim letom (in sicer s 179,2 milijona EUR na 205,4 milijona EUR oziroma s 16,9 milijona EUR na 18,5 milijona EUR). Poleg tega je bil njen osnovni kapital stabilen in je znašal 6,8 milijona EUR.
(69)
Komisija prav tako ugotavlja, da je neto EBT Adrie leta 2008 in 2009 znašal 3,2 milijona EUR in 14 milijonov EUR. Če izključimo amortizacijo, je bil v istih letih gospodarski rezultat družbe pozitiven in je dosegel EBT+DA (dobiček pred davki + depreciacija in amortizacija) v višini 10,9 milijona EUR oziroma 1,6 milijona EUR (glej preglednico 6 v uvodni izjavi 61). Od leta 2010 je bil EBT+DA Adrie negativen. Ker je bila odločitev o ukrepu 2 sprejeta januarja 2009 in so bile delnice v celoti vpisane julija 2009, Komisija ne more z gotovostjo sklepati, da je takrat obstajal jasno opredeljiv trend negativnih rezultatov, na podlagi katerega bi lahko sklenila, da je bila Adria podjetje v težavah v smislu smernic za reševanje in prestrukturiranje.
(70)
V skladu s tem Komisija meni, da Adria ni bila podjetje v težavah v obdobju 2007-2009 ob izvedbi ukrepov 1 in 2.
7.2 Obstoj državne pomoči
(71)
Na podlagi člena 107(1) PDEU je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.
(72)
Za sprejetje sklepa o obstoju državne pomoči mora Komisija oceniti, ali so kumulativna merila iz člena 107(1) PDEU (tj. prenos državnih sredstev, selektivna prednost, morebitno izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino med državami članicami) izpolnjena za vsakega izmed petih ukrepov, ki se ocenjujejo.
7.2.1 Ukrepa 1 in 2: dokapitalizaciji leta 2007 in 2009
(73)
Komisija bo najprej proučila, ali sta ukrepa 1 in 2 Adrii dodelila neupravičeno selektivno prednost.
(74)
V sklepu o začetku postopka je Komisija v zvezi s tem navedla, da je bila cena delnic, ki jo je plačala KAD, nižja od cene iz obeh poročil o vrednotenju. KAD je nove delnice Adrie kupila februarja 2007 po ceni 27 EUR za delnico, kar je nižje od cene iz poročila o vrednotenju, ki je […] znašala […] EUR na delnico (glej uvodno izjavo 15). Januarja 2009 je KAD delnice kupila po ceni 22 EUR za delnico, kar je nižje od cene iz poročila o vrednotenju, ki je […] znašala […] EUR na delnico (glej uvodno izjavo 18). Vendar je Komisija izrazila pomisleke o zanesljivosti teh poročil, med drugim tudi zaradi precejšne časovne vrzeli med dokapitalizacijama (februarja 2007 oziroma januarja 2009) in vrednotenjem delnic družbe ([…] oziroma […]).
(75)
Komisija je po začetku formalnega postopka preiskave ocenila podatke in dokaze, ki jih je o teh poročilih predložila Slovenija. V zvezi z ukrepom 1 je Slovenija pojasnila, da so podatki, na katerih je temeljilo poročilo, z dne 30. septembra 2006 in da so bili v času, ko je cenilec pripravljal poročilo, to najnovejši podatki. V zvezi z ukrepom 2 je ugotovila, da je bilo poročilo o vrednotenju naročeno takrat, ko se je generalna skupščina Adrie odločila nadaljevati z dokapitalizacijo. Poleg tega Komisija ne vidi razloga za dvome o popolni neodvisnosti cenilca (P&S Capital).
(76)
Čeprav je […] mesečna vrzel med cenitvijo delnic družbe in dokapitalizacijo resnično obstajala, Komisija ni našla dokazov, da bi ta vrzel dejansko vplivala na ocenjeno vrednost delnic Adrie.
(77)
Komisija ugotavlja, da je metoda vrednotenja, ki se je uporabila v teh poročilih (neto sedanja vrednost pričakovanih prostih denarnih tokov (30)), pri takih odkupih zelo razširjena. Poleg tega je iz podrobne analize poročil razvidno, da uporabljene enačbe ustrezajo namenom vrednotenja in da so bile ustrezno uporabljene ter da so se predpostavke in napovedi o rasti prometa in donosnosti zdele uresničljive. Zlasti v poročilu o vrednotenju za dokapitalizacijo leta 2007 (ukrep 1) sta napovedani povprečni stopnji rasti prihodkov in donosnosti v okviru stopenj, zabeleženih v preteklosti. V poročilu o vrednotenju za dokapitalizacijo leta 2009 (ukrep 2) sta napovedani stopnji rasti prihodkov in donosnosti nižji od stopenj, zabeleženih v preteklosti, ker (a) je bila visoka gospodarska rast leta 2008 zlasti posledica slovenskega predsedovanja Svetu EU; (b) je bila svetovna gospodarska rast počasna; (c) so bili finančni trgi v napetem položaju. Tudi ostale predpostavke iz poročil se zdijo realistične. Poleg tega Komisija ugotavlja, da je bila KAD večinska delničarka Adrie že pred dokapitalizacijama (31) ter da je bil cilj dokapitalizacij financiranje obstoječe (in donosne) naložbe za KAD.
(78)
Na podlagi zgoraj navedenega Komisija ugotavlja, da se dokapitalizaciji leta 2007 in 2009 lahko štejeta za skladni s trgom in da nista pomenili neupravičene prednosti za Adrio.
(79)
Zato Komisija ugotavlja, da sta bila ukrepa 1 in 2 naložbi, ki bi jih vlagatelj v tržnem gospodarstvu izvedel v primerljivih okoliščinah (32), in zato ne vsebujeta državne pomoči, pri čemer ni treba nadalje oceniti, ali so bili ostali kumulativni pogoji iz člena 107(1) PDEU izpolnjeni.
7.2.2 Ukrep 3: dokapitalizacija leta 2010
(80)
Kot je navedeno v uvodi izjavi (73), je eden od nujnih pogojev za državno pomoč dejstvo, da ukrep dodeljuje neupravičeno selektivno prednost upravičencu. V nadaljevanju bo Komisija ocenila, ali je bil ta pogoj pri ukrepu 3 izpolnjen.
(81)
Komisija je v sklepu o začetku postopka ugotovila, da je cena 12 EUR na delnico, ki so jo PDP in zasebni turistični agenciji plačale za delnice Adrie, nižja od cene […] EUR na delnico iz poročila o vrednotenju. Kakor pri ukrepih 1 in 2, je Komisija tudi tu izrazila pomisleke o zanesljivosti tega poročila, zlasti zaradi precejšnje […] mesečne časovne vrzeli med dokapitalizacijo (septembra 2010) in vrednotenjem delnic v poročilu ([…]).
(82)
Informacije, ki so jih predložili slovenski organi, so nekoliko zmanjšale dvome Komisije v tem smislu. Vendar ne glede na to Komisija ponovno navaja, da sta na podlagi istih informacij in vrednotenja pri dokapitalizaciji leta 2010 sodelovali dve zasebni turistični agenciji (Kompas d.d. in Palma d.o.o.), ki sta zagotovili 20 % sredstev, PDP pa je zagotovila preostalih 80 % kapitala. Zasebni turistični agenciji in PDP so sodelovale pod enakimi pogoji in vpisale delnice na isti dan. Poleg tega sta bila prispevek zasebnih turističnih agencij in prispevek PDP opravljena z vložitvijo denarnih sredstev. Komisija je v sklepu o začetku postopka poudarila, da bi sodelovanje zasebnih turističnih agencij, ki sta zagotovili 20 % sredstev, načeloma lahko pomenilo, da je obravnavano naložbo podpiral trg, čeprav je treba ukrep obravnavati v širšem kontekstu takratnega položaja Adrie in dejstva, da je bil ukrep 3 tretja dokapitalizacija v času približno treh let in pol.
(83)
Komisija najprej ugotavlja, da je Slovenija predložila dokaze o tem, da sta Kompas d.d. in Palma d.o.o. v celoti zasebni podjetji, nad katerima država nima nobenega nadzora ali vpliva. Poleg tega ukrepa 1 in 2 nista vsebovala državne pomoči, kot je navedeno v uvodni izjavi 79. Na podlagi tega se zdi, da odločitve o naložbi, ki bi jo sprejel zasebni vlagatelj, ni mogoče obravnavati, kot da vpliva na odločitvi zasebnih turističnih agencij, da izvedeta naložbo v Adrio. Komisija prav tako ugotavlja, da sta zasebni turistični agenciji vpisali delnice Adrie istega dne kot PDP, plačali isto ceno, njuna naložba je potekala pod istimi pogoji, naložba kapitala PDP in zasebnih turističnih agencij pa je potekala v denarju.
(84)
V vsakem primeru se sodelovanje zasebnih turističnih agencij, ki sta zagotovili 20 % sredstev, ne more obravnavati za zanemarljivo v primerjavi z javnim posredovanjem v smislu ustaljene sodne prakse, tudi če bi Komisija sklenila, da je sodelovanje PDP vsebovalo državna sredstva in da se pripiše državi (v tem smislu glej uvodne izjave 89 do 91) (33). Poleg tega ob upoštevanju navedenega Komisija ne more skleniti, da je na odločitev zasebnih turističnih agencij o naložbi v Adrio dejansko vplivalo ravnanje PDP. Dejstvo, da je Adria leta 2010 veljala za podjetje v težavah (glej oddelek 7.1), tega ne spremeni.
(85)
Poleg tega na podlagi dokazov, ki jih je predložila Slovenija, ni razvidno, da bi imeli zasebni turistični agenciji razen ustvarjanja dobička še kakšne druge razloge za vlaganje v Adrio. V tem smislu Komisija izpostavlja poročilo, ki ga je predložila Slovenija v zvezi s strateškimi usmeritvami Adrie za obdobje 2009-2014, ki je bilo očitno na voljo vlagateljem v času, ko so sprejemali svoje odločitve o naložbi, v skladu s tem poročilom pa naj bi Adria poslovala z dobičkom med letoma 2010 in 2014 na podlagi dokapitalizacije v višini približno 2,5 milijona EUR ter s sprejetjem nekaterih ukrepov s strani Adrie, vključno z višjim povprečnim dohodkom na potnika in zmanjšanjem stroškov. To poročilo je dodaten znak, da sta bili zasebni turistični agenciji dejansko prepričani o donosnosti svoje naložbe.
(86)
Zato Komisija meni, da je bila odločitev zasebnih turističnih agencij o naložbi v Adrio enakovredna odločitvi PDP ter da je bila njuna naložba precejšna. Poleg tega Komisija nima nobenih razlogov za dvom, da sta se zasebni turistični agenciji za naložbo v Adrio odločili zaradi namena ustvarjanja dobička. Na podlagi tega je Komisija sklenila, da ukrep 3 ni vključeval neupravičene prednosti za Adrio in zato ne vsebuje državne pomoči, pri čemer ni treba nadalje oceniti, ali so bili ostali kumulativni pogoji iz člena 107(1) PDEU izpolnjeni.
7.2.3 Ukrep 4: dokapitalizacija leta 2011
(87)
Slovenija je 30. septembra 2011 v denarju vpisala 70 % (49,5 milijona EUR) dokapitalizacije Adrie leta 2011. Slovenija je izvedla naložbo prek Agencije za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije (v nadaljnjem besedilu: AUKN). Poleg tega je PDP vpisala dodaten 1 % (0,5 milijona EUR) v denarju. Preostali del dokapitalizacije (tj. 19,7 milijona EUR) je potekal v obliki pretvorbe dolga v lastniški delež, ki so jo izvedle številne banke: 20 % NLB, 5 % Abanka Vipa d.d., 2 % UniCredit Banka Slovenije d.d. in 2 % Hypo Alpe-Adria Bank d.d..
(88)
AUKN je bila ustanovljena z Zakonom o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije (34), njen upravni odbor je imenoval Državni zbor, neposredno je bila financirana iz proračuna Republike Slovenije, njeni zaposleni pa so bili javni uslužbenci (35). Zato je jasno, da se ukrepi AUKN lahko pripišejo državi in da so vključevali državna sredstva, čemur Slovenija ne ugovarja. Komisija poleg tega izpostavlja tudi sporočilo za medije z dne 23. junija 2011, ki ga je pripravil Urad predsednika vlade Republike Slovenije: „Vlada […] je na današnji seji […] sklenila […], da [AUKN] v osnovni kapital [Adrie Airways d.d.] vplača 49,5 milijona evrov, [500 000] evrov pa vplača Posebna družba za podjetniško svetovanje (PDP, d.d.). […] Cilj Republike Slovenije je z aktivnim sodelovanjem v navedenem postopku zagotoviti nadaljnje zadovoljevanje interesov Republike Slovenije na področju dejavnosti rednega zračnega prevoza, ki ga opravlja letalski prevoznik s sedežem v Republiki Sloveniji.“ (36)
(89)
V zvezi s PDP Komisija meni, da obstajajo številni kazalniki v smislu sodne prakse v zadevi Stardust Marine (37), na podlagi česar lahko sklepa, da je bila PDP ustanovljena za izvajanje politik slovenskih javnih organov ter da se njena odločitev o naložbi v ukrep 4 pripiše državi in vsebuje državna sredstva. Komisija najprej ugotavlja, da je Slovenija posredni lastnik 100 % PDP (prek KAD, SOD in DSU). Ob upoštevanju tega Komisija opozarja na svoj sklep v zadevi ELAN (38), v katerem je ugotovila, da se ukrepa KAD in DSU, dveh lastnikov PDP, pripišeta državi. Poleg tega ima država vse glasove v odboru delničarjev, ki imenuje upravni odbor družbe. V skladu s členom 19 statuta PDP mora upravni odbor dati soglasje za nakup vrednostih papirjev, če je vrednost posameznega posla višja od 500 000 EUR.
(90)
V skladu s sklepom o začetku postopka Komisija navaja tudi izjavo nekdanjega slovenskega ministra za finance ob koncu njegovega mandata 28. oktobra 2011 (tj. po ukrepu 4): „Z ustanovitvijo Posebne družbe za prestrukturiranje (PDP) smo zagotovili slovenskim podjetjem nove vire financiranja, znanje in izkušnje iz primerov dobrih praks pri prestrukturiranju podjetij. Najbolj odmevna sta zagotovo uspešno izvedena primera Adria Airways in Unior“ (39). Ta izjava lahko velja za posreden dokaz, da se ukrep pripiše državi v smislu sodne prakse Stardust Marine. Trditev Slovenije, da bi bilo treba to izjavo obravnavati v političnem kontekstu ob koncu mandata ministra za finance kot „drzno in dovolj preprosto, da se jo uspešno posreduje medijem“, se ne zdi prepričljiva. Poleg tega Komisija kot dodaten posreden dokaz navaja sporočilo za medije Urada predsednika vlade Republike Slovenije z dne 23. junija 2011 (glej uvodno izjavo 88), v katerem je navedeno, da se je slovenska vlada odločila, da bo PDP prispevala 0,5 milijona EUR k dokapitalizaciji leta 2011.
(91)
Ob upoštevanju navedenega Komisija meni, da je sodelovanje PDP pri dokapitalizaciji leta 2010 vključevalo državna sredstva in da se ukrepi PDP lahko pripišejo državi.
(92)
V zvezi z bankami Komisija v skladu s sklepom o začetku postopka navaja, da so Abanka Vipa d.d., UniCredit Banka Slovenije d.d. in Hypo Alpe-Adria Bank d.d. v celoti zasebni subjekti. NLB je bila ob ukrepu 4 v večinski lasti države, in sicer neposredni (45,62 %) ali posredni prek SOD (4,07 %) in KAD (4,03 %) (40), drug pomemben delničar pa je bila le še KBC Banka (25 %). Dejstvo, da je bila država večinski lastnik NLB, ki je tako imela večino glasov v upravnem odboru in nadzornem svetu, kaže na pripisljivost ukrepov državi. Vendar na podlagi statuta NLB Komisija ne more z gotovostjo sprejeti sklepa, da se njena odločitev o naložbi v Adrio pripiše državi. Poleg tega Komisija v strukturi upravljanja NLB ni našla znakov o vpletenosti javnih organov. Komisija v zvezi s tem tudi ni našla posrednega dokaza v smislu sodne prakse v zadevi Stardust Marine. Iz navedenih razlogov Komisija meni, da se odločitev NLB o sodelovanju pri ukrepu 4 ne pripiše Sloveniji.
(93)
Po obrazložitvi, da se ukrepa AUKN in PDP pripišeta državi, mora Komisija oceniti, ali sta vsebovala selektivno neupravičeno prednost Adrii.
(94)
Slovenija trdi, da je bila odločitev bank o naložbi v Adrio sprejeta istočasno z odločitvijo države, kar bi samo po sebi izključilo obstoj prednosti.
(95)
Komisija najprej opozarja na svojo ugotovitev, da je bila Adria leta 2011 ob odobritvi ukrepa 4 podjetje v težavah (glej uvodno izjavo 66).
(96)
Poleg tega Komisija ugotavlja, da je sodelovanje bank pri dokapitalizaciji leta 2011 potekalo v obliki pretvorbe dolga v lastniški delež v višini 26 % njihovih obstoječih terjatev do Adrie. Po drugi strani sta država in PDP vložili denar. Slovenija trdi, da je od skupaj 19,7 milijona EUR, pretvorjenih v lastniški kapital, [10-20] milijona EUR enakovrednih dokapitalizaciji, ker je bil del posojil v celoti zavarovan. Po trditvah Slovenije bi banke pri pretvorbi prevzele novo tveganje, ki lahko velja za enakovredno vložku novega denarja v višini [10-20] milijona EUR.
(97)
Komisija je ocenila informacije Slovenije in sklenila, da je bilo od 19,7 milijona EUR, pretvorjenih v lastniški delež, [10-20] milijona EUR dejansko v celoti in ustrezno zavarovanih z zastavo predvsem letal v lasti Adrie. Za določitev vrednosti teh letal se je Adria zanašala na poročilo o vrednosti letal „Aircraft Value Reference“, ki ga je aprila 2011 objavila neodvisna družba za analize vrednosti letal Aircraft Value Analysis Company (v nadaljnjem besedilu: AVAC). V tem poročilu so navedene trenutne in prihodnje vrednosti in cene zakupa več vrst letal, pri čemer so navedene najvišje in najnižje vrednosti. Za oceno letal, zastavljenih kot jamstvo, so bile uporabljene vrednosti, ki so bile bistveno nižje od najvišje vrednosti AVAC. Komisija meni, da je poročilo zanesljiva podlaga za določanje vrednosti letal, saj je AVAC neodvisna družba, poročilo pa se v sektorju zelo pogosto uporablja.
(98)
Vendar [0-10] milijona EUR dolgov, pretvorjenih v lastniški delež, ni bilo v celoti zavarovanih. Zato Komisija ne more sprejeti sklepa, da je bila njihova pretvorba enakovredna dokapitalizaciji in da so banke prevzele novo tveganje. Poleg tega so se pogoji preostalega dolga izboljšali, skupna stopnja tveganja pa se je bistveno zmanjšala glede na to, da je preostali (nepretvorjeni) del dolgov imel isto stopnjo zavarovanja kot pred pretvorbo. To skupno tveganje je dodatno zmanjšalo dejstvo, da je bil eden od pogojev za pretvorbo dolga v lastniški delež to, da je Adria morala […]. Poleg tega so bili v nekaterih primerih pogoji za neodplačani dolg (obrestna mera, rok odplačila itn.) […].
(99)
Po drugi strani je Slovenija v celoti prevzela tveganje za najmanj 49,5 milijona EUR, saj je delničarka Adrie postala šele po dokapitalizaciji leta 2011. Banke so prevzele novo tveganje, vendar ne iste stopnje kot Slovenija, saj se je njihov položaj izboljšal zaradi pretvorbe dolga. Na podlagi tega se zdi, da banke ob sprejetju odločitve o naložbi v Adrio niso bile v položaju, ki bi bil primerljiv s položajem države.
(100)
Prav tako ni mogoče izključiti, da je na odločitev bank o naložbi v Adrio vplivalo ravnanje države. V letnem poročilu 2011 Adrie je zapisano: „Vlada Republike Slovenije je 20. 1. 2011 jasno oblikovala svoje mnenje in se opredelila o pomenu Adrie Airways kot letalskega prevoznika za slovensko gospodarstvo, državljane Republike Slovenije in za goste iz tujine. V svojem sklepu je podala namero, naj Adria Airways ostane slovenski letalski prevoznik.“ Ta odločitev, ki je bila sprejeta veliko pred sprejetjem načrta prestrukturiranja septembra 2011, bi lahko olajšala odločitev bank o naložbi, saj je država že nakazala svoje veliko zanimanje za zagotovitev podpore Adrii (41).
(101)
Na podlagi navedenih argumentov Komisija izključuje trditve Slovenije, da so država in banke izvedle naložbe pod enakovrednimi pogoji.
(102)
Vendar mora Komisija proučiti, ali je bila naložba Slovenije v Adrio združljiva z notranjim trgom. Slovenija trdi, da je sprejela odločitev o sodelovanju pri ukrepu 4 na podlagi načrta prestrukturiranja iz septembra 2011, kar bi bilo treba šteti za skladno z načelom vlagatelja pod tržnimi pogoji.
(103)
Komisija je predhodno ugotovila, da je dokapitalizacija leta 2011 v nasprotju s predhodnimi dokapitalizacijami potekala brez poročila o vrednotenju. Poleg tega bi zasebni vlagatelj, ki se odloča za dokapitalizacijo družbe s precejšnjimi dolgovi, v skladu s sodno prakso zahteval načrt prestrukturiranja, ki bi družbi omogočil ponovno doseganje rentabilnosti (42). V tem primeru slovenski organi trdijo, da so sprejeli odločitev o sodelovanju pri dokapitalizaciji leta 2011 na podlagi načrta prestrukturiranja iz septembra 2011.
(104)
Vendar je Komisija že sklenila, da je bila Adria leta 2011 podjetje v težavah (glej uvodno izjavo 66). Samo po sebi to pomeni, da ni verjetno, da bi država od Adrie lahko pričakovala normalno donosnost vloženega kapitala v razumnem času. Poleg tega Komisija vztraja pri svojem mnenju iz sklepa o začetku postopka, da načrt prestrukturiranja ne zadostuje, da se dokapitalizacija leta 2011 upraviči kot skladna z načelom vlagatelja pod tržnimi pogoji. Načrt prestrukturiranja (v svoji prvotni različici iz septembra 2011) je predvideval rentabilnost leta 2013 z zelo majhno stopnjo dobička (EBT) (realistični scenarij je predvideval stopnje dobička v višini […] % leta 2013, […] % leta 2014 in […] % leta 2015). Da bi bil donos za delničarje nezadosten, kaže tudi dejstvo, da je načrt predvideval zlasti nizko stopnjo lastniškega kapitala v istem obdobju, in sicer v razponu od […] EUR leta 2011 do […] EUR leta 2015. To bi pomenilo, da bi se vloženi kapital septembra 2011 v višini 69,7 milijona EUR predvidoma bistveno zmanjšal v obdobju prestrukturiranja in tako ne bi pomenil dejanskega donosa.
(105)
Slovenija je predložila številna vmesna poročila, ki sta jih pripravila Airconomy in Adria med aprilom in septembrom 2011 (tj. pred načrtom prestrukturiranja iz septembra 2011), ki naj bi vključevala količinske opredelitve, ki niso bile vključene v načrt prestrukturiranja, in ki so bila očitno predložena vsem delničarjem Adrie in tudi državi. Vendar Komisija ugotavlja, da se vmesna poročila nanašajo na obdobje 2011-2012, načrt prestrukturiranja pa je vključeval napovedi do leta 2015, […]. Na podlagi tega Komisija meni, da vmesna poročila niso vsebovala potrebnih manjkajočih informacij, s katerimi bi načrt prestrukturiranja izpolnil načelo vlagatelja pod tržnimi pogoji.
(106)
Komisija je zato sklenila, da je dokapitalizacija leta 2011 dodelila neupravičeno prednost Adrii. Ta prednost je bila selektivna, saj je bila dodeljena le enemu upravičencu, torej Adrii.
(107)
Komisija mora tudi proučiti, ali bi ukrep 4 lahko izkrivljal konkurenco in vplival na trgovino med državami članicami, tako da bi Adria imela prednost pred konkurenti, ki ne prejemajo javne podpore. Zdi se jasno, da je ukrep 4 lahko vplival na trgovino in konkurenco znotraj EU, saj je Adria konkurent drugim letalskim prevoznikom EU, zlasti od začetka veljavnosti tretje faze liberalizacije zračnega prometa („tretjega svežnja“) dne 1. januarja 1993. Poleg tega je na razmeroma krajših razdaljah znotraj EU zračni promet konkurent cestnemu in železniškemu prometu, na katera bi ukrep prav tako lahko vplival.
(108)
Ukrep 4 je tako omogočil Adrii, da nadaljuje s poslovanjem in da se ji v nasprotju s konkurenti ni treba soočiti s posledicami slabih finančnih rezultatov.
(109)
Na podlagi navedenih argumentov Komisija ugotavlja, da je ukrep 4 vključeval državno pomoč v korist Adrii v smislu člena 107(1) PDEU.
7.2.4 Ukrep 5: prodaja AAT v obdobju 2010-2011
(110)
V sklepu o začetku postopka je Komisija iz razlogov iz uvodnih izjav 41 in 42 sprejela predhoden sklep, da je odkup delnic AAT, ki sta ga izvedla PDP in Aerodrom Ljubljana, dodelil neupravičeno prednost Adrii.
(111)
Zaradi drugačne narave prispevkov PDP in Aerodroma Ljubljana (denar oziroma pretvorba dolga v lastniški delež) ter ob upoštevanju ugotovitev v zvezi z ukrepom 4 (glej uvodne izjave 94 do 101) je Komisija sklenila, da se trditve glede enakovredne narave prispevkov lahko smiselno izključijo za ukrep 5.
(112)
Komisija mora vseeno oceniti, ali sta bili odločitvi PDP in Aerodroma Ljubljana ekonomsko smotrni, in sicer na podlagi tega, ali bi preudaren udeleženec v tržnem gospodarstvu v primerljivih okoliščinah ravnal enako. V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da je bila skupna cena v višini 14,7 milijona EUR, ki sta jo plačala Aerodrom Ljubljana in PDP, znotraj razpona vrednosti iz poročila o vrednotenju AAT. Vendar je Komisija izrazila pomisleke o poročilu o vrednotenju, saj bi bilo treba oceniti vrednost AAT (ki je bila takrat še služba za vzdrževanje Adrie, znana kot SVL) kot samostojnega subjekta, pri čemer se ne bi smele upoštevati sinergije znotraj skupine. Komisija tudi ugotavlja, da je obstajala precejšna časovna vrzel med vrednotenjem AAT/SVL ([…]) in prodajo AAT (od novembra 2010 do marca 2011).
(113)
Komisija mora najprej opozoriti, da je poročilo o vrednotenju pripravil neodvisni strokovnjak (družba KPMG) ter da ni razloga za dvome, da strokovnjak svoje naloge ni opravil popolnoma neodvisno. V zvezi s časovno vrzeljo med vrednotenjem in prodajo delnic je Slovenija pojasnila, da je poročilo o vrednotenju temeljilo na finančnem položaju Adrie dne 31. decembra 2009, tj. na zadnjih zunanje revidiranih podatkih. Komisija ugotavlja, da je bil ukrep 5 najprej izveden novembra 2010, tj. manj kot leto po datumu vrednotenja AAT v skladu s poročilom o vrednotenju. Čeprav poročilo o vrednotenju AAT upošteva negativne napovedi Adrie, so v njem podrobno ocenjeni poslovni segmenti storitev vzdrževanja, popravil in obnov ter podana je ugotovitev, da se negativni trend družbe ni nanašal na AAT ter da je bila ATT donosna enota. Poleg tega podrobna ocena poročila o vrednotenju kaže, da je bila AAT/SVL ocenjena kot ločena poslovna enota, pri čemer se dejansko niso upoštevale potencialne sinergije z Adrio. Glede na to se zdi, da je bilo poročilo o vrednotenju pripravljeno v času, ko je bilo znano, da bo AAT začela opravljati storitve vzdrževanja, popravil in obnove za druge zunanje stranke, zlasti Spanair, ki bi sčasoma kot glavna stranka AAT zamenjal Adrio. Na podlagi zgoraj navedenega in glede na to, da je poročilo uporabilo najnovejše razpoložljive revidirane finančne podatke o AAT, da ga je pripravil neodvisen strokovnjak in da je bilo verodostojno iz vseh zadevnih poslovnih vidikov, je njegova uporaba kot referenčnega dokumenta pri ukrepu sprejemljiva. Čeprav je res, da se kriza še ni končala, je bilo leta 2009 slovensko gospodarstvo v najbolj prizadeto. Novembra 2010, ko sta se družbi PDP in Aerodrom Ljubljana odločili kupiti AAT, so napovedi za rast BDP za Slovenijo za leta 2010, 2011 in 2012 ponovno dosegale pozitivne vrednosti (1,1 %, 1,9 % oziroma 2,6 %) (43). V teh okoliščinah zasebni vlagatelj ne bi nujno izvedel novega vrednotenja, ker bi lahko domneval, da poročilo o vrednotenju, ki temelji na številkah iz leta 2009, kaže točno sliko poslovanja.
(114)
Bolj pomembno je, da je Slovenija predložila dokaze, ki kažejo, da je bila AAT ob izvedbi ukrepa 5 donosna, ni imela zapadlega dolga, njen dolg pa bi se lahko odplačal z njenimi dobički. Poleg tega je Slovenija predložila napovedi AAT do leta 2014, ki kažejo, da bi AAT v letu 2010 imela dobiček po odbitku davka v višini […] EUR, ostala pa bi dobičkonosna tudi po tem datumu, pri čemer bi imela leta 2014 dobiček v višini približno […] EUR. Zdi se, da so bile te napovedi na voljo PDP in Aerodromu Ljubljana pri sprejemanju odločitve o naložbi.
(115)
Slovenija je predložila tudi dokaze, da je Aerodrom Ljubljana svojo odločitev o naložbi v AAT sprejel iz gospodarskih razlogov. Upravni odbor in nadzorni svet Aerodroma Ljubljana sta avgusta in septembra 2010 ocenila možnost odkupa delnic AAT. Aerodrom Ljubljana je ocenil korist poravnave številnih preostalih terjatev do Adrie, pri čemer je upošteval poslovne pogoje, ki so vključevali fiksni 8-odstotni dobiček na prednostne delnice AAT, […]. Čeprav se je pri drugem vrednotenju predlagala nižja cena delnic, je nadzorni svet Aerodroma Ljubljana sprejel odločitev, da pogoji pretvorbe ([…]) upravičujejo višjo ceno delnice.
(116)
V zvezi z drugo fazo prodaje AAT je iz zapisnika sestanka nadzornega sveta Aerodroma Ljubljana z dne 21. januarja 2011 razvidno, da so potekale razprave o prednostih in slabostih različnih cen delnic in opustitvi prodajnih opcij Aerodroma Ljubljana. Ob prevzemu navadnih delnic v začetku leta 2011 so bile odvzete zlasti prodajne opcije, vendar je nadzorni svet Aerodroma Ljubljana vseeno sklenil, da je to ekonomsko smotrna odločitev, saj je Aerodrom Ljubljana v zameno za odpoved prodajnim opcijam pridobil pravico enakopravnega soupravljanja AAT, čeprav je imel v lasti manj delnic kot PDP. Poleg tega je nadzorni svet ugotovil, da bi nakup AAT pozitivno vplival na Aerodrom Ljubljana, saj bi se ocenjeni prihodek leta 2011 zmanjšal za […] %, če bi Adria prenehala poslovati.
(117)
Slovenija je predložila tudi dokaze, da je uprava PDP sprejela odločitev o odkupu prednostnih delnic in navadnih delnic AAT iz ekonomsko smotrnih razlogov. Zapisniki sestankov PDP kažejo, da je že izvedla svojo oceno AAT, v kateri je bila priporočena cena med […] EUR in […] EUR, tj. v razponu iz poročila o vrednotenju iz uvodne izjave 34. Čeprav bi notranja stopnja donosnosti naložbe PDP znašala […] %, je PDP uspelo izposlovati boljše pogoje od AAT, vključno z 8-odstotnimi fiksnimi dividendami.
(118)
Komisija je zato sklenila, da odločitvi PDP in Aerodroma Ljubljana o sodelovanju pri ukrepu 5 nista vključevali neupravičene prednosti Adrii, saj sta oba vlagatelja ravnala kot preudarna udeleženca na trgu in sprejela svoji odločitvi o naložbi iz ekonomsko smotrnih razlogov. Zato ni treba oceniti, ali so bili preostali kumulativni pogoji iz člena 107(1) PDEU izpolnjeni.
7.3 Sklep o obstoju pomoči
(119)
Na podlagi navedenih razlogov Komisija sprejema sklep, da ukrepi 1, 2, 3 in 5 niso vsebovali državne pomoči Adrii.
(120)
Po drugi strani pa Komisija, kot je pojasnjeno v oddelku 7.2.3, meni, da je ukrep 4 vseboval državno pomoč, zato bo v nadaljevanju ocenila njegovo zakonitost in združljivost z notranjim trgom.
7.4 Zakonitost pomoči - ukrep 4
(121)
Člen 108(3) PDEU določa, da država članica ne sme izvajati ukrepa pomoči, dokler Komisija ni sprejela sklepa o odobritvi tega ukrepa. Komisija ugotavlja, da je Slovenija sodelovala pri dokapitalizaciji leta 2011 (ukrep 4), ne da bi jo pred tem priglasila Komisiji, da jo odobri. Komisija obžaluje, da Slovenija ni spoštovala obveznosti neukrepanja in da je s tem kršila svoje obveznosti iz člena 108(3) PDEU.
7.5 Združljivost pomoči - ukrep 4
(122)
Če bi Komisija ugotovila, da je ukrep 4 vseboval državno pomoč, je ta po mnenju Slovenije združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(c) PDEU in zlasti pomoči za prestrukturiranje iz smernic za reševanje in prestrukturiranje.
(123)
Člen 107(3)(c) PDEU določa, da se pomoč lahko odobri, če je dodeljena za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih sektorjev in kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Kot je navedeno v sklepu o začetku postopka, Komisija meni, da se združljivost ukrepa 4 lahko oceni le na podlagi člena 107(3)(c) PDEU, zlasti v skladu z določbami o pomoči za prestrukturiranje smernic za reševanje in prestrukturiranje.
7.5.1 Upravičenost
(124)
V skladu s točko 33 smernic za reševanje in prestrukturiranje so do pomoči za prestrukturiranje upravičena le podjetja v težavah v smislu točk 9-13 smernic za reševanje in prestrukturiranje. V zvezi s tem je Komisija že ugotovila, da je bila Adria leta 2011 ob odobritvi ukrepa 4 podjetje v težavah (glej uvodno izjavo 66).
(125)
Točka 12 smernic za reševanje in prestrukturiranje določa, da novoustanovljeno podjetje ni upravičeno do pomoči za reševanje in prestrukturiranje, tudi če je njegov začetni položaj negotov. Podjetje načeloma velja za novoustanovljeno prva tri leta po začetku poslovanja na zadevnem področju. Adria je bila ustanovljena leta 1961 in se ne more obravnavati za novoustanovljeno podjetje. Adria tudi ne pripada poslovni skupini v smislu točke 13 smernic za reševanje in prestrukturiranje.
(126)
Komisija je zato sprejela sklep, da je Adria upravičena do pomoči za prestrukturiranje.
7.5.2 Ponovno doseganje dolgoročne rentabilnosti
(127)
V skladu s točko 34 smernic za reševanje in prestrukturiranje mora biti dodelitev pomoči za prestrukturiranje pogojena z izvajanjem načrta prestrukturiranja, ki ga mora v vseh primerih posameznih pomoči potrditi Komisija. V točki 35 je pojasnjeno, da mora načrt prestrukturiranja, katerega trajanje mora biti čim krajše, obnoviti dolgoročno sposobnost preživetja podjetja v smiselnem časovnem okviru in na podlagi realističnih predvidevanj prihodnjih pogojev poslovanja.
(128)
V skladu s točko 36 smernic za reševanje in prestrukturiranje morajo biti v načrtu opisane okoliščine, ki so privedle do težav podjetja, ter upoštevano sedanje stanje in pričakovane tržne napovedi v prihodnosti ter zajeti najbolj optimistični, najbolj pesimistični in osnovni scenariji.
(129)
Načrt mora vsebovati preobrat, ki bo podjetju omogočil, da bo po zaključku prestrukturiranja vse svoje stroške krilo samo, vključno z amortizacijo in finančnimi dajatvami. Pričakovan donos kapitala mora biti dovolj velik, da prestrukturiranemu podjetju omogoča samostojno konkuriranje na trgu (točka 37 smernic za reševanje in prestrukturiranje).
(130)
Kot je navedeno v sklepu o začetku postopka, je Komisija imela pomisleke, ali je imel načrt za prestrukturiranje dovolj trdno podlago za doseganje dolgoročne rentabilnosti Adrie, saj se zdi, da so nekatere napovedi iz načrta temeljile na količinsko neopredeljenih, negotovih ali nejasnih predpostavkah. Poleg tega Komisija ni mogla zagotovo vedeti, ali bo podjetje doseglo rentabilnost do konca leta 2013, kot je navedeno v prvotnem načrtu prestrukturiranja.
(131)
Slovenija je med formalnim postopkom preiskave predložila številne spremembe k načrtu prestrukturiranja. V skladu s spremenjenim načrtom bo Adria ponovno dosegla rentabilnost leta 2014 ali 2015. Načrt prestrukturiranja bo trajal največ pet let v skladu s predhodno prakso primerov v sektorju potniškega zračnega prometa (44). Komisija poleg tega navaja, da je treba v sedanjih gospodarskih razmerah zlasti v sektorju zračnega prometa doseči stabilizacijo uspešnosti poslovanja in storitev, da se zagotovi dolgoročna rentabilnost kot trdna podlaga za rast v prihodnosti in ne zgolj kratkoročni preobrat, ki po svoji naravi poteka več let.
(132)
V načrtu prestrukturiranja je izpostavljeno, da je glavni cilj prestrukturiranja Adrie dolgoročna rentabilnost, glavni cilj Adrie pa je sprejeti jasno strategijo in tržno usmeritev z več ključnimi cilji: povečanje finančne moči in preprečevanje izgub od leta 2013, zmanjšanje kompleksnih stroškov in doseganje jasne, konkurenčne in trajnostne edinstvene prodajne ponudbe. Glede na načrt bi podjetje z dosego teh ciljev […].
(133)
Načrt prestrukturiranja prav tako opisuje okoliščine, ki so povzročile težave Adrie in ki so bile zlasti posledica svetovne finančne krize, majhnega primarnega trga Adrie (Slovenija in sosednje države), nizke zmogljivosti njene flote (predvsem letal CRJ200) […].
(134)
Poleg tega načrt prestrukturiranja zajema najbolj optimistične in najbolj pesimistične scenarije ter osnovni scenarij in analizo tveganj, ki bi lahko vplivala na prestrukturiranje Adrie, na primer spremembe cen goriva, tveganje, ki izhaja iz sprememb menjalnega tečaja, ali morebitna tveganja v zvezi s floto. V vseh primerih se pričakuje, da bo Adria ponovno dosegla rentabilnost do konca obdobja prestrukturiranja. V okviru osnovnega scenarija se pričakuje, da bo Adria leta 2014 dosegla neto stopnjo dobička v višini […] %, leta 2015 pa […] %, razmerje med dolgom in lastniškim kapitalom v višini […] leta 2014 in […] leta 2015 ter stopnjo donosnosti lastniškega kapitala v višini […] % leta 2014 in […] % leta 2015. V najbolj pesimističnem scenariju bi se neto stopnja dobička zmanjšala na […] % leta 2014 in na […] % leta 2015, razmerje med dolgom in lastniškim kapitalom bi se povečalo na […] leta 2014 in na […] leta 2015, stopnja donosnosti lastniškega kapitala pa bi znašala […] % leta 2014 in […] % leta 2015.
(135)
Glavni namen načrta je prestrukturirati in zmanjšati omrežje Adrie, ki je prinašalo izgubo zaradi prevelike flote, letalskega osebja in drugega osebje. Za ta namen načrt prestrukturiranja predvideva precejšnje zmanjšanje števila prog in pogostosti letov ter manjšo floto z učinkovitejšo rabo goriva do leta 2015, ki jo sestavlja […] letal ([…]), zlasti […].
(136)
Načrt prestrukturiranja predvideva ukinitev […] prog in dodatno zmanjšanje pogostosti letov. Prav tako bi se precej zmanjšalo število rednih prog, in sicer na […] leta 2015. V obdobju prestrukturiranja bi Adria skupaj zmanjšala svojo zmogljivost za [11-14] % v smislu ASK (45).
(137)
Ukrepi za prestrukturiranje, predvideni v načrtu, v zvezi z zmanjšanjem stroškov (npr. […] itn.) in povečanjem prihodkov (npr. […] itn.) je dodaten korak v pravi smeri, da se doseže bolj trajnostna rentabilnost. Poleg tega dodatni ukrepi za prestrukturiranje (glej uvodno izjavo 31) predvidevajo višje prihodke in nižje stroške s skupnim pozitivnim učinkom v višini […] EUR leta 2014 in […] EUR leta 2015, s čimer se bo okrepilo ponovno doseganje rentabilnosti Adrie. Komisija tako meni, da bodo pobude o zmanjšanju stroškov in povečanju prihodkov Adrii omogočile, da ponovno doseže dolgoročno rentabilnost do leta 2015.
(138)
Poleg tega dokazi Slovenije kažejo, da je Adria na dobri poti, da bo dosegla večino ciljev, določenih v načrtu prestrukturiranja, kar je dodaten pokazatelj, da je načrt zanesljiv.
(139)
V zvezi s ponovnim doseganjem rentabilnosti je Komisija na podlagi sprememb k načrtu prestrukturiranja, ki jih je predložila Slovenija, ugotovila, da je vpliv različnih ukrepov za prestrukturiranje ustrezno količinsko opredeljen, rentabilnost pa je predvidena na ustreznih stopnjah v okviru vseh scenarijev za celotno obdobje prestrukturiranja do leta 2014 in 2015. Zato Komisija ob upoštevanju pomembnih ukrepov za prestrukturiranje, ki so bili do zdaj sprejeti, in doseženega napredka meni, da bo načrt prestrukturiranja Adrii omogočil, da ponovno doseže dolgoročno rentabilnost v smiselnem časovnem okviru.
7.5.3 Preprečevanje neupravičenega izkrivljanja konkurence (izravnalni ukrepi)
(140)
V skladu s točko 38 smernic za reševanje in prestrukturiranje je treba sprejeti izravnalne ukrepe, ki bodo čim bolj zmanjšali škodljive učinke na pogoje poslovanja. Ti ukrepi lahko vsebujejo prenos sredstev, zmanjševanje zmogljivosti ali prisotnosti na trgu in zmanjševanje vstopnih ovir na zadevnih trgih (točka 39 smernic za reševanje in prestrukturiranje).
(141)
V zvezi s tem se opustitev deficitnih dejavnosti, ki bi jih bilo v vsakem primeru treba izvesti zato, da se obnovi sposobnost podjetja za preživetje, ne šteje za zmanjševanje zmogljivosti ali prisotnosti na trgu z namenom ocenitve izravnalnih ukrepov (točka 40 smernic za reševanje in prestrukturiranje).
(142)
Slovenija za Adrio predlaga naslednje izravnalne ukrepe: (a) […] rednih prog; (b) prepustitev slotov na več letališčih, vključno na koordiniranih letališčih; (c) zmanjšanje flote in (d) prodaja AAT.
(143)
Slovenija je predložila dokaze, ki kažejo, da so bile proge, ukinjene v skladu z načrtom prestrukturiranja, donosne na podlagi stopnje kritja C1 v skladu s prakso Komisije v predhodnih zadevah (46). Stopnja kritja C1 upošteva stroške leta, potnikov in distribucije (tj. variabilne stroške), ki se pripišejo vsaki posamezni progi. Tako vse proge s pozitivno stopnjo kritja C1 ustvarjajo zadostne prihodke, da ne krijejo le variabilnih stroškov proge, temveč prispevajo tudi k stalnim stroškom podjetja. Mnenje Komisije je, da se stopnja kritja C1 zdi ustrezen podatek za ocenjevanje, ali določena proga prispeva k donosnosti letalskega prevoznika.
(144)
Načrt prestrukturiranja v zvezi z zmogljivostjo navaja, da je leta 2011 skupna zmogljivost podjetja znašala […] ASK, pričakuje pa se, da bo zmogljivost Adrie ob koncu obdobja prestrukturiranja leta 2015 znašala približno […] ASK, kar je približno [11-14]-odstotno zmanjšanje. Če se izključijo proge z negativno stopnjo kritja C1, se ta vrednost zmanjša na [6-8] %.
(145)
Komisija poleg tega ugotavlja, da je zaradi sprememb omrežja prog Adria prepustila več slotov na letališčih, od katerih so nekatera na koordiniranih letališčih (47), kot sta na primer letališči v Dublinu in Københavnu. Ti sloti omogočajo konkurenčnim letalskim prevoznikom, da uporabljajo določene proge in povečajo svojo zmogljivost.
(146)
V zvezi z zmanjšanjem flote Komisija ugotavlja, da je Adria zmanjšala svojo floto s […] letal leta 2011 na […] letal, ki bi morala glede na načrt prestrukturiranja ostati nespremenjena do konca obdobja prestrukturiranja leta 2015. V zvezi s prodajo AAT Komisija meni, da je ta ukrep sprejemljiv kot izravnalni ukrep, zlasti ob upoštevanju ugotovitve iz uvodne izjave 118, da ne vsebuje državne pomoči.
(147)
Pri presojanju ustreznosti izravnalnih ukrepov bo Komisija upoštevala strukturo trga in pogoje konkurence ter tako preprečila, da bi kateri od teh ukrepov povzročil poslabšanje strukture trga (točka 39 smernic za reševanje in prestrukturiranje). Izravnalni ukrepi morajo biti sorazmerni z izkrivljajočimi učinki pomoči in zlasti z velikostjo in relativno pomembnostjo podjetja na njegovem trgu ali trgih. Stopnjo zmanjševanja je treba ugotoviti za vsak primer posebej (točka 40 smernic za reševanje in prestrukturiranje).
(148)
Komisija najprej ugotavlja, da tržni delež Adrie glede na celotno produktivno zmogljivost in rezultate letalskega sektorja EU (v smislu potnikov) znaša le 0,15 % (1,17 milijona potnikov leta 2011). Ker je Adria manjši letalski prevoznik, bi dodatno zmanjšanje flote ali zmogljivosti lahko imelo negativen vpliv na njeno rentabilnost, pri čemer ne bi zagotovilo nobenih smiselnih tržnih priložnosti za konkurente.
(149)
V zvezi z zmanjšanjem zmogljivosti, ki je najpomembnejši del izravnalnih ukrepov, Komisija meni, da je približno [6-8]-odstotno zmanjšanje donosnih prog v obdobju 2011-2015 zadostno, zlasti v primerjavi z drugimi zadevami v zvezi s prestrukturiranjem letalskih prevoznikov (48). To zmanjšanje zmogljivosti pri donosnih progah je večje kot v zadevi Air Malta. Poleg tega je skupno [11-14]-odstotno zmanjšanje zmogljivosti podobno 15-odstotnemu zmanjšanju, sprejetemu v zadevi Austrian Airlines (49).
(150)
Komisija ugotavlja tudi, da je Slovenija območje, ki prejema regionalno pomoč za namene iz člena 107(3)(a) PDEU (50). V skladu s točko 56 smernic za reševanje in prestrukturiranje „so lahko pogoji za odobritev pomoči [območjem, ki prejemajo regionalno pomoč,] manj strogi glede izvajanja izravnalnih ukrepov in višine prispevka upravičenca. V primerih, ko se zmanjševanje zmogljivosti ali prisotnosti na trgu zdi najprimernejši ukrep za preprečevanje neupravičenih izkrivljanj konkurence, je, če to opravičujejo potrebe regionalnega razvoja, zahtevano zmanjšanje v območjih, ki prejemajo podporo, manjše kot v ostalih območjih.“
(151)
Na podlagi tega Komisija meni, da so izravnalni ukrepi, ki jih je predlagala Slovenija, ustrezni in sorazmerni v skladu s smernicami za reševanje in prestrukturiranje za zagotovitev, da se čim bolj zmanjšajo škodljivi učinki na pogoje trgovanja, ki so posledica dodelitve pomoči za prestrukturiranje Adrii.
7.5.4 Omejenost pomoči na najmanjši znesek (lastni prispevek)
(152)
V skladu s točko 43 smernic za reševanje in prestrukturiranje je potreben precejšen prispevek k prestrukturiranju iz lastnih sredstev upravičenca, da se omeji količina pomoči na najnižjo vsoto stroškov, potrebnih za prestrukturiranje. To lahko vključuje prodajo sredstev, ki niso bistvenega pomena za preživetje podjetja, ali zunanje financiranje po tržnih pogojih.
(153)
Takšen prispevek mora biti realen, tj. dejanski, pri čemer mora izključevati vse prihodnje dobičke, kot je denarni tok (točka 43 smernic za reševanje in prestrukturiranje). Lastni prispevek sam po sebi ne sme vsebovati dodatne državne pomoči. Pri velikih podjetjih Komisija običajno za ustreznega šteje prispevek, ki znaša vsaj 50 % stroškov prestrukturiranja. Vendar lahko Komisija v izjemnih okoliščinah in primerih posebnih težav sprejme nižji prispevek (točka 44 smernic za reševanje in prestrukturiranje).
(154)
Ob upoštevanju skupnih stroškov prestrukturiranja v višini […] EUR predlagani lastni prispevek Adrie znaša […] EUR, kar pomeni približno [50-54] % skupnih stroškov prestrukturiranja. Lastni prispevek se v skladu z načrtom prestrukturiranja razčleni na:
(a)
[…];
(b)
celotno prodajo AAT (tj. 14,7 milijona EUR);
(c)
celotno pretvorbo dolga v lastniški delež, ki so jo izvedle banke v okviru ukrepa 4 (19,7 milijona EUR).
(155)
V zvezi s točko (a) Komisija meni, da so ti ukrepi sprejemljivi in se upravičeno obravnavajo kot lastni prispevek. Večina teh sredstev je dejansko bila prodanih, zato je jasno, da se lahko prihodki od prodaje štejejo za lastni prispevek. Poleg tega je Slovenija predložila dokaze, da so preostala sredstva trenutno v prodajnem postopku, njihova vrednost pa je bila določena v skladu z zunanjimi vrednotenji, vključno z vrednotenjem AVAC v primeru letal (glej uvodno izjavo 97).
(156)
V zvezi s točko (b) je Komisija v uvodni izjavi 118 ugotovila, da ukrep 5 ne vsebuje državne pomoči, zato se zdi smiselno, da se prihodki od prodaje AAT obravnavajo za element lastnega prispevka.
(157)
V zvezi s točko (c) o pretvorbi dolga v lastniški delež Slovenija meni, da bi se morala celotna pretvorba dolga v lastniški delež, ki so jo izvedle banke v okviru ukrepa 4, šteti za lastni prispevek. V zvezi s tem Komisija meni, da pretvorba nezavarovanega dolga v običajnih razmerah ne bi izražala zaupanja trga v podjetje, saj nezavarovani upniki ne prevzamejo novih tveganj, povezanih z izvajanjem načrta prestrukturiranja. Vendar je Slovenija v zadevi Adria pokazala, da je bil dolg, pretvorjen v lastniški delež, v celoti zavarovan v veliki meri, tj. v višini [10-20] milijona EUR od skupaj 19,7 milijona EUR (glej uvodno izjavo 97). Tako bi banke lahko izterjale v celoti zavarovan znesek, če bi bila Adria likvidirana. Iz tega sledi, da so se banke odpovedale v celoti zavarovani terjatvi, ki bi jo lahko v celoti izterjale, in jo zamenjale z lastniškim deležem Adrie v enaki vrednosti. Tako so banke prevzele novo tveganje s pretvorbo dolga v lastniški delež za vsaj [10-20] milijona EUR, saj ni gotovo, da bo njihova naložba v Adrio donosna.
(158)
Na podlagi navedenega Komisija meni, da je pretvorba dolga v lastniški delež v celoti zavarovanih posojil, tj. v višini [10-20] milijona EUR, sprejemljiva kot lastni prispevek.
(159)
Ob upoštevanju zgoraj navedenega bi stopnja skupnega prispevka Adrie dosegla […] EUR oziroma [46-48] % stroškov prestrukturiranja. Za veliko podjetje, kot je Adria, bi stopnja lastnega prispevka običajno znašala 50 %. Vendar je lahko Komisija v skladu s točko 56 smernic za reševanje in prestrukturiranje manj stroga pri višini lastnega prispevka na območjih, ki prejemajo pomoč, med katera je spadala Slovenija v času izvedbe ukrepov (glej uvodno izjavo 150). V predhodnih zadevah, na primer v zadevi Air Malta, je Komisija sprejela stopnjo lastnega prispevka v višini približno 45 %.
(160)
Zato Komisija meni, da so bile zahteve iz točke 43 smernic za reševanje in prestrukturiranje izpolnjene.
7.5.5 Načelo enkratne pomoči
(161)
Pomoč mora biti skladna tudi s točko 72 smernic za reševanje in prestrukturiranje, ki določa, da podjetje, ki je prejelo pomoč za reševanje in prestrukturiranje v zadnjih desetih letih, ni upravičeno do pomoči za reševanje in prestrukturiranje (načelo enkratne pomoči).
(162)
Ker ukrepi 1, 2, 3 in 5 ne vsebujejo državne pomoči in ker Adria ni prejela pomoči za reševanje in prestrukturiranje v zadnjih desetih letih, je Komisija sklenila, da je ukrep 4 v skladu z načelom enkratne pomoči.
7.6 Sklepne ugotovitve o ukrepu 4
(163)
Ob upoštevanju zgoraj navedenega Komisija meni, da je Slovenija nezakonito izvedla dokapitalizacijo leta 2011 v korist Adrie in kršila člen 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Vendar Komisija meni, da ukrep in načrt prestrukturiranja izpolnjujeta pogoje iz smernic za reševanje in prestrukturiranje. Komisija zato meni, da je pomoč združljiva z notranjim trgom -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Dokapitalizacije družbe Adria Airways d.d. v letih 2007, 2009 in 2010, ki jih je Republika Slovenija izvedla v korist Adrie Airways d.d., ne pomenijo pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
Tudi prevzem družbe Adria Airways Tehnika d.d., ki sta ga izvedla PDP in Aerodrom Ljubljana d.d. v letih 2010 in 2011, ne pomeni pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
Člen 2
Dokapitalizacija v višini 50 milijonov EUR v korist Adrie Airways d.d., ki jo je Republika Slovenija izvedla leta 2011, pomeni pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
Pomoč je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
Člen 3
Ta sklep je naslovljen na Republiko Slovenijo.
V Bruslju, 9. julija 2014