ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 466/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kromě svého základního poslání financovat investice v Evropské unii, které zůstává jejím hlavním úkolem i cílem, provádí Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) finanční operace mimo Unii na podporu vnějších politik Unie. To umožňuje doplnit rozpočtové prostředky Unie dostupné pro regiony mimo EU o finanční sílu EIB ve prospěch cílových třetích zemí. Prováděním těchto finančních operací EIB nepřímo přispívá k plnění obecných zásad a cílů politiky Unie, jež zahrnují zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti, a k prosperitě Unie v měnících se globálních ekonomických podmínkách.
(2)
Ustanovení čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) ve spojení s článkem 208 této smlouvy stanoví, že EIB za podmínek stanovených ve svém statutu přispívá k provádění opatření nezbytných k dosahování cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce.
(3)
Za účelem podpory vnější činnosti Unie a k tomu, aby EIB mohla financovat investice mimo Unii, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, využívala většina operací EIB mimo Unii rozpočtovou záruku EU (dále jen „záruka EU“) spravovanou Komisí. To dále posiluje úvěruschopnost EIB vzhledem k finančním trhům, což má prvořadý význam.
(4)
Poslední záruka EU na finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. prosince 2013 byla stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (2). Záruka EU na finanční operace EIB mimo Unii ve prospěch unijních politik by měla být stanovena s ohledem na víceletý finanční rámec na období 2014-2020.
(5)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (3), zajišťuje likvidní rezervu pro rozpočet Unie pro případ ztrát z finančních operací EIB a z makrofinanční pomoci a úvěrů Euratomu mimo Unii.
(6)
Měl by být vypracován seznam zemí, které mohou být potenciálně způsobilé pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU. Je rovněž vhodné vytvořit seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU.
(7)
S ohledem na nedávný vývoj, který Unii umožnil otevřít novou kapitolu vztahů s Bhútánem a Myanmarem/Barmou a s cílem podpořit probíhající politické a hospodářské reformy v obou těchto zemích, by měl být Bhútán doplněn na seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB, a Myanmar/Barma by měl být doplněn na oba uvedené seznamy.
(8)
Za účelem zohlednění zásadního politického vývoje by měl být náležitě přezkoumán seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé pro finanční operace EIB v rámci záruky EU, a na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy III. Změny Komise v příloze III by měly vycházet z celkového hodnocení zahrnujícího ekonomické, sociální, environmentální a politické aspekty, zejména pak ty, které souvisejí s demokracií, lidskými právy a základními svobodami. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Aby se zohlednil budoucí vývoj skutečných potřeb na dotování záručního fondu podle nařízení (ES, Euratom) č. 480/2009, je zapotřebí rozdělit maximální strop záruky EU na pevně stanovený strop dosahující maximální částky 27 000 000 000 EUR a nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR. Financování záručního fondu v souhrnném rozpočtu Unie (rozpočtová položka 01 03 06) je zajišťováno zpětně na základě údajů o plnění týkajících se neuhrazených zaručených úvěrů pro třetí země na konci roku n-2. S ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1638/2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství se na svěřeneckém účtu zřízeném pro účely finančního nástroje pro evropsko-středomořské investice a partnerství (FEMIP) nahromadily na základě „zpětných toků“ prostředky získané ze středomořského rizikového kapitálu a úvěrových investic v rámci operací sjednaných před rokem 2007, na něž bylo využito rozpočtových prostředků Unie. Část těchto prostředků by měla být využita na záruční fond jako mimořádné opatření k zajištění toho, aby stropy pro finanční operace EIB stanovené tímto rozhodnutím byly v období 2014-2020 udržovány na příslušné úrovni. Zbývající část těchto prostředků by měla být vrácena do souhrnného rozpočtu Unie.
(10)
Otázky, které by měly být posouzeny pro úplné nebo částečné uvolnění nepovinné dodatečné částky, by měly zahrnovat: pokrok při provádění tohoto rozhodnutí ze strany EIB, zejména výsledky operací EIB na základě informací mimo jiné z rámce pro měření výsledků, včetně údajů o dopadu na rozvoj; potřeby financování záručního fondu s přihlédnutím k minulým i budoucím neuhrazeným částkám na veškeré činnosti kryté záručním fondem; makroekonomická, finanční a politická situace způsobilých regionů a zemí v době přezkumu v polovině období.
(11)
Částky kryté zárukou EU v jednotlivých regionech by měly nadále představovat stropy pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU, a nikoliv cíle, které má EIB splnit. Tyto stropy by měly být posouzeny v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období, zejména s ohledem na případné změny v seznamu regionů a zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB.
(12)
Finanční operace EIB by měly být v souladu se strategiemi přijímající země. V této souvislosti, v zájmu soudržnější a lépe cílené činnosti EIB v oblasti vnějšího financování na podporu politik Unie a maximálního prospěchu příjemců stanoví rozhodnutí č. 1080/2011/EU obecné cíle finančních operací EIB pro všechny způsobilé regiony a země: rozvoj místního soukromého sektoru, zejména v rámci podpory malých a středních podniků, sociální a hospodářskou infrastrukturu a zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, a to na základě komparativních výhod EIB v oblastech, kde má prokazatelné výsledky. Tyto cíle by měly být v zájmu další podpory udržitelného růstu a vytváření pracovních míst zachovány i v tomto rozhodnutí.
(13)
Zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování, a to včetně malých a středních podniků z Unie, které investují v regionech, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, může hrát zásadní roli při oživení hospodářského rozvoje a v boji proti nezaměstnanosti. Chce-li EIB skutečně oslovit malé a střední podniky, její finanční operace by se měly zaměřovat na výsledek. EIB by měla pokud možno investovat do činnosti malých a středních podniků v oblasti výzkumu a inovací s cílem podpořit místní rozvoj. EIB by měla spolupracovat s místními institucemi, které ve způsobilých zemích působí jako finanční zprostředkovatelé a jež by měly být součástí místního hospodářství, zejména s cílem zajistit, aby se část finančních výhod převedla na jejich klienty a aby vznikala přidaná hodnota ve srovnání s jinými zdroji financování. EIB by rovněž měla v co největší možné míře zvyšovat diverzifikaci svých finančních partnerů v zemích, v nichž provádí operace. Během svého důkladného posuzování by EIB měla vyhodnotit, zda jsou finanční operace na podporu malých a středních podniků prováděné finančními zprostředkovateli v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny, rámcem pro měření výsledků a standardy EIB. EIB by měla vytvořit mechanismus podávání zpráv s cílem zajistit, že jsou fondy určené malým a středním podnikům využívány k jejich prospěchu. V rámci svého příspěvku k přezkumu v polovině období by EIB měla předložit konsolidovanou zprávu o financování malých a středních podniků podle tohoto rozhodnutí.
(14)
Krytí zárukou EU, které je omezeno na rizika státní nebo politické povahy, není samo o sobě dostatečné k zajištění smysluplné činnosti EIB na podporu mikrofinancování. Proto by tato činnost měla být případně uskutečňována v kombinaci s rozpočtovými prostředky, které jsou k dispozici v rámci jiných nástrojů, a prostřednictvím institucí působících jako zprostředkovatelé, a to i na místní úrovni, s cílem prosazovat růst a nepřímo přispívat ke snížení chudoby v chudších zemích.
(15)
EIB by měla i nadále financovat investiční projekty v oblasti sociální, environmentální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy a energetiky, a měla by zvážit posílení své činnosti na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, pokud má tato činnost jasnou přidanou hodnotu.
(16)
Pro posílení rozměru záruky EU v oblasti změny klimatu by měl být zaveden cílový celkový objem operací a systém umožňující předběžné posouzení emisí skleníkových plynů u projektů podporovaných v rámci záruky EU. Finanční operace EIB na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by měly tvořit nejméně 25 % všech finančních operací EIB s cílem dále podpořit celosvětové cíle Unie v oblasti změny klimatu. EIB by ve spolupráci s Komisí měla poskytovat své odborné znalosti, aby podpořila veřejné i soukromé subjekty, na něž se vztahují finanční operace EIB, při řešení problémů spojených se změnou klimatu a při nejlepším možném využití dostupných finančních prostředků. Pro projekty na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by mělo být k dispozici zvýhodněné financování. Finanční operace EIB by měly být podle možnosti a ve vhodných případech doplněny finančními prostředky ze souhrnného rozpočtu Unie prostřednictvím účinné a náležité kombinace grantů a úvěrů na financování opatření v oblasti změny klimatu v souvislosti s vnější pomocí Unie. Z tohoto hlediska by výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu měla obsahovat podrobnou zprávu o finančních nástrojích využívaných k financování těchto projektů, v níž budou uvedeny výše finančních operací EIB a příslušné výše grantů.
(17)
V oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by základním cílem finančních operací EIB měla být regionální integrace zemí, zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k EU, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. V této souvislosti a v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by EIB měla mít možnost podporovat partnerské země prostřednictvím přímých zahraničních investic společností z Unie, které prosazují hospodářskou integraci s Unií a přispívají k podpoře technologií a předávání znalostí za předpokladu, že během odpovídajícího posouzení investičního projektu byla náležitá pozornost věnována minimalizaci rizik, že finanční operace EIB budou mít nepříznivé dopady na zaměstnanost v Unii. EIB by měla být rovněž povzbuzována, aby na své vlastní riziko podporovala přímé zahraniční investice společností z Unie v partnerských zemích, s přihlédnutím ke schopnosti EIB nést riziko.
(18)
EIB by měla u činností podporovaných podle tohoto rozhodnutí pravidelně provádět následná hodnocení nebo hodnocení v polovině období s cílem posoudit jejich relevantnost, výkonnost a účinky na rozvoj a určit aspekty, které by mohly vést ke zlepšení budoucích činností. Taková hodnocení by měla přispívat k odpovědnosti a provedení analýzy udržitelnosti.
(19)
Praktická opatření na propojení obecných cílů záruky EU a jejich provádění by měla být stanovena v regionálních operačně-technických pokynech. Tyto pokyny by měly být v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie včetně zásady diferenciace stanovené v rámci evropské politiky sousedství. Regionální operačně-technické pokyny by měly být v návaznosti na přijetí tohoto rozhodnutí přezkoumány a na základě přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období dále aktualizovány, aby se přizpůsobily vývoji vnějších politik a priorit Unie. Aktualizace regionálních operačně-technických pokynů by měla mimo jiné zohlednit odpovídající vývoj ve způsobilých zemích.
(20)
V souladu s protokolem č. 5 o statutu Evropské investiční banky, připojeného ke Smlouvě o Evropské unie (dále jen „Smlouva o EU“) a ke Smlouvě o fungování EU, mají být žádosti podané přímo u EIB o finanční operace EIB uskutečněné podle tohoto rozhodnutí předloženy k vyjádření Komisi ohledně souladu s příslušnými právními předpisy a politikami Unie. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise záporné stanovisko ke kterékoli z těchto operací, neměla by se na takovou operaci záruka EU vztahovat.
(21)
I když silnou stránkou EIB zůstává to, že je specifickým modelem jakožto investiční banka ve veřejném vlastnictví, která poskytuje dlouhodobé půjčky určené k naplnění politických cílů stanovených jejími akcionáři, její finanční operace by měly přispívat k naplňování obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, tedy k upevňování a podpoře demokracie a právního státu, lidských práv a základních svobod a k plnění mezinárodních závazků a dohod, včetně dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. EIB by měla zejména přispívat k hospodářské, finanční a technické spolupráci se třetími zeměmi v souladu s článkem 212 Smlouvy o fungování EU. Činnost EIB by mimoto měla být v souladu s mezinárodním právem, včetně dodržování zásad Charty Organizace spojených národů. V příslušných fázích životnosti projektu by činnost EIB měla být také v souladu s Úmluvou o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a o přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí Evropské hospodářské komise OSN (Aarhuská úmluva). Ve vztahu k rozvojovým zemím by finanční operace EIB měly posilovat udržitelný hospodářský, sociální a environmentální rozvoj, a to zejména v těch zemích, které jsou nejvíce znevýhodněné, jejich hladké a postupné začlenění do světového hospodářství, jakož i zajištění souladu s cíli schválenými Unií v návaznosti na OSN a jiné příslušné mezinárodní organizace. V souladu s čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by EIB měla v rámci svého příspěvku k provádění opatření, jež jsou nezbytná k podpoře cílů unijní politiky rozvojové spolupráce, ve všech regionech, v nichž rozvíjí své aktivity, usilovat o nepřímou podporu za účelem dosažení rozvojových cílů tisíciletí Organizace spojených národů pro rok 2015 a po roce 2015 za účelem dosažení případných nových rozvojových cílů, které by mohly rozvojové cíle tisíciletí upravit či nahradit.
(22)
Činnost EIB podle tohoto rozhodnutí by měla podporovat provádění Evropského konsensu o rozvoji, Agendy pro změnu a zásad účinnosti podpory uvedených v Pařížském prohlášení z roku 2005, akčním programu z Akkry z roku 2008 a v dohodě o Busanském partnerství z roku 2011. Tato činnost by navíc měla být v souladu se strategickým rámcem EU a akčním plánem EU pro lidská práva a demokracii, který Rada přijala dne 25. června 2012, a mezinárodními dohodami o životním prostředí včetně závazků v oblasti biologické rozmanitosti. Měla by být realizována prostřednictvím řady konkrétních opatření, zejména posílením schopnosti EIB posuzovat environmentální, sociální a rozvojové aspekty investičních projektů, včetně lidských práv, základních svobod a rizik spojených s konflikty, a podporou místních konzultací s veřejnými orgány a občanskou společností. V této souvislosti by EIB měla realizovat a dále rozvíjet svůj rámec pro měření výsledků, který představuje podrobný soubor ukazatelů pro měření výkonnosti posuzujících hospodářský, environmentální, sociální a rozvojový dopad jejích finančních operací po celou dobu životnosti projektu EIB. Realizace rámce pro měření výsledků by měla být posouzena v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období. Při provádění důkladného posouzení v souvislosti s investičními projekty by EIB ve vhodných případech a v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie a mezinárodními osvědčenými postupy, jakož i s právem Unie a vnitrostátním právem přijímající země, měla požadovat, aby předkladatelé investičních projektů vedli konzultace na místní úrovni a zveřejňovali jejich výsledky s cílem zohlednit dopad projektů na příslušné zúčastněné strany. EIB by měla být v kontaktu s navrhovateli a příjemci projektů po celou dobu jejich vypracovávání. Dohody o financování podepsané během období, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a týkající se finančních operací EIB, jejichž stranou jsou veřejné subjekty, by měly obsahovat výslovnou možnost pozastavit vyplácení prostředků, pokud dojde podle tohoto rozhodnutí k odvolání způsobilosti země, kde se investiční projekt realizuje.
(23)
Mělo by být zajištěno, aby finanční operace EIB na všech úrovních, od strategického plánování na výchozí úrovni po navazující rozvoj investičních projektů, byly v souladu s vnějšími politikami Unie a s obecnými cíli stanovenými v tomto rozhodnutí a aby je podporovaly. V zájmu větší vnitřní provázanosti vnější činnosti Unie by měl být dále prohlouben dialog o politice a strategii mezi Komisí a EIB, včetně Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ), přičemž Evropský parlament a Rada by měly být náležitě informovány. Kanceláře EIB mimo území Unie by se měly podle možnosti nacházet při delegacích Unie, aby došlo k prohloubení této spolupráce a aby se obě instituce mohly podělit o provozní náklady. Memorandum o porozumění mezi Evropskou komisí a Evropskou investiční bankou o spolupráci a koordinaci v regionech, na které se vztahuje mandát pro poskytování úvěrů třetím zemím, jež bylo v roce 2013 přezkoumáno za účelem prohloubení spolupráce a včasné vzájemné výměny informací mezi Komisí, ESVČ a EIB na operativní úrovni, by se mělo i nadále uplatňovat. Spolupráce v rámci memoranda o porozumění by měla zejména zahrnovat pravidelný přezkum uplatňování zásady diferenciace v zemích v rámci evropské politiky sousedství. Zvláštní význam v procesu přípravy příslušných programových dokumentů s cílem maximalizovat součinnost mezi činnostmi EIB a Komise, případně včetně ESVČ, pak má včasná a systematická výměna názorů mezi těmito orgány. Je také zapotřebí posílit spolupráci týkající se otázek dodržování lidských práv, základních svobod a předcházení konfliktům. EIB by měla být po dobu životnosti projektu EIB motivována ke spolupráci s delegacemi Unie.
(24)
Vnější vztahy Unie by měly být podpořeny několika nástroji, zejména nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (4). S cílem posílit soulad celkové podpory Unie v dotčených regionech je třeba využívat příležitostí k tomu, aby bylo financování EIB ve vhodných případech kombinováno s rozpočtovými zdroji Unie, a to ve formě finančních nástrojů uvedených v hlavě VIII nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5) a ve formě technické pomoci při přípravě a realizaci projektů prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci II zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (6), nástroje pro evropské sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (7), nástroje pro rozvojovou pomoc zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (8), nástroje partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (9), nástroje pro celosvětové prosazování demokracie a lidských práv zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (10), nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (11) a nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti zřízeného nařízením Rady (EU) č. 237/2014 (12). Po přijetí rozhodnutí č. 1080/2011/EU Komise zřídila platformu EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci s cílem optimalizovat fungování mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů mimo Unii, zejména při plnění souhrnného rozpočtu Unie a úvěrů EIB a při výměně osvědčených postupů ohledně správy a řízení a hodnotících kritérií na úrovni projektu. Účast EIB a dalších finančních institucí na mechanismech kombinování grantů a úvěrů by měla být plně v souladu s vnějšími cíli Unie, účinností pomoci a transparentností.
(25)
Při svých finančních operacích mimo Unii, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by EIB měla dále usilovat o posílení koordinace a spolupráce s evropskými a mezinárodními finančními institucemi, a to zejména s těmi, které se účastní platformy EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci. K této spolupráci případně patří odvětvové podmínky a vzájemná důvěra v postupy, využívání spolufinancování a podílení se na celosvětových iniciativách, jako je podpora koordinace a účinnosti pomoci. Cílem této koordinace a spolupráce by měla být minimalizace potenciálního zdvojování nákladů a nadbytečného překrývání činností. Spolupráce by se měla zakládat na zásadě vzájemnosti. Ve vhodných případech by měl být prosazován vzájemný přístup EIB k finančním nástrojům zřízeným jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi. Třístranné memorandum o porozumění mezi Komisí, skupinou EIB a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD) týkající se spolupráce mimo Unii, které umožňuje, aby se skupina EIB a EBRD ve své činnosti vzájemně doplňovaly a co nejlépe využívaly svých komparativních výhod, bylo v roce 2012 aktualizováno tak, aby zohlednilo rozšíření zeměpisné působnosti EBRD na středomořský region, a mělo by se i nadále uplatňovat. Zásady stanovené v tomto rozhodnutí by se měly rovněž uplatňovat v případech, kdy je financování ze strany EIB prováděno prostřednictvím dohod o spolupráci s jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi.
(26)
EIB by měla být motivována k tomu, aby i nadále financovala operace mimo Unii také na vlastní riziko, mimo jiné i na podporu ekonomických zájmů Unie, v zemích a ve prospěch investičních projektů, které mají podle posouzení EIB dostatečnou bonitu, a s přihlédnutím ke své vlastní schopnosti absorbovat riziko, tak aby mohlo být využívání záruky EU zaměřeno na země a investiční projekty, u nichž záruka EU podle posouzení EIB vede k přidané hodnotě, a to i v oblasti udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje.
(27)
EIB by měla rozšířit řadu nabízených inovačních finančních nástrojů, mimo jiné větším zaměřením na vyvíjení záručních nástrojů. EIB by kromě toho měla aktivně usilovat o účast na nástrojích pro sdílení rizik a na dluhových nástrojích kapitálového trhu pro financování projektů se stabilním a předvídatelným vývojem peněžních toků. Měla by zejména zvážit podporu dluhových nástrojů kapitálového trhu, které byly vydány nebo poskytnuty ve prospěch investičního projektu uskutečňovaného ve způsobilých zemích. Dále by EIB měla zvýšit poskytování úvěrů v místních měnách a vydávání dluhopisů na místních trzích, za předpokladu, že přijímající země zavedou nezbytné strukturální reformy, zejména ve finančním sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činnosti EIB. Při diverzifikaci a rozšiřování nástrojů kapitálového trhu by se mělo dbát především na to, aby takové nástroje nevedly k rizikovým finančním praktikám a zadlužení, a aby tudíž nemohly ohrožovat finanční stabilitu.
(28)
Komise by měla každý rok předložit zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Tato zpráva by měla posoudit finanční operace EIB a jejich soulad s tímto rozhodnutím, jejich přidanou hodnotu a přínos pro vnější politiky Unie, jejich kvalitu, dopad na rozvoj podle rámce EIB pro měření výsledků a finanční výhody přenesené na příjemce. Tato zpráva by rovněž měla obsahovat informace o čerpání záruky EU, financování opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, následných opatřeních týkajících se fungování memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv a popis spolupráce s Komisí a dalšími evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva by měla být zveřejněna s cílem umožnit příslušným zúčastněným stranám, včetně občanské společnosti, vyjádřit své stanovisko.
(29)
Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie by měly být nadále prováděny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe. Tyto operace by měly být i nadále řízeny v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB, jež by měly ze zásad řádné bankovní praxe vycházet, včetně vhodných kontrolních opatření a souladu s prohlášením EIB o sociálních a environmentálních normách, jakož i v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF). S cílem přispět k mezinárodnímu boji proti daňovým podvodům, daňovým únikům a praní peněz by EIB při svých finančních operacích měla náležitě provádět své politiky vůči nedostatečně regulovaným nebo nespolupracujícím jurisdikcím, které za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor. V zájmu zajištění transparentnosti by EIB ve spolupráci s místními finančními zprostředkovateli měla v rámci možností vytvořit seznam konečných příjemců úvěrů.
(30)
EIB by měla přijmout příslušná opatření, která zajistí, aby při finančních operacích EIB krytých zárukou EU byly uplatněním preventivních opatření proti podvodům, korupci, praní peněz a jakémukoli protiprávnímu jednání chráněny finanční zájmy Unie a aby byl úřad OLAF oprávněn provádět kontroly a inspekce na místě v prostorách příjemců. V souladu s pokynem „Politika pro předcházení nedovoleným postupům v činnostech Evropské investiční banky a odrazování od nich“ přijatým v roce 2008 a revidovaným v roce 2013 by EIB měla úzce spolupracovat s příslušnými orgány Unie a členských států s cílem posílit platná opatření proti praní peněz a financování terorismu a přispět ke zlepšení jejich prosazování. V souladu se svou politikou vnitřních informátorů by EIB měla rovněž věnovat zvláštní pozornost informacím od informátorů týkajícím se potenciálních případů podvodu, korupce nebo jiné nezákonné činnosti, aby bylo možné zajistit řádná následná opatření, zpětnou vazby a ochranu proti odvetným opatřením.
(31)
Řídící orgány EIB by měly být motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Záruka EU
1. Unie poskytne Evropské investiční bance (EIB) rozpočtovou záruku za financování operací prováděných mimo území Unie (dále jen „záruka EU“). Záruka EU je poskytnuta jako paušální záruka za všechny platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, v souvislosti s úvěry, úvěrovými zárukami a dluhovými nástroji kapitálového trhu poskytnutými nebo vydanými ve prospěch investičních projektů EIB, které jsou způsobilé podle odstavce 2.
2. Pro účely záruky EU jsou způsobilé úvěry, úvěrové záruky a dluhové nástroje kapitálového trhu, které jsou poskytnuty nebo vydány ve prospěch investičních projektů uskutečňovaných ve způsobilých zemích podle vlastních pravidel a postupů EIB, včetně prohlášení EIB o environmentálních a sociálních zásadách a normách, a na podporu relevantních cílů vnější politiky Unie, jestliže EIB poskytuje finanční prostředky v souladu s podepsanou dohodou, jejíž účinnost dosud neuplynula a jež ani nebyla zrušena (dále jen „finanční operace EIB“).
3. Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie jsou nadále řízeny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe.
4. Záruka EU je omezena na 65 % celkové vyplacené a zaručené částky v rámci finančních operací EIB po odečtení splacených částek a přičtení všech souvisejících částek.
5. Záruka EU kryje finanční operace EIB podepsané v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
6. Pokud po uplynutí období uvedeného v odstavci 5 Evropský parlament a Rada nepřijmou rozhodnutí, jímž bude EIB poskytnuta nová záruka EU na krytí ztrát v rámci jejích finančních operací mimo Unii, prodlouží se toto období automaticky jedenkrát o šest měsíců.
Článek 2
Stropy pro finanční operace EIB v rámci záruky EU
1. Maximální strop pro finanční operace EIB v rámci záruky EU nepřesáhne v období 2014-2020 částku 30 000 000 000 EUR. Částky, které se původně pro finanční operace plánovaly, ale později byly zrušeny, se do tohoto stropu nezapočítávají.
Tento maximální strop je rozdělen na:
a)
pevně stanovený strop s maximální částkou dosahující 27 000 000 000 EUR;
b)
nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR.
Evropský parlament a Rada rozhodnou v souladu s řádným legislativním postupem o úplném nebo částečném uvolnění částky uvedené v písmenu b) a její regionální distribuci na základě přezkumu v polovině období uvedeného v článku 19.
2. Pevně stanovený strop uvedený v odst. 1 písm. a) se dělí na regionální stropy a podstropy, jak stanoví příloha I. V rámci regionálních stropů zajistí EIB postupně vyvážené rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje záruka EU.
Článek 3
Obecné cíle a zásady
1. Záruka EU se poskytuje pouze na finanční operace EIB, jež mají podle posouzení EIB přidanou hodnotu a podporují některý z těchto obecných cílů:
a)
rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu malých a středních podniků;
b)
rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;
c)
přizpůsobení se změně klimatu a její zmírňování.
2. Při zachování specifického charakteru EIB jakožto investiční banky přispívají finanční operace EIB uskutečňované podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecného zájmu EU, a to zejména zásad, kterými se podle článku 21 SEU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Řídící orgány EIB jsou motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí.
3. Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle stanovené v odstavci 1, je regionální integrace zemí, mimo jiné zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. EIB provádí finanční operace v přijímajících zemích v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, podporou přímých zahraničních investic, které prosazují hospodářskou integraci s Unií.
4. Finanční operace EIB v rozvojových zemích, které jsou vymezeny v seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci, jejž sestavuje Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, přispívají podle článků 208 a 209 Smlouvy o fungování EU nepřímo k plnění cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce, jako je zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti.
5. V zájmu zajištění co největšího dopadu investic do soukromého sektoru na rozvoj usiluje EIB o posílení místního soukromého sektoru v přijímajících zemích podporou místních investic, jak je stanoveno v odst. 1 písm. a). Finanční operace EIB na podporu obecných cílů uvedených v odstavci 1 usilují rovněž o to, aby zahrnovaly i podporu, kterou Unie poskytuje investičním projektům malých a středních podniků. Za účelem účinného sledování využití finančních prostředků ve prospěch dotčených malých a středních podniků stanoví EIB společně s finančními zprostředkovateli odpovídající smluvní požadavky, včetně norem pro předkládání zpráv příjemci.
EIB spolupracuje s finančními zprostředkovateli, kteří mohou podpořit konkrétní potřeby malých a středních podniků v zemích operace a kteří se nepodílejí na finančních operacích EIB prováděných ve způsobilé zemi prostřednictvím nástrojů umístěných v zahraniční nespolupracující jurisdikci uvedené v článku 13.
6. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. b) podporují investiční projekty převážně v oblastech dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury, informačních a komunikačních technologií, zdraví a vzdělávání. To zahrnuje výrobu a integraci energie z obnovitelných zdrojů, transformaci energetických systémů umožňující přechod na technologie a paliva s nižšími emisemi uhlíku, udržitelnou energetickou bezpečnost a energetickou infrastrukturu, včetně infrastruktury pro produkci plynu a jeho dopravy na energetický trh Unie, jakož i elektrifikaci venkovských oblastí, environmentální infrastruktury, jako jsou voda a hygiena a ekologická infrastruktura, telekomunikace a infrastruktury pro širokopásmové připojení.
7. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. c) podporují investiční projekty v oblasti přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování, které přispívají k plnění celkového cíle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, a to zejména zamezením emisí skleníkových plynů nebo jejich snižováním v oblastech obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšováním odolnosti ohrožených zemí, odvětví a regionů vůči nepříznivým dopadům změny klimatu. Kritéria způsobilosti pro projekty v oblasti změny klimatu jsou vymezena ve strategii EIB týkající se změny klimatu, která bude aktualizována do konce roku 2015. Za tímto účelem by měla být do postupu environmentálního hodnocení zařazena analýza uhlíkové stopy, aby bylo možno určit, zda návrhy projektu optimalizují zlepšení v oblasti energetické účinnosti. Objem těchto operací bude v období, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, představovat alespoň 25 % celkových finančních operací EIB.
8. Do konce roku 2015 a v souladu s unijními i mezinárodními cíli v oblasti změny klimatu aktualizuje EIB ve spolupráci s Komisí svoji strategii týkající se změny klimatu z hlediska finančních operací EIB. Tato aktualizace by měla mimo jiné zahrnovat konkrétní opatření s cílem zajistit, aby investiční projekty podle tohoto rozhodnutí byly v souladu s cíli Unie v oblasti změny klimatu, a posílit úsilí o podporu obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
9. Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB uskutečněné ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu o právních podmínkách provádění těchto operací.
Článek 4
Země, na něž se vztahuje záruka EU
1. Seznam zemí, které jsou potenciálně způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze II. Seznam zemí, které jsou způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze III a neobsahuje žádnou zemi, jež není uvedena v příloze II. U zemí, které nejsou uvedeny v příloze II, se o způsobilosti získat financování EIB v rámci záruky EU rozhodne v jednotlivých případech na základě řádného legislativního postupu.
2. Pokud jde o změny přílohy III, Komise má pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 18. Rozhodnutí Komise vychází z celkového posouzení zahrnujícího ekonomické sociální, environmentální a politické aspekty, a to zejména ty, které se týkají demokracie, lidských práv a základních svobod, i z příslušných usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěrů Rady.
3. Akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha III, není s výhradou odstavce 4 dotčeno krytí zárukou EU, které se vztahuje na finanční operace EIB podepsané před vstupem těchto aktů v přenesené pravomoci v platnost.
4. Čerpání prostředků z finančních operací EIB, na něž se vztahuje globální záruka podle čl. 8 odst. 1, se neumožňuje zemím, které nejsou uvedeny v příloze III.
5. Záruka EU se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení této země k Unii.
Článek 5
Přínos finančních operací EIB pro politiky Unie
1. Do jednoho roku po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost aktualizují Komise a EIB stávající regionální operačně-technické pokyny pro finanční operace EIB.
Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie uvedeným v příloze IV. Regionální operačně-technické pokyny zejména zajistí, aby financování EIB podle tohoto rozhodnutí doplňovalo odpovídající politiky, programy a nástroje Unie v oblasti pomoci v jednotlivých regionech.
Komise a EIB zohlední při aktualizaci regionálních operačně-technických pokynů příslušná usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady. Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s prioritami obsaženými v případných vnitrostátních či regionálních programech vypracovaných přijímajícími zeměmi a náležitě zohledňují veškeré konzultace s místní občanskou společností, k nimž v průběhu vypracovávání těchto programů došlo.
Komise aktualizované regionální operačně-technické pokyny okamžitě po jejich vydání předá Evropskému parlamentu a Radě.
V rámci stanoveném regionálními operačně-technickými pokyny vymezí EIB příslušné strategie financování a zajistí jejich provádění.
Finanční operace EIB jsou v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny a strategiemi přijímající země.
Přezkum regionálních operačně-technických pokynů probíhá v návaznosti na přezkum v polovině období uvedený v článku 19.
2. V rámci postupu podle článku 19 protokolu č. 5 podává Komise vyjádření k finančním operacím EIB. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise nepříznivé stanovisko, záruka EU se na takovou operaci nevztahuje.
Článek 6
Spolupráce s Komisí a ESVČ
1. Soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Unie musí být dále posilován s cílem maximalizovat součinnost mezi finančními operacemi EIB a rozpočtovými zdroji Unie, zejména aktualizací regionálních operačně-technických pokynů uvedených v článku 5, v souvislosti s níž je ve vhodných případech konzultována ESVČ ohledně politických otázek, a pomocí pravidelného a systematického dialogu a včasné výměny informací týkajících se:
a)
strategických dokumentů vypracovaných Komisí nebo případně ESVČ, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, orientační programy, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů, přípravy zásoby vhodných investičních projektů EIB a výročních zpráv EIB předkládaných Komisi;
c)
jiných politických a operačních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně diferencovaném základě, jakož i na úrovni delegací Unie, při současném zohlednění úlohy EIB i politik Unie v jednotlivých regionech.
Článek 7
Spolupráce s ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi
1. Finanční operace EIB se ve vhodných případech provádějí ve spolupráci s dalšími evropskými vícestrannými finančními institucemi a finančními institucemi členských států (dále jen „evropské finanční instituce“) a mezinárodními finančními institucemi, včetně regionálních rozvojových bank (dále jen „mezinárodní finanční instituce“) s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a efektivitu, společně vyvíjet nové inovativní finanční nástroje a zajistit obezřetné a přiměřené sdílení rizik a vzájemně sladěné podmínky pro investiční projekty a jednotlivá odvětví a ve snaze minimalizovat potenciální zdvojování nákladů a nadbytečné překrývání činností.
2. Spolupráci uvedenou v odstavci 1 usnadní koordinace mezi Komisí, EIB a příslušnými evropskými a mezinárodními finančními institucemi působícími v jednotlivých regionech, případně uskutečňovaná v kontextu memorand o porozumění nebo jiných rámců Unie pro regionální spolupráci.
Článek 8
Krytí a podmínky záruky EU
1. V případě finančních operací EIB, s výjimkou finančních operací spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo státem kontrolované veřejné podniky nebo instituce, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela (dále jen „globální záruka“).
2. Pro účely odstavce 1 je Palestina zastoupena palestinskou samosprávou a Kosovo (13) je zastoupeno kosovskými úřady.
3. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, pokud to bylo způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik (dále jen „záruka ke krytí politických rizik“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
4. V případě finančních operací EIB spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu se použije pouze záruka ke krytí politických rizik.
5. Finanční dohody s konkrétními předkladateli projektů v souvislosti s finančními operacemi EIB obsahují také příslušná environmentální a sociální ustanovení v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB.
6. Komise a EIB stanoví v dohodě o záruce uvedené v článku 14 jasnou a transparentní politiku přidělování, která EIB umožní v rámci její vnější činnosti identifikovat operace, jež mají být financovány podle tohoto rozhodnutí, s cílem zajistit co možná nejúčinnější využití záruky EU. Tato politika přidělování vychází z bonity finančních operací EIB na základě posouzení EIB, ze stropů definovaných v příloze I, z povahy protistrany, ať se jedná o státní subjekt, státem řízený subjekt podle odstavce 1 tohoto článku či o soukromý subjekt, ze schopnosti EIB absorbovat riziko a dalších relevantních kritérií, včetně přidané hodnoty záruky EU. Evropský parlament a Rada jsou informovány o politice přidělování v souladu s článkem 14.
7. Je-li záruka EU uplatněna, EIB Unii postoupí jakákoli relevantní práva týkající se jakýchkoli povinností v souvislosti se svými finančními operacemi, a to v souladu s dohodou o záruce uvedenou v článku 14.
Článek 9
Posouzení a sledování investičních projektů ze strany EIB
1. V souvislosti s aspekty investičních projektů, na něž se vztahuje záruka EU, spojenými se sociálními aspekty a s aspekty lidských práv, životního prostřední, hospodářství a rozvoje provede EIB důkladné posouzení a ve vhodných případech požaduje, aby předkladatelé projektů v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie vedli ve fázi plánování a ve fázi provádění projektu veřejné konzultace na místní úrovni s příslušnými vnitrostátními a místními zúčastněnými stranami, jakož i s občanskou společností, a aby poskytovali informace relevantní pro posouzení přínosu k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie.
Pokud je to vhodné, toto hodnocení obsahuje posouzení toho, jak zvýšit během doby životnosti projektu kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci. EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu investičních projektů a aspektů spojených s lidskými právy a předcházení konfliktů, aby se zajistilo, že investiční projekty podpořené na základě tohoto rozhodnutí jsou environmentálně a sociálně udržitelné.
2. EIB kromě předběžného posouzení rozvojových aspektů sleduje také provádění finančních operací. Po předkladatelích projektů zejména požaduje, aby důkladně sledovali provádění projektu až do jeho dokončení, mimo jiné i dopady investičního projektu na hospodářství, rozvoj, sociální otázky, životní prostředí a lidská práva. EIB pravidelně ověřuje informace poskytnuté předkladateli projektu a se souhlasem předkladatelů projektů je zpřístupňuje veřejnosti. Pokud je to možné, zprávy o dokončení projektu spojeného s finančními operacemi EIB se, kromě důvěrných informací, zveřejňují.
3. EIB usiluje o to, aby se sledování vztahovalo také na provádění zprostředkovatelských operací a činnost finančních zprostředkovatelů v oblasti podpory malých a středních podniků.
4. EIB zřídí ucelený systém předběžného posouzení relativních i absolutních hodnot emisí skleníkových plynů v souvislosti s finančními operacemi EIB v případech, kdy tyto emise dosahují významných prahových hodnot, jak jsou vymezeny v příslušné metodice EIB začleněné ve strategii EIB týkající se změny klimatu, a kdy jsou údaje k dispozici.
5. Výsledky sledování jsou pokud možno zveřejněny, s výhradou požadavků důvěrnosti a dohody mezi příslušnými stranami.
Článek 10
Vnější účelově vázané příjmy pro záruční fond
Splátky a příjmy ve výši 110 000 000 EUR, které pocházejí z operací uzavřených před rokem 2007, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin úvěrů, dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z úvěrů a z prostředků uložených na svěřeneckých účtech, a které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství a lze je přičítat podpoře poskytované ze souhrnného rozpočtu Unie, představují vnější účelově vázané příjmy v souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a využijí se ve prospěch záručního fondu.
Částky nad 110 000 000 EUR, které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství, se po odečtení nákladů na řízení a poplatků zapíší do souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 11
Výroční zprávy a účetnictví
1. Komise předloží každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva se zveřejní a obsahuje:
a)
posouzení finančních operací EIB na úrovni projektu, odvětví, země a regionu a jejich souladu s tímto rozhodnutím;
b)
souhrnné posouzení přidané hodnoty, očekávané výstupy, výsledky a rozvojové dopady finančních operací EIB, vycházející z výroční zprávy EIB o rámci pro měření výsledků. Za tímto účelem použije EIB ukazatele hodnocení výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a sociálních aspektů, včetně lidských práv, a zohlední přitom příslušné ukazatele podle Pařížské deklarace o účinnosti pomoci z roku 2005. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí jsou kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměřují na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí;
c)
posouzení přínosu finančních operací EIB k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie, přičemž se zohlední regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 5;
d)
souhrnné posouzení finančních výhod přenesených na příjemce finančních operací EIB;
e)
posouzení kvality finančních operací EIB, zejména rozsah zohlednění environmentální a sociální udržitelnosti při důkladném posuzování a sledování financovaných investičních projektů;
f)
podrobné informace o čerpání záruky EU;
g)
informace o objemu financování projektů v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, o celkovém dopadu na relativní i absolutní hodnoty emisí skleníkových plynů podle čl. 9 odst. 4, jakož i počet projektů posuzovaných z hlediska klimatických rizik;
h)
popis spolupráce s Komisí a ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva obsahuje zejména rozpis finančních zdrojů z Unie a zdrojů z ostatních evropských a mezinárodních finančních institucí využívaných v kombinaci s financováním ze strany EIB, což poskytuje přehled o celkových investicích podporovaných finančními operacemi EIB uskutečněnými podle tohoto rozhodnutí. Zpráva také upozorňuje na sjednání nových memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí;
i)
informace o následných opatřeních týkajících se memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv v tom rozsahu, v jakém se toto memorandum týká finančních operací EIB podle tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely předkládání zpráv uvedeného v odstavci 1 poskytne EIB Komisi výroční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných podle tohoto rozhodnutí, včetně všech údajů potřebných k tomu, aby Komise mohla vypracovat zprávy podle odstavce 1. EIB může Komisi poskytnout také dodatečné relevantní informace, aby Evropský parlament a Rada získaly ucelený přehled o vnější činnosti EIB.
3. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje, jakož i dodatečné informace nezbytné k tomu, aby Komise plnila své povinnosti v oblasti předkládání zpráv nebo reagovala na požadavky Účetního dvora, spolu s osvědčením auditora o částkách nesplacených v rámci finančních operací EIB. EIB poskytne Komisi také jakékoli jiné potřebné doklady v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
4. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje záruka EU, předloží EIB Komisi své hodnocení rizik a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB.
5. EIB alespoň jednou ročně poskytne Komisi orientační víceletý program plánovaného objemu finančních operací EIB, jež mají být podepsány tak, aby se zajistil soulad prognóz EIB se stropy zavedenými tímto rozhodnutím a aby Komise mohla zajistit odpovídající rozpočtové plánování, pokud jde o financování záručního fondu. Komise tuto prognózu zohlední při přípravě návrhu souhrnného rozpočtu Unie.
6. EIB pravidelně poskytuje Evropskému parlamentu, Radě a Komisi všechny své nezávislé hodnotící zprávy, které posuzují praktické výsledky konkrétních činností zrealizovaných EIB podle tohoto rozhodnutí a v rámci dalších vnějších mandátů.
7. Informace uvedené v odstavcích 2 až 6 poskytuje EIB na vlastní náklady. Informace uvedené v odstavcích 2, 3 a 6 rovněž EIB obecně zveřejňuje, přičemž ze zveřejnění vyloučí veškeré informace důvěrné povahy.
Článek 12
Transparentnost a zveřejňování informací
1. EIB v souladu s vlastní politikou transparentnosti a zásadami Unie pro přístup k dokumentům a informacím a postupně i se standardy Mezinárodní iniciativy na podporu transparentnosti rozvojové pomoci zveřejní na svých internetových stránkách informace týkající se:
a)
všech finančních operací EIB uskutečňovaných podle tohoto rozhodnutí po schválení projektu, zejména informace o tom, zda se na daný investiční projekt vztahuje záruka EU a jak přispívá k cílům vnější činnosti Unie, zejména s poukazem na jeho hospodářský, sociální a environmentální dopad;
b)
memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti;
c)
pokud je to možné a vhodné, stávajících rámcových dohod mezi EIB a přijímající zemí. Při podepisování nových dohod nebo změnách stávajících dohod usiluje EIB o to, aby bylo umožněno jejích zveřejnění;
d)
politiky EIB pro přidělování prostředků.
2. Komise na svých internetových stránkách zveřejní konkrétní informace týkající se všech případů zpětného získávání plateb podle dohody o záruce uvedené v článku 14 a dohody, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, uvedené v čl. 15 odst. 2, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti.
Článek 13
Nespolupracující jurisdikce
V rámci svých finančních operací netoleruje EIB žádné nezákonné činnosti, včetně praní peněz, financování terorismu, daňových podvodů nebo daňových úniků, korupce a podvodů ohrožujících zájmy Unie. EIB se zejména nepodílí na žádné finanční operaci prováděné ve způsobilé zemi prostřednictvím zahraničního nástroje umístěného v nespolupracující jurisdikci, kterou za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor.
Ve svých finančních operacích uplatňuje EIB zásady a standardy stanovené v právu Unie upravujícím předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, případně včetně požadavku ohledně přijetí přiměřených opatření ke zjištění totožnosti skutečných vlastníků.
Článek 14
Dohoda o záruce
Komise a EIB podepíší dohodu o záruce, která bude obsahovat podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU podle článku 8, a informují o ní Evropský parlament a Radu.
Článek 15
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky EU, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků z vyplacených částek.
2. Komise a EIB podepíší samostatnou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, a to nejpozději do dne podpisu dohody uvedené v článku 14.
Článek 16
Kontrola Účetním dvorem
Záruku EU a v jejím rámci poskytnuté a zpětně získané platby k tíži nebo ve prospěch souhrnného rozpočtu Unie kontroluje Účetní dvůr.
Článek 17
Opatření proti podvodům
1. EIB bezodkladně uvědomí úřad OLAF a poskytne mu nezbytné informace, jakmile má v jakékoli fázi přípravy, provádění nebo ukončování projektů, na něž se vztahuje záruka EU, důvodné podezření že došlo k možnému podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávní jednání, které může ohrozit finanční zájmy Unie.
2. V zájmu ochrany finančních zájmů Evropské unie je úřad OLAF oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy vyplývajícími z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (14), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (15) a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (16), aby zjistil, zda ve spojitosti s finančními operacemi nedošlo k podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. OLAF může příslušným orgánům dotčených členských států předat informace získané během vyšetřování.
Jestliže se uvedené protiprávní jednání potvrdí, je EIB nápomocna při vymáhání finančních prostředků s ohledem na své finanční operace a v rámci svých pravomocí.
3. Finanční dohody podepsané v souvislosti s projekty podpořenými na základě tohoto rozhodnutí obsahují ustanovení umožňující pozastavení finančních operací EIB a v případě potřeby odpovídající opatření k vymáhání finančních prostředků v případech podvodu, korupce nebo jiného protiprávního jednání. Rozhodnutí, zda pozastavit nebo zrušit financování EIB, přijímá EIB po náležitém posouzení všech okolností a rizik.
4. EIB se nadále spoléhá na své jednotné kontaktní místo pro boj proti korupci a podvodům určené zaměstnancům EIB a všem zúčastněným stranám.
5. EIB při svých finančních operacích uplatňuje svůj Mechanismus pro vyloučení protistran zapojených do podvodného a korupčního jednání, který obsahuje kritéria pro vyloučení uvedená v centrální databázi Unie pro vyloučení s cílem zajistit, aby byla práva všech stran dodržena.
Článek 18
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Přenesená pravomoc uvedená v článku 4 se Komisi svěřuje na dobu neurčitou počínaje dnem 11. května 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 19
Přezkum v polovině období
Komise do 31. prosince 2016 ve spolupráci s EIB předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu v polovině období, hodnotící provádění tohoto rozhodnutí v počátečních letech, doplněnou případně o návrh na změnu tohoto rozhodnutí. Zpráva v polovině období vychází z nezávislého externího hodnocení a příspěvku EIB.
Tato zpráva zahrnuje zejména:
a)
posouzení provádění politiky přidělování;
b)
posouzení podávání zpráv EIB a případná doporučení na jeho zlepšení;
c)
posouzení rámce pro měření výsledků, včetně ukazatelů a kritérií výkonnosti a jejich přínosu k dosažení cílů tohoto rozhodnutí;
d)
podrobný popis kritérií posuzovaných pro účely doporučení ohledně případného úplného nebo částečného uvolnění nepovinné dodatečné částky.
Článek 20
Předložení závěrečné zprávy
Do 31. prosince 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
SKLEP št. 466/2014/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 16. aprila 2014
o odobritvi jamstva EU Evropski investicijski banki za izgube pri financiranju v podporo naložbenim projektom zunaj Unije
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 209 in 212 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropska investicijska banka (EIB) poleg financiranja naložb v Evropski uniji, kar je njeno bistveno poslanstvo ter ostaja njena glavna naloga in cilj, s financiranjem zunaj Unije podpira tudi zunanje politike Unije. S tem omogoča, da se proračunska sredstva Unije, ki so na voljo za regije zunaj Unije, dopolnjujejo s finančno močjo EIB v korist določenim tretjim državam. EIB s takšnim financiranjem posredno prispeva k splošnim načelom in ciljem politik Unije, med katerimi so zmanjšanje revščine z vključujočo rastjo in trajnostnim gospodarstvom, okoljski in socialni razvoj ter gospodarska uspešnost Unije v spreminjajočem se svetovnem gospodarstvu.
(2)
Člen 209(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v povezavi s členom 208 PDEU določa, da EIB v skladu s pogoji iz svojega statuta prispeva k izvajanju ukrepov, ki so potrebni za spodbujanje ciljev politike Unije na področju razvojnega sodelovanja.
(3)
Da bi se podprlo zunanje delovanje Unije in EIB omogočilo, da financira naložbe zunaj Unije, ne da bi bila zaradi tega prizadeta boniteta EIB, je bilo pri večini njenega financiranja zunaj Unije uporabljeno proračunsko jamstvo EU (v nadaljnjem besedilu: jamstvo EU), ki ga upravlja Komisija. To še dodatno krepi kreditno sposobnost EIB na finančnih trgih, kar je izrednega pomena.
(4)
Zadnje jamstvo EU za financiranje EIB, podpisano v obdobju od 1. februarja 2007 do 31. decembra 2013, je bilo vzpostavljeno s Sklepom št. 1080/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta (2). Jamstvo EU za financiranje EIB zunaj Unije v podporo politikam Unije bi bilo treba vzpostaviti za večletni finančni okvir za obdobje 2014-2020.
(5)
Jamstveni sklad za zunanje ukrepe (v nadaljnjem besedilu: jamstveni sklad), ustanovljen z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 (3), zagotavlja likvidnostno rezervo za proračun Unije za izgube, nastale pri financiranju EIB ter pri makrofinančni pomoči in posojilih Euratoma zunaj Unije.
(6)
Pripraviti bi bilo treba seznam držav, potencialno upravičenih do financiranja EIB v sklopu jamstva EU. Prav tako je primerno, da se vzpostavi seznam držav, dejansko upravičenih do financiranja EIB v sklopu jamstva EU.
(7)
Po nedavnem razvoju dogodkov, ki so Uniji omogočili, da začne novo poglavje v odnosih z Butanom in Mjanmarom/Burmo, bi bilo treba Butan dodati na seznam držav, dejansko upravičenih do financiranja EIB, Mjanmar/Burmo pa na oba seznama, da bi lahko podprli trenutne politične in gospodarske reforme v obeh državah.
(8)
Da bi seznam držav, dejansko upravičenih do financiranja EIB v sklopu jamstva EU, odražal pomembne politične premike, bi ga bilo treba ustrezno pregledati, na Komisijo pa bi bilo treba prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembami Priloge III. Komisija bi morala spremembe Priloge III utemeljiti s celovito presojo, med drugim gospodarskih, socialnih, okoljskih in političnih vidikov, zlasti tistih, ki so povezani z demokracijo, človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(9)
Da bi se prilagodili morebitnemu razvoju dejanskih potreb glede zagotavljanja sredstev jamstvenega sklada v skladu z Uredbo (ES, Euratom) št. 480/2009, bi bilo treba zgornjo mejo jamstva EU razdeliti na fiksno zgornjo mejo, ki znaša največ 27 000 000 000 EUR, in neobvezni dodatni znesek v višini 3 000 000 000 EUR. Sredstva za jamstveni sklad so v splošnem proračunu Unije (proračunska vrstica 01 03 06) določena naknadno na podlagi zneska realizacije neporavnanih zajamčenih zunanjih posojil ob koncu leta n-2. Ker je bil predložen predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1638/2006 o splošnih določbah o ustanovitvi Evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva, se sredstva, vrnjena iz naložb v tvegani kapital in posojila v Sredozemlju v okviru transakcij, zaključenih pred letom 2007, za katere so bila uporabljena proračunska sredstva Unije, zbirajo na fiduciarnem računu, odprtem za Sklad za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo (FEMIP). Del teh vrnjenih sredstev bi bilo treba uporabiti za jamstveni sklad kot izreden ukrep, s katerim bi zagotovili, da se v obdobju 2014-2020 zgornje meje financiranja EIB na podlagi tega sklepa vzdržujejo na primerni ravni. Preostala sredstva bi bilo treba vrniti v splošni proračun Unije.
(10)
Med vprašanja, ki jih je treba obravnavati v zvezi z aktivacijo celotnega ali delnega neobveznega dodatnega zneska, bi bilo treba vključiti napredek EIB pri izvajanju sklepa, zlasti rezultate transakcij EIB, ki med drugim temeljijo na informacijah iz okvira za merjenje rezultatov (REM), vključno z učinkom na razvoj; potrebe jamstvenega sklada po zagotavljanju sredstev, ob upoštevanju prejšnjih in prihodnjih neporavnanih zneskov za vse dejavnosti, ki se krijejo iz jamstvenega sklada; makroekonomske, finančne in politične razmere v upravičenih regijah in državah v času vmesnega pregleda.
(11)
Zneski, kriti z jamstvom EU v posamezni regiji, bi morali biti še naprej zgornje meje za financiranje EIB v sklopu jamstva EU in ne cilji, ki naj bi jih EIB dosegla. Zgornje meje bi bilo treba oceniti v sklopu vmesnega pregleda tega sklepa, zlasti glede na morebitne spremembe seznama regij in držav, dejansko upravičenih do financiranja EIB.
(12)
Financiranje EIB bi moralo biti usklajeno s strategijami države upravičenke. Glede na to so bili za povečanje skladnosti in osredotočenosti zunanjega financiranja EIB v podporo politikam Unije in za kar največje povečanje koristi upravičencev v Sklepu št. 1080/2011/EU določeni splošni cilji financiranja EIB v vseh upravičenih regijah in državah, tj. razvoj lokalnega zasebnega sektorja, zlasti v podporo malim in srednje velikim podjetjem (MSP), socialna in gospodarska infrastruktura ter blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, na podlagi primerjalnih prednosti EIB na področjih, na katerih je dosegla dobre rezultate. Te cilje bi bilo treba v tem sklepu ohraniti, da bi še bolj podprli trajnostno rast in ustvarjanje delovnih mest.
(13)
Izboljšanje dostopa MSP do financiranja, vključno z MSP iz Unije, ki vlagajo v regije, zajete s tem sklepom, ima lahko bistveno vlogo pri spodbujanju gospodarskega razvoja in boju proti brezposelnosti. Da bi EIB učinkovito pomagala MSP, bi moralo biti njeno financiranje usmerjeno v rezultate. EIB bi morala po možnosti vlagati v raziskave in inovacije MSP ter tako podpirati lokalni razvoj. Prav tako bi morala sodelovati z lokalnimi institucijami za finančno posredovanje v upravičenih državah, ki bi morale biti vključene v lokalno gospodarstvo, zlasti zato, da bi zagotovili, da se del finančnih koristi prenese na njihove stranke in da se zagotovi dodana vrednost v primerjavi z drugimi finančnimi viri. Poleg tega bi morala EIB v državah, v katerih deluje, poskrbeti za čim bolj raznolike finančne partnerje. V postopku skrbnega pregleda bi morala EIB presoditi, ali je financiranje za MSP prek finančnih posrednikov v skladu z regionalnimi tehničnimi operativnimi smernicami, z REM in standardi EIB. Vzpostaviti bi morala mehanizem poročanja, s čimer bi zagotovila, da so sredstva, namenjena MSP, porabljena v njihovo korist. EIB bi morala v okviru svojega prispevka k vmesnemu pregledu predložiti konsolidirano poročilo o financiranju MSP na podlagi tega sklepa.
(14)
Kritje jamstva EU, ki je omejeno na državna in politična tveganja, samo po sebi ne zadostuje za zagotovitev smiselne dejavnosti EIB v podporo mikrofinanciranju. Zato bi bilo treba takšno dejavnost po potrebi opravljati v povezavi z razpoložljivimi proračunskimi sredstvi v okviru drugih instrumentov in prek posredniških institucij, tudi na lokalni ravni, s čimer bi spodbujali rast in posredno prispevali k zmanjšanju revščine v revnejših državah.
(15)
EIB bi morala nadaljevati financiranje naložbenih projektov na področjih socialne, okoljske in gospodarske infrastrukture, tudi v prometnem in energetskem sektorju, ter razmisliti o povečanju svoje dejavnosti v podporo zdravstveni in izobraževalni infrastrukturi, če bi s tem lahko ustvarila jasno dodano vrednost.
(16)
Da bi okrepili razsežnost jamstva EU, ki se nanaša na podnebne spremembe, bi bilo treba določiti cilj za celoten obseg financiranja in uvesti sistem, s katerim bi omogočili predhodno oceno emisij toplogrednih plinov pri projektih, ki se podpirajo v okviru jamstva EU. Financiranje EIB na področju blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje bi moralo predstavljati najmanj 25 % skupnega financiranja EIB, da bi spodbudili doseganje ciljev Unije na področju podnebnih sprememb na svetovni ravni. EIB bi morala zagotoviti svoje strokovno znanje in v sodelovanju s Komisijo podpreti javne in zasebne udeležence, ki financiranje EIB koristijo za soočanje s podnebnimi spremembami, ter omogočiti čim boljši izkoristek razpoložljivih sredstev. Za projekte blažitve in prilagajanja bi morala biti na voljo koncesijska sredstva. Če je mogoče in ustrezno, bi bilo treba financiranje EIB dopolniti s sredstvi iz splošnega proračuna Unije, in sicer z učinkovitim in ustreznim kombiniranjem nepovratnih sredstev in posojil za financiranje v zvezi s podnebnimi spremembami v okviru zunanje pomoči Unije. V zvezi s tem bi bilo treba v letno poročilo Komisije za Evropski parlament in Svet vključiti podrobno poročilo o finančnih instrumentih, uporabljenih za financiranje teh projektov, ob opredelitvi zneskov financiranja EIB in ustreznih zneskov nepovratnih sredstev.
(17)
Temeljni cilj financiranja EIB na področjih, zajetih s splošnimi cilji, bi moralo biti regionalno povezovanje med državami, zlasti gospodarsko povezovanje med predpristopnimi državami, sosednjimi državami in Unijo. EIB bi morala biti v tem okviru sposobna podpirati partnerske države na področjih, ki so zajeta v splošne cilje, z neposrednimi tujimi naložbami družb iz Unije, ki spodbujajo gospodarsko povezovanje z Unijo in prispevajo k spodbujanju prenosa tehnologije in znanja, pod pogojem, da se pri skrbnem pregledu naložbenih projektov ustrezno upošteva potreba po zmanjšanju tveganj negativnih posledic za zaposlovanje v Uniji zaradi financiranja EIB. EIB bi bilo treba spodbuditi, da na lastno tveganje podpira neposredne tuje naložbe družb iz Unije v partnerskih državah, ob upoštevanju sposobnosti EIB za odzivanje na tveganja.
(18)
EIB bi morala redno izvajati naknadne ali vmesne ocene dejavnosti, ki se podpirajo na podlagi tega sklepa, da bi ocenila njihovo ustreznost, uspešnost in učinke na razvoj ter ugotovila, kako bi bilo mogoče izboljšati prihodnje dejavnosti. Takšne ocene bi morale prispevati k odgovornosti in analizi trajnosti.
(19)
Praktični ukrepi za povezovanje splošnih ciljev jamstva EU in njihovega izvajanja bodo določeni v regionalnih tehničnih operativnih smernicah. Takšne smernice bi morale biti skladne s širšim okvirom regionalne politike Unije, vključno z načelom razlikovanja iz evropske sosedske politike. Regionalne tehnične operativne smernice bi bilo treba po sprejetju tega sklepa pregledati, po vmesnem pregledu pa nadalje posodobiti, da bi jih prilagodili razvoju zunanje politike in prednostnih nalog Unije. Pri posodobitvi regionalnih tehničnih operativnih smernic bi bilo treba med drugim upoštevati ustrezen razvoj v upravičenih državah.
(20)
EIB v skladu s Protokolom (št. 5) o Statutu Evropske investicijske banke, priloženem Pogodbi o Evropski uniji (PEU) in PDEU, Komisiji v mnenje predloži prošnje, ki so naslovljene neposredno na EIB za financiranje EIB v skladu s tem sklepom, da se preveri skladnost z veljavno zakonodajo in politikami Unije. Financiranje EIB, ki spada v okvir tega sklepa, ne bi smelo biti vključeno v kritje jamstva EU, če Komisija predloži negativno mnenje o zadevnem financiranju.
(21)
Medtem ko je prednost EIB še vedno njen razpoznaven model investicijske banke v javni lasti, katere naloga je zagotavljanje dolgoročnih posojil za uresničevanje političnih ciljev, ki so jih določili njeni deležniki, bi moralo financiranje EIB prispevati k splošnim načelom, ki usmerjajo zunanje delovanje Unije in so navedena v členu 21 PEU, tj. utrjevanje in spodbujanje demokracije ter pravne države, človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ter k izvajanju mednarodnih obveznosti in sporazumov, tudi okoljskih sporazumov, katerih pogodbenica je Unija. EIB bi morala prispevati predvsem h gospodarskemu, finančnemu in tehničnemu sodelovanju s tretjimi državami v skladu s členom 212 PDEU. Poleg tega bi morale biti dejavnosti EIB usklajene z mednarodnim pravom, tudi s spoštovanjem načel Ustanovne listine Združenih narodov. Dejavnosti EIB bi morale biti v ustreznih fazah projektov usklajene tudi s Konvencijo Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (Aarhuška konvencija). V zvezi z državami v razvoju bi financiranje EIB moralo spodbujati zlasti njihov trajnosten gospodarski, socialni in okoljski razvoj, predvsem v najbolj ogroženih državah, njihovo nemoteno in postopno vključevanje v svetovno gospodarstvo, pa tudi skladnost s cilji, ki jih je Unija odobrila v okviru Združenih narodov in drugih ustreznih mednarodnih organizacij. Ob prispevanju k izvajanju ukrepov, ki so potrebni za pospeševanje ciljev Unije na področju razvojnega sodelovanja v skladu s členom 209(3) PDEU, bi si morala EIB prizadevati za posredno podporo uresničevanju razvojnih ciljev tisočletja Združenih narodov do leta 2015, po letu 2015 pa uresničevanju vseh novih razvojnih ciljev, ki bi lahko spremenili ali nadomestili razvojne cilje tisočletja, v vseh regijah, v katerih je dejavna.
(22)
Dejavnost EIB na podlagi tega sklepa bi morala podpirati izvajanje evropskega soglasja o razvoju, agende za spremembe in načel učinkovitosti pomoči iz pariške deklaracije iz leta 2005, agende za ukrepanje iz Akre iz leta 2008 in sporazuma o partnerstvu iz Busana iz leta 2011. Poleg tega bi morala biti njena dejavnost skladna s strateškim okvirom EU ter akcijskim načrtom EU za človekove pravice in demokracijo, ki ga je Svet sprejel 25. junija 2012, ter mednarodnimi okoljskimi sporazumi, vključno z obveznostmi v zvezi z biotsko raznovrstnostjo. Dejavnosti bi bilo treba izvajati z vrsto konkretnih ukrepov, zlasti z okrepitvijo zmogljivosti EIB za presojo okoljskih, socialnih in razvojnih vidikov naložbenih projektov, vključno s človekovimi pravicami, temeljnimi svoboščinami in tveganji, povezanimi s konflikti, ter s spodbujanjem lokalnega posvetovanja z javnimi organi in civilno družbo. V zvezi s tem bi morala EIB izvajati in nadalje razvijati svoj REM, ki zagotavlja podroben sklop kazalnikov uspešnosti, s katerimi se meri učinek njenega financiranja na gospodarstvo, okolje, družbo in razvoj v celotnem projektnem ciklu EIB. Izvajanje REM bi bilo treba oceniti v sklopu vmesnega pregleda tega sklepa. Pri izvajanju postopka skrbnega pregleda v zvezi z naložbenim projektom bi morala EIB po potrebi ter v skladu s socialnimi in okoljskimi načeli Unije ter z mednarodnimi najboljšimi praksami, pa tudi s pravom Unije in nacionalnim pravom države upravičenke, od nosilca naložbenega projekta zahtevati, da izvede lokalna posvetovanja in objavi njihove rezultate, da bi se upošteval učinek projektov na ustrezne deležnike. EIB bi morala biti med celotnim procesom načrtovanja projekta v stiku z nosilci projektov in upravičenci projektov. Pogodbe o financiranju EIB, ki se podpišejo v obdobju, zajetem v tem sklepu, in ki vključujejo javne udeležence, bi morale izrecno vključevati možnost, da se izplačila začasno ustavijo v primeru preklica upravičenosti države, v kateri se naložbeni projekt izvaja, v skladu s tem sklepom.
(23)
Zagotoviti bi bilo treba, da je financiranje EIB na vseh ravneh, od vnaprejšnjega strateškega načrtovanja do posledičnega razvoja naložbenega projekta, v skladu z zunanjo politiko Unije in splošnimi cilji iz tega sklepa ter jih podpira. Da bi se povečala usklajenost zunanjega delovanja Unije, bi bilo treba dodatno okrepiti politični in strateški dialog med Komisijo in EIB, vključno z Evropsko službo za zunanje delovanje (ESZD), Evropski parlament in Svet pa ustrezno obveščati. Če je le mogoče, bi morali biti uradi EIB zunaj Unije v delegacijah Unije, da bi spodbudili to sodelovanje in hkrati delili operativne stroške. Memorandum o soglasju, med Evropsko komisijo in Evropsko investicijsko banko v zvezi s sodelovanjem in usklajevanjem v regijah, ki jih krije zunanji mandat, ki je bil revidiran v letu 2013, da bi se okrepila sodelovanje in zgodnja medsebojna izmenjava informacij med Komisijo, ESZD in EIB na operativni ravni, bi bilo treba še naprej uporabljati. V sodelovanje v okviru memoranduma o soglasju bi bilo treba vključiti zlasti redne preglede uporabe načela razlikovanja pri državah iz sosedstva. Zelo pomembno je, da si Komisija, EIB in po potrebi tudi ESZD pri postopku priprave ustreznih programskih dokumentov čim bolj zgodaj in sistematično izmenjujejo stališča, da bi se kar najbolj povečalo medsebojno dopolnjevanje njihovih dejavnosti. Prav tako bi bilo treba okrepiti sodelovanje v zvezi z vprašanji spoštovanja človekovih pravic, temeljnih svoboščin in preprečevanja konfliktov. EIB bi bilo treba spodbujati k sodelovanju z delegacijami Unije med projektnim ciklom EIB.
(24)
Zunanje odnose Unije bi morali podpirati različni instrumenti, zlasti z Uredbo (EU) št. 236/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Da bi se povečala skladnost celotne podpore Unije v zadevnih regijah, bi bilo treba izkoristiti priložnosti za združevanje financiranja EIB s proračunskimi viri Unije, kjer in kadar je to primerno, v obliki finančnih instrumentov iz naslova VIII Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (5) ter v obliki tehnične pomoči za pripravo projektov in njihovo izvajanje prek instrumenta za predpristopno pomoč II, ki jo vzpostavlja Uredba (EU) št. 231/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (6), evropskega instrumenta sosedstva, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 232/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (7), instrumenta za razvojno sodelovanje, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 233/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (8), instrumenta partnerstva za sodelovanje s tretjimi državami, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 234/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (9), instrumenta financiranja za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po svetu, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 235/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (10), instrumenta za prispevanje k stabilnosti in miru, ki ga vzpostavlja Uredba (EU) št. 230/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (11) ter instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti, ki ga vzpostavlja Uredba Sveta (EU) št. 237/2014 (12). Komisija je v skladu s Sklepom št. 1080/2011/EU ustanovila platformo EU za kombiniranje pri zunanjem sodelovanju, da bi se omogočilo čim boljše delovanje mehanizmov za kombiniranje nepovratnih sredstev in posojil zunaj Unije, zlasti pri izvrševanju splošnega proračuna Unije oziroma posojil EIB, ter izmenjavanje najboljših praks, povezanih z upravljanjem in z merili za ocenjevanje na ravni projektov. Sodelovanje EIB z drugimi finančnimi institucijami v mehanizmih za kombiniranje bi moralo biti popolnoma usklajeno z zunanjepolitičnimi cilji Unije, učinkovitostjo pomoči ter preglednostjo.
(25)
Pri financiranju zunaj Unije, ki spada na področje uporabe tega sklepa, bi si EIB morala še naprej prizadevati za izboljšanje usklajevanja in sodelovanja z evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami, zlasti tistimi, ki sodelujejo v platformi EU za kombiniranje pri zunanjem sodelovanju. To sodelovanje po potrebi vključuje sodelovanje pri sektorskih pogojih in vzajemno zanašanje na postopke, uporabo sofinanciranja in udeležbo v globalnih pobudah, kot je pospeševanje usklajevanja in učinkovitosti pomoči. Pri takšnem usklajevanju in sodelovanju bi si bilo treba prizadevati, da se kar najbolj zmanjšata morebitno podvajanje stroškov in nepotrebno prekrivanje. Sodelovanje bi moralo temeljiti na načelu vzajemnosti. Ustrezno bi bilo treba spodbujati vzajemni dostop EIB do finančnih instrumentov, ki so jih vzpostavile druge evropske in mednarodne finančne institucije. Tristranski memorandum o soglasju, ki so ga sklenile Komisija, skupina EIB in Evropska banka za obnovo in razvoj (EBRD) v zvezi s sodelovanjem zunaj Unije ter ki skupini EIB in EBRD omogoča, da se dopolnjujeta z opiranjem na svoje primerjalne prednosti, je bil leta 2012 posodobljen tako, da zajema geografski obseg EBRD, ki je bil razširjen na sredozemsko regijo, in bi se moral uporabljati še naprej. Načela iz tega sklepa bi bilo treba uporabljati tudi, če se financiranje EIB izvaja na podlagi sporazumov o sodelovanju z drugimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami.
(26)
EIB bi bilo treba spodbujati, da operacije zunaj Unije še naprej financira tudi na lastno odgovornost, vključno v podporo gospodarskim interesom Unije, v državah in v korist naložbenim projektom, ki imajo glede na oceno EIB ustrezno kreditno sposobnost, in ob upoštevanju lastne zmogljivosti za prevzem tveganj, tako da se jamstvo EU lahko uporablja predvsem za države in naložbene projekte, pri katerih na podlagi ocene EIB jamstvo EU prinaša dodano vrednost, tudi pri trajnostnem gospodarskem, socialnem in okoljskem razvoju.
(27)
EIB bi morala razširiti ponudbo inovativnih finančnih instrumentov, vključno z večjim poudarkom na razvijanju jamstvenih instrumentov. Poleg tega bi si morala EIB dejavno prizadevati za sodelovanje pri instrumentih delitve tveganja in financiranju na trgu dolžniškega kapitala za projekte, ki ustvarjajo stabilen in predvidljiv denarni tok. Zlasti bi morala razmisliti o podpori dolžniškim instrumentom kapitalskega trga, ki se izdajo v okviru naložbenih projektov ali so odobreni v korist naložbenim projektom, ki se izvajajo v upravičenih državah. Poleg tega bi morala EIB povečati dajanje posojil v lokalnih valutah in izdajati obveznice na lokalnih trgih pod pogojem, da države upravičenke izvedejo potrebne strukturne reforme, zlasti v finančnem sektorju, in druge ukrepe, ki olajšujejo dejavnosti EIB. Pri diverzifikaciji in širjenju instrumentov kapitalskega trga bi bilo treba še posebno poskrbeti za to, da takšni instrumenti ne bi povzročili tveganih finančnih praks in zadolževanja, zaradi česar bi lahko ogrozili finančno stabilnost.
(28)
Komisija bi morala vsako leto poročati Evropskemu parlamentu in Svetu. V poročilu bi morala na podlagi REM EIB in finančnih koristi za upravičence oceniti financiranje EIB in njegovo usklajenost s tem sklepom, njegovo dodano vrednost in prispevek k zunanji politiki Unije ter njegovo kakovost in razvojni učinek. V poročilo bi bilo treba vključiti tudi informacije o zahtevkih za jamstvo EU, financiranju na področju podnebnih sprememb in biotske raznolikosti na podlagi tega sklepa ter spremljanju delovanja memoranduma o soglasju med EIB in evropskim varuhom človekovih pravic, pa tudi opis sodelovanja, tudi sofinanciranja, s Komisijo in drugimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami. Poročilo bi bilo treba objaviti in tako ustreznim deležnikom, tudi civilni družbi, omogočiti, da izrazijo svoje stališče.
(29)
Financiranje EIB v podporo zunanjim politikam Unije bi bilo treba še naprej izvajati v skladu z načeli dobre bančne prakse. Še naprej bi ga bilo treba upravljati v skladu s pravili in postopki EIB, ki bi morali odražati zadevna načela, vključno z ustreznimi nadzornimi ukrepi ter izjavo EIB o socialnih in okoljskih standardih, ter ustreznimi pravili in postopki, ki se nanašajo na Računsko sodišče in Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF). EIB bi morala pri financiranju ustrezno izvajati svoje politike do pomanjkljivo reguliranih ali nesodelujočih jurisdikcij, ki jih kot take označijo Unija, Združeni narodi, Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj ali Projektna skupina za finančno ukrepanje, da bi prispevala k mednarodnemu boju proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in pranju denarja. EIB bi morala zaradi preglednosti pripraviti, kolikor je to možno v sodelovanju z lokalnimi finančnimi posredniki, seznam končnih kreditojemalcev.
(30)
EIB bi morala sprejeti ustrezne ukrepe, da bi zagotovila, da so pri financiranju v sklopu jamstva EU finančni interesi Unije zaščiteni z izvajanjem ukrepov za preprečevanje goljufij, korupcije, pranja denarja in drugih nezakonitih dejavnosti ter da ima OLAF pravico, da v prostorih upravičencev opravlja preglede in inšpekcije na kraju samem. EIB bi morala v skladu s politiko za preprečevanje in odvračanje od prepovedanega ravnanja pri dejavnostih Evropske investicijske banke (v nadaljnjem besedilu: politika EIB za boj proti goljufijam), ki je bila sprejeta leta 2008 in revidirana leta 2013, tesno sodelovati s pristojnimi organi Unije in držav članic, da bi okrepili veljavne ukrepe proti pranju denarja in financiranju terorizma ter pripomogli k njihovemu boljšemu izvajanju. EIB bi morala v skladu s svojo politiko razkrivanja nepravilnosti še posebno pozornost nameniti tudi informacijam žvižgačev o morebitnih primerih goljufij, korupcije ali drugih nezakonitih dejavnosti, ob omogočanju ustreznih nadaljnjih ukrepov, povratnih informacij in zaščite pred povračilnimi ukrepi.
(31)
Upravljavske organe EIB bi bilo treba spodbujati k sprejetju potrebnih ukrepov, da bi se dejavnosti EIB prilagodile zaradi učinkovitega prispevanja k zunanji politiki Unije, ter k ustreznemu izpolnjevanju zahtev iz tega sklepa -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Jamstvo EU
1. Unija odobri Evropski investicijski banki (v nadaljnjem besedilu: EIB) proračunsko jamstvo za financiranje zunaj Unije (v nadaljnjem besedilu: jamstvo EU). Jamstvo EU se odobri kot splošno jamstvo za plačila, ki jih EIB ne prejme, vendar so ji dolgovana, v zvezi s posojili, jamstvi za posojila in dolžniškimi instrumenti kapitalskega trga, ki so odobreni ali izdani v korist naložbenim projektom EIB, upravičenim v skladu z odstavkom 2.
2. Do jamstva EU so upravičena posojila, posojilna jamstva in dolžniški instrumenti kapitalskega trga EIB, ki so odobreni ali izdani v korist naložbenim projektom, ki se izvajajo v upravičenih državah v skladu s pravili in postopki EIB, vključno z izjavo EIB o socialnih in okoljskih načelih in standardih, ter v podporo ustreznim zunanjepolitičnim ciljem Unije, kjer je bilo financiranje EIB odobreno v skladu s podpisanim sporazumom, ki ni niti potekel niti ni bil preklican (v nadaljnjem besedilu: financiranje EIB).
3. Financiranje EIB v podporo zunanjim politikam Unije se še naprej upravlja v skladu z načeli dobre bančne prakse.
4. Jamstvo EU se omeji na 65 % skupnega zneska, izplačanega in zajamčenega v okviru financiranja EIB, zmanjšanega za povrnjene zneske in povečanega za vse povezane zneske.
5. Jamstvo EU krije financiranje EIB, podpisane v obdobju od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
6. Če do izteka obdobja iz odstavka 5 Evropski parlament in Svet ne sprejmeta sklepa, s katerim se EIB odobri novo jamstvo EU za izgube pri njenem financiranju zunaj Unije, se navedeno obdobje enkrat samodejno podaljša za šest mesecev.
Člen 2
Zgornje meje za financiranje EIB v sklopu jamstva EU
1. Zgornja meja financiranja EIB v okviru jamstva EU za obdobje 2014-2020 ne sme preseči 30 000 000 000 EUR. Zneski, ki so bili sprva rezervirani za financiranje, a pozneje preklicani, se ne upoštevajo pri zgornji meji.
Ta zgornja meja se razdeli na:
(a)
fiksno zgornjo mejo, ki znaša največ 27 000 000 000 EUR;
(b)
neobvezni dodatni znesek v višini 3 000 000 000 EUR.
Evropski parlament in Svet v skladu z rednim zakonodajnim postopkom odločita o aktiviranju celotnega ali delnega zneska iz točke (b) in njegove regionalne razdelitve po vmesnem pregledu, kot je določen v členu 19.
2. Fiksna zgornja meja iz točke (a) odstavka 1 se razdeli na regionalne zgornje meje in podomejitve, kakor je opredeljeno v Prilogi I. Znotraj regionalnih zgornjih mej EIB postopoma zagotovi uravnoteženo razdelitev med državami znotraj regij, ki so zajete z jamstvom EU.
Člen 3
Splošni cilji in načela
1. Jamstvo EU se odobri samo za financiranje EIB, ki ima na podlagi lastne ocene EIB dodano vrednost, in podpira enega od naslednjih splošnih ciljev:
(a)
razvoj lokalnega zasebnega sektorja, zlasti pomoč MSP;
(b)
razvoj socialne in gospodarske infrastrukture, vključno s prometom, energijo, okoljsko infrastrukturo ter informacijsko in komunikacijsko tehnologijo;
(c)
blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje.
2. Financiranje EIB, izvedeno v skladu s tem sklepom, ohranja jasni značaj EIB kot investicijske banke ter hkrati prispeva k splošnim interesom EU, zlasti k načelom, ki usmerjajo zunanje delovanje Unije in so navedena v členu 21 PEU, ter k izvajanju mednarodnih okoljskih sporazumov, katerih pogodbenica je Unija. Upravljavski organi EIB naj sprejmejo potrebne ukrepe za prilagoditev dejavnosti EIB zaradi učinkovitega prispevanja k zunanji politiki Unije ter ustrezno izpolnjujejo zahteve iz tega sklepa.
3. Regionalno povezovanje med državami, vključno zlasti z gospodarskim povezovanjem med predpristopnimi državami, sosednjimi državami in Unijo, je temeljni cilj za financiranje EIB na področjih splošnih ciljev iz odstavka 1. EIB izvaja financiranje v državah upravičenkah na področjih splošnih ciljev, in sicer s podporo tujih neposrednih naložb, ki spodbujajo gospodarsko povezovanje z Unijo.
4. V državah v razvoju, kakor so opredeljene na seznamu prejemnikov uradne razvojne pomoči Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj, financiranje EIB v skladu s členoma 208 in 209 PDEU posredno prispeva k doseganju ciljev politike Unije na področju razvojnega sodelovanja, na primer k zmanjševanju revščine z vključujočo rastjo in trajnostnim gospodarstvom, pa tudi k okoljskemu in socialnemu razvoju.
5. Da se zagotovi kar največji razvojni učinek naložb zasebnega sektorja, si EIB s podporo lokalnim naložbam, kot je določeno v točki (a) odstavka 1, prizadeva za okrepitev lokalnega zasebnega sektorja v državah upravičenkah. Financiranje EIB, ki podpira splošne cilje iz odstavka 1, stremi tudi k vključitvi podpore naložbenim projektom MSP iz Unije. Za učinkovito spremljanje porabe sredstev v korist zadevnih MSP EIB določi ustrezne pogodbene zahteve s finančnimi posredniki, vključno s standardi za poročila upravičencev.
EIB sodeluje s finančnimi posredniki, ki lahko izpolnijo posebne potrebe MSP v državah delovanja in ne sodelujejo pri financiranju EIB, ki se izvaja v upravičeni državi prek nosilcev s sedežem v tuji nesodelujoči jurisdikciji, kot je določeno v členu 13.
6. Financiranje EIB, ki podpira splošne cilje iz točke (b) odstavka 1, podpira naložbene projekte v glavnem na področjih prometa, energije, okoljske infrastrukture, informacijske in komunikacijske tehnologije, zdravstva in šolstva. To vključuje proizvodnjo in vključitev energije iz obnovljivih virov, preoblikovanje energetskih sistemov, ki omogoča prehod na tehnologije in goriva z nizko intenzivnostjo ogljika, trajnostno energetsko varnost in energetsko infrastrukturo, vključno za proizvodnjo plina in prevoz na energetski trg Unije, pa tudi elektrifikacijo podeželskih območij, okoljsko infrastrukturo, na primer vodno, komunalno in zeleno infrastrukturo, telekomunikacije in širokopasovno omrežno infrastrukturo.
7. Financiranje EIB, ki podpira splošne cilje iz točke (c) odstavka 1, podpira naložbene projekte za blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, ki prispevajo k skupnemu cilju Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah, zlasti z izogibanjem emisijam toplogrednih plinov ali njihovim zmanjševanjem na področjih obnovljive energije, energetske učinkovitosti in trajnostnega prometa ali s povečanjem odpornosti ranljivih držav, sektorjev in skupnosti na škodljive posledice podnebnih sprememb. Merila za upravičenost projektov v zvezi s podnebnimi ukrepi so opredeljena v strategiji EIB o podnebnih spremembah, ki bo posodobljena pred koncem leta 2015. Zato bi bilo treba v postopek okoljske presoje vključiti analizo ogljičnega odtisa, da se ugotovi, ali predlagani projekti izboljšujejo energetsko učinkovitost. V obdobju, zajetem s tem sklepom, obseg navedenega financiranja predstavlja najmanj 25 % celotnega financiranja EIB.
8. V skladu s cilji Unije in mednarodnimi cilji glede podnebnih sprememb EIB v sodelovanju s Komisijo pred koncem leta 2015 posodobi svojo strategijo o podnebnih spremembah v zvezi s financiranjem EIB. Ta posodobitev med drugim vključuje konkretne ukrepe za zagotovitev usklajenosti naložbenih projektov iz tega sklepa s cilji glede podnebnih sprememb Unije in za pospešitev prizadevanj za podporo obnovljivim virom energije in energetski učinkovitosti.
9. Jamstvo EU krije samo financiranje EIB, ki se izvaja v upravičenih državah, ki so z EIB sklenile okvirni sporazum, v katerem so določeni pravni pogoji, pod katerimi se izvaja takšno financiranje.
Člen 4
Vključene države
1. Seznam držav, ki bi lahko bile upravičene do financiranja EIB v sklopu jamstva EU, je v Prilogi II. Seznam držav, ki so upravičene do financiranja EIB v sklopu jamstva EU, je v Prilogi III in vsebuje le države, ki so naštete v Prilogi II. Za države, ki jih ni v Prilogi II, se o upravičenosti do financiranja EIB v sklopu jamstva EU odloča za vsak primer posebej v skladu z rednim zakonodajnim postopkom.
2. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 18 sprejme delegirane akte glede sprememb Priloge III. Odločitve Komisije so utemeljene s celovito presojo, med drugim gospodarskih, socialnih, okoljskih in političnih vidikov, zlasti tistih, ki so povezani z demokracijo, človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami, pa tudi z ustreznimi resolucijami Evropskega parlamenta in sklepi Sveta.
3. Ob upoštevanju odstavka 4 delegirani akti o spremembi Priloge III ne vplivajo na jamstvo EU za kritje financiranja EIB, sklenjenega pred začetkom veljavnosti delegiranih aktov.
4. Izplačila financiranja EIB, ki imajo koristi od skupnega jamstva, kot je navedeno v členu 8(1), se ne izvajajo v državah, ki niso naštete v Prilogi III.
5. Jamstvo EU ne krije financiranja EIB v določeni državi, če je bil sporazum, ki se nanaša na takšno financiranje, podpisan po pristopu te države k Uniji.
Člen 5
Prispevek financiranja EIB k politikam Unije
1. Komisija skupaj z EIB v enem letu po začetku veljavnosti tega sklepa posodobi veljavne regionalne tehnične operativne smernice za financiranje EIB.
Regionalne tehnične operativne smernice so skladne s širšim okvirom regionalne politike Unije iz Priloge IV. Regionalne tehnične operativne smernice zlasti zagotovijo, da financiranje EIB, ki se izvaja v skladu s tem sklepom, dopolnjuje ustrezne politike, programe in instrumente pomoči Unije v različnih regijah.
Komisija in EIB pri posodabljanju regionalnih tehničnih operativnih smernic upoštevata ustrezne resolucije Evropskega parlamenta in sklepe Sveta. Regionalne tehnične operativne smernice so skladne s prednostnimi nalogami iz nacionalnih in regionalnih programov, če so ti na voljo in če so jih države upravičenke pripravile, ob ustreznem upoštevanju posvetovanj z lokalno civilno družbo med pripravo teh programov.
Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu nemudoma pošlje dokončane posodobljene regionalne tehnične operativne smernice.
V okviru, določenem v regionalnih tehničnih operativnih smernicah, EIB opredeli ustrezne strategije financiranja in zagotovi njihovo izvajanje.
Financiranje EIB je skladno z regionalnimi tehničnimi operativnimi smernicami in strategijami države upravičenke.
Regionalne tehnične operativne smernice se pregledajo po vmesnem pregledu iz člena 19.
2. V okviru postopka iz člena 19 Protokola (št. 5) poda Komisija mnenje o financiranju EIB. Če da Komisija negativno mnenje o financiranje EIB, ki spada v okvir tega sklepa, se zanj ne da jamstvo EU.
Člen 6
Sodelovanje s Komisijo in ESZD
1. Da bi se financiranje EIB in proračunska sredstva Unije kar najbolj dopolnjevala, se dodatno okrepi skladnost zunanjih ukrepov EIB z zunanjepolitičnimi cilji Unije, zlasti s posodobitvijo regionalnih tehničnih operativnih smernic iz člena 5, pri čemer se o političnih vprašanjih po potrebi opravi ustrezno posvetovanje z ESZD, ter z rednim in sistematičnim dialogom in zgodnjo izmenjavo informacij o:
(a)
strateških dokumentih, ki jih pripravi Komisija ali, odvisno od primera, ESZD, kot so nacionalni in regionalni strateški dokumenti, okvirni programi, akcijski načrti in predpristopni dokumenti;
(b)
dokumentih EIB za strateško načrtovanje, uvedbi novih naložbenih projektov ter letnem poročanju EIB Komisiji;
(c)
drugih političnih in operativnih vidikih.
2. Sodelovanje poteka različno v različnih regijah, vključno na ravni delegacij Unije, glede na vlogo EIB in politike Unije v posameznih regijah.
Člen 7
Sodelovanje z drugimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami
1. Financiranje EIB poteka po potrebi v sodelovanju z drugimi evropskimi večstranskimi finančnimi institucijami ali finančnimi institucijami držav članic (v nadaljnjem besedilu: evropske finančne institucije) in mednarodnimi finančnimi institucijami, vključno z regionalnimi razvojnimi bankami (v nadaljnjem besedilu: mednarodne finančne institucije), da se kar najbolj poveča medsebojno dopolnjevanje, sodelovanje in učinkovitost, da se ob sodelovanju razvijejo inovativni finančni instrumenti, da se zagotovijo preudarna in smiselna delitev tveganj ter enotni pogoji za projekte in sektorje ter da se čim bolj zmanjša morebitno podvajanje stroškov in nepotrebno prekrivanje.
2. Sodelovanje iz odstavka 1 se omogoča z usklajevanjem, ki poteka v okviru memorandumov o soglasju ali znotraj drugih okvirov regionalnega sodelovanja Unije, kadar je to ustrezno, med Komisijo, EIB ter ustreznimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami, ki delujejo v različnih regijah.
Člen 8
Kritje in pogoji jamstva EU
1. Razen financiranja EIB, sestavljenega iz dolžniških instrumentov kapitalskega trga, krije pri financiranju EIB, ki se sklene z državo ali za katero jamči država, in pri drugih oblikah financiranja EIB, sklenjenega z regionalnimi ali lokalnimi organi, javnimi podjetji ali zavodi v državni lasti ali pod državnim nadzorom, če je bila za takšne druge oblike financiranja EIB opravljena ustrezna ocena kreditnega tveganja EIB ob upoštevanju okoliščin kreditnega tveganja v zadevni državi, jamstvo EU vsa plačila, ki jih EIB ne prejme, vendar so ji dolgovana (v nadaljnjem besedilu: skupno jamstvo).
2. Za namene odstavka 1 Palestino zastopa Palestinska oblast, Kosovo (13) pa zastopajo kosovske oblasti.
3. Pri financiranju EIB, ki ni zajeto v odstavku 1, jamstvo EU krije vsa plačila, ki jih EIB ne prejme, vendar so ji dolgovana, če je izpad plačila povzročila uresničitev enega od naslednjih političnih tveganj (v nadaljnjem besedilu: jamstvo pri političnem tveganju):
(a)
nekonvertibilnost valute;
(b)
razlastitev;
(c)
vojna ali državljanski nemiri;
(d)
odklonitev pravnega varstva pri kršitvi pogodbe.
4. Pri financiranju EIB, sestavljenem iz dolžniških instrumentov kapitalskega trga, se uporablja le jamstvo pri političnem tveganju.
5. V sporazume o financiranju, povezane s financiranjem EIB, s posameznimi nosilci se vključijo tudi ustrezne okoljske in socialne določbe v skladu s pravili in postopki EIB.
6. Komisija in EIB v sporazumu o jamstvu iz člena 14 določita jasno in pregledno politiko razdeljevanja, ki EIB omogoči, da v sklopu svojega zunanjega delovanja določi dejavnosti, ki bodo financirane na podlagi tega sklepa, da se zagotovi kar najbolj učinkovita uporaba jamstva EU. Politika razdeljevanja temelji na kreditni sposobnosti financiranja EIB, kakor jo oceni EIB, zgornjih mejah, kakor so opredeljene v Prilogi I, naravi udeleženca, ki je lahko suverena država ali subjekt na poddržavni ravni iz odstavka 1 tega člena ali zasebni subjekt, zmogljivosti EIB za prevzem tveganj in drugih ustreznih merilih, vključno z dodano vrednostjo jamstva EU. Evropski parlament in Svet sta obveščena o politiki razdeljevanja v skladu s členom 14.
7. Pri uveljavljanju jamstva EU Unija prevzame vse ustrezne pravice EIB v zvezi s kakršno koli obveznostjo glede njenega financiranja v skladu s sporazumom o jamstvu iz člena 14.
Člen 9
Ocena EIB in spremljanje naložbenih projektov
1. EIB opravi temeljit postopek skrbnega pregleda in po potrebi od nosilcev projektov zahteva, da se v skladu s socialnimi in okoljskimi načeli Unije v fazi načrtovanja projekta in v fazi njegovega izvajanja na lokalni ravni javno posvetujejo z ustreznimi nacionalnimi in lokalnimi deležniki ter civilno družbo o socialnih vidikih, vidikih, povezanih s človekovimi pravicami, okoljskih, gospodarskih in razvojnih vidikih naložbenih projektov, zajetih v jamstvo EU, ter da priskrbijo informacije, potrebne za oceno prispevka k uresničevanju zunanjepolitičnih in strateških ciljev Unije.
Kadar je to ustrezno, ta ocena vključuje presojo tega, kako se lahko zmogljivosti upravičencev do financiranja EIB v času trajanja projekta okrepijo s tehnično pomočjo. Pravila in postopki EIB vključujejo potrebne določbe o ocenjevanju okoljskega in socialnega učinka naložbenih projektov ter vidikov v zvezi s človekovimi pravicami in preprečevanjem konfliktov, s čimer se zagotovi, da so naložbeni projekti, ki se podpirajo na podlagi tega sklepa, okoljevarstveni in socialno trajnostni.
2. Poleg predhodne ocene razvojnih vidikov EIB spremlja tudi izvajanje financiranja. EIB zlasti zahteva od nosilcev projektov, da izvajajo temeljito spremljanje v času izvajanja projekta in vse do zaključka, med drugim glede gospodarskega, razvojnega, socialnega in okoljskega učinka naložbenega projekta ter njegovega učinka na spoštovanje človekovih pravic. EIB redno preverja informacije, ki jih posredujejo nosilci projektov, in jih objavi, če se nosilec projekta s tem strinja. Poročila o zaključku projektov, povezanih s financiranjem EIB, se po možnosti objavijo, z izjemo tajnih podatkov.
3. V spremljanje EIB se po možnosti vključi tudi izvajanje posrednega financiranja in uspešnost finančnih posrednikov pri podpori MSP.
4. EIB vzpostavi celovit sistem za predhodno ocenjevanje relativnih in absolutnih emisij toplogrednih plinov, povezanih s financiranjem EIB, v primerih, ko emisije dosežejo visoke pragove za emisije, kot so določeni v ustrezni metodologiji, vključeni v strategijo EIB o podnebnih spremembah, in ko obstajajo razpoložljivi podatki.
5. Kadar je mogoče, so rezultati spremljanja javni, če so izpolnjene zahteve po varstvu tajnosti in če se ustrezne strani s tem strinjajo.
Člen 10
Zunanji namenski prejemki za jamstveni sklad
Vračila in prihodki v znesku 110 000 000 EUR, ki izvirajo iz transakcij, zaključenih pred letom 2007, in vključujejo vračila glavnice, sproščena jamstva in vračila glavnice posojil, dividende, kapitalske dobičke, provizije za jamstvo ter obresti na posojila in na zneske na fiduciarnih računih, nakazane na fiduciarni račun, odprt za Sklad za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo, in ki se lahko povežejo s podporo iz splošnega proračuna Unije, so zunanji namenski prejemki v skladu s členom 21(4) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in se uporabljajo za jamstveni sklad.
Zneski nad 110 000 000 EUR, ki so bili nakazani nazaj na fiduciarni račun, odprt za Sklad za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo, se vnesejo v splošni proračun Unije po odbitku stroškov in provizij za upravljanje.
Člen 11
Letno poročanje in obračunavanje
1. Komisija vsako leto poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o financiranju EIB, izvedenem na podlagi tega sklepa. Poročilo se objavi in vključuje:
(a)
oceno financiranja EIB na ravni projekta, sektorja, države in regije ter njegove skladnosti s tem sklepom;
(b)
oceno dodane vrednosti, pričakovane realizacije, rezultatov in učinka financiranja EIB na razvoj na skupni osnovi, izdelano na podlagi letnega poročila EIB o okviru za merjenje rezultatov. EIB v ta namen za financirane projekte uporabi kazalnike uspešnosti glede razvojnih, okoljskih in socialnih vidikov, vključno z vidiki človekovih pravic, pri čemer upošteva ustrezne kazalnike v skladu s Pariško deklaracijo iz leta 2005 o učinkovitosti pomoči. Med kazalnike za okoljske vidike projektov se vključijo merila za „čisto tehnologijo“, katerih poudarek je načeloma na energetski učinkovitosti in tehnologijah za zmanjševanje emisij;
(c)
oceno prispevka financiranja EIB k uresničevanju zunanjepolitičnih in strateških ciljev Unije ob upoštevanju regionalnih tehničnih operativnih smernic iz člena 5;
(d)
oceno finančnih koristi, prenesenih na upravičence do financiranja EIB, na skupni osnovi;
(e)
oceno kakovosti financiranja EIB, zlasti v zvezi s tem, do kolikšne mere je EIB upoštevala okoljsko in socialno vzdržnost pri postopku skrbnega pregleda in spremljanju financiranih naložbenih projektov;
(f)
podrobne podatke o zahtevkih za jamstvo EU;
(g)
informacije o obsegu financiranja na področju podnebnih sprememb in biotske raznovrstnosti na podlagi tega sklepa, o učinku na absolutne in relativne emisije toplogrednih plinov iz člena 9(4) na skupni osnovi, ter informacije o številu projektov, ocenjenih glede na podnebno tveganje;
(h)
opis sodelovanja s Komisijo, drugimi evropskimi in mednarodnimi finančnimi institucijami, vključno s sofinanciranjem. Poročilo zlasti vsebuje razčlenitev finančnih virov Unije ter virov drugih evropskih in mednarodnih finančnih institucij, uporabljenih skupaj s financiranjem EIB, da se omogoči pregled vseh naložb, podprtih s financiranjem EIB, izvedenim na podlagi tega sklepa. V poročilu se omeni tudi sklenitev novega memoranduma o soglasju med EIB in drugimi evropskimi ali mednarodnimi finančnimi institucijami, ki vpliva na financiranje EIB na podlagi tega sklepa;
(i)
informacije o spremljanju delovanja memoranduma o soglasju med EIB in Evropskim varuhom človekovih pravic, če ta memorandum ustreza financiranju EIB, vključenem v ta sklep.
2. EIB za namene poročanja Komisije iz odstavka 1 predloži Komisiji letna poročila o financiranju EIB, izvedenem na podlagi tega sklepa, vključno z vsemi elementi, ki jih Komisija potrebuje za poročanje v skladu z odstavkom 1. EIB lahko Komisiji predloži tudi dodatne zadevne informacije, da se Evropskemu parlamentu in Svetu zagotovi celovit pregled zunanje dejavnosti EIB.
3. EIB Komisiji zagotovi statistične, finančne in računovodske podatke o posameznih financiranjih EIB ter vse dodatne informacije, potrebne za izpolnitev poročevalskih obveznosti Komisije ali zahtev Računskega sodišča, ter revizijsko potrdilo o neporavnanih zneskih v okviru financiranja EIB. EIB Komisiji predloži tudi druge potrebne dokumente v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012.
4. Za namene obračunavanja in poročanja Komisije o tveganjih, ki jih krije jamstvo EU, EIB Komisiji zagotovi svojo oceno tveganja in informacije o bonitetni oceni v zvezi s financiranjem EIB.
5. EIB Komisiji vsaj enkrat na leto predloži okvirni večletni program za načrtovani obseg sklenjenih poslov financiranja EIB, da se zagotovi skladnost načrtovanega financiranja EIB z zgornjimi mejami iz tega sklepa in da lahko Komisija zagotovi ustrezno proračunsko načrtovanje za zagotovitev sredstev jamstvenega sklada. Komisija upošteva ta načrt pri pripravi predloga splošnega proračuna Unije.
6. EIB redno seznanja Evropski parlament, Svet in Komisijo z vsemi neodvisnimi ocenjevalnimi poročili, ki vsebujejo ugotovitve o praktičnih rezultatih, doseženih pri posebnih dejavnostih EIB v okviru tega sklepa in drugih zunanjih mandatov.
7. EIB zagotovi informacije iz odstavkov 2 do 6 na svoje stroške. EIB informacije iz odstavkov 2, 3 in 6 na splošno objavi, pri čemer izključi vse tajne informacije.
Člen 12
Preglednost in javno razkritje informacij
1. EIB v skladu s svojo politiko preglednosti in načeli Unije glede dostopa do dokumentov in informacij, postopoma pa tudi v skladu s standardi iz pobude za preglednost mednarodne pomoči, na svojem spletnem mestu objavi informacije v zvezi z:
(a)
vsem financiranjem EIB, izvedenim na podlagi tega sklepa, po odobritvi projekta, pri čemer navede predvsem, ali je naložbeni projekt zajet v jamstvo EU in kako prispeva k zunanjepolitičnim ciljem Unije, navede pa zlasti njegove gospodarske, socialne in okoljske učinke;
(b)
vsemi memorandumi o soglasju med EIB in drugimi evropskimi ali mednarodnimi finančnimi institucijami, ki vplivajo na financiranje EIB na podlagi tega sklepa, razen če zanje veljajo zahteve glede zaupnosti;
(c)
če je mogoče in ustrezno, obstoječe okvirne sporazume med EIB in državo prejemnico. Kadar EIB podpiše nov ali spremeni obstoječi sporazum, si prizadeva za njegovo objavo;
(d)
politiko EIB glede razdeljevanja.
2. Komisija na svojem spletnem mestu objavi specifične informacije o vseh primerih izterjav v okviru sporazuma o jamstvu iz člena 14 in sporazuma, ki podrobno opredeljuje določbe in postopke za izterjavo terjatev, iz člena 15(2), razen če zanje veljajo zahteve glede zaupnosti.
Člen 13
Nesodelujoče jurisdikcije
EIB pri svojem financiranju ne dopušča nobenih dejavnosti, ki se izvajajo za nezakonite namene, vključno s pranjem denarja, financiranjem terorizma, davčnimi goljufijami in davčnimi utajami, korupcijo ter goljufijami, ki škodijo finančnim interesom Unije. EIB zlasti ne sodeluje pri financiranju, ki se izvaja v upravičeni državi prek tujega nosilca s sedežem v nesodelujoči jurisdikciji, ki so jo kot tako opredelili Unija, Združeni narodi, Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj ali Projektna skupina za finančno ukrepanje.
EIB pri financiranju uporablja načela in standarde iz prava Unije o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, vključno z zahtevo po sprejetju ustreznih ukrepov za identifikacijo dejanskega lastnika, kjer je primerno.
Člen 14
Sporazum o jamstvu
Komisija in EIB podpišeta sporazum o jamstvu, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke v zvezi z jamstvom EU, kot je določeno v členu 8, ter o tem ustrezno obvestita Evropski parlament in Svet.
Člen 15
Izterjava plačil, ki jih izvede Komisija
1. Kadar Komisija izvede plačilo na podlagi jamstva EU, EIB v imenu in za račun Komisije izterja terjatve za izplačane zneske.
2. Komisija in EIB najpozneje do datuma podpisa sporazuma iz člena 14 podpišeta ločen sporazum, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke za izterjavo terjatev.
Člen 16
Revizija Računskega sodišča
Računsko sodišče opravi revizijo jamstva EU ter plačil in izterjanih zneskov v sklopu tega jamstva, ki se pripišejo splošnemu proračunu Unije.
Člen 17
Ukrepi proti goljufijam
1. EIB OLAF nemudoma obvesti ter mu predloži potrebne informacije, če v kateri koli fazi priprave, izvedbe ali zaključka projekta v sklopu jamstva EU utemeljeno sumi, da je prišlo do morebitnega primera goljufije, korupcije, pranja denarja ali druge nezakonite dejavnosti, ki bi lahko škodila finančnim interesom Unije.
2. OLAF lahko opravi preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14), Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (15) in Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (16), da se zaščitijo finančni interesi Unije in ugotovi, ali je v zvezi s financiranjem prišlo do goljufije, korupcije, pranja denarja ali druge nezakonite dejavnosti, ki škodi finančnim interesom Unije. OLAF lahko pristojnim organom zadevnih držav članic posreduje informacije, ki jih je pridobil med preiskavami.
Kadar se takšne nezakonite dejavnosti dokažejo, EIB pomaga pri prizadevanjih za izterjavo v zvezi s svojim financiranjem in v okviru svojih pristojnosti.
3. V sporazume o financiranju, podpisanem v zvezi s projekti, ki se podpirajo na podlagi tega sklepa, se vključijo določila, ki omogočajo prekinitev financiranja EIB, in po potrebi ustrezni ukrepi za izterjavo v primeru goljufije, korupcije ali drugih nezakonitih dejavnosti. EIB sprejme odločitev o prekinitvi ali razveljavitvi financiranja EIB po ustrezni presoji vseh okoliščin in tveganj.
4. EIB se še naprej opira na svojo kontaktno točko za boj proti korupciji in goljufijam, ki je enotna za osebje EIB in vse deležnike.
5. EIB pri financiranju izvaja svoj mehanizem izključevanja za izključitev udeležencev, ki so vpleteni v goljufije in korupcijo, mehanizem pa vključuje merila za izključitev iz osrednje podatkovne zbirke Unije o izključitvah, s čimer se zagotovi spoštovanje pravic vseh strani.
Člen 18
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 4 se prenese na Komisijo za nedoločen čas od 11. maja 2014.
3. Pooblastilo iz člena 4 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 4, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 19
Vmesni pregled
Komisija v sodelovanju z EIB do 31. decembra 2016 predloži Evropskemu parlamentu in Svetu vmesno poročilo, v katerem oceni uporabo tega sklepa v prvih letih, in mu po potrebi priloži predlog za njegovo spremembo. Vmesno poročilo temelji na neodvisni zunanji oceni in prispevku EIB.
Poročilo vključuje zlasti:
(a)
oceno izvajanja politike za razdeljevanje;
(b)
oceno poročanja EIB in po potrebi priporočila za njegovo izboljšanje;
(c)
oceno REM, vključno s kazalniki uspešnosti in merili, ter njegov prispevek k uresničevanju ciljev tega sklepa;
(d)
podroben pregled meril, ki se upoštevajo pri priporočilu v zvezi z morebitnim aktiviranjem celotnega ali delnega neobveznega dodatnega zneska.
Člen 20
Zaključno poročanje
Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži zaključno poročilo o uporabi tega sklepa do 31. decembra 2021.
Člen 21
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Strasbourgu, 16. aprila 2014