NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 167/2013
ze dne 5. února 2013
o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem podpořit vnitřní trh byl směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků stanoven komplexní systém Unie pro schvalování typu traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených zařízení (3).
(2)
Za účelem rozvoje a fungování vnitřního trhu Unie je vhodné nahradit systém schvalování členskými státy postupem schvalování typu Unie založeným na zásadě úplné harmonizace, zatímco současně je brán ohled na hledisko hospodárnosti, přičemž zvláštní pozornost je věnována malým a středním podnikům.
(3)
Na žádost Evropského parlamentu a s cílem zjednodušit a urychlit schválení právních předpisů pro schvalování typu byl do právních předpisů Unie o schvalování vozidel zaveden nový regulativní přístup, podle kterého zákonodárce řádným legislativním postupem pouze stanoví základní pravidla a principy a přenáší pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se dalších technických detailů na Komisi. S ohledem na základní požadavky by tedy toto nařízení mělo pouze stanovit základní ustanovení o funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a vlivu na životní prostředí a přenést na Komisi pravomoc stanovit technické specifikace aktů v přenesené pravomoci.
(4)
Požadavky tohoto nařízení jsou v souladu se zásadami zakotvenými ve sdělení Komise ze dne 5. června 2002 nazvaném „Akční plán pro zjednodušení a zlepšení právního prostředí“.
(5)
Je mimořádně důležité, aby budoucí opatření navrhovaná na základě tohoto nařízení nebo postupy, kterými bude prováděno, splňovaly zásady, které byly připomenuty ve zprávě Komise zveřejněné v roce 2006 a nazvané „CARS 21: Rámec právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století“ (dále jen „CARS 21“). Zejména by v zájmu zdokonalení a zjednodušení právní úpravy a aby nebylo stále nutné aktualizovat stávající právní předpisy Unie týkající se technických specifikací, mělo toto nařízení odkazovat na stávající mezinárodní normy a předpisy, aniž by je bylo nutné opakovat v právním rámci Unie.
(6)
Vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (4) ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních (5) ani toto nařízení nestanoví požadavky na návrh a konstrukci s cílem zajistit bezpečnost na pozemních komunikacích u nesilničních pojízdných strojů s vlastním pohonem, kterých se využívá zejména v zemědělství a lesnictví, měla by Komise posoudit potřebu harmonizovat právní předpisy členských států v této oblasti a zvážit navržení legislativního opatření s cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti, a to s přihlédnutím ke stávajícím právním předpisům Unie.
(7)
Toto nařízení by se nemělo dotýkat opatření na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni Unie týkajících se použití zemědělských a lesnických vozidel na pozemních komunikacích, jako jsou zvláštní řidičské průkazy, omezení maximální rychlosti nebo opatření upravující přístup na určité druhy komunikací.
(8)
Směrnice 2003/37/ES nejdříve omezila povinné použití postupu pro ES schválení typu úplného vozidla na vozidla kategorie T1, T2 a T3 a nestanovila všechny nutné požadavky k tomu, aby umožňovaly dobrovolně žádat o ES schválení typu úplného vozidla pro ostatní kategorie. Aby bylo možné dokončit jednotný trh a zajistit jeho řádné fungování, mělo by toto nařízení umožnit výrobcům dobrovolně žádat o EU schválení typu úplného vozidla pro všechny kategorie vozidel, na která se vztahuje toto nařízení, a tím jim umožnit, aby prostřednictvím EU schválení typu požívaly výhod jednotného trhu.
(9)
Směrnice 2003/37/ES stanovila ES schválení typu vozidla u všech terénních vozidel a vozidel typu side-by-side jako jsou traktory. Toto nařízení by se proto mělo vztahovat i na tyto typy vozidel vzhledem k tomu, že dotyčný typ vozidla spadá do kategorie vozidel uvedené v tomto nařízení a splňuje všechny požadavky tohoto nařízení.
(10)
Povinnosti vnitrostátních orgánů stanovené v ustanoveních tohoto nařízení týkajících se dozoru nad trhem jsou konkrétnější než odpovídající ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (6).
(11)
Aby byla zajištěna vysoká úroveň funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a ochrany životního prostředí, měly by s ohledem na schvalování být harmonizovány technické požadavky a normy v oblasti životního prostředí, které se používají pro vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky.
(12)
Je vhodné stanovit zásadu, že vozidla musí být konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních účastníků provozu na pozemních komunikacích. Výrobci za tímto účelem musí zajistit, aby vozidla splňovala příslušné požadavky stanovené tímto nařízením. Kromě jiného musí uvedená ustanovení obsahovat požadavky ohledně kompaktnosti konstrukce vozidel, pomocných systémů ovládání vozidla řidičem, systémů umožňujících řidiči viditelnost a informace o stavu vozidla a okolního prostředí, osvětlovacích systémů vozidla, systémů ochrany cestujících ve vozidle, vnějšku vozidla a příslušenství, hmotnosti a rozměrů vozidla a pneumatik.
(13)
Aby se zajistilo, že byl správně proveden postup pro sledování shodnosti výroby, jenž je jedním ze základních kamenů systému EU pro schvalování typu, a že řádně funguje, měly by výrobci pravidelně kontrolovat k tomuto účelu určené příslušné orgány nebo technická zkušebna s odpovídající kvalifikací.
(14)
V některých omezených případech je vhodné umožnit vnitrostátní schvalování typu malých sérií. To by však mělo být omezeno na malý počet vozidel. Proto je nezbytné pomocí počtu vyrobených vozidel přesně vymezit pojem malých sérií.
(15)
Hlavním cílem právních předpisů Unie o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uvedené na trh poskytovaly vysokou míru bezpečnosti a ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých částí nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo po uvedení do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby díly nebo zařízení, jež je možné montovat do vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro bezpečnost nebo ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou uvedeny na trh, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež tyto části a zařízení musí splnit.
(16)
Taková opatření by měla být uplatňována na omezený počet dílů a zařízení, jejichž seznam by měl být stanoven Komisí v prováděcím aktu po konzultaci se zúčastněnými stranami. Tato opatření by měla zajistit, aby příslušné díly a zařízení neohrožovaly bezpečnost vozidla ani nepříznivě neovlivnily jeho environmentální výkonnost a aby současně byla zachována hospodářská soutěž na trhu s náhradními díly.
(17)
Unie je smluvní stranou Dohody Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel („revidovaná dohoda z roku 1958“) (7). Aby bylo možné zjednodušit právní předpisy pro schvalování typu v souladu s doporučeními CARS 21, je vhodné zrušit všechny jednotlivé směrnice, aniž by došlo ke snížení úrovně ochrany. Požadavky stanovené v uvedených směrnicích by měly být přeneseny do tohoto nařízení nebo do aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení a měly by být v případě potřeby nahrazeny odkazy na odpovídající předpisy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), pro které Unie hlasovala nebo k nimž přistoupila a které jsou přiloženy k revidované dohodě z roku 1958. Ke snížení administrativní zátěže procesu schvalování typu by se mělo výrobcům motorových vozidel umožnit, aby požádali o schválení typu podle tohoto nařízení, případně přímo prostřednictvím schválení v souladu s příslušnými předpisy EHK OSN uvedenými v příloze I nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
(18)
Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala při uplatnění rozhodnutí 97/836/ES by měly být začleněny do právních předpisů EU o schvalování typu. Proto by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat nezbytné změny přílohy I tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě.
(19)
Jiná možnost by spočívala v odkazu uvedeném v aktech v přenesené pravomoci na kodexy vytvořené Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) nebo na normy CEN/Cenelec nebo ISO, které jsou přímo přístupné veřejnosti a na něž se v nich odkazuje.
(20)
Aby se zabránilo zneužívání zabezpečovacích zařízení, je důležité, aby výrobci poskytovali vlastníkům vozidel náležité informace.
(21)
Aby bylo umožněno výrobcům dílů nebo zvláštních technických jednotek žádat o EU schválení typu pro díly nebo zvláštní technické jednotky nebo o povolení pro části nebo zařízení, je také důležité, aby tito výrobci měli přístup k určitým informacím, které mohou poskytnout pouze výrobci automobilů, jako jsou technické informace včetně výkresů potřebných pro vývoj dílů k dodatečné instalaci.
(22)
V zájmu zlepšení fungování vnitřního trhu, zejména v oblasti volného pohybu zboží, svobody usazování a volného pohybu služeb je potřebný nediskriminační přístup k informacím o opravách vozidla prostřednictvím standardizované vyhledávací funkce, kterou je možno použít k vyhledání technických informací, a účinná hospodářská soutěž v oblasti služeb poskytujících informace o opravách a údržbě vozidel. Velká část těchto informací se týká palubních diagnostických systémů a jejich vzájemného působení s ostatními systémy vozidla. Je vhodné stanovit technické specifikace, kterými by se měli výrobci řídit, na svých internetových stránkách, spolu s cílenými opatřeními, která zajistí přiměřený přístup malým a středním podnikům.
(23)
Výrobcům vozidel by mělo být také umožněno plnit své povinnosti za účelem poskytnutí přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla týkajícím se protokolů o možnostech propojení traktorů s taženým nebo namontovaným zařízením, jak je uvedeno v normě ISO 11783, poskytnutím odkazu na internetové stránce výrobce, kde bude uvedena internetová stránka zřízená společně několika výrobci nebo sdružením výrobců.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcí pravomoci (8).
(25)
Za účelem doplnění tohoto nařízení o další technické podrobnosti by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie s ohledem na funkční bezpečnost, požadavky na provedení, environmentální výkonnost a pohon, přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla a určení technických zkušeben a vymezení specifických úkolů pro ně. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(26)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na jeho základě a zajistit jejich provádění. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(27)
Ačkoli nic v tomto nařízení nebrání členským státům, aby nadále uplatňovaly své příslušné jednotlivé systémy schvalování, měla by Komise na základě informací od členských států podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o působení těchto vnitrostátních systémů, aby se znovu zvážila otázka, zda předloží legislativní návrh na harmonizaci jednotlivých systémů schvalování na úrovni Unie.
(28)
Jako výsledek použití nového regulativního systému zavedeného tímto nařízením by měly být zrušeny tyto směrnice:
-
směrnice 2003/37/ES,
-
směrnice Rady 74/347/EHS ze dne 25. června 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pole výhledu a stíračů čelních skel kolových zemědělských a lesnických traktorů (9),
-
směrnice Rady 76/432/EHS ze dne 6. dubna 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení kolových zemědělských a lesnických traktorů (10),
-
směrnice Rady 76/763/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se sedadel spolujezdců na kolových zemědělských a lesnických traktorech (11),
-
směrnice Rady 77/537/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím znečisťujících látek ze vznětových motorů používaných v kolových zemědělských a lesnických traktorech (12),
-
směrnice Rady 78/764/EHS ze dne 25. července 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se sedadla řidiče na kolových zemědělských a lesnických traktorech (13),
-
směrnice Rady 80/720/EHS ze dne 24. června 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pracovního prostoru, přístupu k místu řidiče a dveří a oken kolových zemědělských a lesnických traktorů (14),
-
směrnice Rady 86/297/EHS ze dne 26. května 1986 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vývodových hřídelů kolových zemědělských a lesnických traktorů a jejich ochrany (15),
-
směrnice Rady 86/298/EHS ze dne 26. května 1986 o zadních ochranných konstrukcích chránících při převrácení úzkorozchodných kolových zemědělských a lesnických traktorů (16),
-
směrnice Rady 86/415/EHS ze dne 24. července 1986 o instalaci, umístění, funkci a označení ovládačů kolových zemědělských a lesnických traktorů (17),
-
směrnice Rady 87/402/EHS ze dne 25. června 1987 o předních ochranných konstrukcích chránících při převrácení úzkorozchodných kolových zemědělských a lesnických traktorů (18),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/25/ES ze dne 22. května 2000 o opatřeních proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z motorů používaných k pohonu zemědělských a lesnických traktorů (19),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/57/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (20),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/58/ES ze dne 13. července 2009 o odtahových úchytech a zpětném chodu kolových zemědělských a lesnických traktorů (21),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/59/ES ze dne 13. července 2009 o zpětných zrcátkách kolových zemědělských a lesnických traktorů (22),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/60/ES ze dne 13. července 2009 o maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošinách kolových zemědělských a lesnických traktorů (23),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/61/ES ze dne 13. července 2009 o montáži zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na kolové zemědělské a lesnické traktory (24),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/63/ES ze dne 13. července 2009 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů (25),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/64/ES ze dne 13. července 2009 o potlačení vysokofrekvenčního rušení kolových zemědělských a lesnických traktorů (elektromagnetická kompatibilita) (26),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/66/ES ze dne 13. července 2009 o mechanismu řízení kolových zemědělských a lesnických traktorů (27),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/68/ES ze dne 13. července 2009 o schvalování typu konstrukční části zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci kolových zemědělských a lesnických traktorů (28),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/75/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (statické zkoušky) (29),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/76/ES ze dne 13. července 2009 o hladině akustického tlaku kolových zemědělských a lesnických traktorů působícího na řidiče (30),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/144/ES ze dne 30. listopadu 2009 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů (31).
(29)
Pro všechny zúčastněné strany je důležité stanovit jasný vztah mezi tímto nařízením a směrnicí 2006/42/ES, aby nedocházelo ke zdvojování a bylo možné jasně stanovit, které požadavky musí určitý výrobek splnit.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovit harmonizovaná pravidla pro administrativní a technické požadavky na schvalování typu zemědělských a lesnických vozidel a pro dozor nad trhem s těmito vozidly, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu jejich rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví administrativní a technické požadavky na schvalování typu všech nových vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků uvedených v čl. 2 odst. 1.
Toto nařízení se nevztahuje na schvalování jednotlivých vozidel. Členské státy udělující taková jednotlivá schválení však uznají každé schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků udělené v rámci tohoto nařízení namísto schválení udělených v rámci příslušných vnitrostátních předpisů.
2. Toto nařízení stanoví požadavky na dozor nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními části a samostatnými technickými celky podléhajícími schválení podle tohoto nařízení. Toto nařízení rovněž stanoví požadavky na dozor nad trhem s díly a zařízeními pro taková vozidla.
3. Toto nařízení nemá vliv na uplatnění právních předpisů o bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na zemědělská a lesnická vozidla, jak jsou popsána v článku 4, jež jsou zkonstruována a vyrobena na jednom nebo více stupních, a na systémy, konstrukční části a samostatné technické celky a také díly a zařízení zkonstruované a vyrobené pro tato vozidla.
Toto nařízení se konkrétně použije na následující vozidla:
a)
traktory (kategorie T a C);
b)
přípojná vozidla (kategorie R), a
c)
výměnná tažená zařízení (kategorie S).
2. Toto nařízení se nepoužije na výměnné stroje, které jsou celé zdviženy nad zemí nebo se nemohou otáčet kolem svislé osy, pokud je vozidlo, ke kterému jsou stroje připojeny, provozováno na pozemní komunikaci.
3. Pro následující vozidla si může výrobce vybrat, zda požádá o schválení podle tohoto nařízení nebo zda dodrží příslušné vnitrostátní požadavky:
a)
přípojná vozidla (kategorie R) a výměnná tažená zařízení (kategorie S);
b)
pásové traktory (kategorie C);
c)
kolové traktory zvláštního určení (kategorie T4.1 a T4.2).
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení a aktů uvedených v příloze I se, není-li v nich stanoveno jinak, použijí tyto definice:
1)
„schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
2)
„schválením typu úplného vozidla“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že neúplný, úplný nebo dokončený typ vozidla splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
3)
„schválením typu systému“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že systém instalovaný na vozidle určitého typu splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
4)
„schválením typu konstrukční části“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že konstrukční část nezávisle na vozidle splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
5)
„schválením typu samostatného technického celku“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že samostatný technický celek splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky ve spojení s jedním nebo více určenými typy vozidel;
6)
„vnitrostátním schválením typu“ se rozumí postup schválení typu stanovený právními předpisy členského státu, přičemž platnost tohoto schválení je omezena na území daného členského státu;
7)
„EU schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky tohoto nařízení;
8)
„traktorem“ se rozumí každé motorové kolové nebo pásové zemědělské nebo lesnické vozidlo s nejméně dvěma nápravami a s maximální konstrukční rychlostí nejméně 6 km/h, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které bylo speciálně konstruováno k tažení, tlačení, vezení a pohonu určitých výměnných zařízení konstruovaných k vykonávání zemědělských nebo lesnických prací nebo k tažení zemědělských nebo lesnických přípojných vozidel nebo zařízení; může být přizpůsobeno k tomu, aby při zemědělských nebo lesnických pracích vezlo náklad nebo může být vybaveno jedním čí více sedadly pro spolujezdce;
9)
„přípojným vozidlem“ se rozumí každé zemědělské nebo lesnické vozidlo určené hlavně k tomu, aby bylo taženo traktorem a určené hlavně k přepravě nákladu nebo ke zpracování materiálů, přičemž poměr celkové technicky přípustné maximální naložené hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla je roven 3,0 nebo větší;
10)
„výměnným taženým zařízením“ se rozumí každé vozidlo užívané v zemědělství nebo lesnictví, které je konstruováno tak, aby bylo taženo traktorem, a které mění nebo doplňuje jeho funkce, zahrnující trvale nástroj nebo konstruované ke zpracovávání materiálů, které může zahrnovat ložnou plošinu konstruovanou a vyrobenou k tomu, aby přijala nějaký nástroj a zařízení potřebné pro využití tohoto stroje, a může dočasně uskladnit jakýkoli materiál vytvořený nebo potřebný v průběhu prací, přičemž poměr celkové technicky přípustné maximální naložené hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla je maximálně 3,0;
11)
„vozidlem“ se rozumí jakýkoli traktor, přípojné vozidlo nebo výměnné tažené zařízení definované v bodech 8, 9 a 10;
12)
„základním vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež se využívá v počáteční fázi vícestupňového schválení typu;
13)
„neúplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež vyžaduje ještě alespoň jeden stupeň dokončení k tomu, aby splnilo příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
14)
„dokončeným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež prošlo postupem vícestupňového schválení typu a jež splňuje příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
15)
„úplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež nemusí být pro splnění příslušných technických požadavků tohoto nařízení dokončeno;
16)
„vozidlem z výběhu série“ se rozumí vozidlo, jež je součástí zásob, které není možno dodat na trh nebo jejž již nelze na trh dodávat, zaregistrovat nebo uvést do provozu, jelikož vstoupily v platnost nové technické požadavky, podle nichž nebylo schváleno;
17)
„systémem“ se rozumí sestava zařízení spojených za účelem plnění jedné nebo více specifických funkcí ve vozidle, jež podléhá požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení;
18)
„konstrukční částí“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu nezávisle na vozidle v souladu s tímto nařízením a s akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty přijatými na jeho základě, je-li tato možnost v těchto aktech výslovně uvedena;
19)
„samostatným technickým celkem“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu samostatně, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla a je-li tato možnost v těchto aktech výslovně uvedena;
20)
„díly“ se rozumí zboží a náhradní díly určené k montáži vozidla;
21)
„zařízením“ se rozumí jakékoli zboží jiné než díly, jež lze vmontovat do vozidla nebo na něj instalovat;
22)
„původními díly nebo zařízením“ se rozumějí díly nebo zařízení, jež jsou vyrobeny podle specifikací a výrobních norem stanovených výrobcem vozidla pro výrobu dílů nebo zařízení pro montáž daného vozidla; to se týká rovněž dílů nebo zařízení, které výrobce vyrábí na stejné výrobní lince jako uvedené díly a zařízení; předpokládá se, pokud nebude prokázán opak, že díly nebo zařízení jsou původními díly nebo zařízením, certifikuje-li výrobce, že tyto díly nebo zařízení odpovídají kvalitě částí užívaných pro výrobu předmětného vozidla a že byly vyrobeny v souladu se specifikacemi a výrobními normami výrobce vozidla;
23)
„náhradními díly“ se rozumí zboží, které je určené k instalaci do vozidla nebo na něj a jímž se nahradí původní díly uvedeného vozidla, včetně zboží, jako jsou maziva nutná pro použití vozidla, s výjimkou paliva;
24)
„funkční bezpečností“ se rozumí neexistence nepřijatelné míry rizika fyzického zranění, škody na zdraví nebo na majetku v důsledku nebezpečí způsobeného vadným chováním mechanických, hydraulických, pneumatických, elektrických nebo elektronických systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků;
25)
„výrobcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která orgánu pro schvalování typu odpovídá za postup schvalování typu nebo povolení a za zajištění shodnosti výroby a která také odpovídá za otázky dozoru nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky vyrobenými nezávisle na tom, zda je tato fyzická či právnická osoba přímo zapojena do všech stupňů návrhu a konstrukce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
26)
„zástupcem výrobce“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba se sídlem v Unii, jež je výrobcem řádně jmenována k zastupování výrobce ve vztahu ke schvalovacímu orgánu nebo k orgánu dozoru nad trhem a k jednání jménem výrobce ve věcech, na něž se vztahuje toto nařízení;
27)
„schvalovacím orgánem“ se rozumí orgán členského státu zřízený nebo jmenovaný členským státem a oznámený Komisi členským státem, příslušný pro všechna hlediska schvalování typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, pro postup schválení, pro vydávání a popřípadě odejímání či odmítnutí udělení certifikátů schválení, pro působení jako styčné místo pro schvalovací orgány ostatních členských států, pro určování technických zkušeben a pro zajištění, že výrobce plní své povinnosti týkající se shodnosti výroby;
28)
„technickou zkušebnou“ se rozumí organizace nebo subjekt, které byly schvalovacím orgánem členského státu určeny jako zkušební laboratoř k provádění zkoušek nebo jako subjekt posuzující shodu k provádění úvodního posouzení a dalších zkoušek nebo kontrol jménem schvalovacího orgánu, přičemž schvalovací orgán může tyto funkce provádět sám;
29)
„vlastním zkoušením“ se rozumí provedení zkoušek jeho vlastními prostředky, záznam výsledků zkoušky a předložení zprávy zahrnující závěry schvalovacímu orgánu výrobcem, který byl určen jako technická zkušebna za účelem posouzení shody s určitými požadavky;
30)
„zkušební metodou se simulací“ se rozumí počítačové simulace včetně výpočtů, které prokazují, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují technické požadavky aktu v přenesené pravomoci přijatého podle čl. 27 odst. 6, aniž by bylo potřebné použití fyzického vozidla, systému, části nebo samostatného technického celku;
31)
„certifikátem schválení typu“ se rozumí dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku je schválen;
32)
„certifikátem EU schválení typu“ se rozumí certifikát založený na šabloně uvedené v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení nebo formulář o oznámení uvedený v příslušných předpisech EHK OSN uvedených v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě;
33)
„prohlášením o shodě“ se rozumí dokument vydaný výrobcem osvědčující, že vyrobené vozidlo odpovídá schválenému typu vozidla;
34)
„palubním diagnostickým systémem“ nebo „systémem OBD“ se rozumí takový systém pro kontrolu emisí, který je schopný rozeznat pravděpodobnou oblast nesprávné činnosti pomocí chybových kódů uložených v paměti počítače;
35)
„informacemi o opravách a údržbě vozidla“ se rozumí veškeré informace potřebné pro diagnózu, údržbu, prohlídku, pravidelné sledování, opravu, přeprogramování nebo opětovnou inicializaci vozidla, které výrobce poskytuje svým autorizovaným obchodním zástupcům a opravnám, včetně následných změn a doplňků k těmto informacím; tyto informace zahrnují veškeré informace nutné pro instalací dílů a zařízení na vozidla;
36)
„samostatným provozovatelem“ se rozumí podniky jiné než autorizovaní obchodní zástupci a opravny přímo nebo nepřímo zapojené do oprav a údržby motorových vozidel, zejména opravny, výrobci nebo distributoři opravárenských zařízení, nástrojů nebo náhradních dílů, vydavatelé technických informací, automobilové kluby, poskytovatelé silničních asistenčních služeb, subjekty nabízející inspekční a zkušební služby a subjekty zajišťující školení pro instalační techniky, výrobce a servisní techniky zaměřené na vybavení vozidel poháněných alternativním palivem;
37)
„novým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které nebylo nikdy dříve registrováno nebo uvedeno do provozu;
38)
„registrací“ se rozumí správní povolení pro uvedení vozidla do provozu včetně provozu na pozemních komunikacích, zahrnující jeho identifikaci a vydání pořadového čísla známého jako registrační číslo, které může být stálé, dočasné nebo krátkodobé;
39)
„uvedením na trh“ se rozumí první zpřístupnění vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trhu Unie;
40)
„uvedením do provozu“ se rozumí první použití vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení, na něž se vztahuje toto nařízení, v Unii k určenému účelu;
41)
„dovozcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, jež uvádí na trh vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení ze třetí země;
42)
„distributorem“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba v rámci dodavatelského řetězce vyjma výrobce nebo dovozce, jež na trh dodává vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
43)
„hospodářským subjektem“ se rozumí výrobce, zástupce výrobce, dovozce nebo distributor;
44)
„dozorem nad trhem“ se rozumí činnosti a opatření vnitrostátních orgánů, jejichž cílem je zajistit, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, byly v souladu s požadavky stanovenými v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie a neohrožovaly zdraví, bezpečnost ani jakoukoli další oblast ochrany veřejného zájmu;
45)
„orgánem pro dozor nad trhem“ se rozumí orgán členského státu příslušný k provádění dozoru nad trhem na území tohoto členského státu;
46)
„vnitrostátním orgánem“ se rozumí schvalovací orgán nebo jakýkoli jiný orgán zapojený do dozoru nad trhem, ochrany hranic nebo registrace a odpovědný za tyto činnosti v členském státě ve vztahu k vozidlům, systémům, konstrukčním částem, samostatným technickým celkům, dílům nebo zařízení;
47)
„dodáním na trh“ se rozumí dodání vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení k distribuci nebo použití na trhu v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;
48)
„typem vozidla“ se rozumí skupina vozidel, včetně variant a verzí shodné kategorie, která se neliší alespoň v těchto podstatných ohledech:
-
kategorie,
-
výrobce,
-
označení typu poskytnuté výrobcem,
-
základní koncepční a konstrukční vlastnosti,
-
páteřový podvozek / podvozek s podélníky / kloubový podvozek (zřejmé a základní rozdíly),
-
u kategorie T: nápravy (počet) nebo, u kategorie C: nápravy/pásy (počet),
-
výrobce a typ vozidla předchozího stupně v případě vozidel vyráběných ve více stupních;
49)
„variantou“ se rozumí vozidla stejného typu, která se neliší alespoň v těchto ohledech:
a)
pro traktory:
-
koncepce konstrukce nebo typ karoserie,
-
stupeň dokončení,
-
motor (spalovací/hybridní/elektrický/hybridní elektrický),
-
pracovní princip,
-
počet a uspořádání válců,
-
rozdíl ve výkonu je nejvýše 30 % (nejvyšší výkon nesmí být více než 1,3násobkem nejmenšího výkonu),
-
rozdíl ve zdvihovém objemu motoru je nejvýše 20 % (nejvyšší hodnota nesmí být více než 1,2násobkem hodnoty nejnižší),
-
hnací nápravy (počet, umístění, propojení),
-
řízené nápravy (počet a umístění),
-
rozdíl v maximální naložené hmotnosti nepřevyšuje 10 %,
-
převody (typ),
-
ochranná struktura proti převrácení,
-
brzděné nápravy (počet);
b)
pro přívěsná vozidla nebo výměnná tažená zařízení:
-
řízené nápravy (počet, umístění, propojení),
-
rozdíl v maximální naložené hmotnosti nepřevyšuje 10 %,
-
brzděné nápravy (počet);
50)
„hybridním vozidlem“ se rozumí poháněné vozidlo vybavené nejméně dvěma různými měniči energie a dvěma různými systémy akumulace energie (na vozidle) pro účely pohonu vozidla;
51)
„hybridním elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které za účelem mechanického pohonu čerpá energii z obou těchto zdrojů akumulované energie umístěných ve vozidle:
a)
palivo, jež je možno spotřebovat;
b)
baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor či jiné zařízení pro akumulaci elektrické energie.
Tato definice rovněž zahrnuje vozidla, která čerpají energii z paliva, jež je možno spotřebovat pouze za účelem dobití zařízení pro akumulaci elektrické energie;
52)
„výhradně elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo poháněné systémem, který se skládá z jednoho nebo více zásobníků elektrické energie, jednoho nebo více elektrických konvertorů a jednoho nebo více elektrických strojů, které mění uskladněnou elektrickou energii na mechanickou energii dodávanou kolům k pohonu vozidla;
53)
„verzí varianty“ se rozumí vozidla, která jsou tvořena kombinací bodů uvedených ve schvalovací dokumentaci podle čl. 24 odst. 10.
Odkazy v tomto nařízení na požadavky, postupy nebo opatření stanovená tímto nařízením se rozumí odkazy na požadavky, postupy nebo opatření, které jsou stanoveny v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
Článek 4
Kategorie vozidla
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto kategorie vozidel:
1) „kategorie T“: veškeré kolové traktory; podle konstrukční rychlosti je každá kategorie kolového traktoru uvedená v bodech 2 až 8 na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ označuje kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí nejvýše 40 km/h;
b)
„b“ označuje kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
2) „kategorie T1“: kolové traktory s nápravou nejbližší k řidiči s minimálním rozchodem minimálně 1 150 mm, s nenaloženou hmotností v provozním stavu větší než 600 kg a se světlou výškou nad vozovkou maximálně 1 000 mm;
3) „kategorie T2“: kolové traktory s minimálním rozchodem menším než 1 150 mm, s nenaloženou hmotností v provozním stavu větší než 600 kg a se světlou výškou nad vozovkou maximálně 600 mm; pokud výška těžiště traktoru (měřeno vůči vozovce) dělená střední hodnotou minimálního rozchodu všech náprav je větší než 0,90, musí být maximální konstrukční rychlost omezena na 30 km/h;
4) „kategorie T3“: kolové traktory s nenaloženou hmotností v provozním stavu maximálně 600 kg;
5) „kategorie T4“: kolové traktory zvláštního určení;
6) „kategorie T4.1“ (traktory s velkou světlou výškou): traktory konstruované pro práci s vysokými plodinami, např. s vinnou révou. Jejich znakem je zvýšený podvozek nebo jeho část, což traktoru umožňuje pojíždět souběžně s plodinou s levými a pravými koly po každé straně jednoho nebo více řádků plodiny. Tyto traktory jsou určeny k nesení nebo k pohonu nářadí, které může být namontováno na předku, mezi nápravami, na zádi nebo na nákladové plošině. Pokud je traktor v pracovní poloze, je jeho světlá výška kolmá na řádky plodiny vyšší než 1 000 mm. Pokud je poměr výšky těžiště traktoru měřené vzhledem k zemi (při užití obvykle montovaných pneumatik) a střední hodnoty minimálního rozchodu kol u všech náprav větší než 0,90, nesmí maximální konstrukční rychlost překročit 30 km/h;
7) „kategorie T4.2“ (zvláště široké traktory): traktory charakteristické svými velkými rozměry a přednostně určené k práci na velkých zemědělských plochách;
8) „kategorie T4.3“ (traktory s nízkou světlou výškou): traktory s pohonem čtyř kol s výměnným zařízením určeným k zemědělskému nebo lesnickému užití, charakteristické nosným rámem vybaveným jedním nebo více vývodovými hřídeli, s technicky přípustnou hmotností maximálně 10 t a s poměrem této hmotnosti k maximální hmotnosti v provozním stavu nižším než 2,5. Těžiště těchto traktorů, při užití obvykle montovaných pneumatik, musí být níže než 850 mm nad vozovkou;
9) „kategorie C“: pásové traktory poháněné nekonečnými pásy nebo kombinací kol a nekonečných pásů, přičemž jejich subkategorie jsou definovány analogicky k subkategoriím kategorie T;
10) „kategorie R“: přípojná vozidla; podle konstrukční rychlosti je každá kategorie kolového traktoru uvedená v bodech 11 až 14 na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ platí pro přípojná vozidla s maximální konstrukční rychlostí rovnou 40 km/h nebo nižší;
b)
„b“ platí pro přípojná vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
11) „kategorie R1“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu nepřevyšuje 1 500 kg;
12) „kategorie R2“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 1 500 kg, ale nepřevyšuje 3 500 kg;
13) „kategorie R3“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 3 500 kg, ale nepřevyšuje 21 000 kg;
14) „kategorie R4“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 21 000 kg;
15) „kategorie S“: výměnné tažené zařízení.
Podle konstrukční rychlosti je každá kategorie výměnného taženého zařízení na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ platí pro výměnné tažené zařízení s maximální konstrukční rychlostí rovnou 40 km/h nebo nižší;
b)
„b“ platí pro výměnné tažené zařízení s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
16) „kategorie S1“: výměnné tažené zařízení, u něhož součet technicky přípustných hmotností na nápravu nepřevyšuje 3 500 kg;
17) „kategorie S2“: výměnné tažené zařízení, u něhož součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 3 500 kg.
KAPITOLA II
OBECNÉ POVINNOSTI
Článek 5
Povinnosti členských států
1. Členské státy zřídí nebo určí vnitrostátní schvalovací orgány příslušné ve věcech týkajících se schvalování a orgány pro dozor nad trhem příslušné v záležitostech týkajících se dozoru nad trhem podle tohoto nařízení. Členské státy zřízení nebo určení těchto orgánů oznámí Komisi.
V oznámení o schvalovacích orgánech a orgánech dozoru nad trhem se uvádí jejich název, adresa včetně elektronické adresy a oblast působnosti. Komise na své internetové stránce zveřejní seznam schvalovacích orgánů, včetně podrobných údajů.
2. Členské státy povolí uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu pouze těch vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
3. Členské státy nesmějí zakázat, omezit ani bránit uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z důvodů týkajících se jejich konstrukčních a funkčních hledisek, na něž se vztahuje toto nařízení, pokud splňují jeho požadavky.
4. Členské státy organizují a provádějí dozor nad trhem a kontrolu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků vstupujících na trh v souladu s kapitolou III nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 6
Povinnosti schvalovacích orgánů
1. Schvalovací orgány zajistí, aby výrobci žádající o schválení typu splnili své povinnosti podle tohoto nařízení.
2. Schvalovací orgány schválí pouze taková vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
Článek 7
Opatření dozoru nad trhem
1. U vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které podléhají schválení typu, provádějí orgány pro dozor nad trhem v přiměřeném rozsahu náležité kontroly dokumentace, přičemž zohledňují uznávané zásady posuzování rizik, stížnosti a další informace.
Orgány pro dozor nad trhem mohou hospodářské subjekty požádat o zpřístupnění této dokumentace a informací, je-li to nutné pro výkon jejich činnosti.
Předloží-li hospodářské subjekty prohlášení o shodě, orgány pro dozor nad trhem vezmou tato prohlášení v úvahu.
2. U jiných dílů a zařízení, než na která se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, se použije v celém rozsahu čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 8
Povinnosti výrobců
1. Výrobce zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky byly při uvedení na trh nebo do provozu vyrobeny a schváleny v souladu s požadavky uvedenými v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
2. U vícestupňového schválení typu odpovídá každý výrobce za schválení a shodnost výroby systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků montovaných ve stupni dokončení vozidla prováděného výrobcem. Každý výrobce, jenž mění konstrukční části nebo systémy, které již byly schváleny na nižších stupních, odpovídá za schválení a shodnost výroby těchto pozměněných konstrukčních částí a systémů.
3. Výrobci, kteří změní neúplné vozidlo takovým způsobem, že je zařazeno do jiné kategorie vozidel, což má za následek, že právní požadavky, které byly posouzeny v předchozím stadiu schvalování, se změnily, jsou odpovědní také za splnění požadavků platných pro kategorii vozidel, do níž je upravené vozidlo zařazeno.
4. Pro účely schvalování vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků podléhajících tomuto nařízení výrobci usazení mimo Unii jmenují jediného zástupce usazeného v Unii, aby je zastupoval před schvalovacím orgánem.
5. Výrobci usazení mimo Unii dále jmenují jediného zástupce usazeného v Unii pro účely dozoru nad trhem, což může být zástupce uvedený v odstavci 4 nebo jiná osoba.
6. Výrobci odpovídají schvalovacímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování a za zajištění shodnosti výroby, ať už jsou výrobci přímo zapojeni do všech fází výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku či nikoliv.
7. V souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na jeho základě výrobci zajistí, aby byly používány postupy pro zajištění shody sériové výroby se schváleným typem. V souladu s kapitolou VI se zohlední změny návrhu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo vlastností a změny požadavků, vůči nimž jsou vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek prohlášeny za shodné.
8. Kromě povinného označení a značek schválení typu, jimiž jsou opatřena vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s článkem 34, uvedou výrobci na svých vozidlech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích uvedených na trh svůj název, zapsanou firmu nebo zaregistrovanou ochrannou známku a adresu v Unii, na níž je lze kontaktovat, nebo není-li to možné, uvedou tyto údaje na obalu nebo v dokladu přiloženém ke konstrukční části nebo samostatnému technickému celku.
9. Výrobci zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 9
Povinnosti výrobců, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvody se domnívat, že jejich vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které byly uvedeny na trh nebo do provozu, nejsou v souladu s tímto nařízením nebo s akty v přenesené pravomoci či prováděcími akty přijatými na jeho základě, přijmou okamžitě nápravná opatření nezbytná k zajištění shody tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, k jejich stažení z trhu nebo případně jejich stažení z oběhu.
Výrobci okamžitě informují schvalovací orgán, který schválení udělil, a uvedou zejména podrobnosti o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, výrobci o tom okamžitě informují schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem členských států, v nichž byly toto vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení dodány na trh nebo k tomuto účelu uvedeny do provozu, a uvedou podrobnosti zejména o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
3. Výrobci si ponechají schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 24 odst. 10 a rovněž si výrobci vozidla uchovají kopii prohlášení o shodě uvedených v článku 33 pro potřeby schvalovacích orgánů, a to po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let po uvedení na trh.
4. Výrobci na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu předloží tomuto orgánu prostřednictvím schvalovacího orgánu kopii certifikátu EU schválení typu nebo povolení uvedené v čl. 46 odst. 1 a 2, čímž prokáží, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek jsou ve shodě, a učiní tak v jazyce, jemuž tento orgán snadno porozumí. Výrobci s vnitrostátním orgánem spolupracují na veškerých opatřeních přijatých v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem vyloučit rizika, která představují jejich vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh, registrovány nebo uvedeny do provozu.
Článek 10
Povinnosti zástupců výrobce v oblasti dozoru nad trhem
Zástupce výrobce pro dozor nad trhem vykonává úkoly stanovené v plné moci, kterou obdržel od výrobce. Tato plná moc zástupci umožní provádět alespoň následující kroky:
a)
mít přístup ke schvalovací dokumentaci uvedené v článku 22 a k prohlášením o shodě uvedeným v článku 33, aby mohly být poskytnuty schvalovacím orgánům, a to po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let po uvedení na trh;
b)
na základě odůvodněné žádosti schvalovacího orgánu předávat tomuto orgánu všechny informace a veškerou dokumentaci nezbytnou k prokázání shodnosti výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
c)
spolupracovat se schvalovacím orgánem nebo orgánem pro dozor nad trhem, pokud o to požádají, na veškerých opatřeních, jejichž cílem je vyloučit závažné nebezpečí vyvolané vozidly, systémy, konstrukčními částmi, samostatnými technickými celky, díly nebo zařízením, na které se vztahuje jeho plná moc.
Článek 11
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvedou na trh pouze vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které buď obdržely schválení typu EU nebo které splňují požadavky pro vnitrostátní schválení, nebo díly či vybavení, které plně podléhají požadavkům nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Před uvedením na trh vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které obdržely schválení typu, dovozci ověří, zda je k nim připojena schvalovací dokumentace v souladu s čl. 24 odst. 10, a zda systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesou požadovanou značku schválení typu a jsou v souladu s čl. 8 odst. 8. Jedná-li se o vozidlo, dovozce musí ověřit, zda je k vozidlu připojeno požadované prohlášení o shodě.
3. Domnívají-li se dovozci nebo mají-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nejsou v souladu s požadavky tohoto nařízení, zejména že neodpovídají svému schválení typu, nesmějí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek uvést na trh, povolit jejich uvedení do provozu nebo je zaregistrovat, dokud nebudou uvedeny ve shodu. Pokud se navíc domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, informují o tom výrobce a orgány dozoru nad trhem. U schválených vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků také informují schvalovací orgán, který udělil schválení za tímto účelem.
4. Dovozci uvedou na vozidle, systému, konstrukční části, samostatném technickém celku, dílu nebo zařízení svůj název, svou zapsanou firmu nebo zaregistrovanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat, nebo, není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k systému, konstrukční části, samostatnému technickému celku, dílu nebo zařízení.
5. Dovozci zajistí, aby byly k vozidlu, systému, konstrukční části nebo samostatnému technickému celku přiloženy pokyny a informace požadované v článku 51, a to v úředním jazyce (úředních jazycích) dotčených členských států.
6. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jeho soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
7. Usoudí-li dovozci, že je to s ohledem na závažné nebezpečí, které vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují, vhodné, provedou v zájmu ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů šetření nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků, dílů nebo zařízení, případně vytvoří soupis stížností a stažení z oběhu a o těchto kontrolách průběžně informují distributory.
Článek 12
Povinnosti dovozců, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které uvedli na trh, nejsou v souladu s tímto nařízením, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku ve shodu, nebo je případně stáhnou z trhu nebo z oběhu.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, dovozci okamžitě informují výrobce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly uvedeny na trh. Dovozce je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
3. Dovozci po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, a po dobu pěti let poté, co byly na trh uvedeny systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, uchovají kopii prohlášení o shodě pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem a zajistí, aby schvalovací dokumentace uvedená v čl. 24 odst. 10 byla těmto orgánům na požádání k dispozici.
4. Na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu předloží dovozci tomuto orgánu všechny informace a dokumentaci nezbytnou k prokázání shody vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku v jazyce, jemuž tento orgán snadno porozumí. Na žádost tohoto orgánu s ním dovozci spolupracují na veškerých opatřeních přijatých s cílem vyloučit nebezpečí vyvolané vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem, dílem nebo zařízením, jež uvedli na trh.
Článek 13
Povinnosti distributorů
1. Distributoři při dodání vozidla, systému, konstrukční části, samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trh jednají ve vztahu k požadavkům tohoto nařízení s náležitou péčí.
2. Před dodáním vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku na trh, před jejich registrací nebo uvedením do provozu distributoři ověří, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesou povinné označení nebo značku schválení typu, zda je k nim přiložena požadovaná dokumentace, pokyny a bezpečnostní informace v úředním jazyce (úředních jazycích) členského státu, v němž mají být vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodány na trh, a zda dovozce a výrobce splnili požadavky stanovené v čl. 11 odst. 2, v čl. 11 odst. 4 a v čl. 34 odst. 1 a 2.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 14
Povinnosti distributorů, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Domnívají-li se distributoři nebo mají-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nejsou v souladu s požadavky tohoto nařízení, nesmějí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodat na trh nebo zaregistrovat či uvést do provozu, dokud nebudou uvedeny ve shodu.
2. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, jež dodali na trh, zaregistrovali nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídají, není v souladu s tímto nařízením, uvědomí o tom výrobce nebo jeho zástupce a zajistí, aby byla podle čl. 9 odst. 1 nebo čl. 12 odst. 1 přijata nápravná opatření nezbytná k zajištění shody tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo případně k jeho stažení z oběhu.
3. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, distributoři okamžitě informují výrobce, dovozce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly dodány na trh. Distributor je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
4. Distributoři na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu zajistí, aby výrobce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 9 odst. 4 nebo aby dovozce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 12 odst. 3. Spolupracují na požádání s tímto orgánem na veškerých opatřeních přijatých v souladu s čl. 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem vyloučit nebezpečí, které představují vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek díl nebo zařízení, jež dodali na trh.
Článek 15
Případy, kdy se povinnosti výrobce vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor se pro účely tohoto nařízení považuje za výrobce, na nějž se vztahují povinnosti výrobce podle článků 8 až 10 pokud dovozce nebo distributor dodají na trh nebo zaregistrují vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo odpovídají za jejich uvedení do provozu pod svou firmou nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek způsobem, který může ovlivnit jejich soulad s příslušnými požadavky.
Článek 16
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty na žádost pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem po dobu pěti let identifikují:
a)
kterýkoli hospodářský subjekt, jenž jim dodal vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
b)
kterýkoli hospodářský subjekt, jemuž dodaly vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení.
KAPITOLA III
ZÁKLADNÍ POŽADAVKY
Článek 17
Požadavky na funkční bezpečnost vozidel
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních osob v okolním prostředí vozidla.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
kompaktnost konstrukce vozidel;
b)
systémy usnadňující řidiči ovládání vozidla, zejména pokud jde o mechanismus řízení a brzdový systém, včetně nejmodernějších brzdových systémů a elektronických systémů kontroly stability;
c)
systémy, které zabezpečují řidiči viditelnost a poskytují mu informace o stavu vozidla a okolního prostředí, včetně zasklení, zrcátek a informačních systémů řidiče;
d)
osvětlovací systémy vozidla;
e)
ochranu cestujících ve vozidle, včetně vnitřní výbavy, opěrky hlavy, bezpečnostních pásů, dveří vozidla;
f)
vnějšek vozidla a příslušenství;
g)
elektromagnetickou kompatibilitu;
h)
zvuková výstražná zařízení;
i)
systémy vytápění;
j)
zařízení bránící neoprávněnému použití;
k)
identifikační systémy vozidla;
l)
hmotnosti a rozměry;
m)
bezpečnost elektrických zařízení, včetně statické elektřiny;
n)
zařízení pro ochranu proti podjetí zezadu;
o)
boční ochranu;
p)
ložné plošiny;
q)
tažná zařízení;
r)
pneumatiky;
s)
systémy proti rozstřiku;
t)
zpětný chod;
u)
pásy;
v)
mechanická spojovací zařízení, včetně ochrany proti chybné instalaci.
3. Konstrukční součásti vozidel, u nichž jsou nebezpečí způsobená elektřinou plně zohledněna v aktech v přenesené pravomoci nebo v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, nepodléhají směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/95/EC ze dne 12. prosince 2006 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí (32).
4. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
5. S cílem zajistit vysokou úroveň funkční bezpečnosti je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobné technické požadavky na subjekty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, případně i včetně zkušebních postupů a mezních hodnot. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto podrobné požadavky směřují ke zvýšení nebo alespoň zachování úrovně funkční bezpečnosti, která je stanovena ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a v článku 77, a zajistí, aby:
a)
vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h dosahovala rovnocenné úrovně funkční bezpečnosti jako motorová vozidla a jejich přípojná vozidla, pokud jde o výkon brzd a protiblokovacích brzdových systémů;
b)
maximální tlak pneumatik nebo pásů na tvrdý povrch vozovky nepřekročil 0,8 MPa.
Článek 18
Požadavky na bezpečnost osádky
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění osob pracujících na anebo s vozidlem.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
konstrukce ochrany při převrácení (ROPS);
b)
ochranné konstrukce proti padajícím předmětům (FOPS);
c)
sedadla spolujezdců;
d)
vystavení řidiče hladině hluku;
e)
sedadlo řidiče;
f)
pracovní prostor a přístup do kabiny řidiče, včetně ochrany proti uklouznutí, zakopnutí nebo pádu;
g)
vývodové hřídele;
h)
ochranu konstrukčních částí pohonu;
i)
body ukotvení bezpečnostních pásů;
j)
bezpečnostní pásy;
k)
ochranu řidiče proti pronikajícím předmětům (OPS);
l)
ochranu řidiče proti nebezpečným látkám;
m)
ochranu před kontaktem s částmi nebo materiály o extrémních teplotách;
n)
provozní příručku;
o)
kontroly, včetně bezpečnosti a spolehlivosti ovládacích systémů a zařízení pro nouzové a automatické zastavení;
p)
ochranu proti mechanickému nebezpečí jiného druhu, než je uvedeno v písm. a), b), g) a k), včetně ochrany před drsnými povrchy, ostrými hranami a rohy, prasknutím ohebných potrubí pro tekutiny a nekontrolovaným pohybem vozidla;
q)
provoz a údržbu, včetně bezpečného čištění vozidla;
r)
kryty a ochranná zařízení;
s)
informace, varování a označení;
t)
materiály a produkty;
u)
baterie.
3. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
4. S cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti osádky je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobné technické požadavky na prvky uvedené v odstavci 2 tohoto článku, případně i včetně zkušebních postupů a mezních hodnot. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto podrobné technické požadavky musí zvýšit nebo alespoň zachovat úroveň bezpečnosti osádky stanovenou ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a v článku 77, s přihlédnutím k ergonomii (včetně ochrany proti předvídatelnému nesprávnému užití, použitelnosti kontrolních systémů, přístupu k ovládacím prvkům, aby se zamezilo jejich neúmyslné aktivaci, přizpůsobení rozhraní člověk-vozidlo předvídatelným vlastnostem řidiče, vibrací a zásahu obsluhy), stabilitě a požární bezpečnosti.
Článek 19
Požadavky týkající se environmentální výkonnosti
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizoval vliv na životní prostředí.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
znečišťující emise;
b)
hladinu vnějšího hluku.
3. Použijí se specifické mezní hodnoty, zkušební postupy a požadavky na znečisťující emise stanovené pro pojízdné stroje ve směrnici 97/68/ES.
4. Mezní hodnoty konkrétních vnějších úrovní hluku nesmí překročit tyto úrovně:
a)
89 dB(A) u traktorů s nenaloženou hmotností v provozním stavu více než 1 500 kg;
b)
85 dB(A) u traktorů s nenaloženou hmotností v provozním stavu maximálně 1 500 kg.
Měly by být měřeny v souladu se zkušebními postupy stanovenými v aktech v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 6.
5. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které se týkají podrobných technických požadavků na hladinu vnějšího hluku, včetně zkušebních postupů, a instalaci motorů na vozidle, které byly schváleny, pokud jde o znečišťující emise, a s tím souvisejících ustanovení pro flexibilitu, aby byla zajištěna vysoká úroveň environmentální výkonnosti. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto specifické technické požadavky musí vést ke zvýšení nebo alespoň zachování úrovně environmentální výkonnosti, která je stanovena ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a případně v článku 77.
KAPITOLA IV
POSTUPY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 20
Postupy pro EU schválení typu
1. Žádá-li výrobce o schválení typu úplného vozidla, může zvolit jeden z těchto postupů:
a)
postupné schválení typu;
b)
jednorázové schválení typu;
c)
kombinované schválení typu.
Kromě toho může výrobce zvolit vícestupňové schválení typu.
Pro schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se použije pouze jednorázové schválení typu.
2. Postupné schválení typu spočívá v postupném získávání celého souboru certifikátů EU schválení typu pro systémy, konstrukční části a samostatné technické celky tvořící část vozidla, jenž vede v závěrečné fázi ke schválení typu úplného vozidla.
3. Jednorázové schválení typu spočívá ve schválení úplného vozidla v jednom kroku.
4. Kombinované schválení typu je postup postupného schválení, během něhož se při závěrečné fázi schvalování celého vozidla získá jedno nebo více schválení pro systémy, aniž by bylo nezbytně nutné pro tyto systémy vydat certifikát EU schválení typu.
5. Při vícestupňovém schválení typu jeden nebo více schvalovacích orgánů osvědčuje, že určitý neúplný nebo dokončený typ vozidla vyhovuje, v závislosti na stupni rozpracovanosti, příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům tohoto nařízení.
Vícestupňové schválení typu bude uděleno pro typ neúplného nebo dokončeného vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci uvedené v článku 22 a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze I, a to s ohledem na stav rozpracovanosti vozidla.
6. Schválení typu pro závěrečný stupeň dokončení může být uděleno pouze poté, co schvalovací orgán ověřil, že typ vozidla schválený v závěrečném stupni splňuje v dané době všechny platné technické požadavky. Zahrnuje dokumentární kontrolu všech požadavků pro schválení typu neúplného vozidla, které je uděleno v rámci vícestupňového postupu schválení typu, a to i v případě, že je uděleno pro jinou kategorii nebo podkategorii vozidla.
7. Výběr schvalovacího postupu neovlivní uplatnitelné základní požadavky, kterým musí schvalované vozidlo vyhovět v době vydání schválení typu úplného vozidla.
8. Komisi je svěřena v souladu s článkem 71 pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se podrobného uspořádání s ohledem na postupy schvalování typu. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 21
Žádost o schválení typu
1. Výrobce podává žádost o schválení typu schvalovacímu orgánu.
2. Pro konkrétní typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě.
3. Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
Článek 22
Dokumentace
1. Žadatel předloží schvalovacímu orgánu dokumentaci výrobce.
2. Dokumentace výrobce musí zahrnovat tyto součásti:
a)
informační dokument;
b)
všechna data, nákresy, fotografie a další informace;
c)
v případě vozidel uvedení zvoleného postupu (zvolených postupů) v souladu s čl. 20 odst. 1;
d)
jakékoli dodatečné informace požadované schvalovacím orgánem v souvislosti s postupem pro předkládání žádostí.
3. Dokumentace může být dodána na papíře nebo v elektronickém formátu, který je přijatelný pro technickou zkušebnu a schvalovací orgán.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví šablony informačního dokumentu a dokumentace výrobce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 23
Zvláštní požadavky na informace, které je třeba uvést v žádosti o schválení typu podle různých postupů
1. K žádosti o postupné schválení typu musí být připojena dokumentace výrobce v souladu s článkem 22 společně s úplným souborem certifikátů schválení typu požadovaných podle každého z použitelných aktů uvedených v příloze I.
V případě schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podle použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze I, má schvalovací orgán přístup k související schvalovací dokumentaci, a to až do okamžiku, kdy je schválení vydáno nebo odmítnuto.
2. K žádosti o jednorázové schválení typu musí být připojena schvalovací dokumentace uvedená v článku 22, která obsahuje veškeré příslušné informace v souladu s prováděcími akty přijatými podle tohoto nařízení, které se týkají uvedených použitelných aktů.
3. V případě kombinovaného schválení typu musí být ke schvalovací dokumentaci připojen jeden či více certifikátů schválení typu vyžadovaných podle každého z použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze I, a musí obsahovat, pokud není předkládán žádný certifikát schválení typu, informace vyžadované v souladu s prováděcími předpisy přijatými na základě tohoto nařízení ve vztahu k těmto použitelným aktům.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, poskytují se pro účely vícestupňového schválení typu tyto informace:
a)
v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty EU schválení typu, jež jsou důležité pro stav dokončení základního vozidla;
b)
ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace a certifikáty EU schválení typu, které jsou důležité pro stávající stupeň výroby, a kopie certifikátu EU schválení typu vozidla vydaného na předchozím stupni výroby a veškeré podrobnosti o všech změnách nebo doplňcích provedených výrobcem na vozidle.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto odstavce lze poskytnout v souladu s odstavcem 3.
5. Schvalovací orgán může prostřednictvím odůvodněné žádosti požádat výrobce o poskytnutí jakýchkoliv dalších informací potřebných k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
KAPITOLA V
PROVÁDĚNÍ POSTUPŮ EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 24
Obecná ustanovení
1. Schvalovací orgány nesmějí udělit EU schválení typu, dokud neověří opatření pro shodnost výroby uvedené v článku 28 a shodu typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku s platnými požadavky.
2. Schvalovací orgány udělují EU schválení typu v souladu s touto kapitolou.
3. Pokud schvalovací orgán zjistí, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, ačkoli je v souladu s požadovanými ustanoveními, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo může vážně poškodit životní prostředí nebo veřejné zdraví nebo představuje závažné nebezpečí pro osádku, může odmítnout udělit EU schválení typu. V tomto případě neprodleně zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi podrobnou dokumentaci objasňující důvody svého rozhodnutí a uvádějící důkazy pro svá zjištění.
4. Certifikáty EU schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem, jejž prostřednictvím prováděcích aktů stanoví Komise. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
5. Schvalovací orgán zašle pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů pro každý typ vozidla, který schválí, schvalovacím orgánům ostatních členských států certifikát EU schválení typu vozidla i s přílohami, a to do jednoho měsíce od jeho vydání. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
6. Schvalovací orgán neprodleně uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o svém odmítnutí nebo odejmutí jakéhokoliv schválení vozidla, společně s odůvodněním svého rozhodnutí.
7. Schvalovací orgán zasílá ve tříměsíčních odstupech schvalovacím orgánům ostatních členských států seznam EU schválení typu, která během předchozího období u systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků udělil, změnil, odmítl udělit nebo odejmul.
8. Pokud tak požaduje schvalovací orgán jiného členského státu, zašle schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, žadateli do jednoho měsíce od obdržení této žádosti kopii vyžádaného certifikátu EU schválení typu i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
9. Je-li to vyžadováno Komisí, předloží schvalovací orgán informaci uvedenou v odstavcích 5 až 8 také Komisi.
10. Schvalovací orgán zkompletuje schvalovací dokumentaci sestávající z výrobní dokumentace, ke které jsou připojeny záznamy o zkouškách a veškerá další dokumentace, kterou dodala technická zkušebna nebo schvalovací orgán do výrobní dokumentace během provádění své činnosti. Součástí výrobní dokumentace je rejstřík s vhodně číslovaným či značeným obsahem, aby bylo možno jasně identifikovat všechny stránky, a formát každého dokumentu musí umožňovat uvádění záznamů o následujících krocích při provádění EU schválení typu, zejména data revizí a aktualizací. Schvalovací orgán si ponechá informaci obsaženou ve výrobní dokumentaci, aby byla k dispozici po dobu 10 let po skončení platnosti příslušného schválení.
Článek 25
Zvláštní ustanovení týkající se certifikátu EU schválení typu
1. Certifikát EU schválení typu obsahuje tyto přílohy:
a)
schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 24 odst. 10;
b)
výsledky zkoušek;
c)
jméno (jména) a podpisový vzor (vzory) osoby (osob) oprávněné (oprávněných) podepisovat prohlášení o shodě a jejich funkce v podniku;
d)
v případě EU schválení typu úplného vozidla vyplněný vzor prohlášení o shodě.
2. Certifikát EU schválení typu musí být vydán na základě vzoru, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. U každého typu vozidla schvalovací orgán
a)
vyplní všechny rubriky certifikátu EU schválení typu, včetně přiloženého listu s výsledky zkoušek;
b)
sestaví seznam schvalovací dokumentace;
c)
bez prodlení vydá vyplněný certifikát i s jeho přílohami žadateli.
Komise stanoví šablonu pro list s výsledky zkoušek uvedený v písmenu a) prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
4. V případě EU schválení typu, u nějž byla v souladu s článkem 35 stanovena omezení ohledně jeho platnosti nebo bylo upuštěno od některých ustanovení tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení, se v certifikátu EU schválení typu tato omezení nebo prominutí uvedou.
5. Pokud se výrobce rozhodne pro postup kombinovaného schválení typu, vyplní schvalovací orgán schvalovací dokumentaci s odkazy na zkušební protokoly stanovené prováděcími akty uvedenými v čl. 27 odst. 1, pro něž není k dispozici žádný certifikát EU schválení typu.
6. Pokud se výrobce rozhodne pro jednorázový postup schválení typu, sestaví schvalovací orgán seznam použitelných požadavků či aktů a přiloží tento seznam k certifikátu EU schválení typu. Komise přijme šablonu takového seznamu prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 26
Zvláštní ustanovení týkající se systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. EU schválení typu bude uděleno systému, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty, jež jsou uvedeny v příloze I.
2. EU schválení typu pro konstrukční část nebo samostatný technický celek bude uděleno konstrukční části nebo samostatnému technickému celku, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty, jež jsou uvedeny v příloze I.
3. Pokud se na konstrukční části nebo samostatné technické celky, ať jsou určeny k opravě, servisu nebo údržbě či nikoliv, vztahuje rovněž schválení typu pro systém související s vozidlem, nevyžaduje se žádné další schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku, ledaže tak stanoví příslušné akty uvedené v příloze I.
4. Pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, a proto je možné ověřit shodu s požadavky, pouze pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s těmito jinými částmi vozidla, rozsah EU schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku se odpovídajícím způsobem omezí.
V tom případě se v certifikátu EU schválení typu uvedou všechna omezení použití této konstrukční části nebo samostatného technického celku a zvláštní podmínky pro jejich montáž.
V případech, kdy jsou taková konstrukční část nebo samostatný technický celek montovány výrobcem vozidla, se ověří dodržení všech použitelných omezení použití nebo podmínek pro montáž během schvalování vozidla.
Článek 27
Zkoušky vyžadované pro EU schválení typu
1. Dodržení technických předpisů stanovených v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I se prokazuje vhodnými zkouškami provedenými určenými technickými zkušebnami.
Použijí se zkušební postupy uvedené v prvním pododstavci a zvláštní zařízení a nářadí předepsané pro provedení těchto zkoušek, které jsou stanoveny příslušnými akty uvedenými v příloze I.
Formát zkušebního protokolu bude v souladu s obecnými požadavky, které stanovila Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
2. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, kolik je jich podle příslušných aktů uvedených v příloze I potřeba k provedení požadovaných zkoušek.
3. Vyžadované zkoušky se provádějí na vozidlech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích představujících typ, jenž má být schválen.
Výrobce však může po dohodě se schvalovacím orgánem vybrat vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který, třebaže nepředstavuje schvalovaný typ, spojuje ve vztahu k požadované úrovni výkonů řadu nejméně příznivých vlastností. K rozhodování během výběru lze využít zkušební metody se simulací.
4. Se souhlasem schvalovacího orgánu lze jako alternativu ke zkušebním postupům uvedeným v odstavci 1 použít zkušební metody se simulací, a to na žádost výrobce podanou s přihlédnutím k požadavkům stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 6.
5. Zkušební metody se simulací musí splňovat podmínky v aktech s přenesenou pravomocí přijatých podle odstavce 6.
6. S cílem zajistit, aby výsledky získané prostřednictvím zkoušek se simulací byly stejně důvěryhodné jako výsledky z fyzických zkoušek, je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci týkající se požadavků, které mohou být předmětem zkoušek se simulací, a podmínek, za kterých tyto zkoušky se simulací mají proběhnout. Při přijímání těchto aktů bude Komise jako z vhodného základu vycházet z požadavků a postupů stanovených v příloze XVI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (33).
Článek 28
Opatření pro shodnost výroby
1. Schvalovací orgán, který uděluje EU schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby, v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, ověřil, že byla přijata dostatečná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Schvalovací orgán, který uděluje schválení typu úplného vozidla, přijme nezbytná opatření, jejichž cílem je ověřit, zda jsou prohlášení o shodě vydaná výrobcem v souladu s článkem 33. Za tímto účelem schvalovací orgán ověří, zda je dostatečný počet vybraných prohlášení o shodě v souladu s článkem 33 a zda výrobce přijal vhodná opatření k zajištění správnosti údajů uvedených v prohlášeních o shodě.
3. Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme s ohledem na toto schválení nezbytná opatření, aby, v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, ověřil, zda jsou opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nadále dostatečná k tomu, aby se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodovaly se schváleným typem, a zda jsou prohlášení o shodě nadále v souladu s článkem 33.
4. Za účelem ověření, zda se vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek shodují se schváleným typem, může schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, provést jakékoli kontroly nebo zkoušky vyžadované pro EU schválení typu na vzorcích odebraných v zařízeních výrobce, včetně výrobních zařízení.
5. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, zjistí, že se opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nepoužívají, významným způsobem se odchylují od dohodnutých opatření a kontrolních plánů, přestala se používat nebo již nejsou považována za adekvátní, ačkoliv se ve výrobě pokračuje, přijme nezbytná opatření pro zajištění správného provádění postupu týkajícího se shodnosti výroby nebo odejme schválení typu.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se podrobných opatření, pokud jde o shodnost výroby. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA VI
ZMĚNY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 29
Obecná ustanovení
1. Výrobce neprodleně sdělí schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu, každou změnu údajů zaznamenaných ve schvalovací dokumentaci.
Uvedený schvalovací orgán určí, který z postupů stanovených v článku 30 se má použít.
V případě potřeby může schvalovací orgán po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že je třeba udělit nové EU schválení typu.
2. Žádost o změnu EU schválení typu se podává výlučně schvalovacímu orgánu, který udělil původní EU schválení typu.
3. Pokud schvalovací orgán shledá, že pro účely provedení změny je nezbytné kontroly nebo zkoušky opakovat, vyrozumí o tom výrobce.
Postupy uvedené v článku 30 se uplatní, pouze pokud na základě těchto kontrol nebo zkoušek schvalovací orgán usoudí, že požadavky týkající se EU schválení typu jsou nadále splněny.
Článek 30
Revize a rozšíření EU schválení typu
1. Pokud se změnily údaje zaznamenané ve schvalovací dokumentaci, aniž by bylo nutné opakovat kontroly nebo zkoušky, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Změna se označí jako „rozšíření“, pokud se údaje ve schvalovací dokumentaci změnily a pokud platí kterékoliv z následujících tvrzení:
a)
jsou požadovány další kontroly nebo zkoušky;
b)
změnily se jakékoliv informace o certifikátu EU schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z aktů uvedených v příloze I pro schválený typ vozidla nebo schválený systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek.
V případě rozšíření vydá schvalovací orgán aktualizovaný certifikát EU schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření. V tomto certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo konsolidované a aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
4. Změna schválení typu vozidla se nevyžaduje, pokud nové požadavky uvedené v odst. 2 písm. c) nejsou z technického hlediska pro tento typ vozidla důležité nebo se týkají jiných kategorií vozidel, než je kategorie, do které vozidlo patří.
Článek 31
Vydání a oznámení změn
1. V případě rozšíření musí být aktualizovány všechny příslušné části certifikátu EU schválení typu, jeho přílohy a seznam schvalovací dokumentace. Aktualizovaný certifikát a jeho přílohy se bez prodlení vydají žadateli.
2. V případě revize vydá schvalovací orgán žadateli bez prodlení revidované dokumenty nebo případně konsolidovanou a aktualizovanou verzi, včetně revidovaného seznamu schvalovací dokumentace.
3. Schvalovací orgán oznámí každou změnu učiněnou v EU schválení typu schvalovacím orgánům ostatních členských států v souladu s postupy uvedenými v článku 24.
KAPITOLA VII
PLATNOST EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 32
Skončení platnosti
1. EU schválení typu musí být vydáno s neomezenou dobou platnosti.
2. Platnost EU schválení typu vozidla končí v těchto případech:
a)
nové požadavky použitelné na schválený typ vozidla se stanou závaznými pro dodání na trh, registraci vozidla nebo jeho uvedení do provozu a schválení typu nelze odpovídajícím způsobem aktualizovat;
b)
výroba schváleného vozidla je s konečnou platností dobrovolně ukončena;
c)
doba platnosti schválení skončí z důvodu omezení v souladu s článkem 35 odst. 6;
d)
schválení bylo odejmuto podle čl. 28 odst. 5, čl. 44 odst. 1 nebo čl. 47 odst. 4.
3. Pokud se stane neplatnou pouze jedna varianta v rámci typu nebo jedna verze v rámci varianty, pozbývají EU schválení typu daného vozidla platnosti pouze pro danou variantu nebo verzi.
4. Pokud je s konečnou platností ukončena výroba konkrétního typu vozidla, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu pro dané vozidlo.
Do jednoho měsíce po obdržení oznámení uvedeného v prvním pododstavci uvědomí schvalovací orgán, jenž vozidlu udělil EU schválení typu, odpovídajícím způsobem schvalovací orgány ostatních členských států.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, má-li EU schválení typu vozidla pozbýt platnosti, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, bez prodlení sdělí všechny důležité informace schvalovacím orgánům ostatních členských států, aby bylo možno případně použít článek 39.
Ve sdělení uvedeném v druhém pododstavci se uvede zejména datum výroby a identifikační číslo posledního vyrobeného vozidla.
KAPITOLA VIII
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ A OZNAČENÍ
Článek 33
Prohlášení o shodě
1. Výrobce jako držitel schválení typu vozidla vydává v papírové verzi prohlášení o shodě, jímž musí být opatřeno každé vozidlo, ať úplné, neúplné nebo dokončené, jež bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
Toto prohlášení se vydá kupujícímu zdarma společně s vozidlem. Jeho vydání nelze podmiňovat výslovnou žádostí ani poskytnutím dalších informací výrobci.
Na žádost majitele vozidla je výrobce vozidla po dobu deseti let od data výroby vozidla povinen vydat duplikát prohlášení o shodě, přičemž platba za tento duplikát nemá převýšit náklady na jeho vydání. Na přední straně každého duplikátu prohlášení musí být jasně uvedeno označení „duplikát“.
2. Výrobce musí použít vzor pro prohlášení o shodě přijatý Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. Prohlášení o shodě je upraveno tak, aby se zabránilo jeho padělání. Za tímto účelem prováděcí akty stanoví, že papír používaný na prohlášení musí být chráněn několika ochrannými prvky. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. Prohlášení o shodě bude vystaveno v alespoň jednom z úředních jazyků Unie. Kterýkoli členský stát může požádat, aby bylo prohlášení o shodě přeloženo do jeho vlastního úředního jazyka či jazyků.
4. Osoba(y) oprávněná(é) podepsat prohlášení o shodě musí být zaměstnána(y) v organizaci výrobce a musí být řádně pověřena(y) jejím vedením, aby v plném rozsahu nesla(y) právní odpovědnost výrobce, pokud jde o návrh a konstrukci nebo o shodnost výroby vozidla s předpisy.
5. Prohlášení o shodě se vyplňuje v celém rozsahu a nesmí obsahovat jiná omezení týkající se použití vozidla než ta, jež jsou stanovena v tomto nařízení nebo v jakémkoli z aktů v přenesené pravomoci přijatém na základě tohoto nařízení.
6. U neúplného nebo dokončeného vozidla vyplňuje výrobce pouze ty body prohlášení o shodě, které byly v probíhajícím stupni schvalování typu doplněny nebo změněny, a popřípadě připojí k tomuto prohlášení veškerá prohlášení o shodě vydaná v předchozích stupních.
7. V prohlášení o shodě pro vozidla schválená v souladu s čl. 35 odst. 2 se v jeho záhlaví uvede věta „Schválení typu na základě článku 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (prozatímní schválení) pro úplná a dokončená vozidla“.
8. V prohlášení o shodě stanoveném v prováděcích aktech podle odstavce 2 pro vozidla, jejichž typ byl schválen v souladu s článkem 37, se v záhlaví uvede věta „Schválení typu pro úplná a dokončená vozidla v malých sériích“ a v těsné blízkosti u ní rok výroby a následně pořadové číslo v rozmezí od 1 do mezní hodnoty uvedené v tabulce v příloze II, jež označuje pro každý rok výroby zařazení tohoto vozidla do pořadí výroby připadající na tento rok.
9. Aniž je dotčen odstavec 1, může výrobce předávat prohlášení o shodě registračnímu orgánu kteréhokoliv členského státu elektronickými prostředky.
Článek 34
Povinný štítek s řádným označením vozidel a značka schválení typu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla opatří každé vozidlo vyrobené ve shodě se schváleným typem povinným štítkem s řádným označením dle požadavků příslušného prováděcího aktu přijatého podle odstavce 3.
2. Výrobce konstrukční části nebo samostatného technického celku, ať už je částí systému či nikoliv, opatří každou konstrukční část nebo samostatný technický celek vyrobený ve shodě se schváleným typem značkou schválení typu požadovanou příslušným prováděcím aktem přijatým na základě tohoto nařízení nebo příslušným nařízením EHK OSN nebo kodexem OECD.
Pokud není taková značka schválení typu požadována, opatří výrobce tuto část nebo celek alespoň svou výrobní nebo obchodní značkou, číslem typu nebo identifikačním číslem.
3. Povinný štítek a EU značka schválení typu musí být ve shodě se vzorem stanoveným Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA IX
VÝJIMKY PRO NOVÉ TECHNOLOGIE NEBO NOVÉ KONCEPCE
Článek 35
Výjimky pro nová technická řešení nebo nové koncepce
1. Výrobce může požádat o EU schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsahující technická řešení nebo koncepce, jež jsou neslučitelné s jedním nebo více akty uvedenými v příloze I.
2. Schvalovací orgán může udělit EU schválení typu uvedené v odstavci 1, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
žádost uvádí důvody, proč daná technická řešení nebo koncepce činí systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek neslučitelným s jedním nebo více akty uvedenými v příloze I;
b)
žádost popisuje u nové technologie bezpečnost a dopady na životní prostředí a opatření přijatá k tomu, aby byla zajištěna alespoň rovnocenná úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí, jakou stanoví požadavky, z nichž se požaduje výjimka;
c)
je předložen popis zkoušek i s jejich výsledky, které prokazují, že jsou splněny podmínky uvedené v písmeni b).
3. Udělení tohoto EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka pro nové technologie nebo nové koncepce, podléhá schválení ze strany Komise. Toto schválení bude učiněno prostřednictvím prováděcího aktu. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
4. Schvalovací orgán může do rozhodnutí Komise o tom, zda je povolení uděleno, již udělit typu vozidla, na nějž se vztahuje požadovaná výjimka, EU schválení typu, které je však prozatímní a platí pouze na území daného členského státu. Schvalovací orgán o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy prostřednictvím dokumentace obsahující údaje uvedené v odstavci 2.
V záhlaví certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě musí být jasně vyznačena skutečnost, že se jedná o prozatímní dokumenty s omezenou územní platností. Komise může přijmou prováděcí akty s cílem stanovit harmonizované vzory certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě pro účely tohoto odstavce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
5. Ostatní schvalovací orgány mohou rozhodnout o přijetí prozatímního schválení písemnou formou, jak je uvedeno v odstavci 4, na svém území.
6. V povolení, které vydává Komise, uvedeném v odstavci 3, se popřípadě rovněž uvede, zda jeho platnost podléhá nějakým omezením. Schválení typu však v každém případě platí alespoň po dobu 36 měsíců.
7. Pokud se Komise rozhodne povolení odmítnout, schvalovací orgán ihned vyrozumí držitele prozatímního schválení typu uvedeného v odstavci 3, že prozatímní schválení bude zrušeno šest měsíců po dni, kdy Komise rozhodla o jeho odmítnutí.
Vozidla vyrobená ve shodě s prozatímním schválením před skončením jeho platnosti však mohou být uvedena na trh, registrována nebo uvedena do provozu v kterémkoliv členském státě, jenž prozatímní schválení přijal.
Článek 36
Pozdější úprava aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů
1. Pokud Komise schválí udělení výjimky podle článku 35, okamžitě přijme nezbytné kroky, aby dotčené akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přizpůsobila technickému pokroku.
Pokud se výjimka podle článku 35 týká nařízení EHK OSN, navrhne Komise změnu příslušného nařízení EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
2. Po změně příslušných aktů se zruší veškerá omezení v rozhodnutí Komise o schválení výjimky.
Pokud nebyly přijaty nezbytné kroky k úpravě aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů, může Komise na žádost členského státu, který schválení udělil, vydat prostřednictvím prováděcího aktu přijatého přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2 rozhodnutí a prodloužit platnost schválení typu.
KAPITOLA X
VOZIDLA VYRÁBĚNÁ V MALÝCH SÉRIÍCH
Článek 37
Vnitrostátní schválení typu malých sérií
1. Výrobce může požádat o vnitrostátní schválení typu malých sérií typu vozidla v rámci ročních kvantitativních omezení stanovených v příloze II. Tato omezení se vztahují na dodání na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel schváleného typu na trhu každého členského státu v daném roce.
Pro vnitrostátní schválení typu malých sérií může schvalovací orgán, pokud k tomu má rozumné důvody, upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení a jednoho nebo více ustanovení jednoho nebo více aktů uvedených v příloze I, přičemž musí upřesnit odpovídající alternativní požadavky.
2. Alternativní požadavky zmíněné v odstavci 1 zajistí úroveň funkční bezpečnosti a ochranu životního prostředí a bezpečnost osádky, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze I.
3. Pro účely vnitrostátního schválení typu vozidel podle tohoto článku budou schváleny systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jejichž typ je schválen v souladu s akty uvedenými v příloze I.
4. Certifikát schválení typu pro vozidla, jež obdržela schválení typu podle tohoto článku, je navržen podle vzoru uvedeného v čl. 25 odst. 2, ale nesmí být nadepsán „certifikát EU schválení typu vozidla“ a musí specifikovat obsah výjimek udělených v souladu s odstavcem 1. Certifikáty schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem uvedeným v čl. 24 odst. 4.
5. Platnost vnitrostátního schválení typu malých sérií je omezena na území členského státu, jehož schvalovací orgán schválení udělil.
6. Avšak na žádost výrobce se doporučenou zásilkou nebo elektronickou poštou schvalovacím orgánům členských států určených výrobcem zašle kopie certifikátu schválení typu a jeho příloh.
7. Schvalovací orgány členských států určené výrobcem rozhodnou do tří měsíců od obdržení žádosti uvedené v odstavci 6, zda schválení typu přijmou či nikoliv. Své rozhodnutí pak formálně sdělí schvalovacímu orgánu, jenž udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií.
8. Schvalovací orgány členských států vnitrostátní schválení typu přijmou, ledaže se mohou odůvodněně domnívat, že vnitrostátní technické požadavky, na jejichž základě bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jejich vlastním požadavkům.
9. Na žádost žadatele o vnitrostátní schválení typu malých sérií, jenž si přeje uvést na trh nebo zaregistrovat vozidlo v jiném členském státě, poskytne schvalovací orgán, který udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií, vnitrostátnímu orgánu tohoto jiného členského státu kopii certifikátu schválení typu i se schvalovací dokumentací. Použijí se odstavce 7 a 8.
KAPITOLA XI
DODÁNÍ NA TRH, REGISTRACE NEBO UVEDENÍ DO PROVOZU
Článek 38
Dodání na trh, registrace nebo uvedení vozidel do provozu
1. Aniž jsou dotčeny články 41 a 44, vozidla, pro které je EU schválení typu úplného vozidla povinné nebo pro které získal výrobce takové schválení podle tohoto nařízení, mohou být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu pouze tehdy, jsou-li opatřena platným prohlášením o shodě vydaným v souladu s článkem 33.
Pokud jde o neúplná vozidla, je dodání takových vozidel na trh nebo jejich uvedení do provozu povoleno, avšak orgány členských států odpovědné za registraci vozidla mohou odmítnout povolení registrace a používání takových vozidel na pozemních komunikacích.
2. Článek 1 se nevztahuje na vozidla určená k užití v ozbrojených silách, v civilní obraně, požární službě a v silách zajišťujících udržování veřejného pořádku ani na vozidla schválená podle článků 37.
Článek 39
Dodání na trh, registrace nebo uvedení do provozu vozidel z výběhu série
1. V rámci omezení týkajících se výběhu série a časových omezení uvedených v odstavcích 2 a 4, vozidla odpovídající typu vozidla, jehož EU schválení typu pozbylo platnosti podle článku 32, mohou být dodána na trh, registrována nebo uváděna do provozu.
První pododstavec se použije pouze na vozidla na území Unie, na něž se v době jejich výroby vztahovalo platné EU schválení typu, která však nebyla před tím, než toto EU schválení typu pozbylo platnosti, buď dodána na trh, zaregistrována, nebo uvedena do provozu.
2. Odstavec 1 se uplatní u úplných vozidel po dobu 24 měsíců ode dne, k němuž pozbylo EU schválení typu platnosti, a u dokončených vozidel po dobu 30 měsíců od uvedeného dne.
3. Výrobce, který si přeje využít odstavce 1, podá žádost příslušnému vnitrostátnímu orgánu každého členského státu, v němž mají být daná vozidla dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu. V této žádosti se uvedou všechny technické a ekonomické důvody, jež brání tomu, aby tato vozidla splňovala nové požadavky na schválení typu.
Dotyčný vnitrostátní orgán do tří měsíců od obdržení této žádosti rozhodne, zda a v jakém množství povolí registraci těchto vozidel na svém území.
4. Počet vozidel z výběhu série nepřekročí 10 % počtu vozidel zaregistrovaných během předchozích dvou let nebo 20 vozidel na členský stát, podle toho, co je vyšší.
5. V prohlášení o shodě vozidel uvedených do provozu v rámci tohoto postupu musí být proveden zvláštní záznam uvádějící, že se jedná o vozidlo „z výběhu série“.
6. Členské státy zajistí, aby byl účinně sledován počet vozidel, jež mají být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu podle postupu stanoveného v tomto článku.
7. Tento článek se uplatní pouze na přerušení z důvodu ukončení platnosti schválení typu v případě uvedeném v čl. 32 odst. 2 písm. a).
Článek 40
Dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků
1. Konstrukční části a samostatné technické celky mohou být dodávány na trh nebo uváděny do provozu pouze v případě, že odpovídají požadavkům příslušných aktů uvedených v příloze I a jsou řádně označeny v souladu s článkem 34.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou speciálně vyrobeny nebo zkonstruovány pro nová vozidla, na něž se toto nařízení nevztahuje.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež byly osvobozeny od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení podle článku 35 nebo jsou určeny k montáži na vozidla, na něž se vztahují schválení udělená podle článku 37, týkající se dané konstrukční části nebo samostatného technického celku.
4. Odchylně od odstavce 1 a pokud není v tomto nařízení nebo v jednom z jeho aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení stanoveno jinak, mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou určeny k montáži na vozidla, u nichž v době jejich dodání na trh nebo uvedení do provozu nebylo podle tohoto nařízení nebo podle směrnice 2003/37/ES požadováno schválení typu.
KAPITOLA XII
OCHRANNÉ DOLOŽKY
Článek 41
Postup zacházení s vozidly, systémy, konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky představujícími závažné nebezpečí na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány pro dozor nad trhem jednoho členského státu přijaly opatření podle článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, na něž se vztahuje toto nařízení, představují závažné nebezpečí pro zdraví či bezpečnost osob nebo pro další oblasti veřejného zájmu, na něž se vztahuje toto nařízení, provedou schvalovací orgány, které udělily povolení, hodnocení, zda dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují všechny požadavky stanovené tímto nařízením. Příslušné hospodářské subjekty v plné míře spolupracují se schvalovacími orgány a orgány pro dozor nad trhem.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení schvalovací orgán, který udělil povolení, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňují požadavky stanovené tímto nařízením, neprodleně dotčenému hospodářskému subjektu nařídí, aby přijal veškerá vhodná nápravná opatření, kterými uvede vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v soulad s těmito požadavky, nebo aby vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek stáhl z trhu nebo z oběhu v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány pro dozor nad trhem, že se neshoda netýká pouze území jejich členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, jejichž provedení žádají od hospodářského subjektu.
3. Hospodářský subjekt u všech nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které uvedl na trh, zaregistroval nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídá, zajistí přijetí veškerých vhodných nápravných opatření.
4. Pokud hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou vnitrostátní orgány veškerá vhodná opatření a na trhu svého členského státu zakáží nebo omezí dodávání na trh, registraci nebo uvedení do provozu nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků nebo je stáhnou z trhu nebo z oběhu.
5. Vnitrostátní orgány neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o opatřeních uvedených v odstavci 4.
Součástí poskytovaných informací jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné k identifikaci nevyhovujícího vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, údaje o jejich původu, povaze údajné neshody a souvisejícího rizika, povaze a délce trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a stanoviska příslušného hospodářského subjektu. Schvalovací orgány zejména uvedou, zda je důvodem neshody některá z těchto skutečností:
a)
vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňují požadavky týkající se zdraví nebo bezpečnosti osob, ochrany životního prostředí nebo dalších oblastí veřejného zájmu, na něž se vztahuje toto nařízení;
b)
existují nedostatky v příslušných aktech uvedených v příloze I.
6. Členské státy do jednoho měsíce uvědomí Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a sdělí všechny další údaje o neshodě dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámenými vnitrostátními opatřeními sdělí své námitky.
7. Pokud do jednoho měsíce od přijetí informací uvedených v odstavci 6 tohoto článku nepodá žádný jiný členský stát ani Komise námitku k opatření, které členský stát přijal, bude toto opatření vyhodnoceno Komisí podle článku 42.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem přijata vhodná omezující opatření, jako je například okamžité stažení daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z jejich trhu.
Článek 42
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou během postupu uvedeného v čl. 41 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, provede Komise po konzultaci s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty neprodleně hodnocení těchto vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2, zda lze vnitrostátní opatření považovat za oprávněné, či nikoli.
Komise oznámí své rozhodnutí všem členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno Komisí za oprávněné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byly nevyhovující vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek staženy z jejich trhu; členské státy o tom informují Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát toto opatření zruší nebo je změní, a to v souladu s rozhodnutím uvedeným v odstavci 1.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je přisuzováno nedostatkům v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, Komise navrhne následující vhodná opatření:
a)
jedná-li se o akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přijaté na základě tohoto nařízení, Komise navrhne nezbytné změny dotčeného aktu;
b)
jedná-li se o předpisy EHK OSN, navrhne Komise nezbytné návrhy změny příslušných nařízení EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
Článek 43
Vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které představují závažné nebezpečí
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 41 odst. 1 zjistí, že ačkoli jsou vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s příslušnými požadavky nebo jsou řádně označeny, představují závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo mohou vážně ohrozit životní prostředí nebo veřejné zdraví, nařídí příslušnému hospodářskému subjektu, aby přijal veškerá vhodná opatření a zajistil, aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek po uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu již toto nebezpečí nepředstavovaly, nebo aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika stáhl z trhu nebo z oběhu. Dokud výrobce vozidla nepřijme veškerá vhodná opatření, může členský stát registraci těchto vozidel odmítat.
2. U vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku uvedeného v odstavci 1 hospodářský subjekt zajistí, aby byla ve vztahu ke všem těmto vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům, které byly uvedeny na trh, zaregistrovány nebo uvedeny do provozu v Unii, přijata nápravná opatření.
3. Členský stát uvedený v odstavci 1 do jednoho měsíce informuje Komisi a ostatní členské státy o všech dostupných podrobnostech, zejména o údajích nezbytných pro identifikaci dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, původu a dodavatelského řetězce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, povahy souvisejícího rizika a povahy a o trvání přijatých vnitrostátních opatření.
4. Komise neprodleně konzultuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty, a zejména schvalovací orgán, který udělil schválení typu, a vyhodnotí opatření přijatá na vnitrostátní úrovni. Na základě tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda lze vnitrostátní opatření uvedená v odstavci 1 považovat za oprávněná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně uvědomí členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
Článek 44
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež se neshodují se schváleným typem
1. Jestliže se nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení neshodují s typem, který byl schválen, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme nezbytná opatření včetně odejmutí schválení typu, aby byla vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky uvedeny ve shodu se schváleným typem.
2. Pro účely odstavce 1 se odchylky od údajů uvedených v certifikátu EU schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci považují za nedodržení shody se schváleným typem.
3. Pokud vnitrostátní schvalovací orgán prokáže, že se nová vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu vydanou v jiném členském státě neshodují se schváleným typem, může požádat schvalovací orgán, který EU schválení typu udělil, aby ověřil, zda se jednotlivá vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky i nadále shodují se schváleným typem. Po obdržení takové žádosti přijme schvalovací orgán, který vydal EU schválení typu, co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti, nezbytná opatření.
4. Schvalovací orgán požádá schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část, samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla vyráběná vozidla opět uvedena do shody se schváleným typem v následujících případech:
a)
u EU schválení typu vozidla, pokud neshoda vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
b)
u vícestupňového schválení typu, pokud neshoda dokončeného vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež tvoří část neúplného vozidla, nebo z neshody samotného neúplného vozidla.
5. Po obdržení takové žádosti přijme dotyčný schvalovací orgán co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti nezbytná opatření, v případě potřeby společně se schvalovacím orgánem, který žádost podal.
6. Je-li zjištěna neshoda, přijme schvalovací orgán členského státu, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo pro neúplné vozidlo, opatření uvedená v odstavci 1.
Schvalovací orgány se ve lhůtě jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EU schválení typu a o jeho důvodech.
7. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, popírá existenci neshody, o níž byl uvědomen, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uspořádá vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.
Článek 45
Uvedení částí a zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů, na trh nebo do provozu
1. Části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování systémů, které mají zásadní význam pro bezpečnost vozidla nebo jeho environmentální výkonnost, nebudou uvedeny na trh, zaregistrovány ani uvedeny do provozu a budou zakázány, pokud nebyly schváleny schvalovacím orgánem v souladu s čl. 46 odst. 1, 2 a 4.
2. S cílem zajistit jednotné uplatňování odstavce 1, může Komise přijmout prováděcí akty, aby mohla vypracovat seznam takových částí nebo zařízení na základě dostupných informací, a zejména informací poskytnutých členskými státy, které upozorňují na:
a)
závažnost rizika, pokud jde o bezpečnost vozidla vybaveného dotyčnými částmi nebo zařízením nebo jeho environmentální výkonnost;
b)
případný dopad na spotřebitele a výrobce na trhu s náhradními částmi při stanovení případného požadavku na schválení u částí nebo zařízení podle tohoto článku.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
3. Odstavec 1 se nevztahuje na původní části nebo zařízení a na části nebo zařízení, jejichž typ je schválen v souladu s některým z aktů uvedených v příloze I, vyjma případů, kdy se schválení vztahuje k jiným hlediskům než k těm, na něž se vztahuje odstavec 1.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 jimiž stanoví, které požadavky musí části a zařízení uvedené v odstavci 1 tohoto článku splňovat.
5. Tyto požadavky mohou být založeny na aktech uvedených v příloze I nebo mohou sestávat ze srovnání částí nebo zařízení s environmentální a bezpečností výkonností původního vozidla nebo případně některé z jeho částí. V obou případech musí tyto požadavky zajistit, aby části nebo zařízení neohrozily fungování těch systémů, jež jsou důležité pro bezpečnost vozidla nebo jeho environmentální výkonnost.
Článek 46
Části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů - související požadavky
1. Pro účely čl. 45 odst. 1 předá výrobce částí nebo zařízení schvalovacímu orgánu žádost, k níž připojí zkušební protokol navržený určenou technickou zkušebnou, jenž osvědčuje, že části nebo zařízení, pro něž je požadováno schválení, splňují požadavky uvedené v čl. 45 odst. 4. Výrobce může předložit pouze jednu žádost na typ a část, a to pouze u jednoho schvalovacího orgánu.
Pokud to požaduje příslušný orgán jiného členského státu, zašle schvalovací orgán, jenž povolení udělil, žadateli do jednoho měsíce od obdržení této žádosti kopii požadovaného certifikátu o povolení i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
2. Žádost obsahuje podrobnosti o výrobci částí nebo zařízení, typu, označení a číslech částí nebo zařízení, jakož i jméno výrobce vozidla, typ vozidla a případně rok výroby nebo jakékoliv jiné informace umožňující identifikaci vozidla, pro něž jsou tyto části nebo zařízení určena.
Pokud schvalovací orgán dojde při zohlednění zkušebního protokolu a dalších důkazů k závěru, že dotyčné části nebo zařízení splňují požadavky uvedené v čl. 45 odst. 4, vydá povolení opravňující k uvedení těchto částí nebo zařízení na trh a do provozu, s výhradou odst. 4 druhého pododstavce tohoto článku.
Schvalovací orgán vydá výrobci neprodleně certifikát.
3. Komise může přijmout prováděcí akty s cílem stanovit šablonu a systém číslování certifikátu uvedeného v odst. 2 třetím pododstavci tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
4. Výrobce neprodleně uvědomí schvalovací orgán, jenž udělil povolení, o každé změně, jež má vliv na podmínky, za nichž bylo vydáno. Schvalovací orgán rozhodne, zda musí být povolení přezkoumáno nebo opětovně vydáno a zda jsou nezbytné další zkoušky.
Výrobce odpovídá za zajištění toho, že části nebo zařízení jsou vyráběny za podmínek, za nichž bylo povolení vydáno, a aby tak byly vyráběny i nadále.
5. Před vydáním povolení schvalovací orgán ověří, že existují uspokojivá opatření a postupy pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
Pokud schvalovací orgán zjistí, že podmínky pro vydání povolení již nejsou splněny, požádá výrobce, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo u částí nebo zařízení opět dosaženo shody. V případě nutnosti povolení odejme.
6. Schvalovací orgány z různých členských států oznámí jakoukoli neshodu v souvislosti s povolením uvedeným v odst. 2 druhém pododstavci Komisi. Komise po konzultaci se schvalovacími orgány přijme odpovídající opatření k vyřešení neshody, případně včetně požadavku na odejmutí povolení.
7. Dokud nebyl vypracován seznam zmíněný v čl. 45 odst. 2, mohou členské státy zachovat vnitrostátní ustanovení vztahující se na části nebo zařízení, jež mohou mít dopad na správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho environmentální výkonnost.
Článek 47
Stažení vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z oběhu
1. Pokud je výrobce, jenž obdržel EU schválení typu úplného vozidla, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout z oběhu vozidla, jež byla uvedena na trh, zaregistrována nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek namontovaný na vozidle představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, nebo protože část, která není předmětem zvláštních požadavků podle právních předpisů týkajících se schválení typu, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, neprodleně o tom uvědomí schvalovací orgán, který schválení vozidla udělil.
2. Pokud je výrobce systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jenž obdržel EU schválení typu, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout z oběhu systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, bezpečnost při práci, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, uvedený výrobce o tom okamžitě informuje schvalovací orgán, jenž udělil příslušné schválení.
3. Výrobce navrhne schvalovacímu orgánu soubor vhodných nápravných opatření k odvrácení závažného nebezpečí uvedeného v odstavcích 1 a 2. Schvalovací orgán neprodleně sdělí navržená nápravná opatření schvalovacím orgánům ostatních členských států.
Schvalovací orgány zajistí, aby tato nápravná opatření byla v jejich členských státech řádně provedena.
4. Pokud dotčený schvalovací orgán považuje nápravná opatření za nedostatečná nebo se domnívá, že nebyla provedena dostatečně rychle, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, následně uvědomí výrobce. Pokud výrobce nenavrhne a neprovede účinná nápravná opatření, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme veškerá potřebná ochranná opatření, včetně odejmutí EU schválení typu. V případě odejmutí EU schválení typu to schvalovací orgán do jednoho měsíce od tohoto odejmutí doporučeným dopisem nebo rovnocenným elektronickým prostředkem oznámí výrobci, schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi.
Článek 48
Oznámení rozhodnutí a dostupných opravných prostředků
1. Ve veškerých rozhodnutích učiněných na základě tohoto nařízení a ve veškerých rozhodnutích o odmítnutí nebo odejmutí EU schválení typu, odmítnutí registrace, o zákazu nebo omezení uvedení na trh, registrace nebo uvedení vozidla do provozu nebo která vyžadují stažení vozidla z trhu, musí být uvedeny podrobné důvody, na nichž jsou založena.
2. Tato rozhodnutí se oznamují dotčené straně zároveň s poučením o opravných prostředcích, které jsou jí podle platných právních předpisů dotyčného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich provedení.
KAPITOLA XIII
MEZINÁRODNÍ PŘEDPISY
Článek 49
Předpisy EHK OSN potřebné pro EU schválení typu
1. Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala nebo k nimž Unie přistoupila a jež jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení, nebo akty v přenesené pravomoci na základě tohoto nařízení jsou součástí požadavků v rámci EU schválení typu vozidla.
2. Schvalovací orgány členských států přijímají schválení udělená v souladu s těmito předpisy EHK OSN uvedenými v odstavci 1 a případně odpovídající značky schválení typu namísto odpovídajících schválení typu a značek schválení typu udělených podle tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
3. Pokud Unie hlasovala pro předpisy EHK OSN nebo jejich změny pro účely EU schválení typu vozidla, přijme Komise akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, aby stanovila povinné uplatňování těchto předpisů EHK OSN nebo jejich změn a aby mohla případně pozměnit přílohu I tohoto nařízení nebo případně akty v přenesené pravomoci přijaté na základě tohoto nařízení.
Tento akt v přenesené pravomoci stanoví lhůty pro povinné použití předpisu EHK OSN nebo jeho změn a zahrne případná přechodná ustanovení.
Komise přijme zvláštní akty v přenesené pravomoci, v nichž uvede povinné uplatňování předpisů EHK OSN.
Článek 50
Uznávání protokolů o zkouškách OECD pro účely EU schválení typu
1. Aniž jsou dotčeny ostatní požadavky stanovené v tomto nařízení, může v případě, kdy toto nařízení odkazuje na kodexy OECD, EU schválení typu vycházet z úplného protokolu o zkouškách vystaveného na základě normalizovaných kodexů OECD, a to jako alternativa k protokolům o zkouškách vystaveným podle tohoto nařízení nebo podle aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
2. Má-li být protokol o zkouškách OECD uvedený v odstavci 1 použitelný pro účely EU schválení typu, musí být schválen v souladu s dodatkem 1 k rozhodnutí Rady OECD ze dne 1. února 2012 o revizi norem OECD pro úřední zkoušky zemědělských a lesnických traktorů v platném znění.
KAPITOLA XIV
POSKYTOVÁNÍ TECHNICKÝCH INFORMACÍ
Článek 51
Informace určené pro uživatele
1. Výrobce nesmí poskytnout technické informace o údajích stanovených v tomto nařízení nebo v jeho aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, jež se odchylují od údajů schválených schvalovacím orgánem.
2. Pokud tak akt v přenesené pravomoci nebo prováděcí akt přijatý na základě tohoto nařízení stanoví, zpřístupní výrobce uživatelům veškeré důležité informace a nezbytné pokyny popisující všechny zvláštní podmínky nebo omezení spojená s použitím vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku.
3. Informace uvedené v odstavci 2 musí být dodány v úředním jazyce (úředních jazycích) členských států, kde má být vozidlo uvedeno na trh, zaregistrováno nebo uvedeno do provozu. Po přijetí schvalovacím orgánem musí být uvedeny v příručce uživatele.
Článek 52
Informace určené pro výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla zpřístupní výrobcům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků všechny údaje, včetně případných výkresů výslovně uvedených v aktech v přenesené pravomoci nebo v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, jež jsou nezbytné pro EU schválení typu pro konstrukční části a samostatné technické celky nebo k získání povolení podle článku 45.
Výrobce vozidla může požadovat od výrobců konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uzavření závazné dohody na ochranu důvěrné povahy všech informací, jež nejsou veřejně dostupné, včetně informací, jež se vztahují k právům duševního vlastnictví.
2. Výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jakožto držitel certifikátu EU schválení typu, jenž podle čl. 26 odst. 4 obsahuje omezení použití nebo zvláštní podmínky pro montáž nebo obojí, poskytne výrobci vozidla o této věci veškeré podrobné informace.
Pokud tak akt v přenesené pravomoci přijatý na základě tohoto nařízení stanoví, poskytne výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků společně s vyrobenými konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky pokyny ohledně omezení použití nebo zvláštních podmínek pro montáž nebo obojí.
KAPITOLA XV
PŘÍSTUP K INFORMACÍM O OPRAVÁCH A ÚDRŽBĚ
Článek 53
Povinnosti výrobce
1. Výrobci poskytnou autorizovaným obchodním zástupcům, opravnám a samostatným provozovatelům nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla na svých internetových stránkách, za použití standardizovaného formátu, a to snadným a rychle dostupným způsobem. Tato povinnost neplatí, pokud vozidlo bylo schváleno jako malosériové vozidlo.
Software, který má rozhodující význam pro správné fungování bezpečnostního a environmentálního kontrolního systému, má být chráněn před neoprávněnými manipulacemi. Jakékoli využívání těchto systémů, jež je potřebné pro opravy a údržbu, nebo je přístupné pro autorizované obchodní zástupce nebo opravny, musí být však také zpřístupněno nediskriminačním způsobem pro samostatné provozovatele.
2. Do doby, než Komise přijme standardizovanou normu pro poskytování informací uvedených v odstavci 1, zpřístupňují se tyto informace konzistentním způsobem, aby je mohli bez větší námahy zpracovat samostatní provozovatelé.
Výrobci poskytnou autorizovaným obchodním zástupcům, opravnám a samostatným provozovatelům nediskriminační přístup ke školicím materiálům a příslušným pracovním nástrojům. Tento přístup zahrnuje, podle okolností, odpovídající odborné školení zaměřené na stahování softwaru, řízení diagnostických chybových kódů a používání pracovních nástrojů.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, zahrnují tam uvedené informace:
a)
typ traktoru a jeho verze;
b)
jednoznačné identifikační číslo vozidla;
c)
příručky k obsluze včetně záznamů o opravách a údržbě a harmonogramů servisních kontrol;
d)
technické manuály a technické servisní bulletiny;
e)
informace o konstrukčních částech a diagnostické informace (jako například minimální a maximální teoretické hodnoty pro měření);
f)
schémata zapojení;
g)
diagnostické chybové kódy, včetně specifických kódů výrobce;
h)
veškeré informace potřebné k instalaci nového nebo aktualizovaného softwaru týkajícího se nového vozidla nebo typu vozidla (například softwarové číslo dílu);
i)
informace týkající se značkových nástrojů a zařízení a poskytované jejich prostřednictvím;
j)
informace o zaznamenávání údajů, údaje o zkouškách a jakékoli další technické informace (např. údaje o obousměrném monitorování, pokud se hodí pro použitou technologii);
k)
standardní pracovní jednotky nebo lhůty pro opravy a údržbu, pokud jsou zpřístupněny, buď přímo nebo prostřednictvím třetí strany, autorizovaným obchodním zástupcům výrobců a opravnám.
4. Autorizovaní obchodní zástupci nebo opravny v rámci distribučního systému určitého výrobce vozidel se pro účely tohoto nařízení považují za samostatné provozovatele, pokud poskytují opravárenské nebo údržbářské služby k vozidlům, pro něž nejsou členy distribučního systému daného výrobce vozidel.
5. Informace o opravách a údržbě vozidel musí být vždy dostupné, s výjimkou případů údržby informačního systému.
6. Pro účely výroby a údržby náhradních dílů a dílů pro údržbu a diagnostických přístrojů a zkušebních zařízení kompatibilních se systémem OBD poskytnou výrobci informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému výrobci nebo opravně konstrukčních částí, diagnostických nástrojů nebo zkušebního zařízení.
7. Pro účely projektování a výroby vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem poskytnou výrobci informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému zúčastněnému výrobci nebo servisnímu technikovi, který provádí instalaci nebo opravu vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem.
8. Pokud výrobce žádá o EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu, musí schvalovacímu orgánu poskytnout důkaz o souladu s tímto nařízením, týkajícím se informací vyžadovaných podle tohoto článku.
V případě, že takové informace nejsou dostupné nebo nejsou v souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení, které jsou platné v době podání žádosti o EU schválení typu nebo o vnitrostátní schválení typu, výrobce je dodá do šesti měsíců od data schválení.
Komise může přijmout prováděcí akt s cílem stanovit šablonu certifikátu o přístupu k systému OBD vozidla a informacím o opravách a údržbě vozidla, který poskytne schvalovacímu orgánu důkaz o dodržení podmínek. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
9. Pokud tento důkaz o dodržení podmínek není během lhůty uvedené v odst. 8 druhém pododstavci dodán, schvalovací orgán přijme potřebná opatření k zajištění jejich dodržování.
10. Výrobce zpřístupní na svých internetových stránkách následné změny a doplnění informací o opravách a údržbě vozidla v tutéž dobu, kdy je zpřístupní autorizovaným opravnám.
11. Pokud jsou záznamy o opravách a údržbě vozidla vedeny v centrální databázi výrobce vozidla nebo jeho jménem, nezávislí servisní pracovníci musí mít k těmto záznamům bezplatný přístup a musí mít možnost zadávat informace o opravách a údržbě, které provedli.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, kterými stanoví podrobnosti požadavků s ohledem na přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, zejména k technickým specifikacím týkajícím se způsobu, jakým mají být informace o opravách a údržbě vozidla poskytnuty.
13. Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle odstavce 12 upraví požadavky na poskytování informací stanovené v tomto článku, včetně technických specifikací týkajících se způsobů poskytování informací, aby byly proporcionální, a to zejména s ohledem na specifický případ poměrně malého objemu výroby vozidla daného typu, s přihlédnutím k limitům pro vozidla v malých sériích, jak jsou uvedeny v příloze II. V řádně odůvodněných případech může taková úprava vést k osvobození od povinnosti poskytovat informace ve standardizované podobě. V každém případě musí být případnou úpravou nebo výjimkou zajištěno dosažení cílů tohoto článku.
Článek 54
Povinnosti s ohledem na více držitelů schválení typu
V případě postupného schválení typu, kombinovaného schválení typu a vícestupňového schválení typu musí být výrobce odpovědný za příslušné schválení typu odpovědný také za sdělení informací o opravách týkajících se zvláštního systému, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků nebo dané fáze jak konečnému výrobci, tak samostatným provozovatelům.
Konečný výrobce je odpovědný za poskytování informací o celém vozidle samostatným provozovatelům.
Článek 55
Poplatky za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla
1. Výrobci mohou účtovat přiměřený a úměrný poplatek za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, k pracovním nástrojům a kurzům odborné přípravy, na které se vztahuje toto nařízení. Poplatek není považován za přiměřený nebo úměrný, pokud odrazuje od přístupu k informacím tím, že nezohledňuje rozsah, ve kterém je samostatný subjekt využívá.
2. Výrobci zpřístupní informace o opravách vozidla a údržbě na dobu jednoho dne, měsíce nebo roku, přičemž poplatky se musí lišit v závislosti na časovém období, na které se tento přístup poskytuje.
Článek 56
Fórum pro přístup k informacím o vozidle
Oblast působnosti činností prováděných Fórem pro přístup k informacím o vozidle, jež byla stanovena v souladu s čl. 13 odst. 9 nařízení Komise (ES) č. 692/2008 ze dne 18. července 2008, kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (34), musí být rozšířena o vozidla, na něž se vztahuje toto nařízení.
Na základě důkazů o úmyslném či neúmyslném zneužití informací o systému OBD a opravách a údržbě vozidla bude Fórum uvedené v prvním pododstavci radit Komisi, jaká opatření má proti takovému zneužití informací přijmout.
KAPITOLA XVI
URČENÍ A OZNÁMENÍ TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN
Článek 57
Požadavky na technické zkušebny
1. Určující schvalovací orgány zajistí, aby před tím, než určí technickou zkušebnu podle článku 59, tato technická zkušebna splňovala požadavky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku.
2. Aniž je dotčen čl. 60 odst. 1, zřizuje se technická zkušebna podle vnitrostátního práva členského státu a má právní subjektivitu.
3. Technická zkušebna musí být subjektem třetí strany, nezávislým na postupech navrhování, výroby, dodávání nebo údržby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jenž posuzuje.
Subjekt, který je součástí hospodářského sdružení nebo profesního svazu zastupujícího podniky, jež se podílejí na navrhování, výrobě, dodávání, montáži, používání nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které tento subjekt posuzuje, zkouší nebo u nichž provádí prohlídky, lze považovat za subjekt vyhovující požadavkům prvního pododstavce, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Technická zkušebna, její nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění těch kategorií činností, k nimž jsou určeni v souladu s čl. 59 odst. 1, nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají nebo udržují vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež posuzují, a nesmí být ani stranami, které se těmito činnostmi zabývají. Tím není vyloučeno používání posuzovaných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uvedených v odstavci 3 tohoto článku, které jsou nezbytné pro činnost technické zkušebny, ani používání takových vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků k osobním účelům.
Technická zkušebna zajistí, aby činnosti jejích poboček nebo subdodavatelů neohrozily důvěrnost, objektivitu a nestrannost těch kategorií činností, k nimž byla určena.
5. Technická zkušebna a její zaměstnanci provádějí kategorie činností, které jim byly svěřeny, na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované technické způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům ani stimulům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování, a to zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Technická zkušebna musí být schopna provádět všechny kategorie činností, jež jí byly svěřeny v souladu s čl. 59 odst. 1, a musí ke spokojenosti schvalovacího orgánu, který ji určil, prokázat, že má:
a)
pracovníky s odpovídající kvalifikací, specifickými technickými znalostmi a odborným vzděláním a dostatečnými a relevantními zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů;
b)
popisy postupů týkajících se kategorií činností, o jejichž svěření se uchází, zajišťující transparentnost a opakovatelnost těchto postupů;
c)
postupy pro provádění kategorií činností, o jejichž svěření se uchází, které řádně zohledňují míru složitosti technologie daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu, a
d)
prostředky nezbytné k tomu, aby mohla náležitě plnit úkoly spojené s kategoriemi činností, o jejichž svěření se uchází, a aby mohla mít přístup k veškerému potřebnému vybavení nebo zařízení.
Kromě toho musí určujícímu schvalovacímu orgánu prokázat, že vyhovuje normám stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatým podle článku 61, jež jsou pro určené činnosti relevantní.
7. Musí být zaručena nestrannost technické zkušebny, jejího nejvyššího vedení a pracovníků, kteří provádějí posuzování. Nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek a důvěryhodnost ve vztahu ke kategoriím činností, jejichž výkonem jsou pověřeni.
8. Technická zkušebna uzavře pojištění odpovědnosti týkající se jejích činností, pokud tuto odpovědnost v souladu s vnitrostátním právem nepřevzal členský stát nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
9. Pracovníci technické zkušebny jsou povinni zachovávat služební tajemství, s výjimkou styku s příslušným určujícím schvalovacím orgánem, nebo pokud to vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, pokud jde o veškeré informace, které získali při plnění svých povinností podle tohoto nařízení nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se uvedený článek provádí. Vlastnická práva jsou chráněna.
Článek 58
Pobočky a subdodavatelé technických zkušeben
1. Technická zkušebna může zadat některé ze svých činností, jež jí byly svěřeny v souladu s čl. 59 odst. 1, subdodavateli nebo pobočce pouze se souhlasem určujícího schvalovacího orgánu.
2. Pokud technická zkušebna zadá specifické úkoly související s kategoriemi činností, jež jí byly svěřeny, subdodavateli nebo pobočce, zajistí, aby subdodavatel nebo pobočka splnili požadavky stanovené v článku 57, a informuje o tom odpovídajícím způsobem určující schvalovací orgán.
3. Technická zkušebna nese plnou odpovědnost za úkoly provedené kterýmkoli z jejích subdodavatelů nebo poboček bez ohledu na to, kde jsou usazeny.
4. Technická zkušebna uchovává pro potřebu schvalovacího orgánu, který ji určil, příslušné doklady týkající se posouzení způsobilosti subdodavatele nebo pobočky a úkolů, jež provádějí.
Článek 59
Určení technických zkušeben
1. Technické zkušebny jsou určeny pro jednu nebo více z těchto kategorií činností, v závislosti na oblasti jejich působnosti:
a)
kategorie A: technické zkušebny, jež provádějí zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I ve svých vlastních zařízeních;
b)
kategorie B: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze II, kde jsou tyto zkoušky prováděny v zařízeních výrobce nebo v zařízeních třetí osoby;
c)
kategorie C: technické zkušebny, jež pravidelně vyhodnocují a sledují postupy výrobce pro kontrolu shodnosti výroby;
d)
kategorie D: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky či kontroly nebo je provádějí v rámci dohledu nad shodností výroby.
2. Schvalovací orgán může být určen jako technická zkušebna pro jednu nebo více činností uvedených v odstavci 1.
3. Technické zkušebny ze třetí země, jiné než zkušebny určené v souladu s článkem 60, mohou být oznámeny pro účely článku 63, pouze pokud je toto schválení technické zkušebny stanoveno v rámci dvoustranné dohody mezi Unií a dotyčnou třetí zemí. Nesmí to zabránit technické zkušebně zřízené podle vnitrostátního práva členského státu v souladu s čl. 57 odst. 2, aby si zřídila pobočku ve třetích zemích, pokud jsou pobočky přímo řízeny a kontrolovány určenou technickou zkušebnou.
Článek 60
Akreditované interní technické zkušebny výrobce
1. Akreditovaná interní technická zkušebna výrobce může být určena pouze pro činnosti kategorie A s ohledem na technické požadavky, u kterých je v aktech v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení umožněno vlastní zkoušení. Uvedená technická zkušebna musí tvořit samostatnou a oddělenou součást daného podniku a nesmí se podílet na návrhu, výrobě, dodávkách nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež posuzuje.
2. Akreditovaná interní technická zkušebna musí splňovat následující požadavky:
a)
vedle toho, že je určena schvalovacím orgánem členského státu, musí být akreditována vnitrostátním akreditačním orgánem ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s normami a postupem uvedeným v článku 61 tohoto nařízení;
b)
akreditovaná interní technická zkušebna a její zaměstnanci jsou organizačně samostatnou jednotkou a používají metody podávání zpráv uvnitř podniku, jehož jsou součástí, které zajišťují jejich nestrannost a dokládají ji příslušnému vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu;
c)
akreditovaná interní technická zkušebna a ani její zaměstnanci nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu ke kategoriím činností, jejichž výkonem byly pověřeni;
d)
akreditovaná interní technická zkušebna poskytuje služby výhradně podniku, jehož je součástí.
3. Akreditovaná interní technická zkušebna se pro účely článku 63 neoznamuje Komisi, avšak informace o akreditaci poskytne podnik, jehož tvoří součást, nebo vnitrostátní akreditační orgán určujícímu schvalovacímu orgánu na žádost tohoto orgánu.
Článek 61
Výkonností normy a postupy pro posuzování technických zkušeben
S cílem zajistit, aby tyto zkušebny splňovaly stejně vysokou úroveň výkonnostních norem ve všech členských státech, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, kterými stanoví normy, jež musí technické zkušebny dodržovat, a postupy pro jejich posuzování v souladu s článkem 62 a jejich akreditaci v souladu s článkem 60.
Článek 62
Posouzení kvalifikace technických zkušeben
1. Určující schvalovací orgán vypracuje hodnotící zprávu prokazující, že technická zkušebna, jež se uchází o poskytování služeb, byla posouzena z hlediska souladu s požadavky tohoto nařízení a akty v přenesené pravomoci přijatými na základě tohoto nařízení. Tato zpráva může zahrnovat certifikát o akreditaci vydaný akreditačním subjektem.
2. Hodnocení, na němž je založena zpráva uvedená v odstavci 1, se provádí v souladu s ustanoveními uvedenými v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle článku 61. U hodnotící zprávy se nejméně každé tři roky provede přezkum.
3. Hodnotící zpráva se na požádání zašle Komisi. V takových případech, pokud není hodnocení založeno na certifikátu o akreditaci vydaném vnitrostátním akreditačním orgánem, dokládajícím, že technická zkušebna splňuje požadavky tohoto nařízení, předloží určující schvalovací orgán Komisi listinné důkazy dokládající způsobilost technické zkušebny a přijatá opatření, která zajišťují, že je technická zkušebna pravidelně sledována určujícím schvalovacím orgánem a že splňuje požadavky tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
4. Schvalovací orgán, jehož cílem je být určen jako technická zkušebna v souladu s čl. 59 odst. 2, zdokumentuje shodu formou posouzení, jež provádějí inspektoři nezávislí na činnosti, jež se posuzuje. Tito auditoři mohou být z téže organizace za předpokladu, že jsou řízeni nezávisle na pracovnících provádějících posuzovanou činnost.
5. Akreditovaná interní technická zkušebna musí být v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto článku.
Článek 63
Postupy pro oznámení
1. Členské státy oznámí Komisi u každé technické zkušebny, kterou určily, název, adresu, včetně elektronické adresy, odpovědné osoby a kategorii činností a také veškeré další změny tohoto určení. V oznámení je uvedeno, pro jaké položky uvedené v příloze I jsou technické zkušebny určeny.
2. Technické zkušebny mohou provádět činnosti uvedené v čl. 59 odst. 1 jménem určujícího schvalovacího orgánu, který odpovídá za schválení typu pouze tehdy, pokud byly předem oznámeny Komisi v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
3. Táž technická zkušebna může být určena několika určujícími schvalovacími orgány a oznámena členskými státy těchto schvalovacích orgánů bez ohledu na kategorii nebo kategorie činností, jež budou vykonávat v souladu s čl. 59 odst. 1.
4. Komisi musí být oznámeny jakékoli další relevantní změny týkající se určení.
5. Pokud je třeba při použití aktu uvedeného v příloze I určit zvláštní organizaci nebo příslušný subjekt provádějící činnost, jež není zahrnuta do činností, na něž se vztahuje čl. 59 odst. 1, je třeba učinit oznámení podle tohoto článku.
6. Komise zveřejní na své internetové stránce seznam technických zkušeben a podrobné údaje o těchto zkušebnách oznámených v souladu s tímto článkem.
Článek 64
Změny týkající se určení
1. Pokud určující schvalovací orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že určená technická zkušebna již nesplňuje požadavky stanovené v tomto nařízení nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší určení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Členský stát, který tuto skutečnost technické zkušebně oznámil, neprodleně podá zprávu také Komisi. Komise odpovídajícím způsobem upraví informace zveřejněné podle čl. 63 odst. 6.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení určení nebo v případě, že technická zkušebna ukončila svou činnost, učiní určující schvalovací orgán příslušné kroky a zajistí, aby byly podklady týkající se uvedené technické zkušebny buď zpracovány jinou technickou zkušebnou, nebo aby byly na vyžádání k dispozici příslušným určujícím schvalovacím orgánům nebo orgánům pro dozor nad trhem.
Článek 65
Zpochybnění způsobilosti technických zkušeben
1. Komise prošetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti technické zkušebny nebo o tom, zda technická zkušebna nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou jí uloženy.
2. Členský stát, v němž sídlí určující schvalovací orgán předloží Komisi na vyžádání veškeré informace týkající se odůvodnění určení nebo toho, že je určení dotčené technické zkušebny nadále platné.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že technická zkušebna nesplňuje nebo přestala splňovat požadavky na své určení, informuje o tom odpovídajícím způsobem členský stát, v němž se nachází určující schvalovací orgán, s cílem přijmout ve spolupráci s tímto členským státem nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení určení.
Článek 66
Provozní povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny provádějí kategorie činností, pro které byly určeny, jménem určujícího schvalovacího orgánu a v souladu s hodnotícími a zkušebními postupy stanovenými v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I.
Technické zkušebny dohlížejí na provádění zkoušek potřebných ke schválení nebo kontrol, jak jsou uvedeny v tomto nařízení nebo v některém z aktů uvedených v příloze I, nebo tyto činnosti samy provádějí, s výjimkou případů, u nichž jsou povoleny alternativní postupy. Technické zkušebny nemohou provádět zkoušky, posouzení ani kontroly, k nimž nejsou řádně určeny svým schvalovacím orgánem.
2. Technické zkušebny vždy:
a)
umožní svým určujícím schvalovacím orgánům, aby při posuzování shody podle potřeby osvědčily způsobilost technické zkušebny, a
b)
aniž je dotčen čl. 57 odst. 9 a článek 67, poskytnou jejich určující schvalovací orgány veškeré informace o jejich kategoriích činností spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, které mohou být požadovány.
3. Pokud technická zkušebna zjistí, že výrobce nesplňuje požadavky stanovené tímto nařízením, podá o tom zprávu určujícímu schvalovacímu orgánu, aby tento orgán nařídil výrobci přijmout vhodná nápravná opatření a aby nevydával certifikát schválení typu, dokud nebudou přijata vhodná nápravná opatření v souladu s požadavky schvalovacího orgánu.
4. Pokud v průběhu sledování shodnosti výroby po vydání certifikátu schválení typu technická zkušebna, jež jedná jménem určujícího schvalovacího orgánu, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek již nejsou v souladu s tímto nařízením, podá o tom zprávu svému určujícímu schvalovacímu orgánu. Schvalovací orgán přijme vhodná opatření podle článku 28.
Článek 67
Informační povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny informují určující schvalovací orgán o:
a)
veškerých zjištěných případech neshody, které mohou vyžadovat odmítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí certifikátu schválení typu;
b)
všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky jejich určení;
c)
všech žádostech o informace, které obdržely od orgánů pro dozor nad trhem a jež se týkají jejich činností.
2. Na žádost svého určujícího schvalovacího orgánu poskytnou technické zkušebny informace o činnostech, které provádějí v rámci působnosti svého určení, a o jakékoli další prováděné činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
KAPITOLA XVII
PROVÁDĚCÍ AKTY A AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 68
Prováděcí akty
Za účelem dosažení cílů tohoto nařízení a za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení přijme Komise přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2 prováděcí akty, které stanoví následující prováděcí opatření:
a)
šablony pro informační dokument a dokumentaci podle článku 22;
b)
systém číslování certifikátů EU schválení typu podle čl. 24 odst. 4;
c)
šablonu pro certifikát EU schválení typu podle čl. 25 odst. 2;
d)
šablonu pro list s výsledky zkoušek přiložený k certifikátu EU schválení typu podle čl. 25 odst. 3 písm. a);
e)
šablonu seznamu použitelných požadavků nebo aktů podle čl. 25 odst. 6;
f)
obecné požadavky týkající se formátu zkušebního protokolu uvedeného v čl. 27 odst. 1;
g)
vzor prohlášení o shodě podle čl. 33 odst. 2;
h)
vzor značky EU schválení typu uvedený v článku 34;
i)
povolení k udělení EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka pro nové technologie nebo nové koncepce podle čl. 35 odst. 3;
j)
šablony certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě pro nové technologie nebo nové koncepce uvedené v čl. 35 odst. 4;
k)
povolení vydaná členským státům k prodloužení platnosti schválení typu podle čl. 36 odst. 2;
l)
seznam dílů nebo zařízení podle čl. 45 odst. 2;
m)
šablonu a systém číslování certifikátu uvedeného v čl. 46 odst. 3, jakož i veškeré aspekty související s postupem schvalování uvedeným v tomto článku;
n)
šablonu certifikátu prokazujícího dodržení podmínek schvalovacímu orgánu podle čl. 53 odst. 8.
Článek 69
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen „Technický výbor - zemědělská vozidla“ (TC-AV). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 70
Změna příloh
Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto nařízení týkající se změny jeho příloh, je Komisi rovněž svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny přílohy I, s cílem zavést odkazy na regulační akt a vzít v úvahu opravy.
Článek 71
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článcích 61 a 70 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 22. března 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článcích 61 a 70 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článků 61 a 70 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropská parlament i Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA XVIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 72
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení ze strany hospodářských subjektů. Učiní všechna nezbytná opatření, aby bylo zajištěno uplatňování těchto sankcí. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi do 23. března 2015 a neprodleně ji informují o jakýchkoli případných změnách těchto ustanovení.
2. Typy porušení tohoto nařízení, jež podléhají sankcím, zahrnují:
a)
nepravdivá prohlášení v průběhu schvalovacích postupů nebo postupů vedoucích ke stažení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schvalování typu nebo shodnosti v provozu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohly vést ke stažení, odmítnutí udělení nebo k odejmutí schválení typu;
d)
používání odpojovacích zařízení;
e)
odmítnutí zpřístupnit informace;
f)
hospodářské subjekty, které uvádějí na trh vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky podléhající schválení bez tohoto schválení, nebo které s tímto úmyslem falšují doklady nebo označení.
Článek 73
Přechodná ustanovení
1. Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto nařízení, tímto nařízením nepozbývá platnosti žádné EU schválení typu udělené systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům před 1. lednem 2016.
2. Schvalovací orgány nadále mohou těmto vozidlům, konstrukčním částem a samostatným technickým celkům uvedeným v odstavci 1 udělovat rozšíření schválení v souladu se směrnicí 2003/37/ES a jakoukoliv ze směrnic uvedených v čl. 76 odst. 1. Tato schválení však nemohou být použita pro účely získání schválení typu úplného vozidla podle tohoto nařízení.
3. Odchylně od tohoto nařízení mohou být nové systémy, konstrukční části, samostatné technické celky nebo vozidla typů, které obdržely schválení typu úplného vozidla podle směrnice 2003/37/ES, i nadále zaregistrovány, uváděny na trh nebo do provozu až do 31. prosince 2017. Nová vozidla typů, které nepodléhají schválení typu podle směrnice 2003/37/ES, mohou být i nadále zaregistrována nebo uváděna do provozu do tohoto data v souladu s právními předpisy členského státu, v němž dojde k uvedení do provozu nebo k registraci.
Vnitrostátní orgány nesmějí v takovém případě zakazovat, omezovat nebo bránit registraci, uvádění na trh nebo uvádění do provozu vozidel, která vyhovují schválenému typu.
Článek 74
Zpráva
1. Do 31. prosince 2019 informují členské státy Komisi o používání postupů schválení typu stanovených v tomto nařízení.
2. Na základě informací poskytnutých podle odstavce 1 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2020 tuto zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
Článek 75
Přezkum
1. Do 31. prosince 2022 předloží Komise zprávu týkající se prvků uvedených v odstavci 3 Evropskému parlamentu a Radě.
2. Tato zpráva bude založena na konzultacích s příslušnými zúčastněnými subjekty a zohlední stávající související evropské a mezinárodní normy.
3. Do 31. prosince 2021 podají členské státy Komisi zprávu o:
a)
počtu jednotlivých schválení, jež byla udělena vozidlům, na něž se vztahuje toto nařízení, před jejich první roční registrací vnitrostátními orgány tohoto členského státu ode dne 1. ledna 2016;
b)
vnitrostátních kritériích, z nichž tato schválení vycházela, pokud se tato kritéria odchýlila od požadavků, jež jsou závazné pro EU schválení typu.
4. Ke zprávě se případně připojí návrhy právních předpisů a posoudí se v ní možnost zahrnutí jednotlivých schválení do tohoto nařízení na základě harmonizovaných požadavků.
Článek 76
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 73 odst. 2 tohoto nařízení, směrnice 2003/37/ES, jakož i směrnice 74/347/EHS, 76/432/EHS, 76/763/EHS, 77/537/EHS, 78/764/EHS, 80/720/EHS, 86/297/EHS, 86/298/EHS, 86/415/EHS, 87/402/EHS, 2000/25/ES, 2009/57/ES, 2009/58/ES, 2009/59/ES, 2009/60/ES, 2009/61/ES, 2009/63/ES, 2009/64/ES, 2009/66/ES, 2009/68/ES, 2009/75/ES, 2009/76/ES a 2009/144/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2016.
2. Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení, s ohledem na směrnici 2003/37/ES, v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 77
Změna směrnice 2006/42/ES
V čl. 1 odst. 2 písm. e) směrnice 2006/42/ES se první odrážka nahrazuje tímto:
„-
zemědělské a lesnické traktory, s výjimkou strojního zařízení namontovaného na těchto vozidlech,“.
Článek 78
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Ode dne 22. března 2013 nesmí vnitrostátní orgány odmítnout udělit EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla, nebo zakázat registraci, uvedení na trh nebo uvedení nového vozidla do provozu, jestliže o to výrobce požádá, pokud toto vozidlo vyhovuje tomuto nařízení a aktům v přenesené pravomoci a prováděcím aktům přijatým na jeho základě.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 5. února 2013.
UREDBA (EU) št. 167/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 5. februarja 2013
o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Da bi spodbudili notranji trg, je bil z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2003/37/ES z dne 26. maja 2003 o homologaciji kmetijskih in gozdarskih traktorjev, njihovih priklopnikov in zamenljivih vlečenih strojev ter njihovih sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot (3) na ravni Unije vzpostavljen celovit sistem homologacije za traktorje, njihove priklopnike in zamenljivo vlečeno opremo.
(2)
Za razvoj in delovanje notranjega trga Unije je primerno nadomestiti sisteme odobritve držav članic s homologacijskim postopkom Unije, ki temelji na načelu popolne uskladitve, ob hkratnem upoštevanju argumentov stroškovne učinkovitosti, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti malim in srednjim podjetjem.
(3)
Na zahtevo Evropskega parlamenta ter za poenostavitev in pospešitev sprejemanja zakonodaje o homologaciji je bil v zakonodajo Unije s področja homologacije vozil uveden nov pristop k urejanju s predpisi, v skladu s katerim zakonodajalec v rednem zakonodajnem postopku določi le temeljna pravila in načela, za sprejetje delegiranih aktov v zvezi s tehničnimi podrobnostmi pa pooblasti Komisijo. Zato bi bilo treba v tej uredbi določiti le temeljne določbe o funkcionalni varnosti v cestnem prometu, varnosti pri delu in okoljski učinkovitosti ter pooblastiti Komisijo za določitev tehničnih specifikacij v delegiranih aktih.
(4)
Zahteve te uredbe so v skladu z načeli iz sporočila Komisije z dne 5. junija 2002 z naslovom „Poenostavitev in izboljšanje regulativnega okolja“.
(5)
Zelo pomembno je, da so prihodnji ukrepi, predlagani na podlagi te uredbe, ali postopki, ki jih je treba izvajati pri njeni uporabi, v skladu s temi načeli, ki so bila ponovno izpostavljena v poročilu Komisije iz leta 2006 z naslovom „CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st century“ (CARS 21: Konkurenčen ureditveni okvir za avtomobilsko industrijo v 21. stoletju) (v nadaljnjem besedilu: CARS 21). Poleg tega se mora ta uredba zaradi boljše priprave predpisov, njihove poenostavitve in preprečevanja nenehnega posodabljanja obstoječe zakonodaje Unije na področju tehničnih specifikacij sklicevati na obstoječe mednarodne standarde in pravilnike, ki so na voljo javnosti, brez njihove ponovne objave v pravnem okviru Unije.
(6)
Ker niti Direktiva 97/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1997 o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo (4), in Direktiva 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o strojih (5) ter niti ta uredba ne urejajo zahtev v zvezi z oblikovanjem in izdelavo vozil, da se zagotovi varnost na cesti za necestno mobilno mehanizacijo na lastni pogon, namenjeno zlasti za uporabo v kmetijstvu in gozdarstvu, bi Komisija morala oceniti potrebo po usklajevanju zakonov držav članic na tem področju ter preučiti možnost, da z namenom zagotavljanja visoke ravni varnosti, ob upoštevanju sedanje zakonodaje Unije, predlaga zakonodajni ukrep.
(7)
Ta uredba ne bi smela posegati v ukrepe na nacionalni ravni ali ravni Unije o cestni uporabi kmetijskih in gozdarskih vozil, kot so posebne zahteve za vozniška dovoljenja, omejitve največje dovoljene hitrosti ali ukrepi, ki urejajo dostop do nekaterih cest.
(8)
Direktiva 2003/37/ES je najprej omejila obvezno uporabo postopka ES za homologacijo celotnega vozila na vozila kategorij T1, T2 in T3 in ni določila zahtev, potrebnih za prostovoljno uporabo ES-homologacije za celotno vozilo za druge kategorije. Za dokončano vzpostavitev notranjega trga in zagotovitev njegovega pravilnega delovanja bi morala ta uredba proizvajalcem omogočiti, da prostovoljno vložijo vlogo za EU-homologacijo celotnega vozila za vse kategorije, ki jih zajema ta uredba, in tako z EU-homologacijo izkoristijo prednosti notranjega trga.
(9)
Direktiva 2003/37/ES je urejala ES-homologacijo celotnega vozila za vozila za vse terene in štirikolesnike z vzporedno nameščenimi sedeži, kot so traktorji. Zato bi morala ta uredba vključevati tudi take tipe vozil, če zadevni tip vozila spada v kategorijo vozil iz te uredbe in izpolnjuje vse zahteve iz te uredbe.
(10)
Obveznosti nacionalnih organov, opredeljene v določbah te uredbe o nadzoru trga, so podrobnejše kot ustrezne določbe Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov (6).
(11)
Da se zagotovi visoka raven funkcionalne varnosti, varnosti pri delu in varstva okolja, bi bilo treba harmonizirati tehnične zahteve in okoljske standarde, ki se uporabljajo za homologacijo vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot.
(12)
Primerno je določiti načelo, da morajo biti vozila zasnovana, izdelana in sestavljena tako, da je tveganje poškodb potnikov in drugih udeležencev v prometu čim manjše. Zato morajo proizvajalci zagotoviti skladnost vozil z ustreznimi zahtevami iz te uredbe. Te določbe bi morale med drugim vključevati zahteve glede strukturne celovitosti vozila, sistemov za pomoč pri vožnji, sistemov za zagotavljanje vidljivosti ter informacij o stanju vozila in okolice, svetlobnih naprav vozila, sistemov za zaščito oseb v vozilu, zunanjosti vozila in dodatne opreme, mase in mer vozila ter njegovih pnevmatik.
(13)
Da se zagotovi, da se postopek za spremljanje skladnosti proizvodnje, ki je eden od temeljev EU-homologacijskega sistema, pravilno izvaja in ustrezno deluje, bi moral pristojni organ ali ustrezno usposobljena tehnična služba, imenovana v ta namen, redno preverjati proizvajalce.
(14)
V določenih omejenih primerih je primerno dovoliti nacionalno homologacijo male serije. To pa bi se moralo uporabljati samo za omejeno število vozil. Zato je treba natančno opredeliti pojem majhne serije s številom proizvedenih vozil.
(15)
Glavni cilj zakonodaje Unije o odobritvi vozil je zagotoviti, da nova vozila, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so dani na trg, zagotavljajo visoko raven varnosti in varstva okolja. Vgrajevanje nekaterih delov ali opreme, potem ko so bila vozila že dana na trg ali v uporabo, ne bi smelo negativno vplivati na doseganje tega cilja. Zato bi bilo treba sprejeti ustrezne ukrepe, da se zagotovi, da so deli ali oprema, ki se jih lahko vgradi v vozilo in ki lahko pomembno negativno vplivajo na delovanje sistemov, ki so bistveni z vidika varnosti in varstva okolja, predmet predhodne kontrole s strani organa za odobritev, še preden so dani na trg. Ti ukrepi bi morali vsebovati tehnične določbe o zahtevah, ki jih morajo ti deli ali oprema izpolnjevati.
(16)
Takšni ukrepi bi se morali uporabljati le za omejeno število delov in opreme, Komisija pa bi morala seznam teh delov in opreme objaviti v izvedbenem aktu po posvetovanju z zainteresiranimi stranmi. Ti ukrepi bi morali zagotoviti, da zadevni deli ali oprema ne oslabijo varnosti ali okoljske učinkovitosti vozila, obenem pa, kadar je le mogoče, ohranjati konkurenčnost na poprodajnem trgu.
(17)
Unija je pogodbenica Sporazuma Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabljajo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje odobritev, podeljenih na podlagi teh predpisov („Revidiran sporazum iz leta 1958“) (7). Za poenostavitev zakonodaje o homologaciji v skladu s priporočili CARS 21, je primerno razveljaviti vse posamične direktive, ne da bi se znižala raven zaščite. Zahteve iz navedenih direktiv bi bilo treba prenesti v to uredbo ali delegirane akte, sprejete na podlagi te uredbe, in jih po potrebi nadomestiti s sklicevanjem na ustrezne pravilnike Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UNECE), za katere je glasovala Unija ali h katerim je Unija pristopila in ki so priloženi Revidiranemu sporazumu iz leta 1958. Za zmanjšanje upravnega bremena homologacijskega postopka bi bilo treba proizvajalcem vozil omogočiti, da homologacijo v skladu s to uredbo po potrebi pridobijo neposredno z odobritvijo glede na ustrezne pravilnike UNECE iz Priloge I k tej uredbi ali delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe.
(18)
Zato bi bilo treba pravilnike UNECE in njihove spremembe, za katere je glasovala Unija, v skladu s Sklepom 97/836/ES, vključiti v zakonodajo o EU-homologaciji. V skladu s tem bi bilo treba Komisijo pooblastiti, da sprejme potrebne spremembe Priloge I k tej uredbi ali delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe.
(19)
Druga možnost bi lahko bila, da se v delegiranih aktih sklicuje na kodekse Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) ali standarde CEN/Cenelec ali ISO, ki so neposredno dostopni javnosti in so v njih navedeni.
(20)
Pomembno je, da proizvajalci lastnikom vozil zagotovijo ustrezne informacije, zato da se prepreči zloraba varnostnih naprav.
(21)
Da bi proizvajalci sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot lahko vložili vlogo za EU-homologacijo za sestavne dele ali samostojne tehnične enote ali za dovoljenje za dele ali opremo, je pomembno, da imajo ti proizvajalci dostop do nekaterih informacij, ki jih lahko zagotovi le proizvajalec vozila, kot so tehnične informacije, vključno z risbami, ki jih potrebujejo za razvoj delov za poprodajni trg.
(22)
Nediskriminatoren dostop do informacij o popravilu vozil prek standardizirane oblike, ki jo je mogoče uporabiti za pridobitev tehničnih informacij, ter uspešna konkurenca na trgu storitev informiranja o popravilu in vzdrževanju vozil sta nujna za izboljšanje delovanja notranjega trga, zlasti glede prostega pretoka blaga, svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev. Velik del takih informacij je povezan z vgrajenimi sistemi za diagnostiko v vozilu in njihovo interakcijo z drugimi sistemi vozila. Primerno je določiti tehnične specifikacije, ki bi jih morale upoštevati spletne strani proizvajalcev, skupaj z usmerjenimi ukrepi za zagotovitev ustreznega dostopa za mala in srednja podjetja.
(23)
Proizvajalcem vozil bi moralo biti tudi dovoljeno, da izpolnjujejo svoje obveznosti v zvezi z omogočanjem dostopa do informacij o vozilih in vzdrževanju v zvezi s komunikacijo med traktorji in vlečeno ali nameščeno opremo iz protokolov, določenih s standardom ISO 11783, tako da na spletni strani proizvajalca navedejo povezavo na spletno stran, ki jo je skupaj pripravilo več proizvajalcev ali konzorcij proizvajalcev.
(24)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (8).
(25)
Da bi dopolnili to uredbo z nadaljnjimi tehničnimi podrobnostmi, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z zahtevami za funkcionalno varnost, konstrukcijo vozila, okoljsko učinkovitost in zmogljivost pogona, dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju ter specifičnih nalogah, za katere so pooblaščeni tehnični servisi. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(26)
Države članice bi morale sprejeti pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve te uredbe in delegiranih ali izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, ter zagotoviti, da se pravila izvajajo. Te kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
(27)
Medtem ko nič v tej uredbi državam članicam ne preprečuje nadaljnje uporabe lastnih sistemov za posamično odobritev, bi Komisija morala na podlagi informacij, ki jih posredujejo države članice, Evropskemu parlamentu in Svetu poročati o delovanju teh nacionalnih sistemov, da bi lahko premislila o predložitvi zakonodajnega predloga za harmonizacijo sistemov za posamično odobritev na ravni Unije.
(28)
Zaradi uporabe novega ureditvenega sistema, ki ga vzpostavlja ta uredba, bi bilo treba razveljaviti naslednje direktive:
-
Direktivo 2003/37/ES,
-
Direktivo Sveta 74/347/EGS z dne 25. junija 1974 o približevanju zakonodaje držav članic o vidnem polju in brisalcih vetrobranskega stekla za kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih (9),
-
Direktivo Sveta 76/432/EGS z dne 6. aprila 1976 o približevanju zakonodaje držav članic o zavornih napravah kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (10),
-
Direktivo Sveta 76/763/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic o potniških sedežih za kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih (11),
-
Direktivo Sveta 77/537/EGS z dne 28. junija 1977 o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti emisiji snovi, ki onesnažujejo, iz dizelskih motorjev kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (12),
-
Direktivo Sveta 78/764/EGS z dne 25. julija 1978 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z vozniškim sedežem na kmetijskih ali gozdarskih traktorjih na kolesih (13),
-
Direktivo Sveta 80/720/EGS z dne 24. junija 1980 o približevanju zakonodaje držav članic o delovnem prostoru, dostopu do vozniškega prostora ter vratih in oknih kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (14),
-
Direktivo Sveta 86/297/EGS z dne 26. maja 1986 o približevanju zakonodaje držav članic o priključni gredi kmetijskih in gozdarskih traktorjev na kolesih in njeni zaščiti (15),
-
Direktivo Sveta 86/298/EGS z dne 26. maja 1986 o zadaj nameščenih varnostnih konstrukcijah pri prevrnitvi za ozkokolotečne kmetijske in gozdarske traktorje na kolesih (16),
-
Direktivo Sveta 86/415/EGS z dne 24. julija 1986 o vgradnji, legi, delovanju in označevanju upravljal kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (17),
-
Direktivo Sveta 87/402/EGS z dne 25. junija 1987 o varnostnih konstrukcijah pri prevrnitvi, vgrajenih pred voznikovim sedežem, na ozkokolotečnih kmetijskih in gozdarskih traktorjih na kolesih (18),
-
Direktivo 2000/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2000 o ukrepih, ki jih je treba sprejeti proti emisijam plinastih in trdnih onesnaževal iz motorjev, namenjenih za pogon kmetijskih ali gozdarskih traktorjev (19),
-
Direktivo 2009/57/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o varnostni konstrukciji pri prevrnitvi kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (20),
-
Direktivo 2009/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o napravi za vleko traktorja in vzvratni prestavi kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (21),
-
Direktivo 2009/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vzvratnih ogledalih kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (22),
-
Direktivo 2009/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o največji konstrukcijsko določeni hitrosti in ploščadi za tovor kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (23),
-
Direktivo 2009/61/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vgradnji svetlobnih in svetlobno-signalnih naprav na kmetijske ali gozdarske traktorje na kolesih (24),
-
Direktivo 2009/63/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o določenih sestavnih delih in značilnostih kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (25),
-
Direktivo 2009/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o preprečevanju radijskih motenj, ki jih povzročajo kmetijski ali gozdarski traktorji (elektromagnetna združljivost) (26),
-
Direktivo 2009/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o krmilju kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (27),
-
Direktivo 2009/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o homologaciji sestavnega dela za svetlobne in svetlobno-signalne naprave na kmetijskih ali gozdarskih traktorjih na kolesih (28),
-
Direktivo 2009/75/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o približevanju zakonodaje držav članic o varnostni konstrukciji pri prevrnitvi kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (statični preskus) (29),
-
Direktivo 2009/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o ravni hrupa, ki ga zaznajo vozniki kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (30),
-
Direktivo 2009/144/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o določenih sestavnih delih in značilnostih kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (31).
(29)
Pomembno je, da se vse zainteresirane strani zavedajo povezave med to uredbo in Direktivo 2006/42/ES, da bi preprečili prekrivanje in da lahko jasno ugotovijo, katere zahteve mora posamezen izdelek izpolnjevati.
(30)
Ker ciljev te uredbe, in sicer določitev harmoniziranih pravil o upravnih in tehničnih zahtevah za homologacijo ter tržni nadzor kmetijskih in gozdarskih vozil, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ti cilji zaradi njihovega obsega in učinkov lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
PREDMET UREJANJA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja
1. Ta uredba določa upravne in tehnične zahteve za homologacijo vseh novih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot iz člena 2(1).
Ta uredba se ne uporablja za odobritev posameznih vozil. Vendar pa države članice, ki izdajajo take posamezne odobritve, sprejmejo vsako homologacijo vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki je bila izdana v skladu s to uredbo in ne v skladu z ustreznimi nacionalnimi določbami.
2. Ta uredba določa zahteve za tržni nadzor vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki jih je treba odobriti v skladu s to uredbo. Ta uredba določa tudi zahteve za tržni nadzor delov in opreme za taka vozila.
3. Ta uredba ne posega v uporabo zakonodaje o varnosti v cestnem prometu.
Člen 2
Področje uporabe
1. Ta uredba se uporablja za kmetijska in gozdarska vozila, kot so opisana v členu 4, zasnovana in izdelana v eni ali več stopnjah, ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ter delov in opreme, zasnovanih in izdelanih za taka vozila.
Ta uredba se uporablja za naslednja vozila:
(a)
traktorje (kategoriji T in C);
(b)
priklopnike (kategorija R), in
(c)
zamenljivo vlečeno opremo (kategorija S).
2. Ta uredba se ne uporablja za zamenljive stroje, ki so popolnoma dvignjeni od tal ali niso gibljivi okrog vertikalne osi, če se vozila, na katera so pritrjeni, uporabljajo na cesti.
3. Proizvajalec se lahko odloči za odobritev v skladu s to uredbo ali za izpolnjevanje ustreznih nacionalnih zahtev pri naslednjih vozilih:
(a)
priklopnikih (kategorija R) in zamenljiva vlečena oprema (kategorija S);
(b)
goseničnih traktorjih (kategorija C);
(c)
kolesnih traktorjih za posebne namene (kategoriji T4.1 in T4.2).
Člen 3
Opredelitev pojmov
V tej uredbi in v aktih iz Priloge I, razen če je drugače določeno, veljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„homologacija“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjujejo ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;
2.
„homologacija celotnega vozila“ pomeni homologacijo, s katero organ za odobritev potrdi, da nedodelan, dokončan ali dodelan tip vozila izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;
3.
„homologacija sistema“ pomeni homologacijo, s katero organ za odobritev potrdi, da sistem, vgrajen v vozilo določenega tipa, izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve;
4.
„homologacija sestavnega dela“ pomeni homologacijo, s katero organ za odobritev potrdi, da sestavni del izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve neodvisno od vozila;
5.
„homologacija samostojne tehnične enote“ pomeni homologacijo, s katero organ za odobritev potrdi, da samostojna tehnična enota izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve v povezavi z enim ali več določenimi tipi vozil;
6.
„nacionalna homologacija“ pomeni homologacijski postopek, določen v nacionalni zakonodaji države članice; veljavnost take odobritve je omejena na ozemlje te države članice;
7.
„EU-homologacija“ pomeni postopek, s katerim organ za odobritev potrdi, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve te uredbe;
8.
„traktor“ pomeni vsak motorizirani kolesni ali gosenični kmetijski ali gozdarski traktor z vsaj dvema osema in največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo najmanj 6 km/h, katerega glavna funkcija je vlečna moč in ki je posebej zasnovan za vleko, potiskanje, prevoz in pogon nekatere zamenljive opreme, zasnovane za opravljanje kmetijskih ali gozdarskih del, oziroma za vleko kmetijskih ali gozdarskih priklopnikov ali opreme; lahko je prirejen za prevoz tovora pri kmetijskih ali gozdarskih delih in/ali je lahko opremljen s potniškimi sedeži;
9.
„priklopnik“ pomeni kmetijsko ali gozdarsko vozilo, ki je namenjeno za vleko s traktorjem in predvsem za prevoz tovora ali za predelavo materialov in pri katerem je razmerje med največjo tehnično dovoljeno skupno maso in maso neobremenjenega vozila enako ali večje od 3,0;
10.
„zamenljiva vlečena oprema“ pomeni vsako vozilo, ki se uporablja v kmetijstvu ali gozdarstvu in je zasnovano za vleko s traktorjem ter spreminja ali dopolnjuje njegove funkcije, ima trajno vgrajeno orodje ali je zasnovano za predelavo materialov, ki lahko vključuje ploščad za tovor, zasnovano in izdelano za sprejem orodja in naprav, potrebnih za navedene namene, ter za začasno shranjevanje materialov, ki se proizvedejo ali so potrebni med opravili, ter z razmerjem med tehnično dovoljeno največjo maso in maso neobremenjenega vozila, manjšim od 3,0;
11.
„vozilo“ pomeni traktor, priklopnik ali zamenljivo vlečeno opremo v skladu z opredelitvami iz točk 8, 9 in 10;
12.
„osnovno vozilo“ pomeni vozilo, ki se uporablja na začetni stopnji večstopenjskega postopka odobritve;
13.
„nedodelano vozilo“ pomeni vsako vozilo, pri katerem je potrebna najmanj ena nadaljnja stopnja dodelave, da bi bile izpolnjene ustrezne tehnične zahteve te uredbe;
14.
„dodelano vozilo“ pomeni vsako vozilo ob koncu postopka večstopenjske homologacije, ki izpolnjuje ustrezne tehnične zahteve te uredbe;
15.
„dokončano vozilo“ pomeni vsako vozilo, ki ga ni treba dodelati, da bi izpolnjevalo ustrezne tehnične zahteve te uredbe;
16.
„vozilo zaključka serije“ pomeni vsako vozilo iz zaloge, ki ga ni mogoče dati na trg ali ga ni več mogoče dati na trg, registrirati ali začeti uporabljati zaradi začetka veljave novih tehničnih zahtev, v povezavi s katerimi vozilo ni bilo odobreno;
17.
„sistem“ pomeni skupek naprav, ki v vozilu skupaj opravljajo eno ali več določenih funkcij in za katerega veljajo zahteve iz te uredbe ali delegiranih ali izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe;
18.
„sestavni del“ pomeni napravo, za katero veljajo zahteve te uredbe ali delegiranih ali izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, ki naj bi postala del vozila in ki je lahko homologirana neodvisno od vozila v skladu s to uredbo ali delegiranimi ali izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, če navedeni akti vsebujejo izrecne določbe za to;
19.
„samostojna tehnična enota“ pomeni napravo, za katero veljajo zahteve te uredbe ali katerega koli delegiranega ali izvedbenega akta, sprejetega na podlagi te uredbe, in ki naj bi postala del vozila, ki je lahko homologirana ločeno, a le v povezavi z enim ali več določenimi tipi vozila, če navedeni akti vsebujejo izrecne določbe za to;
20.
„deli“ pomeni vso blago, ki se uporabi za sestavo vozila, kakor tudi rezervne dele;
21.
„oprema“ pomeni vso blago, ki niso deli in ki se lahko doda ali namesti na vozilo;
22.
„originalni deli ali oprema“ pomeni dele ali opremo, ki so izdelani v skladu s specifikacijami in proizvodnimi standardi, ki jih za proizvodnjo delov ali opreme za sestavo zadevnega vozila določi proizvajalec vozila; to vključuje dele ali opremo, ki se izdelajo na isti proizvodni liniji kot ti deli ali oprema; dokler ni dokazano nasprotno, se domneva, da deli ali oprema sestavljajo izvirne dele ali opremo, če proizvajalec potrdi, da so enake kakovosti kot sestavni deli, uporabljeni pri sestavi zadevnega vozila, in da so bili izdelani v skladu s specifikacijami in proizvodnimi standardi proizvajalca vozila;
23.
„rezervni deli“ pomeni blago, namenjeno vgradnji v vozilo ali namestitev nanj, ki nadomesti prvotne dele vozila, vključno z blagom, kot so maziva, potrebnim za uporabo motornega vozila, razen goriva;
24.
„funkcionalna varnost“ pomeni odsotnost nesprejemljivega tveganja telesnih poškodb ali škodljivih posledic za zdravje oseb ali za lastnino zaradi nepravilnega delovanja mehanskih, hidravličnih, pnevmatskih, električnih ali elektronskih sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot;
25.
„proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki organu za odobritev odgovarja za vse vidike homologacije ali postopka pridobitve dovoljenja, za zagotavljanje skladnosti proizvodnje in ki je odgovoren tudi za vprašanja tržnega nadzora proizvedenih vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ne glede na to, ali je pravna ali fizična oseba neposredno vključena v vse stopnje oblikovanja in izdelave vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki je predmet postopka odobritve;
26.
„zastopnik proizvajalca“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo proizvajalec ustrezno imenuje, da ga zastopa pri organu za odobritev ali organu za tržni nadzor in ukrepa v njegovem imenu glede zadev, zajetih v tej uredbi;
27.
„organ za odobritev“ pomeni organ v državi članici, ki ga je država članica ustanovila ali imenovala in priglasila Komisiji ter je pristojen za vse vidike odobritve vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, za postopek izdaje dovoljenja, za izdajo in po potrebi preklic ali zavrnitev certifikatov o odobritvi, deluje kot kontaktna točka za organe za odobritev drugih držav članic, imenuje tehnične službe in zagotavlja, da proizvajalec izpolnjuje svoje obveznosti pri skladnosti proizvodnje;
28.
„tehnična služba“ pomeni organizacijo ali organ, ki ga organ za odobritev države članice imenuje bodisi za preskuševalni laboratorij za izvajanje preskusov bodisi za organ za presojo skladnosti za opravljanje začetne presoje in drugih preskusov ali kontrolnih pregledov v imenu organa za odobritev, pri tem pa je možno, da organ za odobritev sam opravlja te naloge;
29.
„samopreskušanje“ pomeni, da proizvajalec, ki je bil imenovan za tehnično službo za presojo skladnosti z nekaterimi zahtevami, izvaja preskuse v lastnih prostorih, evidentira rezultate preskusov in organu za odobritev predloži poročilo, vključno z ugotovitvami;
30.
„virtualna preskusna metoda“ pomeni računalniške simulacije, vključno z izračuni, ki dokazujejo, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota izpolnjuje tehnične zahteve delegiranega akta, sprejetega na podlagi člena 27(6), ne da bi bilo treba uporabiti dejansko vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto;
31.
„certifikat o homologaciji“ pomeni dokument, s katerim organ za odobritev uradno potrjuje, da je tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote odobren;
32.
„certifikat o EU-homologaciji“ pomeni certifikat, ki temelji na predlogi iz izvedbenega akta, sprejetega na podlagi te uredbe, ali obrazec sporočila, določen v ustreznem pravilniku UNECE iz te uredbe ali delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe;
33.
„certifikat o skladnosti“ pomeni dokument, ki ga izda proizvajalec vozila in ki potrjuje, da izdelano vozilo ustreza odobrenemu tipu vozila;
34.
„vgrajen sistem za diagnostiko“ ali „sistem OBD“ pomeni sistem, ki lahko s pomočjo kod napak, shranjenih v računalniškem pomnilniku, prepozna verjetno področje napačnega delovanja;
35.
„informacije o popravilu in vzdrževanju vozila“ pomeni vse informacije, potrebne za diagnostiko, servisiranje, pregled, periodične preglede, popravilo, ponovno programiranje ali ponastavitev vozila, ki jih proizvajalec zagotovi svojim pooblaščenim trgovcem in serviserjem, vključno z vsemi poznejšimi spremembami in dopolnili takih informacij; te informacije vključujejo vse informacije, potrebne za vgradnjo delov in opreme v vozila;
36.
„neodvisni izvajalec“ pomeni podjetja, ki niso pooblaščeni trgovci in serviserji, so pa neposredno ali posredno vključena v popravilo in vzdrževanje vozil, zlasti serviserje, proizvajalce ali distributerje servisne opreme, orodij ali nadomestnih delov, izdajatelje tehničnih informacij, avtomobilske klube, izvajalce pomoči pri okvarah vozil na cesti, izvajalce pregledov in preskušanj ter ponudnike usposabljanj za vgrajevalce, proizvajalce in serviserje opreme za vozila na alternativna goriva;
37.
„novo vozilo“ pomeni vozilo, ki pred tem nikoli ni bilo registrirano ali se začelo uporabljati;
38.
„registracija“ pomeni upravno dovoljenje za začetek uporabe vozila tudi v cestnem prometu, kar vključuje identifikacijo vozila in izdajo serijske številke, bolj znane kot registracijska številka, bodisi za nedoločen ali določen čas ali krajše obdobje;
39.
„dati na trg“ pomeni prvič dati na voljo vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, dele ali opremo v Uniji;
40.
„začetek uporabe“ pomeni prvo uporabo vozila, sistema, sestavnega dela, samostojne tehnične enote, dela ali opreme v Uniji za predvideni namen;
41.
„uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da na trg vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo iz tretje države;
42.
„distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, ki ni proizvajalec ali uvoznik, ki da vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo na voljo na trgu;
43.
„gospodarski subjekt“ pomeni proizvajalca, njegovega zastopnika, uvoznika ali distributerja;
44.
„tržni nadzor“ pomeni dejavnosti, ki jih izvajajo nacionalni organi, in ukrepe, ki jih ti organi sprejmejo za zagotovitev, da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so na voljo na trgu, skladni z zahtevami iz ustrezne harmonizacijske zakonodaje Unije in ne ogrožajo zdravja, varnosti ali drugih vidikov zaščite javnega interesa;
45.
„organ za tržni nadzor“ pomeni organ države članice, ki je pristojen za izvajanje tržnega nadzora na svojem ozemlju;
46.
„nacionalni organ“ pomeni organ za odobritev ali vsak drugi organ, ki je vključen v tržni nadzor, mejni nadzor ali registracijo za vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, dele ali opremo v državi članici;
47.
„dati na voljo na trgu“ pomeni dobaviti vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo za distribucijo ali uporabo na trgu v okviru trgovske dejavnosti, bodisi proti plačilu ali brezplačno;
48.
„tip vozila“ pomeni skupino vozil, vključno z variantami in izvedenkami enake kategorije, ki se ne razlikujejo vsaj v naslednjih bistvenih vidikih:
-
kategoriji,
-
proizvajalcu,
-
oznaki tipa, kot jo je določil proizvajalec,
-
bistvenih konstrukcijskih značilnostih,
-
sredinski šasiji / šasiji z vzdolžnimi nosilci / zgibni šasiji (očitne in temeljne razlike),
-
pri kategoriji T: osi (število) ali pri kategoriji C: osi/gosenice (število),
-
pri večstopenjsko izdelanih vozilih proizvajalcu in tipu vozila na predhodni stopnji;
49.
„varianta“ pomeni vozila enakega tipa, ki se ne razlikujejo vsaj v naslednjih vidikih:
(a)
pri traktorjih:
-
konstrukciji karoserije ali vrsti nadgradnje,
-
stopnji izdelave,
-
motorju (z notranjim zgorevanjem/električni/hibridni/hibridno električni),
-
načinu delovanja,
-
številu in namestitvi valjev,
-
razliki v moči za največ 30 % (največja moč je lahko največ 1,3-krat večja od najmanjše moči),
-
razliki v prostornini valjev za največ 20 % (največja prostornina je lahko največ 1,2-krat večja od najmanjše prostornine),
-
pogonskih oseh (število, lega, medsebojna povezava),
-
krmiljenih oseh (število in lega),
-
največji masi obremenjenega vozila, ki se ne razlikuje za več kot 10 %,
-
prenosu moči (vrsta),
-
zaščitni konstrukciji proti prevračanju,
-
zaviralnih oseh (število);
(b)
za priklopnike in zamenljivo vlečeno opremo:
-
krmiljenih oseh (število, lega, povezave),
-
največji masi obremenjenega vozila, ki se ne razlikuje za več kot 10 %,
-
zaviralnih oseh (število);
50.
„hibridno vozilo“ pomeni motorno vozilo z vsaj dvema različnima energijskima pretvornikoma in dvema različnima (vgrajenima) sistemoma za shranjevanje energije za pogon vozila;
51.
„hibridno električno vozilo“ pomeni vozilo, ki za namene mehanskega pogona pridobiva energijo iz obeh naslednjih virov shranjene energije/moči v vozilu:
(a)
goriva;
(b)
akumulatorja, kondenzatorja, vztrajnika/generatorja ali druge naprave za shranjevanje električne energije ali moči.
Ta opredelitev vključuje tudi vozila, ki pridobivajo energijo iz potrošnega goriva zgolj za namen polnjenja naprave za shranjevanje električne energije/moči;
52.
„povsem električno vozilo“ pomeni vozilo, ki ga poganja sistem, sestavljen iz ene ali več naprav za shranjevanje električne energije, ene ali več naprav za kondicioniranje električne energije ter enega ali več električnih strojev, ki pretvarjajo shranjeno energijo v mehansko energijo, ki jo prenašajo do koles in tako poganjajo vozilo;
53.
„izvedenka variante“ pomeni vozila, sestavljena iz kombinacije značilnosti, navedenih v opisni dokumentaciji iz člena 24(10).
Sklicevanja v tej uredbi na zahteve, postopke ali ureditve, določene s to uredbo, se berejo kot sklicevanja na take zahteve, postopke ali ureditve, kot so določene v tej uredbi ter delegiranih in izvedbenih aktih, sprejetih na podlagi te uredbe.
Člen 4
Kategorije vozil
Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje kategorije vozil:
1.
„kategorija T“ zajema vse kolesne traktorje; vsako kategorijo kolesnih traktorjev iz točk 2 do 8 na koncu dopolnjuje indeks „a“ ali „b“ v skladu z njegovo konstrukcijsko določeno hitrostjo:
(a)
„a“ za kolesne traktorje, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost znaša 40 km/h ali manj;
(b)
„b“ za kolesne traktorje, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost presega 40 km/h;
2.
„kategorija T1“ zajema kolesne traktorje, pri katerih ima os, najbližja vozniku, širino koloteka najmanj 1 150 mm, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, presega 600 kg in katerih oddaljenost od tal ne presega 1 000 mm;
3.
„kategorija T2“ zajema kolesne traktorje, katerih najmanjša širina koloteka je manjša od 1 150 mm, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, presega 600 kg, katerih oddaljenost od tal ne presega 600 mm, če pa višina težišča traktorja (izmerjena od tal), deljena s povprečnim najmanjšim kolotekom na posamezno os, presega 0,90, se največja konstrukcijsko določena hitrost omeji na 30 km/h;
4.
„kategorija T3“ zajema kolesne traktorje, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, ne presega 600 kg;
5.
„kategorija T4“ zajema kolesne traktorje za posebne namene;
6.
„kategorija T4.1“ (traktorji z visoko prehodnostjo) zajema traktorje za visoke (vrstne) kulture, npr. vinsko trto. Zanje je značilna dvignjena šasija ali del šasije, ki jim omogoča, da se z desnimi in levimi kolesi pomikajo naprej vzporedno z vrstami rastlin in lahko med kolesa vzamejo eno ali več vrst. Namenjeni so za prevoz ali pogon orodja, ki je lahko nameščeno spredaj, med osmi, zadaj ali na ploščadi. Kadar je traktor v delovnem položaju, je njegova oddaljenost od tal, izmerjena pravokotno na vrste z rastlinami, večja od 1 000 mm. Če je višina težišča traktorja, izmerjena od tal ob uporabi običajnih pnevmatik, deljena s povprečnim najmanjšim kolotekom vseh osi, večja od 0,90, največja konstrukcijsko določena hitrost ne sme presegati 30 km/h;
7.
„kategorija T4.2“ (posebno široki traktorji) zajema traktorje, za katere so značilne široke mere in so predvsem namenjeni za delo na velikih kmetijskih površinah;
8.
„kategorija T4.3“ (traktorji z nizko prehodnostjo) zajema traktorje na štirikolesni pogon z zamenljivo opremo za kmetijsko ali gozdarsko uporabo, za katere je značilen nosilni okvir, ki so opremljeni z eno ali več priključnimi gredmi, katerih tehnično dovoljena masa ni večja od 10 ton, pri katerih je razmerje med to maso in največjo maso neobremenjenega vozila, pripravljenega za vožnjo, manjše od 2,5 in imajo težišče, izmerjeno glede na tla ob uporabi običajnih pnevmatik, na višini najmanj 850 mm;
9.
„kategorija C“ zajema gosenične traktorje, ki jih poganjajo gosenice ali kombinacija koles in gosenic, s podkategorijami, opredeljenimi po analogiji s kategorijo T;
10.
„kategorija R“ zajema priklopnike; vsako kategorijo priklopnika iz točk 11 do 14 na koncu dopolnjuje indeks „a“ ali „b“ v skladu z njegovo konstrukcijsko določeno hitrostjo:
(a)
„a“ za priklopnike, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost znaša 40 km/h ali manj;
(b)
„b“ za priklopnike, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost presega 40 km/h;
11.
„kategorija R1“ zajema priklopnike, pri katerih vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev ne presega 1 500 kg;
12.
„kategorija R2“ zajema priklopnike, pri katerih vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev presega 1 500 kg, vendar ne presega 3 500 kg;
13.
„kategorija R3“ zajema priklopnike, pri katerih vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev presega 3 500 kg, vendar ne presega 21 000 kg;
14.
„kategorija R4“ zajema priklopnike, pri katerih vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev presega 21 000 kg;
15.
„kategorija S“ zajema zamenljivo vlečeno opremo.
Vsako kategorijo zamenljive vlečene opreme na koncu dopolnjuje indeks „a“ ali „b“ v skladu s konstrukcijsko določeno hitrostjo:
(a)
„a“ za zamenljivo vlečeno opremo z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo 40 km/h ali manj;
(b)
„b“ za zamenljivo vlečeno opremo z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo večjo od 40 km/h;
16.
„kategorija S1“ zajema zamenljivo vlečeno opremo, pri kateri vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev ne presega 3 500 kg;
17.
„kategorija S2“ zajema zamenljivo vlečeno opremo, pri kateri vsota tehnično dovoljenih osnih obremenitev presega 3 500 kg.
POGLAVJE II
SPLOŠNE OBVEZNOSTI
Člen 5
Obveznosti držav članic
1. Države članice ustanovijo ali imenujejo organe za odobritev, pristojne za odobritev vozil, in organe za tržni nadzor, pristojne za tržni nadzor v skladu s to uredbo. Države članice obvestijo Komisijo o ustanovitvi in imenovanju takih organov.
V uradnem obvestilu o organih za odobritev in organih za tržni nadzor se navede njihovo ime, naslov, vključno z elektronskim naslovom, in področje pristojnosti. Komisija na svojem spletnem mestu objavi seznam in podrobnosti o organih za odobritev.
2. Države članice dovolijo dajanje na trg, registracijo ali začetek uporabe le takih vozil, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.
3. Države članice ne prepovejo, omejijo ali preprečijo dajanja na trg, registracije ali začetka uporabe vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot iz razlogov, povezanih z vidiki njihove izdelave in delovanja, ki jih zajema ta uredba, če izpolnjujejo njene zahteve.
4. Države članice v skladu s poglavjem III Uredbe (ES) št. 765/2008 organizirajo in izvajajo tržni nadzor ter preverjanje vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki vstopajo na trg.
Člen 6
Obveznosti organov za odobritev
1. Organi za odobritev zagotovijo, da proizvajalci, ki vložijo vlogo za homologacijo, izpolnjujejo svoje obveznosti v skladu s to uredbo.
2. Organi za odobritev odobrijo le taka vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.
Člen 7
Ukrepi za tržni nadzor
1. Organi za tržni nadzor v primernem obsegu izvajajo ustrezen pregled dokumentacije za homologirana vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, pri čemer upoštevajo sprejeta načela za ocene tveganja, pritožbe in druge informacije.
Organi za tržni nadzor lahko od gospodarskih subjektov zahtevajo, da dajo na razpolago dokumentacijo in informacije, za katere menijo, da so potrebne za izvajanje njihovih dejavnosti.
Kadar gospodarski subjekti predložijo certifikate o skladnosti, organi za tržni nadzor ustrezno upoštevajo take certifikate.
2. Za dele in opremo, ki niso navedeni v odstavku 1 tega člena, se v celoti uporablja člen 19(1) Uredbe (ES) št. 765/2008.
Člen 8
Obveznosti proizvajalcev
1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote pri dajanju na trg ali začetku uporabe izdelani in odobreni v skladu z zahtevami iz te uredbe ter delegiranih in izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe.
2. Pri večstopenjski homologaciji je vsak proizvajalec odgovoren za odobritev in skladnost proizvodnje sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih je dodal na svoji stopnji dodelave vozila. Proizvajalec, ki spremeni sestavne dele ali sisteme, ki so že bili odobreni v prejšnjih stopnjah, je odgovoren za odobritev in skladnost proizvodnje spremenjenih sestavnih delov in sistemov.
3. Proizvajalci, ki nedodelano vozilo spremenijo tako, da se zaradi tega uvrsti v drugo kategorijo vozila, zaradi česar se spremenijo zakonske zahteve, ocenjene na predhodni stopnji odobritve, so odgovorni tudi za skladnost z zahtevami, ki se uporabljajo za kategorijo vozil, v katero je bilo uvrščeno spremenjeno vozilo.
4. Za namene odobritve vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih zajema ta uredba, proizvajalci s sedežem zunaj Unije imenujejo enega samega zastopnika s sedežem v Uniji, ki jih bo zastopal pri organu za odobritev.
5. Proizvajalci s sedežem zunaj Unije poleg tega imenujejo enega samega zastopnika s sedežem v Uniji za namene tržnega nadzora, ki je lahko zastopnik iz odstavka 4 ali dodatni zastopnik.
6. Proizvajalci organu za odobritev odgovarjajo za vse vidike postopka odobritve ter za zagotavljanje skladnosti proizvodnje, ne glede na to, ali so neposredno vključeni v vse stopnje izdelave vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote.
7. Proizvajalci v skladu s to uredbo ter delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, zagotovijo, da se izvajajo postopki za zagotavljanje skladnosti serijske proizvodnje z odobrenim tipom. V skladu s poglavjem VI se upoštevajo spremembe zasnove vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ali značilnosti in spremembe zahtev, ki naj bi jih izpolnjevalo vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota.
8. Poleg predpisane oznake in homologacijskih oznak, nameščenih na vozila, sestavne dele ali samostojne tehnične enote v skladu s členom 34, proizvajalci na vozilih, sestavnih delih ali samostojnih tehničnih enotah, ki so dani na voljo na trgu, navedejo svoje ime, registrirano blagovno znamko in naslov v Uniji, na katerem je mogoče stopiti v stik z njimi, ali, kadar to ni mogoče, na embalaži ali v dokumentu, priloženem sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti.
9. Proizvajalci zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njegove oziroma njene skladnosti z zahtevami iz te uredbe.
Člen 9
Obveznosti proizvajalcev v zvezi z njihovimi proizvodi, ki niso skladni ali ki pomenijo resno tveganje
1. Proizvajalci, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota, ki so bili dani na trg ali so se začeli uporabljati, niso skladni s to uredbo ali delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, nemudoma sprejmejo potrebne korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ali da jih po potrebi umaknejo ali odpokličejo s trga.
Proizvajalci nemudoma obvestijo organ za odobritev, ki je podelil odobritev, in navedejo zlasti podrobnosti o neskladnosti in sprejetih korektivnih ukrepih.
2. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, proizvajalci o tem takoj obvestijo organe za odobritev in organe za tržni nadzor države članice, v kateri so bili vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema dani na trg ali se začeli uporabljati, pri čemer navedejo podrobnosti, zlasti o neskladnosti in sprejetih korektivnih ukrepih.
3. Proizvajalci hranijo opisno dokumentacijo iz člena 24(10), proizvajalci vozil pa tudi izvod certifikata o skladnosti iz člena 33, tako da je organom za odobritev na voljo za vpogled za obdobje 10 let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let po tem, ko so bili sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota dani na trg.
4. Proizvajalci na podlagi utemeljene zahteve nacionalnih organov tem organom prek organa za odobritev zagotovijo izvod certifikata o EU-homologaciji ali dovoljenje iz člena 46(1) in (2), ki dokazuje skladnost vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v jeziku, ki ga organi lahko razumejo. Proizvajalci sodelujejo z nacionalnim organom pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, katerih cilj je odpraviti tveganja, ki jih predstavljajo njihova vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so bili dani na trg, registrirani ali dani v uporabo.
Člen 10
Obveznosti zastopnikov proizvajalcev v zvezi s tržnim nadzorom
Zastopnik proizvajalca v zvezi s tržnim nadzorom opravlja naloge v skladu s pooblastilom, ki ga izda proizvajalec. To pooblastilo zastopniku omogoča, da opravlja vsaj naslednje naloge:
(a)
ima dostop do opisne mape iz člena 22 in certifikatov o skladnosti iz člena 33, tako da so lahko dane organom za odobritev na voljo za vpogled za obdobje 10 let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let po tem, ko so bili sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota dani na trg;
(b)
na podlagi utemeljene zahteve organa za odobritev temu organu predloži vse informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti proizvodnje vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote;
(c)
na zahtevo organov za odobritev ali organov za tržni nadzor sodeluje pri vseh ukrepih, katerih cilj je odpraviti resna tveganja, ki jih predstavljajo vozila, sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote, deli ali oprema v okviru njegovih pooblastil.
Člen 11
Obveznosti uvoznikov
1. Uvozniki dajo na trg le vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so pridobili EU-homologacijo ali izpolnjujejo zahteve za nacionalno odobritev, oziroma dele ali opremo, za katere v celoti veljajo zahteve iz Uredbe (ES) št. 765/2008.
2. Uvozniki pred dajanjem na trg homologiranega vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote zagotovijo, da je prisotna opisna dokumentacija, ki izpolnjuje člen 24(10) in da so sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote opremljeni z zahtevano homologacijsko oznako ter izpolnjujejo zahteve iz člena 8(8). Pri vozilih uvoznik preveri, ali ima vozilo zahtevan certifikat o skladnosti.
3. Kadar uvoznik meni ali utemeljeno domneva, da vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema niso skladni z zahtevami te uredbe in zlasti z ustrezno homologacijo, ne sme dati na trg, dovoliti dajanja v uporabo ali registrirati vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, dokler se ne vzpostavi skladnost. Če poleg tega meni ali utemeljeno domneva, da vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema predstavlja resno tveganje, o tem obvesti proizvajalca in organe za tržni nadzor. Za homologirana vozila, sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote o tem obvesti tudi organ za odobritev, ki je podelil odobritev za ta namen.
4. Uvozniki na vozilu, sistemu, sestavnem delu, samostojni tehnični enoti, delu ali opremi navedejo svoje ime, registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem je mogoče stopiti v stik z njimi, ali, kadar to ni mogoče, na embalaži ali v dokumentu, priloženem sistemu, sestavnemu delu, samostojni tehnični enoti, delu ali opremi.
5. Uvozniki zagotovijo, da so vozilu, sistemu, sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti priložena navodila in informacije, ki se zahtevajo v skladu s členom 51, v uradnem jeziku oziroma jezikih zadevne države članice.
6. Uvozniki zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njihove skladnosti z zahtevami iz te uredbe.
7. Če uvoznik glede na resno tveganje, ki ga predstavlja vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema, meni, da je zaradi zaščite zdravja in varnosti potrošnikov to primerno, razišče morebitne pritožbe, po potrebi vodi evidenco pritožb in odpoklicanih vozil, sistemov, sestavnih delov, samostojnih tehničnih enot, delov ali opreme ter o tovrstnem spremljanju obvešča distributerje.
Člen 12
Obveznosti uvoznikov v zvezi z njihovimi proizvodi, ki niso skladni ali ki pomenijo resno tveganje
1. Uvozniki, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota, ki so jih dali na trg, niso skladni s to uredbo, nemudoma sprejmejo potrebne korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ali da jih po potrebi umaknejo ali odpokličejo s trga.
2. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, uvozniki o tem takoj obvestijo proizvajalca ter organe za odobritev in organe za tržni nadzor države članice, v kateri so ga oziroma jo dali na trg. Uvoznik jih obvesti tudi o vseh sprejetih ukrepih ter navede podrobnosti, zlasti o resnem tveganju in korektivnih ukrepih, ki jih je sprejel proizvajalec.
3. Uvozniki hranijo izvod certifikata o skladnosti, tako da je organom za odobritev in organom za tržni nadzor na voljo za vpogled za obdobje 10 let po tem, ko je bilo vozilo dano na trg, in pet let v primeru sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ter zagotovijo, da je opisna dokumentacija iz člena 24(10) na zahtevo na voljo tem organom.
4. Uvozniki na podlagi utemeljene zahteve nacionalnih organov predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v jeziku, ki ga navedeni organi lahko razumejo. Uvozniki na zahtevo sodelujejo s tem organom pri vseh ukrepih, katerih cilj je odpraviti tveganja, ki jih predstavljajo vozila, sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote, deli ali oprema, ki so jih dali na trg.
Člen 13
Obveznosti distributerjev
1. Distributerji pri dajanju vozil, sistemov, sestavnih delov, samostojnih tehničnih enot, delov ali opreme na voljo na trgu skrbno upoštevajo zahteve iz te uredbe.
2. Distributerji pred dajanjem na voljo na trgu, registracijo ali začetkom uporabe vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot preverijo, ali so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote opremljeni z zahtevano predpisano oznako ali homologacijsko oznako, ali so jim priloženi zahtevani dokumenti ter navodila za uporabo in varnostne informacije v uradnem jeziku oziroma jezikih države članice, v kateri naj bi bili vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote dani na voljo na trgu, ter ali sta uvoznik in proizvajalec izpolnila zahteve iz člena 11(2) in (4) ter člena 34(1) in (2).
3. Distributerji zagotovijo, da v času, ko odgovarjajo za vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njihove skladnosti z zahtevami iz te uredbe.
Člen 14
Obveznosti distributerjev v zvezi z njihovimi proizvodi, ki niso skladni ali ki pomenijo resno tveganje
1. Kadar distributer meni ali utemeljeno domneva, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota niso skladni z zahtevami iz te uredbe, ne da na voljo na trgu, registrira ali da v uporabo vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, dokler se ne vzpostavi skladnost.
2. Distributerji, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so jih dali na voljo na trgu, registrirali ali dali v uporabo, niso skladni s to uredbo, obvestijo proizvajalca ali njegovega zastopnika, da zagotovijo, da se v skladu s členom 9(1) ali členom 12(1) sprejmejo potrebni korektivni ukrepi, da se vzpostavi skladnost vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ali da se po potrebi odpokličejo s trga.
3. Kadar vozilo, sistem, sestavni del, samostojna tehnična enota, del ali oprema pomeni resno tveganje, distributerji o tem takoj obvestijo proizvajalca, uvoznika ter organe za odobritev in organe za tržni nadzor države članice, v kateri so ga oziroma jo dali na voljo na trgu. Distributer jih obvesti tudi o vseh sprejetih ukrepih ter navede podrobnosti, zlasti o resnem tveganju in korektivnih ukrepih, ki jih je sprejel proizvajalec.
4. Distributerji na podlagi utemeljene zahteve nacionalnega organa zagotovijo, da proizvajalec nacionalnemu organu predloži informacije iz člena 9(4) ali da mu uvoznik predloži informacije iz člena 12(3). Na zahtevo sodelujejo s tem organom pri vseh ukrepih, sprejetih v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008, katerih cilj je odpraviti tveganja, ki jih predstavljajo vozila, sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote, deli ali oprema, ki so jih dali na voljo na trgu.
Člen 15
Primeri, ko se obveznosti proizvajalcev uporabljajo za uvoznike in distributerje
Uvoznik ali distributer se za namene te uredbe obravnava kot proizvajalec in zanj veljajo obveznosti proizvajalca v skladu s členi 8 do 10, če da na voljo na trgu, registrira ali da v uporabo vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote pod svojim imenom ali blagovno znamko ali vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote spremeni tako, da skladnost z veljavnimi zahtevami ni več zagotovljena.
Člen 16
Identifikacija gospodarskih subjektov
Gospodarski subjekti na zahtevo organov za odobritev in organov za tržni nadzor v obdobju petih let sporočijo naslednje:
(a)
vsak gospodarski subjekt, ki jim je dobavil vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo;
(b)
vsak gospodarski subjekt, kateremu so dobavili vozilo, sistem, sestavni del, samostojno tehnično enoto, del ali opremo.
POGLAVJE III
BISTVENE ZAHTEVE
Člen 17
Zahteve za funkcionalno varnost vozil
1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila zasnovana, izdelana in sestavljena tako, da je tveganje poškodb potnikov in drugih oseb v okolici vozila čim manjše.
2. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z ustreznimi zahtevami iz te uredbe, vključno z zahtevami glede:
(a)
celovitosti konstrukcije vozila;
(b)
sistemov za pomoč pri vožnji, zlasti v zvezi s sistemi krmiljenja in zaviranja, vključno z naprednimi zavornimi sistemi, in sistemi elektronskega nadzora stabilnosti;
(c)
sistemov, ki vozniku zagotavljajo vidljivost ter informacije o stanju vozila in okolice, vključno z zasteklitvijo, ogledali in sistemi informiranja voznika;
(d)
svetlobnih naprav vozila;
(e)
zaščite oseb v vozilu, vključno z notranjo opremo, nasloni za glavo, varnostnimi pasovi in vrati vozila;
(f)
zunanjosti vozila in dodatne opreme;
(g)
elektromagnetne združljivosti;
(h)
zvočnih opozorilnih naprav;
(i)
ogrevalnih sistemov;
(j)
naprav za preprečevanje nepooblaščene uporabe;
(k)
identifikacijske številke vozila;
(l)
mas in mer;
(m)
varnosti električne opreme, vključno s statično elektriko;
(n)
konstrukcij za zaščito pred podletom od zadaj;
(o)
bočne zaščite;
(p)
ploščadi za tovor;
(q)
vlečnih naprav;
(r)
pnevmatik;
(s)
sistemov za preprečevanje škropljenja izpod koles;
(t)
vzvratnih prestav;
(u)
gosenic;
(v)
mehanskih naprav za spenjanje, vključno z zaščito proti napakam pri vgrajevanju.
3. Za sestavne dele vozil, katerih električne nevarnosti so zajete v delegiranih ali izvedbenih aktih, sprejetih na podlagi te uredbe, ne velja Direktiva 2006/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uskladitvi zakonodaje držav članic v zvezi z električno opremo, konstruirano za uporabo znotraj določenih napetostnih mej (32).
4. Zahteve iz odstavkov 1 in 2 se uporabljajo za vozila ter za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, namenjene za ta vozila, če se uporabljajo v skladu s Prilogo I.
5. Za zagotovitev, da se doseže visoka raven funkcionalne varnosti, se na Komisijo prenese pooblastilo, da v skladu s členom 71 sprejme delegirane akte o podrobnih tehničnih zahtevah za subjekte iz odstavka 2 tega člena, vključno s preskusnimi postopki, kjer je to potrebno. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
Te podrobne zahteve so take, da povečujejo ali vsaj ohranjajo raven funkcionalne varnosti, ki jo zagotavljajo direktive, navedene v členu 76(1) in členu 77, in zagotavljajo naslednje:
(a)
vozila z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo več kot 40 km/h dosegajo enako raven funkcionalne varnosti kot motorna vozila in njihove prikolice, kar zadeva zmogljivost zavor in po potrebi protiblokirne zavorne sisteme;
(b)
na trdni cestni površini najvišji kontaktni tlak pnevmatik ali gosenic ne presega 0,8 MPa.
Člen 18
Zahteve za varnost pri delu
1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila zasnovana, izdelana in sestavljena tako, da je tveganje poškodb oseb, ki delajo v vozilu ali z njim, čim manjše.
2. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z ustreznimi zahtevami iz te uredbe, vključno z zahtevami glede:
(a)
zaščitnih struktur pri prevrnitvi (roll-over protection structures; v nadaljnjem besedilu: ROPS);
(b)
struktur za zaščito pred padajočimi predmeti (falling objects protection structures; v nadaljnjem besedilu: FOPS);
(c)
potniških sedežev;
(d)
izpostavljenosti voznika ravni hrupa;
(e)
vozniškega sedeža;
(f)
delovnega prostora in dostopa do vozniškega sedeža, vključno z zaščito proti zdrsu, spotiku ali padcu;
(g)
priključnih gredi;
(h)
zaščite pogonskega sklopa;
(i)
pritrdišč varnostnih pasov;
(j)
varnostnih pasov;
(k)
zaščite voznika pred vdorom predmetov (Operator Protection Structures; v nadaljnjem besedilu: OPS);
(l)
zaščite voznika pred nevarnimi snovmi;
(m)
zaščite pred izpostavljenostjo delom ali materialom pri izrednih temperaturah;
(n)
navodil za uporabo;
(o)
nadzora, vključno z varnostjo in zanesljivostjo nadzornih sistemov ter naprav za izklop v sili ali za avtomatični izklop;
(p)
varovanja pred mehanskimi nevarnostmi, razen tistih iz točk (a), (b), (g) in (k), vključno z zaščito pred hrapavimi površinami, ostrimi robovi in koti, prelomom cevi, ki vsebujejo tekočine, in nenadzorovanim premikom vozila;
(q)
delovanja in vzdrževanja, vključno z varnim čiščenjem vozila;
(r)
varoval in varovalnih naprav;
(s)
informacij, opozoril in oznak;
(t)
materialov in proizvodov;
(u)
akumulatorjev.
3. Zahteve iz odstavkov 1 in 2 se uporabljajo za vozila ter za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, namenjene za ta vozila, če se uporabljajo v skladu s Prilogo I.
4. Da se doseže visoka raven varnosti pri delu, se Komisiji podeli pooblastilo, da v skladu s členom 71 sprejme delegirane akte o določitvi podrobnih tehničnih zahtev za subjekte iz odstavka 2 tega člena, vključno s preskusnimi postopki, kjer je to potrebno. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
Te podrobne tehnične zahteve so take, da povečujejo ali vsaj ohranjajo raven varnosti pri delu, ki jo zagotavljajo direktive iz člena 76(1) in člena 77, in upoštevajo ergonomijo (vključno z zaščito pred predvidljivo zlorabo, uporabnostjo kontrolnih sistemov, dostopnostjo kontrol za preprečevanje nenamerne aktivacije, prilagoditvijo vmesnika med osebo in vozilom predvidljivim lastnostim voznika, vibracijami in posredovanjem operaterja), stabilnost in požarno varnost.
Člen 19
Zahteve za okoljsko učinkovitost
1. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila zasnovana, izdelana in sestavljena tako, da je vpliv na okolje čim manjši.
2. Proizvajalci zagotovijo, da so vozila, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote skladni z ustreznimi zahtevami iz te uredbe, vključno z zahtevami glede:
(a)
emisij onesnaževal;
(b)
ravni hrupa zunaj vozila.
3. Uporabljajo se mejne vrednosti, preskusni postopki in zahteve za emisije onesnaževal, predpisane za mobilno mehanizacijo v Direktivi 97/68/ES.
4. Mejne vrednosti za posebne ravni hrupa zunaj vozila ne smejo prekoračiti naslednjih ravni:
(a)
89 dB(A) za traktorje, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, presega 1 500 kg;
(b)
85 dB(A) za traktorje, katerih masa v neobremenjenem stanju, pripravljenem za vožnjo, ne presega 1 500 kg.
Ravni se merijo v skladu s preskusnimi postopki, določenimi v delegiranih aktih iz odstavka 6.
5. Zahteve iz odstavkov 1 in 2 se uporabljajo za vozila ter za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, namenjene za ta vozila, če se uporabljajo v skladu s Prilogo I.
6. Na Komisijo se prenese pooblastilo, da v skladu s členom 71 sprejme delegirane akte v zvezi s podrobnimi tehničnimi zahtevami za ravni hrupa zunaj vozila, vključno s preskusnimi postopki in vgradnjo motorjev v vozilo, ki so bili odobreni glede na emisije onesnaževanja, ter o povezanih določbah za prilagodljivost, da se zagotovi visoka raven okoljske učinkovitosti. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
Te posebne tehnične zahteve so določene tako, da povečujejo ali vsaj ohranjajo raven okoljske učinkovitosti iz direktiv, navedenih v členu 76(1) in po potrebi v členu 77.
POGLAVJE IV
POSTOPKI EU-HOMOLOGACIJE
Člen 20
Postopki za EU-homologacijo
1. Proizvajalec lahko pri vložitvi vloge za homologacijo celotnega vozila izbere enega od naslednjih postopkov:
(a)
homologacija po delih;
(b)
homologacija v enem delu;
(c)
mešana homologacija.
Poleg tega lahko proizvajalec izbere večstopenjsko homologacijo.
Za homologacijo sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot se uporablja samo postopek homologacije v enem delu.
2. Homologacijo po delih sestavlja postopek, s katerim se postopoma zbere celoten sklop certifikatov o EU-homologaciji za sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki so del vozila, kar na koncu vodi do homologacije celotnega vozila.
3. Pri homologaciji v enem delu se naenkrat opravi odobritev vozila kot celote v enem koraku.
4. Mešana homologacija je postopek homologacije po delih, pri katerem se v končni fazi odobritve celotnega vozila podelijo odobritve za enega ali več sistemov, ne da bi bilo treba zanje izdati certifikate o EU-homologaciji.
5. Pri večstopenjski homologaciji eden ali več organov za odobritev potrdi, da glede na stanje dodelave tip nedodelanega ali dodelanega vozila izpolnjuje ustrezne upravne določbe in tehnične zahteve te uredbe.
Večstopenjska homologacija se podeli za tip nedodelanega ali dodelanega vozila, ki je skladen s podatki v opisni mapi, določeni v členu 22 in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih aktih iz Priloge I, ob upoštevanju stopnje dodelave vozila.
6. Homologacija za končno fazo dodelave se podeli, šele potem ko organ za odobritev preveri, ali vozilo, homologirano v končni fazi, v tem trenutku izpolnjuje vse veljavne tehnične zahteve. To vključuje dokumentaren pregled vseh zahtev, ki so zajete v homologaciji nedodelanega vozila, izdani v večstopenjskem postopku, tudi če je izdana za drugo (pod)kategorijo vozila.
7. Izbira postopka odobritve ne vpliva na ustrezne bistvene zahteve, ki jih mora odobreni tip vozila izpolnjevati ob izdaji homologacije za celotno vozilo.
8. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi s podrobno ureditvijo homologacijskih postopkov. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
Člen 21
Vloga za homologacijo
1. Proizvajalec vlogo za homologacijo vloži pri organu za odobritev.
2. Za posamezen tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote se lahko vloži samo ena vloga v samo eni državi članici.
3. Za vsak tip, ki ga je treba odobriti, se vloži ločena vloga.
Člen 22
Opisna mapa
1. Vlagatelj organu za odobritev predloži opisno mapo.
2. Opisna mapa vključuje naslednje:
(a)
opisni list;
(b)
vse podatke, risbe, fotografije in druge informacije;
(c)
pri vozilih, navedbo postopka oziroma postopkov, izbranih v skladu s členom 20(1);
(d)
vse dodatne informacije, ki jih organ za odobritev zahteva v okviru postopka predložitve vloge.
3. Opisna mapa se lahko predloži v papirni ali elektronski obliki, ki jo sprejema tehnična služba ali organ za odobritev.
4. Komisija z izvedbenimi akti določi predloge opisnega lista in opisne mape. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
Člen 23
Posebne zahteve za informacije, ki jih je treba navesti v vlogi za homologacijo glede na izbrani postopek
1. Vlogi za homologacijo po delih se priložita opisna mapa v skladu s členom 22 in celoten sklop certifikatov o homologaciji v skladu z vsakim od aktov, navedenih v Prilogi I, ki se uporabljajo.
Pri homologaciji sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v skladu z ustreznimi akti iz Priloge I ima organ za odobritev dostop do opisne mape sistema ali enote, dokler odobritev ni podeljena ali zavrnjena.
2. Vlogi za homologacijo v enem delu se priloži opisna mapa, določena v členu 22, ki vsebuje ustrezne informacije v skladu z izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe v povezavi z navedenimi akti, ki se uporabljajo.
3. Pri postopku mešane homologacije se opisni mapi priloži eden ali več certifikatov o homologaciji, ki jih zahteva vsak od aktov, ki se uporabljajo, navedenih v Prilogi I, če pa se certifikat o homologaciji ne predloži, opisna mapa vsebuje ustrezne informacije v skladu z izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, v povezavi z navedenimi akti, ki se uporabljajo.
4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 se za namene večstopenjske homologacije predložijo naslednje informacije:
(a)
na prvi stopnji, tiste dele opisne mape in certifikate o EU-homologaciji, ki so pomembni za stopnjo dodelave osnovnega vozila;
(b)
na drugi in naslednjih stopnjah, tiste dele opisne mape in certifikate o EU-homologaciji, ki so pomembni za trenutno stopnjo izdelave, in izvod certifikata o EU-homologaciji vozila, izdanega za prejšnjo stopnjo izdelave, ter podrobne podatke o vseh spremembah ali dodatkih, s katerimi je proizvajalec dodelal vozilo.
Informacije iz točk (a) in (b) prvega pododstavka tega odstavka se lahko predložijo v skladu z odstavkom 3.
5. Organ za odobritev lahko z obrazloženo zahtevo od proizvajalca zahteva, da predloži vse dodatne informacije, potrebne za odločitev, kateri preskusi se zahtevajo, ali za lažjo izvedbo navedenih preskusov.
POGLAVJE V
IZVAJANJE POSTOPKOV EU-HOMOLOGACIJE
Člen 24
Splošne določbe
1. Organi za odobritev podelijo EU-homologacijo šele po tem, ko preverijo skladnost proizvodnje iz člena 28 in skladnost tipa vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote z zahtevami, ki se uporabljajo.
2. EU-homologacije se podelijo v skladu s tem poglavjem.
3. Če organ za odobritev meni, da tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote kljub skladnosti z zahtevanimi določbami pomeni resno tveganje za varnost ali lahko resno škoduje okolju ali javnemu zdravju ali pomeni resno tveganje za varnost pri delu, lahko zavrne podelitev EU-homologacije. V tem primeru organom za odobritev drugih držav članic in Komisiji takoj pošlje podrobno dokumentacijo, v kateri so pojasnjeni razlogi za njegovo odločitev in navedeni dokazi za njegove ugotovitve.
4. Certifikati o EU-homologaciji se oštevilčijo po harmoniziranem sistemu, kot ga določi Komisija z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
5. Organ za odobritev v enem mesecu po izdaji certifikata o EU-homologaciji pošlje organom za odobritev drugih držav članic izvod certifikata o EU-homologaciji vozila skupaj s prilogami za vsak tip vozila, ki ga je odobril, in sicer po skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek. Izvod je lahko tudi v obliki varne elektronske datoteke.
6. Organ za odobritev takoj obvesti organe za odobritev drugih držav članic o zavrnitvi ali preklicu vsake odobritve vozila in razlogih za svojo odločitev.
7. Organ za odobritev vsake tri mesece organom za odobritev drugih držav članic pošlje seznam EU-homologacij za sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki jih je podelil, spremenil, zavrnil ali preklical v predhodnem obdobju.
8. Če organ za odobritev druge države članice tako zahteva, mu organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, v enem mesecu od prejema navedene zahteve pošlje izvod zahtevanega certifikata o EU-homologaciji skupaj s prilogami, in sicer po skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek. Izvod je lahko tudi v obliki varne elektronske datoteke.
9. Če Komisija tako zahteva, organ za odobritev predloži informacije iz odstavkov 5 do 8 tudi Komisiji.
10. Organ za odobritev pripravi opisno dokumentacijo, ki jo sestavljajo opisna mapa s priloženimi poročili o preskusih in drugimi dokumenti, ki jih opisni mapi priloži tehnična služba ali organ za odobritev pri opravljanju svojih nalog. Opisna dokumentacija vsebuje seznam njene vsebine, ustrezno oštevilčene ali drugače označene, da se jasno prepoznajo vse strani, oblika vsakega dokumenta pa je taka, da kaže evidenco zaporednih korakov upravljanja EU-homologacije, zlasti datume pregledov in dopolnitev. Organ za odobritev ohrani informacije iz opisne dokumentacije, tako da so na voljo za obdobje 10 let po koncu veljavnosti zadevne odobritve.
Člen 25
Posebne določbe o certifikatu o EU-homologaciji
1. Certifikatu o EU-homologaciji se priložijo naslednje priloge:
(a)
opisna dokumentacija iz člena 24(10);
(b)
rezultati preskusov;
(c)
imena in vzorci podpisov oseb, pooblaščenih za podpisovanje certifikatov o skladnosti, ter njihov položaj v podjetju;
(d)
v primeru EU-homologacije celotnega vozila, izpolnjen izvod certifikata o skladnosti.
2. Certifikat o EU-homologaciji se izda na podlagi predloge, določene v izvedbenih aktih Komisije. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
3. Organ za odobritev za vsak posamezen tip vozila:
(a)
izpolni vse ustrezne dele certifikata o EU-homologaciji, vključno s priloženim obrazcem rezultatov preskusov;
(b)
sestavi seznam opisne dokumentacije;
(c)
vlagatelju takoj izda izpolnjen certifikat skupaj s prilogami.
Komisija z izvedbenimi akti določi predlogo obrazca rezultatov preskusov iz točke (a). Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
4. Pri EU-homologaciji, pri kateri so bile v skladu s členom 35 uvedene omejitve veljavnosti ali opuščene nekatere določbe te uredbe ali delegiranih in izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, se navedene omejitve oziroma opustitve navedejo v certifikatu o EU-homologaciji.
5. Kadar proizvajalec izbere postopek mešane homologacije, organ za odobritev dopolni opisno dokumentacijo s sklicevanji na poročila o preskusih, ki jih določajo izvedbeni akt iz člena 27(1) in za katera certifikati o EU-homologaciji niso na voljo.
6. Kadar proizvajalec izbere postopek homologacije v enem delu, organ za odobritev sestavi seznam zahtev ali aktov, ki se uporabljajo, in ta seznam doda k certifikatu o EU-homologaciji. Komisija z izvedbenimi akti sprejme predlogo za tak seznam. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
Člen 26
Posebne določbe, ki zadevajo sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote
1. EU-homologacija se podeli za sistem, ki je skladen s podatki v opisni mapi in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih aktih, navedenih v Prilogi I.
2. EU-homologacija za sestavni del ali samostojno tehnično enoto se podeli za sestavni del ali samostojno tehnično enoto, ki je skladna s podatki v opisni mapi in izpolnjuje tehnične zahteve, določene v ustreznih aktih, navedenih v Prilogi I.
3. Kadar sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so ali niso namenjeni za popravilo, servisiranje ali vzdrževanje, zajema tudi homologacija sistema v povezavi z vozilom, se za sestavni del ali samostojno tehnično enoto ne zahteva dodatna odobritev, razen če tako določajo ustrezni akti, navedeni v Prilogi I.
4. Kadar sestavni del ali samostojna tehnična enota opravlja svojo funkcijo ali ima določeno lastnost le v povezavi z drugimi deli vozila in je zato skladnost z zahtevami mogoče preveriti le, ko sestavni del ali samostojna tehnična enota deluje v povezavi s temi drugimi deli vozila, se področje uporabe EU-homologacije sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ustrezno omeji.
V takih primerih se v certifikatu o EU-homologaciji določijo omejitve pri uporabi sestavnega dela ali samostojne tehnične enote in navedejo posebni pogoji za vgradnjo.
Kadar tak sestavni del ali samostojno tehnično enoto vgradi proizvajalec, se skladnost z vsemi ustreznimi omejitvami uporabe ali pogoji za vgradnjo preveri ob odobritvi vozila.
Člen 27
Preskusi, zahtevani za EU-homologacijo
1. Skladnost s tehničnimi določbami iz te uredbe in aktov, navedenih v Prilogi I, se dokazuje z ustreznimi preskusi, ki jih izvedejo imenovane tehnične službe.
Preskusni postopki iz prvega pododstavka ter posebna oprema in orodje, ki se zahtevajo za izvedbo navedenih preskusov, so določeni v ustreznih aktih, navedenih v Prilogi I.
Oblika poročila o preskusih je skladna s splošnimi zahtevami, ki jih Komisija določi z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
2. Proizvajalec da organu za odobritev na voljo toliko vozil, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, kolikor jih je v skladu z ustreznimi akti, navedenimi v Prilogi I, potrebnih za izvedbo zahtevanih preskusov.
3. Zahtevani preskusi se izvedejo na vozilih, sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah, ki predstavljajo tip v postopku odobritve.
Vendar lahko proizvajalec v dogovoru s organom za odobritev izbere vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto, ki združuje številne najneugodnejše lastnosti glede na zahtevano raven delovanja, čeprav ne predstavlja tipa v postopku odobritve. V pomoč pri sprejemanju odločitev se lahko pri izbirnem postopku uporabijo virtualne preskusne metode.
4. V dogovoru z organom za odobritev se lahko virtualne preskusne metode na zahtevo proizvajalca uporabijo kot alternativa preskusnim postopkom iz odstavka 1 za zahteve, opredeljene v delegiranih aktih, sprejetih na podlagi odstavka 6.
5. Virtualne preskusne metode izpolnjujejo pogoje iz delegiranih aktov, sprejetih na podlagi odstavka 6.
6. Da se zagotovi, da imajo rezultati virtualnega preskušanja enak pomen kot rezultati dejanskega preskušanja, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi z zahtevami, ki se lahko preskusijo z virtualnim preskušanjem, in pogoji za virtualno preskušanje. Pri sprejemanju teh delegiranih aktov se Komisija po potrebi opre na zahteve in postopke iz Priloge XVI k Direktivi 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (Okvirna direktiva) (33).
Člen 28
Skladnost proizvodnje
1. Organ za odobritev, ki podeli EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe, po potrebi v sodelovanju z organi za odobritev drugih držav članic, da preveri, ali so bili sprejeti ustrezni ukrepi za zagotovitev, da bodo vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so v proizvodnji, odvisno od primera, skladni z odobrenim tipom.
2. Organ za odobritev, ki izda homologacijo za celotno vozilo, z ustreznimi ukrepi preveri, da so certifikati o skladnosti, ki jih je izdal proizvajalec, skladni s členom 33. V ta namen preveri, ali je zadostno število vzorcev certifikatov o skladnosti skladnih s členom 33 in ali je proizvajalec sprejel ustrezne ukrepe za zagotovitev točnosti podatkov v teh certifikatih.
3. Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe v zvezi z navedeno odobritvijo, po potrebi v sodelovanju z organi za odobritev drugih držav članic, da preveri, ali so ukrepi iz odstavkov 1 in 2 še vedno ustrezni, tako da so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so v proizvodnji, še vedno skladni z odobrenim tipom in so certifikati o skladnosti še vedno skladni s členom 33.
4. Da preveri, ali je vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota skladna z odobrenim tipom, lahko organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, opravi katero koli preverjanje ali preskus, potreben za EU-homologacijo, na vzorcih iz prostorov proizvajalca, vključno s proizvodnimi obrati.
5. Kadar organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, ugotovi, da se ukrepi iz odstavkov 1 in 2 ne izvajajo, bistveno odstopajo od dogovorjenih ukrepov in nadzornih načrtov, se ne izvajajo več ali niso več ustrezni, čeprav se proizvodnja nadaljuje, navedeni organ za odobritev sprejme potrebne ukrepe, da zagotovi pravilno izvajanje postopka za nadzor skladnosti proizvodnje, ali prekliče homologacijo.
6. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi s podrobnostmi glede skladnosti proizvodnje. Prvi taki delegirani akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
POGLAVJE VI
SPREMEMBE EU-HOMOLOGACIJ
Člen 29
Splošne določbe
1. Proizvajalec takoj obvesti organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, o vsaki spremembi podatkov v opisni dokumentaciji.
Navedeni organ za odobritev odloči, kateri postopek iz člena 30 je treba uporabiti.
Po potrebi lahko organ za odobritev v posvetovanju s proizvajalcem odloči, da se podeli nova EU-homologacija.
2. Vloga za spremembo EU-homologacije se lahko vloži le pri organu za odobritev, ki je podelil prvotno EU-homologacijo.
3. Če organ za odobritev ugotovi, da je treba zaradi spremembe ponoviti preglede ali preskuse, o tem obvesti proizvajalca.
Postopki iz člena 30 se uporabljajo le, če organ za odobritev na podlagi navedenih pregledov in preskusov ugotovi, da se zahteve za EU-homologacijo še vedno izpolnjujejo.
Člen 30
Popravki in razširitve EU-homologacij
1. Če so bili podatki v opisni dokumentaciji spremenjeni in pregledov ali preskusov ni bilo treba ponoviti, se spremembe označijo kot „popravek“.
V takih primerih organ za odobritev po potrebi izda popravljeno stran opisne dokumentacije, pri čemer vsako popravljeno stran označi tako, da sta jasno vidna narava spremembe in datum ponovne izdaje. Tej zahtevi ustreza tudi izdaja konsolidirane posodobljene različice opisne dokumentacije z izčrpnim opisom sprememb.
2. Sprememba se označi kot „razširitev“, če so bili podatki v opisni dokumentaciji spremenjeni ter:
(a)
so potrebni dodatni pregledi ali preskusi;
(b)
so bili spremenjeni kateri koli podatki v certifikatu o EU-homologaciji, razen njegovih prilog;
(c)
se začnejo uporabljati nove zahteve v skladu s katerim koli aktom, navedenim v Prilogi I, za odobren tip vozila ali za odobren sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto.
V primeru razširitve organ za odobritev izda posodobljen certifikat o EU-homologaciji, označen s številko razširitve, ki je za eno večja od številke zadnje podeljene razširitve. Na certifikatu o odobritvi sta jasno navedena razlog razširitve in datum ponovne izdaje.
3. Ob vsaki izdaji popravljenih strani ali konsolidirane posodobljene različice se vedno ustrezno spremeni tudi seznam opisne dokumentacije, ki je priložen certifikatu o odobritvi, tako da je na njem naveden datum zadnje razširitve oziroma spremembe ali datum zadnje konsolidacije posodobljene različice.
4. Če nove zahteve iz točke (c) odstavka 2 s tehničnega vidika niso veljavne za ta tip vozila ali če te zadevajo kategorije vozila, v katere to vozilo ne sodi, homologacije vozila ni treba spreminjati.
Člen 31
Izdaja sprememb in obveščanje
1. Pri razširitvi se ustrezni deli certifikata o EU-homologaciji, njegove priloge in seznam opisne dokumentacije posodobijo. Posodobljen certifikat in njegove priloge se vlagatelju izdajo takoj.
2. Pri popravku organ za odobritev vlagatelju takoj izda popravljene dokumente oziroma konsolidirano posodobljeno različico, vključno s popravljenim seznamom opisne dokumentacije.
3. Organ za odobritev o vseh spremembah EU-homologacij obvesti organe za odobritev drugih držav članic po postopkih iz člena 24.
POGLAVJE VII
VELJAVNOST EU-HOMOLOGACIJE
Člen 32
Prenehanje veljavnosti
1. EU-homologacije se izdajo za neomejen čas.
2. EU-homologacija za vozila preneha veljati v katerem koli od naslednjih primerov:
(a)
nove zahteve, ki se uporabljajo za odobreni tip vozila, postanejo obvezne za dajanje na voljo na trgu, registracijo ali začetek uporabe vozil, homologacije pa ni mogoče ustrezno posodobiti;
(b)
proizvodnja odobrenega vozila je prostovoljno popolnoma prenehala;
(c)
odobritvi poteče veljavnost na podlagi omejitve v skladu s členom 35(6);
(d)
odobritev se prekliče v skladu s členom 28(5), členom 44(1) ali členom 47(4).
3. Kadar samo ena varianta znotraj tipa ali ena izvedenka znotraj variante ni več veljavna, EU-homologacija za zadevno vozilo preneha veljati samo za to posamezno varianto oziroma izvedenko.
4. Kadar je proizvodnja določenega tipa vozila dokončno prenehala, proizvajalec o tem obvesti organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo za to vozilo.
Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo za vozilo, v enem mesecu od prejema obvestila iz prvega pododstavka ustrezno obvesti organe za odobritev drugih držav članic.
5. Brez poseganja v odstavek 4 proizvajalec o primerih EU-homologacije za vozilo, ki se ji izteka veljavnost, obvesti organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo.
Organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, takoj sporoči vse ustrezne informacije organom za odobritev drugih držav članic ter tako omogoči uporabo člena 39, kadar je to ustrezno.
V sporočilu iz drugega pododstavka se navedeta zlasti datum proizvodnje in identifikacijska številka zadnjega izdelanega vozila.
POGLAVJE VIII
CERTIFIKAT O SKLADNOSTI IN OZNAKE
Člen 33
Certifikat o skladnosti
1. Proizvajalec kot imetnik homologacije za vozilo izda certifikat o skladnosti, ki se kot papirni dokument priloži vsakemu vozilu, dokončanemu, nedodelanemu ali dodelanemu, ki je izdelano v skladu z odobrenim tipom vozila.
Tak certifikat o skladnosti se kupcu izda brezplačno skupaj z vozilom. Njegove izdaje se ne sme pogojevati z izrecno zahtevo ali predložitvijo dodatnih informacij proizvajalcu.
Proizvajalec vozila na zahtevo lastnika vozila v obdobju 10 let po datumu proizvodnje vozila izda dvojnik certifikata o skladnosti proti plačilu, ki ne presega stroška njegove izdaje. Na sprednji strani vsakega ponovnega izvoda je jasno vidna beseda „dvojnik“.
2. Proizvajalec uporabi predlogo certifikata o skladnosti, kot jo je z izvedbenimi akti določila Komisija. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Certifikat o skladnosti se izdela tako, da ga ni mogoče ponarediti. V ta namen izvedbeni akti določijo, da je papir, ki se uporabi za certifikat, zaščiten z več metodami varnostnega tiskanja. Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
3. Certifikat o skladnosti se sestavi vsaj v enem izmed uradnih jezikov Unije. Vsaka država članica lahko zahteva, da se certifikat o skladnosti prevede v njen uradni jezik oziroma jezike.
4. Osebe, pooblaščene za podpisovanje certifikatov o skladnosti, so del organizacije proizvajalca in jih vodstvo ustrezno pooblasti za celotno izvajanje pravne odgovornosti proizvajalca glede zasnove in izdelave ali skladnosti proizvodnje vozila.
5. Certifikat o skladnosti se v celoti izpolni in ne vsebuje omejitev glede uporabe vozila, razen tistih, ki so določene v tej uredbi ali delegiranih aktih, sprejetih na podlagi te uredbe.
6. Pri nedodelanem ali dodelanem vozilu proizvajalec na certifikatu o skladnosti izpolni samo tiste podatke, ki so bili dodani ali spremenjeni na trenutni stopnji odobritve, in certifikatu priloži vse certifikate o skladnosti, izdane na prejšnjih stopnjah.
7. Certifikat o skladnosti za vozila, odobrena v skladu s členom 35(2), v naslovu vsebuje besedilo „Za dokončana/dodelana vozila, homologirana v skladu s členom 26 Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. februarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil (začasna odobritev)“.
8. Certifikat o skladnosti, kakor je določeno v izvedbenih aktih iz odstavka 2 za vozila, homologirana v skladu s členom 37, v naslovu vsebuje besedilo „Za dokončana/dodelana vozila, homologirana v majhnih serijah“, v neposredni bližini naslova pa letnico proizvodnje, ki ji sledi zaporedna številka med 1 in mejno vrednostjo, navedeno v preglednici iz Priloge II, ki za vsako letnico proizvodnje označuje mesto navedenega vozila v proizvodnji, določeni za zadevno leto.
9. Brez poseganja v odstavek 1 lahko proizvajalec certifikat o skladnosti organu za registracijo katere koli države članice pošlje v elektronski obliki.
Člen 34
Predpisana tablica z ustrezno oznako vozila in homologacijsko oznako za sestavne dele ali samostojne tehnične enote
1. Proizvajalec na vsako vozilo, izdelano v skladu z odobrenim tipom, namesti predpisano tablico z ustrezno oznako, ki se zahteva z ustreznim izvedbenim aktom, sprejetim na podlagi odstavka 3.
2. Proizvajalec sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ne glede na to, ali je ta del sistema ali ne, vsak sestavni del ali samostojno tehnično enoto, izdelano skladno z odobrenim tipom, označi s homologacijsko oznako, ki se zahteva z ustreznimi izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe ali ustreznim pravilnikom UNECE ali kodeksom OECD.
Kadar se homologacijska oznaka ne zahteva, proizvajalec namesti vsaj blagovno znamko, številko tipa ali identifikacijsko številko.
3. Predpisana tablica in oznaka EU-homologacije je v skladu z vzorcem, ki ga Komisija določi z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2). Prvi taki izvedbeni akti se sprejmejo do 31. decembra 2014.
POGLAVJE IX
IZJEME ZA NOVE TEHNOLOGIJE ALI NOVE TEHNIČNE REŠITVE
Člen 35
Izjeme za nove tehnologije ali nove tehnične rešitve
1. Proizvajalec lahko vloži vlogo za EU-homologacijo za tip vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki vključuje nove tehnologije ali tehnične rešitve, ki so nezdružljive z enim ali več akti, navedenimi v Prilogi I.
2. Organ za odobritev podeli EU-homologacijo iz odstavka 1, kadar so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
v vlogi so navedeni razlogi, zaradi katerih zadevne tehnologije ali tehnične rešitve onemogočajo sistemu, sestavnemu delu ali samostojni tehnični enoti, da bi bila združljiva z enim ali več akti iz Priloge I;
(b)
v vlogi so opisani varnostni in okoljski vidiki nove tehnologije ter sprejeti ukrepi, ki zagotavljajo najmanj enakovredno raven varnosti in varstva okolja kot zahteve, pri katerih je zaprošena izjema;
(c)
vloga vsebuje opise preskusov in rezultate, ki dokazujejo, da je pogoj iz točke (b) izpolnjen.
3. Za podelitev take EU-homologacije z izjemo za nove tehnologije ali nove tehnične rešitve je treba pridobiti dovoljenje Komisije. To dovoljenje se podeli z izvedbenim aktom. Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2).
4. Organ za odobritev lahko do pridobitve dovoljenja Komisije za tip vozila, za katerega je zaprošena izjema, že izda EU-homologacijo, vendar začasno, veljavno le na ozemlju te države članice. Organ za odobritev o tem takoj obvesti Komisijo in druge države članice z dokumentacijo, ki vsebuje informacije iz odstavka 2.
Začasnost in omejena ozemeljska veljavnost je razvidna v naslovu certifikata o homologaciji ter v naslovu certifikata o skladnosti. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi usklajene predloge za certifikate o homologaciji in certifikata o skladnosti za namene tega odstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2).
5. Drugi organi za odobritev se lahko pisno odločijo za sprejem začasne odobritve iz odstavka 4 na svojem ozemlju.
6. Kadar je ustrezno, Komisija v dovoljenju iz odstavka 3 navede tudi, ali je njegova veljavnost kakor koli omejena. Homologacija je v vsakem primeru veljavna najmanj 36 mesecev.
7. Če se Komisija odloči za zavrnitev dovoljenja, organ za odobritev takoj obvesti imetnika začasne homologacije iz odstavka 3, da bo začasna odobritev v šestih mesecih po datumu zavrnitve Komisije preklicana.
Vendar je vozila, izdelana v skladu z začasno odobritvijo, pred njenim prenehanjem veljavnosti dovoljeno dati na trg, registrirati ali začeti uporabljati v kateri koli državi članici, ki je sprejela začasno odobritev.
Člen 36
Naknadna prilagoditev delegiranih in izvedbenih aktov
1. Kadar Komisija dovoli podelitev izjeme v skladu s členom 35, takoj sprejme potrebne ukrepe za prilagoditev zadevnih delegiranih ali izvedbenih aktov tehnološkemu razvoju.
Kadar se izjema v skladu s členom 35 nanaša na pravilnik UNECE, Komisija predlaga spremembo ustreznega pravilnika UNECE po postopku, ki se uporablja v skladu z Revidiranim sporazumom iz leta 1958.
2. Takoj ko so ustrezni akti spremenjeni, se odpravijo vse omejitve iz sklepa Komisije o odobritvi izjeme.
Če potrebni ukrepi za prilagoditev delegiranih ali izvedbenih aktov niso bili sprejeti, lahko Komisija na zahtevo države članice, ki je podelila odobritev, s sklepom v obliki izvedbenega akta, sprejetim v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2), državi članici dovoli, da podaljša veljavnost homologacije.
POGLAVJE X
VOZILA, IZDELANA V MAJHNIH SERIJAH
Člen 37
Nacionalna homologacija za majhne serije
1. Proizvajalec lahko zaprosi za nacionalno homologacijo majhne serije tipa vozila znotraj letnih količinskih omejitev iz Priloge II. Te omejitve se uporabljajo za dajanje na voljo na trgu, registracijo ali začetek uporabe vozil odobrenega tipa na trgu vsake države članice v določenem letu.
Pri nacionalni homologaciji majhne serije lahko organ za odobritev, če za to obstajajo utemeljeni razlogi, opusti eno ali več določb te uredbe in ene ali več določb enega ali več aktov, navedenih v Prilogi I, če določi alternativne zahteve.
2. Alternativne zahteve iz odstavka 1 zagotavljajo tako raven funkcionalne varnosti ter varstva okolja in varnosti pri delu, ki je v največji možni meri enakovredna ravni, ki jo zagotavljajo ustrezni akti, navedeni v Prilogi I.
3. Za nacionalno homologacijo vozil v skladu s tem členom se sprejmejo sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, homologirane v skladu z akti, navedenimi v Prilogi I.
4. Certifikat o homologaciji za vozila, homologirana v skladu s tem členom, se sestavi v skladu s predlogo iz člena 25(2), vendar ne sme imeti naslova „Certifikat o EU-homologaciji vozila“, v njem pa se navede vsebina opustitev, dovoljenih v skladu z odstavkom 1. Certifikati o homologaciji se oštevilčijo v skladu s harmoniziranim sistemom iz člena 24(4).
5. Veljavnost nacionalne homologacije majhne serije je omejena na ozemlje države članice, katere organ za odobritev jo je podelil.
6. Vendar se na zahtevo proizvajalca izvod certifikata o homologaciji skupaj s prilogami s priporočeno pošto ali po elektronski pošti pošlje organom za odobritev držav članic, ki jih določi proizvajalec.
7. Organi za odobritev držav članic, ki jih določi proizvajalec, v treh mesecih po prejemu zahteve iz odstavka 6 odločijo, ali sprejmejo homologacijo ali ne. Svojo odločitev uradno sporočijo organu za odobritev, ki je podelil nacionalno homologacijo majhne serije.
8. Organi za odobritev držav članic sprejmejo nacionalno homologacijo, razen če upravičeno domnevajo, da nacionalne tehnične zahteve, v skladu s katerimi je bilo vozilo odobreno, niso enakovredne njihovim.
9. Na zahtevo vlagatelja, ki želi vozilo z nacionalno homologacijo majhne serije dati na trg ali registrirati v drugi državi članici, organ za odobritev, ki je podelil nacionalno homologacijo majhne serije, izroči nacionalnemu organu druge države članice izvod certifikata o homologaciji, vključno z opisno dokumentacijo. Uporabljata se odstavka 7 in 8.
POGLAVJE XI
DAJANJE NA VOLJO NA TRGU, REGISTRACIJA ALI ZAČETEK UPORABE VOZILA
Člen 38
Dajanje na voljo na trgu, registracija ali začetek uporabe vozil
1. Brez poseganja v člena 41 in 44 se vozila, za katera je EU-homologacija celotnega vozila obvezna ali za katera je proizvajalec pridobil tako homologacijo v skladu s to uredbo, dajo na voljo na trgu, registrirajo ali začnejo uporabljati le, če jim je priložen veljaven certifikat o skladnosti, izdan v skladu s členom 33.
Kadar so taka vozila nedodelana, je dovoljeno ta vozila dati na voljo na trgu ali začeti uporabljati, vendar lahko organi držav članic, pristojni za registracijo vozil, zavrnejo registracijo takih vozil in prepovejo njihovo uporabo v cestnem prometu.
2. Odstavek 1 se ne uporablja za vozila, namenjena za uporabo v vojski, civilni zaščiti, gasilskih službah in službah za vzdrževanje javnega reda in miru, ter za vozila, odobrena v skladu s členom 37.
Člen 39
Dajanje na voljo na trgu, registracija ali začetek uporabe vozil iz zaključka serije
1. Ob upoštevanju omejitev števila vozil iz zaključka serije in roka iz odstavkov 2 in 4 se vozila, skladna s tipom vozila, katerega EU-homologacija na podlagi člena 32 ni več veljavna, lahko dajo na voljo na trgu, registrirajo ali dajo v uporabo.
Prvi pododstavek se uporablja samo za vozila na ozemlju Unije, ki so ob izdelavi imela veljavno EU-homologacijo, niso pa bila dana na voljo na trgu, registrirana ali se začela uporabljati, preden je navedena EU-homologacija prenehala veljati.
2. Odstavek 1 se pri dokončanih vozilih uporablja 24 mesecev od datuma prenehanja veljavnosti EU-homologacije, pri dodelanih vozilih pa 30 mesecev od navedenega datuma.
3. Proizvajalec, ki želi izkoristiti odstavek 1, predloži zahtevek nacionalnemu organu vsake države članice, v kateri bodo zadevna vozila dana na voljo na trgu, registrirana ali dana v uporabo. V tem zahtevku se navedejo vsi tehnični ali ekonomski razlogi, zaradi katerih ta vozila niso skladna z novimi zahtevami za homologacijo.
Zadevni nacionalni organ v treh mesecih po prejemu zahtevka odloči, ali bo dovolil registracijo navedenih vozil na svojem ozemlju in v kakšnem obsegu jo bo dovolil.
4. Število vozil iz zaključka serije ne sme presegati 10 % števila vozil, registriranih v preteklih dveh letih, ali 20 vozil na državo članico; uporabi se število, ki je večje.
5. V certifikat o skladnosti vozil, danih v uporabo po tem postopku, se vnese posebno poimenovanje „vozila iz zaključka serije“.
6. Države članice zagotovijo učinkovit nadzor nad številom vozil, ki so dana na voljo na trgu, se registrirajo in začnejo uporabljati po postopku iz tega člena.
7. Ta člen se uporablja samo za novo stanje zaradi prenehanja veljavnosti homologacije v primeru iz točke (a) člena 32(2).
Člen 40
Dajanje na voljo na trgu ali začetek uporabe sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot
1. Sestavni deli ali samostojne tehnične enote se smejo dati na voljo na trgu ali dati v uporabo, le če so skladni z zahtevami ustreznih aktov, navedenih v Prilogi I, in pravilno označeni v skladu s členom 34.
2. Odstavek 1 se ne uporablja za sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so posebej izdelani ali zasnovani za nova vozila, ki jih ta uredba ne zajema.
3. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko države članice dovolijo dajanje na voljo na trgu ali začetek uporabe sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki so bili izvzeti iz ene ali več določb te uredbe na podlagi člena 35 ali so namenjeni za vgradnjo v vozila v okviru odobritev iz člena 37, ki se nanašajo na zadevni sestavni del ali samostojno tehnično enoto.
4. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko države članice, če v tej uredbi ali enem od delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, ni določeno drugače, dovolijo dajanje na voljo na trgu ali začetek uporabe sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, namenjenih za vgradnjo v vozila, za katera se v tej uredbi ali Direktivi 2003/37/ES ob dajanju na voljo na trgu ali začetku njihove uporabe homologacija ni zahtevala.
POGLAVJE XII
ZAŠČITNE KLAVZULE
Člen 41
Postopek za obravnavo vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki pomenijo resno tveganje, na nacionalni ravni
1. Kadar organi za tržni nadzor ene države članice ukrepajo v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008 ali utemeljeno menijo, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota iz te uredbe pomeni resno tveganje za zdravje ali varnost ljudi ali druge vidike zaščite javnega interesa, ki so zajeti v tej uredbi, organ za odobritev, ki je podelil odobritev, oceni, ali zadevno vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota izpolnjuje vse zahteve iz te uredbe. Zadevni gospodarski subjekti v celoti sodelujejo z organi za odobritev in/ali organi za tržni nadzor.
Kadar organ za odobritev, ki je podelil odobritev, pri tej oceni ugotovi, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota ne izpolnjuje zahtev iz te uredbe, od zadevnega gospodarskega subjekta nemudoma zahteva, da sprejme vse ustrezne korektivne ukrepe za uskladitev vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote z navedenimi zahtevami oziroma vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto umakne s trga ali odpokliče v razumnem roku, sorazmernem z naravo tveganja.
Za ukrepe iz drugega pododstavka tega odstavka se uporablja člen 21 Uredbe (ES) št. 765/2008.
2. Kadar organi za odobritev menijo, da neskladnost ni omejena na ozemlje države članice, Komisijo in druge države članice obvestijo o rezultatih ocene in ukrepih, ki se zahtevajo od gospodarskega subjekta.
3. Gospodarski subjekt zagotovi, da se vsi ustrezni korektivni ukrepi izvedejo za vsa neskladna vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki jih je dal na trg, registriral ali dal v uporabo v Uniji.
4. Kadar gospodarski subjekt v roku iz drugega pododstavka odstavka 1 ne izvede ustreznih korektivnih ukrepov, nacionalni organi sprejmejo vse ustrezne ukrepe, s katerimi prepovedo ali omejijo dajanje na voljo na trgu, registracijo ali začetek uporabe neskladnih vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot na nacionalnem trgu, jih umaknejo s tega trga ali odpokličejo.
5. Nacionalni organi o ukrepih iz odstavka 4 nemudoma obvestijo Komisijo in druge države članice.
Predložene informacije vključujejo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti podatke, potrebne za identifikacijo neskladnega vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, njegovo poreklo, vrsto domnevne neskladnosti in tveganja ter vrsto in trajanje sprejetih nacionalnih ukrepov ter argumente zadevnega gospodarskega subjekta. Organi za odobritev zlasti navedejo, ali je neskladnost posledica:
(a)
neskladnosti vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote z zahtevami, povezanimi z zdravjem ali varnostjo ljudi, varstvom okolja ali drugimi vidiki zaščite javnega interesa iz te uredbe;
(b)
pomanjkljivosti zadevnih aktov, navedenih v Prilogi I.
6. Države članice v enem mesecu obvestijo Komisijo in druge države članice o vseh sprejetih ukrepih in dodatnih razpoložljivih informacijah, ki se nanašajo na neskladnost zadevnega vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, v primeru nestrinjanja s priglašenim nacionalnim ukrepom pa predložijo svoje ugovore.
7. Kadar druge države članice ali Komisija v enem mesecu po prejetju informacij iz odstavka 6 tega člena ne predložijo ugovora glede ukrepa, ki ga je sprejela država članica, ukrep oceni Komisija v skladu s členom 42.
8. Države članice zagotovijo izvajanje ustreznih omejevalnih ukrepov v zvezi z zadevnim vozilom, sistemom, sestavnim delom ali samostojno tehnično enoto, kot je takojšen umik vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote s trga.
Člen 42
Zaščitni postopek Unije
1. Kadar se med postopkom iz člena 41(3) in (4) predložijo ugovori proti ukrepu države članice ali kadar Komisija meni, da je nacionalni ukrep v nasprotju z zakonodajo Unije, Komisija po posvetovanju z državami članicami in zadevnim gospodarskim subjektom oziroma subjekti nemudoma oceni nacionalni ukrep. Komisija na podlagi rezultatov navedene ocene in v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2) odloči, ali se nacionalni ukrep šteje kot upravičen ali ne.
Komisija svojo odločitev sporoči vsem državam članicam in zadevnemu gospodarskemu subjektu oziroma subjektom.
2. Če Komisija nacionalni ukrep oceni kot upravičen, vse države članice sprejmejo potrebne ukrepe za umik neskladnega vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote s trga in o tem obvestijo Komisijo. Če se nacionalni ukrep oceni kot neupravičen, zadevna država članica prekliče ali prilagodi ukrep v skladu s svojo odločitvijo iz odstavka 1.
3. Kadar se nacionalni ukrep oceni kot upravičen in kot posledica pomanjkljivosti te uredbe oziroma delegiranih ali izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, Komisija predlaga ustrezne ukrepe:
(a)
kadar gre za delegirane ali izvedbene akte, sprejete na podlagi te uredbe, Komisija predlaga potrebne spremembe zadevnega akta;
(b)
kadar gre za pravilnike UNECE, Komisija predlaga potrebne osnutke sprememb ustreznih pravilnikov UNECE po postopku, ki se uporablja na podlagi Revidiranega sporazuma iz leta 1958.
Člen 43
Skladna vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki pomenijo resno tveganje
1. Kadar država članica po izvedbi ocene iz člena 41(1) ugotovi, da vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, čeprav so skladni z ustreznimi zahtevami ali so pravilno označeni, pomenijo resno tveganje za varnost ali lahko resno ogrozijo okolje ali javno zdravje, od zadevnega gospodarskega subjekta zahteva, da sprejme vse ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da zadevno vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota pri dajanju na trg, registraciji ali začetku uporabe ne pomeni več navedenega tveganja, oziroma da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojno enoto umakne s trga ali odpokliče v razumnem roku, sorazmernem z naravo tveganja. Dokler proizvajalec vozila ne sprejme vseh ustreznih ukrepov, lahko država članica zavrne registracijo takih vozil.
2. Pri vozilih, sistemih, sestavnih delih ali samostojnih tehničnih enotah iz odstavka 1 gospodarski subjekt zagotovi, da se korektivni ukrepi izvedejo za vsa taka vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so bili dani na trg, registrirani ali dani v uporabo v Uniji.
3. Država članica iz odstavka 1 v enem mesecu obvesti Komisijo in druge države članice o vseh razpoložljivih podrobnostih, zlasti podatkih, potrebnih za identifikacijo zadevnih vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, njihovem poreklu in dobavni verigi, naravi tveganja ter vrsti in trajanju sprejetih nacionalnih ukrepov.
4. Komisija se nemudoma posvetuje z državami članicami in zadevnim gospodarskim subjektom ali subjekti in zlasti z organom za odobritev, ki je podelil homologacijo, ter oceni sprejete nacionalne ukrepe. Na podlagi navedene ocene Komisija odloči, ali se nacionalni ukrepi iz odstavka 1 štejejo kot upravičeni ali ne, in po potrebi predlaga ustrezne ukrepe.
5. Komisija svoj sklep naslovi na vse države članice in ga nemudoma predloži državam članicam in zadevnemu gospodarskemu subjektu oziroma subjektom.
Člen 44
Vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki niso v skladu z odobrenim tipom
1. Kadar nova vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki jim je priložen certifikat o skladnosti ali so opremljene z oznako o odobritvi, niso skladne z odobrenim tipom, organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme potrebne ukrepe, vključno s preklicem homologacije, da zagotovi, da se vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote v proizvodnji uskladijo z odobrenim tipom.
2. Za namene odstavka 1 se odstopanja od podatkov v certifikatu o EU-homologaciji ali opisni dokumentaciji štejejo kot neskladnost z odobrenim tipom.
3. Če organ za odobritev dokaže, da nova vozila, sestavni deli ali samostojne tehnične enote, ki so opremljeni s certifikatom o skladnosti ali oznako o odobritvi iz druge države članice, niso skladni z odobrenim tipom, lahko od organa za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, zahteva, da preveri, ali so vozila, sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote v proizvodnji še vedno skladni z odobrenim tipom. Po prejemu take zahteve organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, potrebno preverjanje opravi čim prej oziroma najpozneje v treh mesecih od datuma zahteve.
4. Organ za odobritev od organa za odobritev, ki je sistemu, sestavnemu delu, samostojni tehnični enoti ali nedodelanemu vozilu podelil EU-homologacijo, zahteva, da sprejme potrebne ukrepe in tako zagotovi, da se vozila v proizvodnji ponovno uskladijo z odobrenim tipom, v naslednjih primerih:
(a)
pri EU-homologaciji vozila, kadar se neskladnost vozila lahko pripiše izključno neskladnosti sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote;
(b)
pri večstopenjski homologaciji, kadar se neskladnost vozila lahko pripiše izključno neskladnosti sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki je del nedodelanega vozila, ali neskladnosti samega nedodelanega vozila.
5. Po prejemu take zahteve zadevni organ za odobritev sprejme potrebne ukrepe čim prej oziroma najpozneje v treh mesecih od datuma zahteve, po potrebi v sodelovanju z organom za odobritev, ki je ukrepe zahteval.
6. Kadar je ugotovljena neskladnost, organ za odobritev države članice, ki je sistemu, sestavnemu delu, samostojni tehnični enoti ali nedodelanemu vozilu podelila EU-homologacijo, sprejme ukrepe iz odstavka 1.
Organi za odobritev se v enem mesecu medsebojno obvestijo o preklicu EU-homologacije in razlogih zanj.
7. Če organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, oporeka neskladnosti, o kateri je bil obveščen, si zadevne države članice prizadevajo razrešiti spor. O tem obvestijo Komisijo, ki po potrebi pripravi ustrezna posvetovanja za rešitev spora.
Člen 45
Dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko resno ogrozijo pravilno delovanje bistvenih sistemov
1. Deli ali oprema, ki lahko resno ogrozijo pravilno delovanje sistemov, ki so bistveni za varnost vozila ali njegovo okoljsko učinkovitost, se ne dajejo na trg, registrirajo ali začnejo uporabljati in jih je treba prepovedati, razen če jih je dovolil organ za odobritev v skladu s členom 46(1), (2) in (4).
2. Da se zagotovi enotna uporaba odstavka 1, lahko Komisija sprejme izvedbene akte, da se pripravi seznam takih delov ali opreme na podlagi informacij, ki so na voljo, in zlasti informacij, ki so jih posredovale države članice, in sicer v zvezi z:
(a)
resnostjo tveganja za varnost ali okoljsko učinkovitost vozil, opremljenih z zadevnimi deli ali opremo;
(b)
morebitnim učinkom uvedbe zahteve po obvezni pridobitvi dovoljenja za dele ali opremo v skladu s tem členom na potrošnike in proizvajalce na poprodajnem trgu.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2).
3. Odstavek 1 se ne uporablja za originalne dele ali opremo ter za dele ali opremo, ki so homologirani v skladu s katerim koli od aktov, navedenim v Prilogi I, razen kadar se odobritev nanaša na vidike, ki niso zajeti v odstavku 1.
4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi z zahtevami, ki jih morajo izpolnjevati deli in oprema iz odstavka 1 tega člena.
5. Te zahteve lahko temeljijo na aktih, navedenih v Prilogi I, ali zajemajo primerjavo delov ali opreme z okoljsko učinkovitostjo ali varnostjo delovanja prvotnega vozila ali katerega koli od njegovih delov, kakor je ustrezno. V vsakem primeru se z zahtevami zagotovi, da deli ali oprema ne oslabijo delovanja sistemov, ki so bistveni za varnost vozila ali njegovo okoljsko učinkovitost.
Člen 46
Deli ali oprema, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov - povezane zahteve
1. Za namene člena 45(1) proizvajalec delov ali opreme organu za odobritev predloži vlogo, skupaj s poročilom o preskusu, ki ga sestavi imenovana tehnična služba in potrjuje, da so deli ali oprema, za katere se zahteva dovoljenje, v skladu z zahtevami iz člena 45(4). Proizvajalec lahko za isti tip in del vloži samo eno vlogo pri samo enem organu za odobritev.
Če tako zahteva pristojni organ druge države članice, organ za odobritev, ki je izdal homologacijo, v roku enega meseca od prejema te zahteve, pošlje pristojnemu organu kopijo zahtevanega potrdila o soglasju, skupaj s prilogami, in sicer po skupnem varnem elektronskem sistemu za izmenjavo datotek. Izvod certifikata je lahko tudi v obliki varne elektronske datoteke.
2. Vloga zajema podrobnosti o proizvajalcu dela ali opreme, tipu, identifikaciji in številki dela ali opreme, ime proizvajalca vozila, tip vozila in po potrebi leto izdelave ali katere koli druge informacije, ki omogočajo identifikacijo vozila, v katerega naj bi se ti deli ali oprema vgradili.
Ko organ za odobritev na podlagi poročila o preskusu in drugih dokazov ugotovi, da zadevni deli ali oprema ustrezajo zahtevam iz člena 45(4), dovoli, da se deli ali oprema dajo na trg ter začnejo uporabljati ob upoštevanju drugega pododstavka odstavka 4 tega člena.
Organ za odobritev proizvajalcu nemudoma izda certifikat.
3. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi se določi predloga in sistem številčenja certifikatov iz tretjega pododstavka odstavka 2 tega člena. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2).
4. Proizvajalec nemudoma obvesti organ za odobritev, ki je izdal dovoljenje, o kakršni koli spremembi, ki vpliva na pogoje, pod katerimi je bilo izdano. Ta organ za odobritev odloči, ali je treba dovoljenje ponovno preučiti ali na novo izdati in ali so potrebni dodatni preskusi.
Proizvajalec zagotovi, da so deli ali oprema izdelani in se še naprej izdelujejo pod pogoji, pod katerimi je bilo dovoljenje izdano.
5. Organ za odobritev pred izdajo dovoljenja preveri obstoj ustreznih mehanizmov in postopkov za zagotovitev učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje.
Kadar organ za odobritev ugotovi, da pogoji za izdajo dovoljenja niso več izpolnjeni, od proizvajalca zahteva, da sprejme potrebne ukrepe in tako spet zagotovi skladnost delov ali opreme. Če je potrebno, prekliče dovoljenje.
6. Organi za odobritev iz različnih držav članic o vsakem nesoglasju v zvezi z dovoljenjem iz drugega pododstavka odstavka 2 obvestijo Komisijo. Komisija po posvetovanju z organi za odobritev sprejme ustrezne ukrepe za razrešitev nesoglasja, vključno z zahtevo po preklicu dovoljenja, kadar je to potrebno.
7. Dokler se ne določi seznam iz člena 45(2), lahko države članice ohranijo nacionalne določbe o delih ali opremi, ki lahko vplivajo na pravilno delovanje sistemov, bistvenih za varnost vozila ali njegovo okoljsko učinkovitost.
Člen 47
Odpoklic vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot
1. Kadar mora proizvajalec, ki mu je bila podeljena EU-homologacija za celotno vozilo, v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008 odpoklicati vozila, ki so že bila dana na trg, registrirana ali za začetek uporabe katerih je bil odgovoren proizvajalec, ker sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota, vgrajeni v vozilo, kljub morebitni ustrezni odobritvi v skladu s to uredbo pomeni resno tveganje za varnost, javno zdravje ali varstvo okolja, ali del, za katerega ne veljajo posebne zahteve v skladu z zakonodajo o homologaciji, pomeni resno tveganje za varnost, javno zdravje ali varstvo okolja, navedeni proizvajalec takoj obvesti organ za odobritev, ki je podelil odobritev za vozilo.
2. Kadar mora proizvajalec sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki mu je bila podeljena EU-homologacija v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008 odpoklicati sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, ki so že bili dani na trg ali za začetek uporabe katerih je bil odgovoren proizvajalec, ker kljub morebitni ustrezni odobritvi v skladu s to uredbo pomenijo resno tveganje za varnost, varnost pri delu, javno zdravje ali varstvo okolja, o tem takoj obvesti organ za odobritev, ki je podelil odobritev.
3. Proizvajalec organu za odobritev predlaga sklop ustreznih popravnih ukrepov za odpravo resnega tveganja iz odstavkov 1 in 2. Organ za odobritev predlagane ukrepe takoj sporoči organom za odobritev drugih držav članic.
Organi za odobritev zagotovijo, da se popravni ukrepi učinkovito izvajajo v zadevnih državah članicah.
4. Če zadevni organi za odobritev menijo, da so ukrepi nezadostni ali niso bili izvedeni dovolj hitro, o tem takoj obvestijo organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo.
Nato organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, o tem obvesti proizvajalca. Če proizvajalec ne predlaga in ne izvaja učinkovitih popravnih ukrepov, organ za odobritev, ki je podelil EU-homologacijo, sprejme vse potrebne zaščitne ukrepe, vključno s preklicem EU-homologacije. V primeru preklicu EU-homologacije organ za odobritev v enem mesecu od takega preklica s priporočenim pismom ali v enakovredni elektronski obliki obvesti proizvajalca, organe za odobritev drugih držav članic in Komisijo.
Člen 48
Obveščanje o odločitvah in pravnih sredstvih, ki so na voljo
1. Ob vseh odločitvah, sprejetih na podlagi te uredbe, in vseh odločitvah, ki vključujejo zavrnitev ali preklic EU-homologacije ali zavrnitev registracije, prepoved ali omejitev dajanja na trg, registracije ali začetka uporabe vozila ali zahtevajo umik vozila s trga, se podrobno navedejo razlogi zanje.
2. Vsaka taka odločitev se uradno sporoči zadevni strani, ki se hkrati obvesti o pravnih sredstvih, ki so ji na voljo po veljavnih zakonih zadevne države članice, in rokih, ki veljajo za navedena pravna sredstva.
POGLAVJE XIII
MEDNARODNI PREDPISI
Člen 49
Pravilniki UNECE, potrebni za EU-homologacijo
1. Pravilniki UNECE ali njihove spremembe, za katere je glasovala Unija ali h katerim je pristopila Unija in so navedeni v Prilogi I k tej uredbi ali v delegiranih aktih, sprejetih na podlagi te uredbe, so del zahtev za EU-homologacijo vozila.
2. Organi za odobritev držav članic sprejmejo odobritve, podeljene v skladu s pravilniki UNECE iz odstavka 1, in kadar je ustrezno, zadevne oznake o odobritvi namesto ustreznih odobritev in oznak o odobritvi, podeljenih v skladu s to uredbo in delegiranimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe.
3. Kadar je Unija glasovala za pravilnik UNECE ali njegove spremembe za EU-homologacijo vozil, Komisija sprejme delegirani akt v skladu s členom 71, da pravilnik UNECE ali spremembe pravilnika postanejo obvezni in da se ustrezno spremeni Priloga I k tej uredbi ali delegirane akte, sprejete na podlagi te uredbe.
V tem delegiranem aktu se določijo datumi obvezne uporabe pravilnika UNECE ali sprememb pravilnika ter, kadar je ustrezno, prehodne določbe.
Komisija sprejme ločene delegirane akte, ki kažejo obvezno uporabo pravilnikov UNECE.
Člen 50
Priznavanje poročil o preskusih OECD za namene EU-homologacije
1. Brez poseganja v druge zahteve te uredbe lahko EU-homologacija v primeru sklicevanja na kodekse OECD v tej uredbi temelji na popolnem poročilu o preskusu, ki je bilo izdano na podlagi standardnih kodeksov OECD, namesto na poročilih o preskusih, sestavljenih v skladu s to uredbo ali delegiranimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe.
2. Poročilo o preskusih po standardih OECD iz odstavka 1 mora biti odobreno v skladu z Dodatkom 1 k sklepu sveta OECD iz februarja 2012 o popravku standardnih kodeksov OECD za uradno preskušanje kmetijskih in gozdarskih traktorjev, kakor je bil spremenjen.
POGLAVJE XIV
ZAGOTAVLJANJE TEHNIČNIH INFORMACIJ
Člen 51
Informacije za uporabnike
1. Proizvajalec ne sme dati na voljo tehničnih informacij v zvezi s podatki iz te uredbe ali iz delegiranih ali izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe, ki se razlikujejo od podatkov, ki jih je odobril organ za odobritev.
2. Kadar delegirani ali izvedbeni akt, sprejet na podlagi te uredbe, tako določa, proizvajalec da uporabnikom na voljo vse pomembne informacije in potrebna navodila, ki opisujejo posebne pogoje ali omejitve pri uporabi vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote.
3. Informacije iz odstavka 2 se dajo na voljo v uradnem jeziku ali jezikih države članice, v kateri bo vozilo dano na trg, registrirano ali dano v uporabo. Potem ko jih organ za odobritev sprejme, se navedene informacije objavijo v navodilih za uporabo.
Člen 52
Informacije za proizvajalce sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot
1. Proizvajalec vozila da proizvajalcem sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot na voljo vse podatke, ki so potrebni za EU-homologacijo sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot ali za pridobitev dovoljenja v skladu s členom 45, kadar je ustrezno vključno z risbami iz delegiranih in izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe.
Proizvajalec vozila lahko od proizvajalcev sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot zahteva sklenitev zavezujoče pogodbe o varstvu zaupnosti informacij, ki niso javno dostopne, vključno z informacijami v zvezi s pravicami intelektualne lastnine.
2. Proizvajalec sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot kot imetnik certifikata o EU-homologaciji, ki v skladu s členom 26(4) vključuje omejitve uporabe ali posebne pogoje za vgradnjo ali oboje, proizvajalcu vozil predloži vse podrobne informacije o tem.
Kadar delegirani akt, sprejet na podlagi te uredbe, to določa, proizvajalec sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot proizvedenim sestavnim delom ali samostojnim tehničnim enotam priloži navodila v zvezi z omejitvami uporabe ali posebnimi pogoji za vgradnjo ali oboje.
POGLAVJE XV
DOSTOP DO INFORMACIJ O POPRAVILU IN VZDRŽEVANJU
Člen 53
Obveznosti proizvajalcev
1. Proizvajalci pooblaščenim trgovcem, serviserjem in neodvisnim izvajalcem na spletnih mestih v standardizirani obliki zagotovijo nediskriminatoren dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil; tak dostop mora biti tudi nezapleten in hiter. Ta obveznost se ne uporablja, če je bilo vozilo odobreno kot vozilo majhne serije.
Programska oprema, ki je ključna za pravilno delovanje varnostnih sistemov in sistemov okoljskega nadzora, se lahko zaščiti pred nedovoljenimi manipulacijami. Vsaka manipulacija teh sistemov, ki je nujna za popravilo in vzdrževanje, ali je dostopna pooblaščenim trgovcem ali serviserjem, mora biti na nediskriminatoren način dostopna tudi neodvisnim izvajalcem.
2. Dokler Komisija ne sprejme standardizirane oblike za zagotavljanje informacij iz odstavka 1, se informacije zagotovijo dosledno in tako, da jih neodvisni izvajalci lahko obdelajo z razumnimi prizadevanji.
Proizvajalci zagotovijo dostop do učnega gradiva in zadevnih delovnih orodij na nediskriminatorni podlagi pooblaščenim trgovcem, serviserjem in neodvisnim izvajalcem. Tak dostop vključuje, kjer je to primerno, ustrezno usposabljanje v zvezi s prenosom programske opreme na računalnike, upravljanjem šifer za diagnosticiranje napak in uporabo delovnih orodij.
3. Brez poseganja v odstavek 1 informacije iz odstavka 1 vključujejo:
(a)
tip in model traktorja;
(b)
nedvoumno identifikacijsko številko vozila;
(c)
servisne priročnike, vključno z evidenco o popravilu in vzdrževanju ter razporedom servisov;
(d)
tehnične priročnike in biltene tehničnih služb;
(e)
informacije o sestavnih delih in diagnostiki (kot so npr. najmanjše in največje teoretične vrednosti meritev);
(f)
vezalne načrte;
(g)
kode za diagnostiko napak, vključno s posebnimi kodami proizvajalca;
(h)
vse informacije, nujne za namestitev nove ali posodobljene programske opreme v novo vozilo ali tip vozila (na primer številka dela programske opreme);
(i)
informacije o lastniškem orodju in opremi ter informacije, ki jih zagotavljata to orodje in oprema;
(j)
informacije o podatkovnih zapisih, podatke o preskusih in katero koli drugo tehnično informacijo (kot so dvosmerni kontrolni podatki, če jih je mogoče uporabiti za uporabljeno tehnologijo);
(k)
standardne delovne enote ali časovna obdobja za popravilo in vzdrževanje nalog, če so te na voljo trgovcem in serviserjem, ki jih je pooblastil proizvajalec, neposredno ali preko tretje stranke.
4. Pooblaščeni trgovci ali serviserji v distribucijskem sistemu določenega proizvajalca vozil se za namene te uredbe obravnavajo kot neodvisni izvajalci v obsegu, v katerem izvajajo popravila ali vzdrževanje vozil, za katera niso člani distribucijskega sistema proizvajalca.
5. Informacije o popravilu in vzdrževanju so vedno na voljo, razen ko se opravlja vzdrževanje informacijskega sistema.
6. Za namene proizvodnje in servisiranja nadomestnih ali servisnih delov, združljivih s sistemi OBD, ter diagnostičnih orodij in preskusne opreme proizvajalci vsakemu zainteresiranemu proizvajalcu ali serviserju sestavnega dela, diagnostičnega orodja ali preskusne opreme brez razlikovanja zagotovijo ustrezne informacije o sistemih OBD ter o popravilu in vzdrževanju vozil.
7. Proizvajalci za namene oblikovanja in proizvodnje avtomobilske opreme za vozila na alternativna goriva zagotovijo ustrezne informacije o OBD ter o popravilu in vzdrževanju vozil na nediskriminatorni osnovi vsakemu zainteresiranemu proizvajalcu, vgrajevalcu ali serviserju opreme za vozila na alternativna goriva.
8. Pri vložitvi vloge za EU-homologacijo ali nacionalno homologacijo proizvajalec organu za odobritev predloži dokaz o skladnosti s to uredbo v povezavi z informacijami, zahtevanimi po tem členu.
V primeru, da take informacije v tistem trenutku niso na voljo ali niso skladne s to uredbo ter delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, ki se uporabljajo za vloge za EU-homologacijo ali nacionalno homologacijo, jih proizvajalec zagotovi v šestih mesecih od dne odobritve.
Komisija lahko sprejme izvedbeni akt, s katerim določi predloga certifikata o dostopu do OBD v vozilu ter do informacij o popravilu in vzdrževanju vozila, s katerimi se dokazuje skladnost organu za odobritev. Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2).
9. Če se dokaz skladnosti ne zagotovi v obdobju iz drugega pododstavka odstavka 8, organ za odobritev sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev skladnosti.
10. Proizvajalec na svojih spletnih mestih objavi spremembe in dopolnila k informacijam o popravilu in vzdrževanju vozil hkrati, ko jih da na voljo pooblaščenim serviserjem.
11. Kadar proizvajalec vozila vodi evidenco o popravilu in vzdrževanju vozila v centralni zbirki podatkov ali se ta vodi v njegovem imenu, se neodvisnim serviserjem omogoči brezplačen dostop do take evidence ter vnos informacij o popravilu in vzdrževanju, ki so ga izvedli.
12. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi z določitvijo podrobnosti zahtev glede dostopa do informacij o popravilu in vzdrževanju, zlasti tehničnih specifikacij o načinu zagotavljanja informacij o popravilu in vzdrževanju.
13. Komisija z delegiranimi akti iz odstavka 12 prilagodi informacije o zahtevah, določene v tem členu, vključno s tehničnimi specifikacijami o načinu zagotavljanja informacij, da so sorazmerne zlasti glede na poseben primer proizvajalčevega relativno majhnega obsega proizvodnje zadevnega tipa vozil, ob upoštevanju omejitev za majhne serije vozil, določenih v Prilogi II. V utemeljenih primerih lahko taka prilagoditev privede do odstopanja od zahteve po zagotavljanju informacij v standardizirani obliki. Morebitna prilagoditev ali odstopanje v vsakem primeru zagotavlja, da se cilji tega člena lahko izpolnijo.
Člen 54
Obveznosti v zvezi z več imetniki homologacije
Pri homologaciji po delih, mešani homologaciji in večstopenjski homologaciji je za sporočanje informacij o popravilu za določen sistem, sestavni del ali samostojno tehnično enoto ali določeno stopnjo končnemu proizvajalcu in neodvisnim izvajalcem odgovoren proizvajalec, odgovoren za zadevno homologacijo.
Končni proizvajalec je odgovoren za zagotavljanje informacij o celotnem vozilu neodvisnim izvajalcem.
Člen 55
Pristojbine za dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil
1. Proizvajalci lahko za dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil, delovnih orodij in usposabljanj iz te uredbe zaračunajo primerne in sorazmerne pristojbine. Pristojbina ni primerna ali sorazmerna, če zaradi neupoštevanja obsega uporabe neodvisnega izvajalca odvrača od dostopa.
2. Proizvajalci dajo informacije o popravilu in vzdrževanju vozil na voljo na dnevni, mesečni in letni osnovi, pri čemer so pristojbine za dostop do takih informacij odvisne od obdobja, za katero se zagotovi dostop.
Člen 56
Forum o dostopu do informacij o vozilu
Področje uporabe dejavnosti, ki se izvajajo prek foruma o dostopu do informacij o vozilih, ustanovljenega v skladu s členom 13(9) Uredbe Komisije (ES) št. 692/2008 z dne 18. julija 2008 o izvajanju in spremembi Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (34), se razširi na vozila, ki so vključena v to uredbo.
Forum iz prvega odstavka na podlagi dokaza namerne ali nenamerne zlorabe OBD v vozilu ter informacij o popravilu in vzdrževanju vozila svetuje Komisiji pri ukrepih za preprečitev take zlorabe informacij.
POGLAVJE XVI
IMENOVANJE IN PRIGLASITEV TEHNIČNIH SLUŽB
Člen 57
Zahteve za tehnične službe
1. Organi za odobritev, pristojni za imenovanje, zagotovijo, da pred imenovanjem tehnične službe v skladu s členom 59 ta tehnična služba izpolnjuje zahteve iz odstavkov 2 do 9 tega člena.
2. Brez poseganja v člen 60(1) se tehnična služba ustanovi kot pravna oseba v skladu z nacionalno zakonodajo države članice.
3. Tehnična služba je tretji organ, neodvisen od procesov zasnove, proizvodnje, dobave, ali vzdrževanja vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki jih ocenjuje.
Organ, ki je del poslovnega združenja ali strokovne zveze, ki zastopa podjetja, vključena v zasnovo, proizvodnjo, dobavo, sestavljanje, uporabo ali vzdrževanje vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih ocenjuje, preskuša ali pregleduje, lahko, če se dokažeta njegova neodvisnost in odsotnost navzkrižja interesov, šteje kot organ, ki izpolnjuje zahteve iz prvega pododstavka.
4. Tehnična služba, njeno vodstvo na najvišji ravni in osebje, odgovorno za izvajanje kategorij dejavnosti, za katere je imenovano v skladu s členom 59(1), niso načrtovalci, proizvajalci, dobavitelji ali vzdrževalci vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih ocenjujejo, niti predstavniki sodelujočih strani. To ne izključuje uporabe ocenjenih vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot iz odstavka 3 tega člena, potrebnih za delovanje tehnične službe, ali uporabe takih vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot v zasebne namene.
Tehnična služba zagotovi, da dejavnosti njihovih hčerinskih družb ali podizvajalcev ne vplivajo na zaupnost, objektivnost ali nepristranskost kategorij dejavnosti, za katere so imenovani.
5. Tehnična služba in njeno osebje izvajajo kategorije dejavnosti, za katere je bila imenovana, in sicer z največjo strokovno neoporečnostjo in zahtevano tehnično usposobljenostjo na določenem področju brez pritiskov in spodbud, zlasti finančnih, ki bi lahko vplivali na njihovo presojo ali rezultate njihovih dejavnosti ocenjevanja, zlasti s strani oseb ali skupin oseb, za katere so rezultati navedenih dejavnosti pomembni.
6. Tehnična služba je zmožna izvajati vse kategorije dejavnosti, za katere je bila imenovana v skladu s členom 59(1), če organu za odobritev, ki je pristojen za imenovanje, dokaže, da ima:
(a)
ustrezno usposobljeno osebje, posebno tehnično znanje in poklicno usposabljanje ter zadostne in ustrezne izkušnje za izvajanje naloge;
(b)
opise postopkov, ki se nanašajo na kategorije dejavnosti, za katere želi biti imenovana, ki zagotavljajo preglednost in ponovljivost teh postopkov;
(c)
postopke za izvajanje kategorij dejavnosti, za katere želi biti imenovana, ki upoštevajo stopnjo zapletenosti tehnologije zadevnega vozila, sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote ter podatek, ali gre pri proizvodnem postopku za masovno ali serijsko proizvodnjo, in
(d)
sredstva, ki so potrebna za ustrezno opravljanje nalog, povezanih s kategorijami dejavnosti, za katere želi biti imenovana, in da ima dostop do vse nujne opreme ali prostorov.
Poleg tega dokaže organu za odobritev, ki je pristojen za imenovanje, da izpolnjuje standarde, določene v delegiranih aktih, sprejetih na podlagi člena 61, ki zadevajo kategorije dejavnosti, za katere je imenovana.
7. Zagotovi se nepristranskost tehnične službe, njenega vodstva na najvišji ravni in osebja, ki izvaja ocenjevanje. Ne sodeluje pri nobenih dejavnostih, ki bi lahko nasprotovale njeni neodvisni presoji in neoporečnosti v zvezi s kategorijami dejavnosti, za katere je imenovana.
8. Tehnične službe sklenejo zavarovanje odgovornosti v zvezi z njihovimi dejavnostmi, razen če odgovornost prevzame država članica v skladu z nacionalno zakonodajo ali če je država članica sama neposredno pristojna za ugotavljanje skladnosti.
9. Osebje tehnične službe je zavezano k poklicni molčečnosti v zvezi z vsemi informacijami, pridobljenimi med izvajanjem nalog v skladu s to uredbo ali katero koli izvedbeno določbo nacionalne zakonodaje, razen pred organom za odobritev, pristojnim za imenovanje, ali če to zahteva zakonodaja Unije ali nacionalna zakonodaja. Lastninske pravice so zaščitene.
Člen 58
Hčerinske družbe in podizvajalci tehničnih služb
1. Tehnične službe lahko sklenejo pogodbo s podizvajalci za nekatere od svojih dejavnosti, za katere so bile imenovane v skladu s členom 59(1), ali izvedbo teh dejavnosti prenesejo na hčerinsko podjetje samo s soglasjem njihovega organa za odobritev, pristojnega za imenovanje.
2. Kadar tehnična služba za določene naloge, povezane s kategorijami dejavnosti, za katere je bila imenovana, sklene pogodbo s podizvajalci ali jih prenese na hčerinsko podjetje, zagotovi, da podizvajalec ali hčerinsko podjetje izpolnjuje zahteve iz člena 57 ter o tem ustrezno obvesti organ za odobritev, pristojen za imenovanje.
3. Tehnične službe prevzamejo polno odgovornost za naloge, ki jih izvajajo njihovi podizvajalci ali hčerinska podjetja, ne glede na njihov sedež podjetja.
4. Tehnične službe za organ za odobritev, pristojen za imenovanje, hranijo zadevne dokumente v zvezi z ocenjevanjem usposobljenosti podizvajalca ali hčerinskega podjetja ter nalogami, ki jih izvajajo.
Člen 59
Imenovanje tehničnih služb
1. Tehnične službe so imenovane za eno ali več od naslednjih kategorij dejavnosti, odvisno od njihovega področja pristojnosti:
(a)
kategorija A: tehnične službe, ki v svojih prostorih izvajajo preskuse, navedene v tej uredbi in aktih iz Priloge I;
(b)
kategorija B: tehnične službe, ki nadzirajo preskuse iz te uredbe in aktov iz Priloge I, kadar se taki preskusi izvajajo v prostorih proizvajalca ali v prostorih tretje osebe;
(c)
kategorija C: tehnične službe, ki redno ocenjujejo in spremljajo postopke proizvajalca za nadzor skladnosti proizvodnje;
(d)
kategorija D: tehnične službe, ki nadzirajo ali izvajajo preskuse ali preglede pri nadzoru skladnosti proizvodnje.
2. Organ za odobritev je lahko imenovan za tehnično službo za eno ali več dejavnosti iz odstavka 1.
3. Tehnične službe tretjih držav, razen tistih, ki so bile imenovane v skladu s členom 60, se lahko priglasijo za namene člena 63, vendar le, če tako sprejetje tehnične službe zagotavlja dvostranski sporazum med Unijo in zadevno tretjo državo. Tehnični službi, ustanovljeni po nacionalnem pravu države članice v skladu s členom 57(2), to ne preprečuje ustanavljanja hčerinskih podjetij v tretjih državah, če ta hčerinska podjetja neposredno upravlja in nadzira imenovana tehnična služba.
Člen 60
Akreditirane interne tehnične službe proizvajalca
1. Akreditirana interna tehnična služba proizvajalca je lahko imenovan le za dejavnosti kategorije A v zvezi s tehničnimi zahtevami, pri katerih je samopreskušanje dovoljeno v delegiranem aktu, sprejetem na podlagi te uredbe. Ta tehnična služba je ločen in samostojen del podjetja in ne sodeluje pri zasnovi, proizvodnji, dobavi, montaži ali vzdrževanju vozil, sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot, ki jih ocenjuje.
2. Akreditirana interna tehnična služba ustreza naslednjim zahtevam:
(a)
poleg tega, da jo imenuje organ za odobritev države članice, jo akreditira nacionalni akreditacijski organ, kot je opredeljen v točki 11 člena 2 Uredbe (ES) št. 765/2008, v skladu s standardi in postopki iz člena 61 te uredbe;
(b)
akreditirana interna tehnična služba in njeno osebje sta organizacijsko razločljiva in znotraj matične organizacije uporabljata metode poročanja, ki zagotavljajo njuno nepristranskost in jo dokazujejo zadevnemu nacionalnemu akreditacijskemu organu;
(c)
niti akreditirana interna tehnična služba niti njeno osebje ne smeta sodelovati pri kateri koli dejavnosti, ki bi lahko bila v nasprotju z njuno neodvisno presojo ali integriteto v zvezi s kategorijami dejavnosti, za katere sta bila imenovana;
(d)
akreditirana interna tehnična služba zagotavlja svoje storitve izključno podjetju, kateremu pripada.
3. Akreditirane interne tehnične službe za namene člena 63 ni treba priglasiti Komisiji, vendar podjetje, ki mu pripada, ali nacionalni akreditacijski organ na zahtevo predloži informacije o njeni akreditaciji organu za odobritev, pristojnemu za imenovanje.
Člen 61
Postopki za standarde učinkovitosti in ocenjevanje tehničnih služb
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi s standardi, ki jih morajo izpolnjevati tehnične službe, in postopkom za njihovo oceno v skladu s členom 62 ter njihovo akreditacijo v skladu s členom 60, da se zagotovi enako visoka raven standardov učinkovitosti tehničnih služb v vseh državah članicah.
Člen 62
Ocena usposobljenosti tehničnih služb
1. Organ za odobritev, pristojen za imenovanje, sestavi poročilo o oceni, ki dokazuje, da je bila tehnična služba, ki kandidira, ocenjena glede na njeno skladnost z zahtevami iz te uredbe in delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe. To poročilo lahko vključuje certifikat o akreditaciji, ki ga izda akreditacijski organ.
2. Ocena, na podlagi katere se izdela poročilo iz odstavka 1, se izvede v skladu z določbami iz delegiranega akta, sprejetega na podlagi člena 61. Poročilo o oceni se pregleda vsaj vsaka tri leta.
3. Poročilo o oceni se na zahtevo predloži Komisiji. V primerih in kadar certifikat ne temelji na certifikatu o akreditaciji, ki ga je izdal nacionalni akreditacijski organ in potrjuje, da tehnična služba izpolnjuje zahteve te uredbe, organ za odobritev, pristojen za imenovanje, Komisiji predloži dokumentarna dokazila o usposobljenosti tehnične službe in ukrepih, s katerimi se zagotavlja reden nadzor tehnične službe, ki ga izvaja organ za odobritev, pristojen za imenovanje, in da izpolnjuje zahteve iz te uredbe in delegiranih aktov, sprejetih na podlagi te uredbe.
4. Organ za odobritev, ki namerava biti imenovan kot tehnična služba v skladu s členom 59(2), evidentira skladnost z oceno, ki jo opravijo ocenjevalci, neodvisni od dejavnosti, za katere se izvaja ocena. Ti ocenjevalci lahko pripadajo isti organizaciji, če so z vidika upravljanja ločeni od osebja, ki izvaja ocenjevano dejavnost.
5. Akreditirana interna tehnična služba izpolnjuje ustrezne določbe tega člena.
Člen 63
Postopki priglasitve
1. Države članice za vsako tehnično službo, ki so jo imenovale, ter vse morebitne kasnejše spremembe teh imenovanj Komisiji priglasijo ime, naslov, elektronski naslov, imena odgovornih oseb in kategorijo dejavnosti. V priglasitvi se navede, za katere vidike iz Priloge I so bile tehnične službe imenovane.
2. Tehnična služba lahko izvaja dejavnosti iz člena 59(1) v imenu organa za odobritev, pristojnega za imenovanje, ki je odgovoren za homologacijo, le če je bilo to Komisiji predhodno priglašeno v skladu z odstavkom 1 tega člena.
3. Isto tehnično službo lahko imenuje več organov za odobritev, pristojnih za imenovanje, in priglasi več držav članic, v katerih se ti organi za odobritev, pristojni za imenovanje nahajajo, ne glede na kategorijo ali kategorije dejavnosti, ki jih bo ta tehnična služba izvajala v skladu s členom 59(1).
4. Komisijo se obvesti o vseh ustreznih naknadnih spremembah imenovanja.
5. Kadar je treba z uporabo akta iz Priloge I imenovati posebno organizacijo ali pristojni organ, ki izvaja dejavnost, ki ni vključena v dejavnosti iz člena 59(1), se priglasitev opravi v skladu s tem členom.
6. Komisija na svojem spletnem mestu objavi seznam in podrobnosti o tehničnih službah, priglašenih v skladu s tem členom.
Člen 64
Spremembe imenovanj
1. Kadar organ za odobritev, pristojen za imenovanje, ugotovi ali je obveščen, da tehnična služba, ki jo je imenoval, ne izpolnjuje več zahtev iz te uredbe ali da ne izpolnjuje svojih obveznosti, organ za odobritev, pristojen za imenovanje, po potrebi omeji, začasno razveljavi ali prekliče imenovanje ob upoštevanju obsega neizpolnjevanja navedenih zahtev ali nespoštovanja navedenih obveznosti. Država članica, ki je priglasila tako tehnično službo, o tem ustrezno nemudoma obvesti Komisijo. Komisija ustrezno spremeni informacije, objavljene v skladu s členom 63(6).
2. V primeru omejitve, začasne razveljavitve ali preklica imenovanja ali kadar tehnična služba preneha opravljati dejavnost, organ za odobritev, pristojen za imenovanje, sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da spise navedene tehnične službe obdela druga tehnična služba ali da so na zahtevo na voljo organu za odobritev, pristojnemu za imenovanje, ali organom za tržni nadzor.
Člen 65
Spodbijanje usposobljenosti tehničnih služb
1. Komisija razišče vse primere, pri katerih dvomi o usposobljenosti tehnične službe ali njenem stalnem izpolnjevanju zahtev in obveznosti ali je o takih dvomih obveščena.
2. Država članica organa za odobritev, pristojnega za imenovanje, Komisiji na zahtevo predloži vse informacije v zvezi s podlago za imenovanje ali vzdrževanje imenovanja zadevne tehnične službe.
3. Komisija zagotovi, da so vse občutljive informacije, pridobljene med preiskavo, obravnavane zaupno.
4. Kadar Komisija ugotovi, da tehnična služba ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več zahtev za imenovanje, o tem obvesti državo članico organa za odobritev, pristojnega za imenovanje, z namenom, da v sodelovanju z državo članico določi potrebne korektivne ukrepe in od nje zahteva, da jih izvede, po potrebi celo s preklicem imenovanja.
Člen 66
Operativne obveznosti tehničnih služb
1. Tehnične službe opravljajo kategorije dejavnosti, za katere jih je imenoval organ za odobritev, pristojen za imenovanje, in v skladu s postopki za ugotavljanje skladnosti ter postopki preskusov iz te uredbe in aktov, navedenih v Prilogi I.
Tehnične službe same nadzirajo ali izvajajo preskuse, zahtevane za odobritev ali preglede iz te uredbe ali enega od aktov, navedenih v Prilogi I, razen kadar so dovoljeni alternativni postopki. Tehnične službe ne smejo opravljati preskusov, ocen ali pregledov, za katere jih ni ustrezno imenoval organ za odobritev.
2. Tehnične službe vedno:
(a)
omogočijo svojemu organu za odobritev, pristojnemu za imenovanje, ustrezno prisotnost v tehnični službi med ugotavljanjem skladnosti, in
(b)
brez poseganja v člen 57(9) in člen 67 zagotavljajo svojemu organu za odobritev, pristojnemu za imenovanje, zahtevane informacije o njihovih kategorijah dejavnosti, ki spadajo na področje uporabe te uredbe.
3. Kadar tehnična služba ugotovi, da proizvajalec ne izpolnjuje zahtev iz te uredbe, to sporoči organu za odobritev, pristojnemu za imenovanje, z namenom da organ za odobritev, pristojen za imenovanje, od proizvajalca zahteva, naj sprejme ustrezne korektivne ukrepe in naj zato ne izda certifikata o homologaciji, razen če organ za odobritev meni, da so bili sprejeti ustrezni korektivni ukrepi.
4. Kadar tehnična služba, ki deluje v imenu organa za odobritev, pristojnega za imenovanje, med spremljanjem skladnosti proizvodnje po izdaji certifikata o homologaciji ugotovi, da vozilo, sistem, sestavni del ali samostojna tehnična enota ni več skladna s to uredbo, to sporoči organu za odobritev, pristojnemu za imenovanje. Organ za odobritev sprejme ustrezne ukrepe, kot je določeno v členu 28.
Člen 67
Obveznosti tehničnih služb v zvezi z obveščanjem
1. Tehnične službe svoj organ za odobritev, pristojen za imenovanje, obveščajo o:
(a)
vsaki neskladnosti, pri kateri je potrebna zavrnitev, omejitev, začasna razveljavitev ali preklic certifikata o homologaciji;
(b)
vseh okoliščinah, ki vplivajo na področje uporabe njihovega imenovanja in pogoje zanj;
(c)
vsaki zahtevi po informacijah, ki so jo prejeli od organov za tržni nadzor v zvezi s svojimi dejavnostmi.
2. Na zahtevo organa za odobritev, pristojnega za imenovanje, tehnične službe zagotovijo informacije o dejavnostih v okviru njihovega imenovanja ter o vseh drugih opravljenih dejavnostih, vključno s čezmejnimi dejavnostmi in sklepanjem pogodb s podizvajalci.
POGLAVJE XVII
IZVEDBENI IN DELEGIRANI AKTI
Člen 68
Izvedbeni akti
Za namene doseganja ciljev te uredbe in za določitev enotnih pogojev za izvajanje te uredbe Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 69(2) sprejme izvedbene akte o določitvi naslednjih izvedbenih ukrepov:
(a)
predloge za opisni list in za opisno mapo iz člena 22;
(b)
sistem številčenja certifikatov o EU-homologaciji iz člena 24(4);
(c)
predloga za certifikat o EU-homologaciji iz člena 25(2);
(d)
predloga za obrazec rezultatov preskusov, ki je priložen certifikatu o EU-homologaciji iz člena 25(3);
(e)
predloga za seznam ustreznih zahtev ali aktov iz člena 25(6);
(f)
splošne zahteve za obliko poročila o preskusih iz člena 27(1);
(g)
predloga za certifikate o skladnosti iz člena 33(2);
(h)
vzorec za oznako EU-homologacije iz člena 34;
(i)
dovoljenja za podelitev EU-homologacije z izjemo za nove tehnologije ali nove tehnične rešitve iz člena 35(3);
(j)
predloge za certifikate za homologacijo in certifikate o skladnosti, kar zadeva nove tehnologije ali nove tehnične rešitve iz člena 35(4);
(k)
dovoljenja državam članicam za podaljšanje veljavnosti homologacije iz člena 36(2);
(l)
seznam delov in opreme iz člena 45(2);
(m)
predloge in sistem številčenja za certifikat iz člena 46(3) ter vsi vidiki v zvezi s postopkom podelitve dovoljenja iz navedenega člena;
(n)
predloge za certifikat, s katerimi se dokazuje skladnost organu za odobritev iz člena 53(8).
Člen 69
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga „Tehnični odbor za kmetijska vozila“ (TC-AV). Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Kadar odbor ne da mnenja, Komisija ne sprejme osnutka izvedbenega akta in se uporabi tretji pododstavek člena 5(4) Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 70
Sprememba prilog
Brez poseganja v ostale določbe te uredbe v zvezi s spremembo njenih prilog, se na Komisijo prenese tudi pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 71 v zvezi s spremembami Priloge I, da se uvede sklice na regulatorni akt in upošteva popravke.
Člen 71
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 17(5), člena 18(4), člena 19(6), člena 20(8), člena 27(6), člena 28(6), člena 45(4), člena 49(3), člena 53(12), člena 61 in člena 70 se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 22. marca 2013.
3. Pooblastilo iz člena 17(5), člena 18(4), člena 19(6), člena 20(8), člena 27(6), člena 28(6), člena 45(4), člena 49(3), člena 53(12), člena 61 in člena 70 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akti, sprejeti v skladu s členom 17(5), členom 18(4), členom 19(6), členom 20(8), členom 27(6), členom 28(6), členom 45(4), členom 49(3), členom 53(12), členom 61 in členom 70 začnejo veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu, ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
POGLAVJE XVIII
KONČNE DOLOČBE
Člen 72
Kazni
1. Države članice določijo kazni za gospodarske subjekte, ki kršijo to uredbo ter delegirane ali izvedbene akte, sprejete na podlagi te uredbe. Sprejmejo tudi vse potrebne ukrepe, da zagotovijo njihovo izvajanje kazni. Te kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice Komisijo obvestijo o navedenih določbah do 23. marca 2015 in jo nemudoma obvestijo o vseh naknadnih spremembah, ki vplivajo na te določbe.
2. Vrste kaznivih kršitev vključujejo:
(a)
dajanje lažnih izjav med postopki odobritve ali postopki, ki vodijo do odpoklica;
(b)
ponarejanje rezultatov preskusa za homologacijo ali dokazovanje skladnosti pri uporabi;
(c)
nesporočanje podatkov ali tehničnih specifikacij, ki bi lahko vodili do preklica, zavrnitve ali odvzema homologacije;
(d)
uporabo odklopnih naprav;
(e)
zavrnitev omogočanja dostopa do informacij;
(f)
gospodarski subjekti, ki dajejo na voljo na trgu vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote, za katere je potrebna odobritev, ki nimajo te odobritve, ali ponarejajo dokumente ali oznake s tem namenom.
Člen 73
Prehodne določbe
1. Brez poseganja v ostale določbe te uredbe, ta uredba ne razveljavlja nobene EU-homologacije, podeljene za vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote pred 1. januarjem 2016.
2. Organi za odobritev še naprej podeljujejo razširitve odobritev za vozila, sisteme, sestavne dele ali samostojne tehnične enote iz odstavka 1 v skladu z Direktivo 2003/37/ES in katero koli direktivo iz člena 76(1). Vendar se te odobritve ne uporabljajo za namene pridobivanja homologacije celotnega vozila v skladu s to uredbo.
3. Z odstopanjem od te uredbe se lahko novi sistemi, sestavni deli, samostojne tehnične enote ali vozila tipov, za katere se pridobi homologacija za celotno vozilo v skladu z Direktivo 2003/37/ES, še naprej registrirajo, dajo na trg ali začnejo uporabljati do 31. decembra 2017. Nova vozila tipov, za katere ni predvidena homologacija v skladu z Direktivo 2003/37/ES, se lahko prav tako še naprej registrirajo ali začnejo uporabljati do tega datuma v skladu z zakonodajo države članice v zvezi z začetkom uporabe ali registracijo.
V takem primeru nacionalni organi ne prepovejo, omejijo ali preprečijo registracije, dajanja na trg ali začetka uporabe vozil, ki so skladna z odobrenim tipom.
Člen 74
Poročilo
1. Države članice do 31. decembra 2019 obvestijo Komisijo o uporabi homologacijskih postopkov iz te uredbe.
2. Komisija na podlagi informacij iz odstavka 1 Evropskemu parlamentu in Svetu do 31. decembra 2020 predloži poročilo o uporabi te uredbe.
Člen 75
Pregled
1. Komisija do 31. decembra 2022 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o vidikih iz odstavka 3.
2. Poročilo temelji na posvetovanju z ustreznimi zainteresiranimi stranmi, v njem pa so upoštevani veljavni evropski in mednarodni standardi na tem področju.
3. Države članice do 31. decembra 2021 Komisiji poročajo o:
(a)
številu posamičnih odobritev na leto, ki so jih nacionalni organi države članice podelili vozilom iz te uredbe pred njihovo prvo registracijo od 1. januarja 2016;
(b)
nacionalnih merilih, na katerih temeljijo te odobritve, če ta merila odstopajo od zahtev, obveznih za EU-homologacijo.
4. Poročilu so po potrebi priloženi zakonodajni predlogi, poročilo pa preuči tudi vključitev posamičnih odobritev v to uredbo na podlagi usklajenih zahtev.
Člen 76
Razveljavitev
1. Brez poseganja v člen 73(2) te uredbe se Direktiva 2003/37/ES ter direktive 74/347/EGS, 76/432/EGS, 76/763/EGS, 77/537/EGS, 78/764/EGS, 80/720/EGS, 86/297/EGS, 86/298/EGS, 86/415/EGS, 87/402/EGS, 2000/25/ES, 2009/57/ES, 2009/58/ES, 2009/59/ES, 2009/60/ES, 2009/61/ES, 2009/63/ES, 2009/64/ES, 2009/66/ES, 2009/68/ES, 2009/75/ES, 2009/76/ES in 2009/144/ES razveljavijo z učinkom od 1. januarja 2016.
2. Sklicevanja na razveljavljene direktive pomenijo sklicevanja na to uredbo in se za Direktivo 2003/37/ES razlagajo po korelacijski tabeli iz Priloge III.
Člen 77
Sprememba Direktive 2006/42/ES
Prva alinea točke (e) člena 1(2) Direktive 2006/42/ES se nadomesti z naslednjim:
„-
kmetijski in gozdarski traktorji razen strojev, nameščenih na navedena vozila,“.
Člen 78
Začetek veljavnosti in uporaba
1. Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
2. Uporablja se od 1. januarja 2016.
Od 22. marca 2013 nacionalni organi ne zavrnejo podelitve EU-homologacije ali nacionalne homologacije za nove tipe vozil ali prepovejo registracije, dajanja na trg ali začetka uporabe novega vozila, če je zadevno vozilo skladno s to uredbo ter delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe, če to zahteva proizvajalec.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 5. februarja 2013