NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 3/2014
ze dne 24. října 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013, pokud jde o požadavky týkající se funkční bezpečnosti vozidel pro schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 18 odst. 3, čl. 20 odst. 2, čl. 22 odst. 5 a čl. 54 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem platí komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem pro vozidla kategorie L a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, definovaný v nařízení (EU) č. 168/2013.
(2)
Pojem „vozidla kategorie L“ zahrnuje širokou řadu typů lehkých vozidel se dvěma, třemi nebo čtyřmi koly, např. motokola, dvoukolové a tříkolové mopedy, dvoukolové a tříkolové motocykly, motocykly s postranním vozíkem a čtyřkolová vozidla (čtyřkolky), jako například silniční čtyřkolky, terénní vozidla a quadrimobily.
(3)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (2) přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“).
(4)
Rozhodnutím 97/836/ES Unie rovněž přistoupila k předpisům Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 28, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 46, 48, 58, 66, 73, 77, 79, 80, 87, 89, 90, 91, 93, 97, 98, 99, 100 a 102.
(5)
Unie přistoupila k předpisu EHK OSN č. 110 o schvalování typu zvláštních součástí motorových vozidel, která ve svém pohonném systému používají stlačený zemní plyn (CNG), a vozidel s ohledem na zástavbu zvláštních součástí schváleného typu pro použití stlačeného zemního plynu (CNG) k jejich pohonu. Rozhodnutím Rady 2000/710/ES (3) Unie rovněž přistoupila k předpisu EHK OSN č. 67, který se týká schvalování typu zvláštních zařízení pro motorová vozidla poháněná zkapalněným ropným plynem.
(6)
Výrobci žádají o schválení typu pro vozidla kategorie L, jejich systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013. V právních předpisech Unie je většina požadavků na části vozidla převzata z příslušných předpisů EHK OSN. Předpisy EHK OSN se neustále mění v souladu s technickým pokrokem a příslušná nařízení Unie je nutno odpovídajícím způsobem pravidelně aktualizovat. Aby se zabránilo tomuto zdvojování, doporučila (4) pracovní skupina na vysoké úrovni CARS 21 nahrazení několika směrnic Unie začleněním příslušných předpisů EHK OSN do právních předpisů Unie a jejich povinným používáním.
(7)
Možnost použití předpisů EHK OSN na základě právních předpisů Unie, které stanoví začlenění těchto předpisů EHK OSN týkajících se schvalování typu vozidel, je uvedena v nařízení (EU) č. 168/2013. Podle tohoto nařízení je schválení typu v souladu s povinně užitými předpisy EHK OSN považováno za EU schválení typu v souladu s uvedeným nařízením a jeho akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty.
(8)
Povinné používání předpisů EHK OSN umožní zamezit zdvojení nejen, pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schválení typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc mohlo zlepšit přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, čímž by se posílila konkurenceschopnost výrobního odvětví Unie.
(9)
Je vhodné zahrnout předpisy EHK OSN č. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 26, 28, 30, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 46, 48, 53, 54, 55, 56, 57, 60, 62, 64, 67, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 87, 90, 91, 97, 98, 99, 100, 104, 106, 110, 112, 113, 116, 119, 121, 122, 123 a 127 do seznamu předpisů EHK OSN stanovených v příloze I tohoto nařízení, jejichž použití je povinné.
(10)
Článek 22 a přílohy II (B) a VIII nařízení (EU) č. 168/2013 stanoví požadavky na funkční bezpečnost vozidel. Požadavky na sedla a sedadla, řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení, zkoušky životnosti systémů, konstrukčních částí a zařízení kritických z hlediska funkční bezpečnosti a požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel jsou považovány za rozhodující pro funkční bezpečnost vozidla kategorie L, jakož i požadavky na bezpečnost elektrických zařízení, které byly přidány za účelem přizpůsobení technickému pokroku. Byly přijaty požadavky na tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle a rovněž na ochranné konstrukce při převrácení s cílem řešit specifické vlastnosti vozidel kategorie L7e-B, která jsou určena pro použití v terénu, ale pohybují se i po veřejných komunikacích se zpevněným povrchem.
(11)
Omezení na čtyřnásobek, pokud jde o poměr energie pomocného pohonu a energie vzniklé vlastním šlapáním u jízdních kol určených ke šlapání, stanovené v příloze XIX, by mělo být předmětem dalšího vědeckého výzkumu a posouzení. S ohledem na dostupné vědecké údaje a statistky o vozidlech uváděných na trh může být „čtyřnásobek“ uvedený výše v budoucím přezkumu tohoto nařízení přehodnocen.
(12)
Toto nařízení by se mělo použít od data použitelnosti nařízení (EU) č. 168/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se funkční bezpečnosti pro schvalování a dozor nad trhem vozidel kategorie L a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a stanoví seznam předpisů EHK OSN a jejich změny.
Článek 2
Definice
Použijí se definice nařízení (EU) č. 168/2013. Vedle toho se rozumí:
1)
„zvukovým výstražným zařízením“ zařízení vysílající zvukový signál, který dává výstrahu v přítomnosti jiného vozidla nebo při manipulaci s vozidlem v nebezpečné dopravní situaci, sestávající z jednoho nebo více výstupů zvuku, které jsou aktivovány jediným zdrojem, nebo z více jednotek, z nichž každá vysílá zvukový signál a které pracují současně jako výsledek činnosti jedné ovládací jednotky;
2)
„typem zvukového výstražného zařízení“ zvuková výstražná zařízení, která se navzájem podstatně neliší zvláště z následujících hledisek: obchodní značka nebo název, pracovní princip, druh zdroje energie (stejnosměrný proud, střídavý proud, stlačený vzduch), vnější tvar pouzdra, tvar a rozměry membrány (membrán), tvar nebo druh výstupu (výstupů) zvuku, jmenovitá zvuková frekvence, jmenovité napájecí napětí a v případě výstražných zařízení napájených přímo vnějším zdrojem stlačeného vzduchu jmenovitý pracovní tlak;
3)
„typem mechanického zvukového výstražného zařízení“ zvuková výstražná zařízení, která se navzájem podstatně neliší zvláště z následujících hledisek: obchodní značka nebo název, pracovní princip, typ činnosti, vnější tvar a rozměry zvonku a vnitřní konstrukce;
4)
„typem vozidla z hlediska zvukového výstražného zařízení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: počet zvukových výstražných zařízení namontovaných na vozidle, typ (typy) zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení namontovaného (namontovaných) na vozidle, zařízení použité k namontování zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení na vozidlo, umístění a orientace zvukového (zvukových) výstražného (výstražných) zařízení na vozidle, tuhost součástí konstrukce, na nichž je (jsou) zvukové (zvuková) výstražné (výstražná) zařízení namontováno (namontována) a tvar a materiál karosérie tvořící součást vozidla, která může ovlivnit úroveň zvuku vydávaného zvukovým(i) výstražným(i) zařízením(i), a mohou mít stínicí účinek;
5)
„karoserií“ vnější konstrukce motorového vozidla, která se skládá z blatníků, dveří, sloupků, bočních stěn, střechy, podlahy, přední přepážky, zadní přepážky a/nebo jiných vnějších panelů;
6)
„typem vozidla z hlediska brzdění“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: maximální hmotnost, rozložení hmotnosti mezi nápravy, maximální konstrukční rychlost vozidla, rozměry pneumatik a kol a konstrukční vlastnosti brzdového systému a jeho konstrukčních částí;
7)
„typem vozidla z hlediska bezpečnosti elektrických zařízení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: umístění vodičů proudu a konstrukčních částí celého elektrického systému instalovaného ve vozidle, instalace elektrického hnacího ústrojí a galvanicky připojené vysokonapěťové sběrnice, jakož i druh a typ elektrického hnacího ústrojí a galvanicky připojených vysokonapěťových součástí;
8)
„stavem aktivní možné jízdy“ stav vozidla, kdy použití elektrického snímače polohy pedálu akcelerace, aktivace ekvivalentního ovladače nebo uvolnění brzdového systému způsobí, že elektrické hnací ústrojí začne pohánět vozidlo;
9)
„překážkou“ část zabezpečující ve všech směrech ochranu před přímým dotykem živých částí;
10)
„vodivým připojením“ připojení pomocí konektorů k vnějšímu napájecímu zdroji při nabíjení dobíjecího systému pro uchovávání energie (REESS);
11)
„dobíjecím systémem pro uchovávání energie“ (dále jen „REESS“) systém pro uchovávání elektrické energie, který poskytuje energii pro elektrický pohon;
12)
„propojovacím systémem pro nabíjení REESS“ elektrický obvod používaný pro nabíjení REESS z vnějšího elektrického napájecího zdroje, včetně zásuvky vozidla;
13)
„přímým dotykem“ kontakt osob s živými částmi;
14)
„elektrickou kostrou“ soustava vzájemně elektricky propojených vodivých částí, jejichž potenciál se považuje za vztažný;
15)
„elektrickým obvodem“ soustava propojených živých částí navržená tak, aby v ní za běžných provozních podmínek bylo elektrické napětí;
16)
„systémem konverze elektrické energie“ systém, který vytváří a poskytuje elektrickou energii pro elektrický pohon;
17)
„elektrickým hnacím ústrojím“ elektrický obvod, který zahrnuje trakční motor(y) a zahrnuje REESS, systém konverze elektrické energie, elektronické měniče, příslušný svazek vodičů a konektory a propojovací systém pro nabíjení REESS;
18)
„elektronickým měničem“ zařízení umožňující regulaci a/nebo konverzi elektrické energie pro elektrický pohon;
19)
„krytem“ část zakrývající vnitřní jednotky a zajišťující ochranu před přímým dotykem živých částí ze všech směrů;
20)
„nechráněnou vodivou částí“ vodivá část, které se lze dotýkat za podmínek stupně ochrany IPXXB a ve které může být v případě poruchy izolace elektrické napětí;
21)
„vnějším elektrickým napájecím zdrojem“ elektrický napájecí zdroj střídavého proudu (AC) nebo stejnosměrného proudu (DC) mimo vozidlo;
22)
„vysokonapěťovým“ klasifikace elektrické součásti nebo obvodu, pokud je efektivní hodnota (rms) jejich pracovního napětí 60 V a ≤ 1 500 Vss nebo 30 V a ≤ 1 000 Vst;
23)
„vysokonapěťovou sběrnicí“ elektrický obvod včetně propojovacího systému pro nabíjení REESS využívající vysoké napětí;
24)
„nepřímým dotykem“ kontakt osob s nechráněnými vodivými částmi;
25)
„živými částmi“ jakákoli vodivá část či části, ve které/kterých má být za běžného provozu elektrické napětí;
26)
„zavazadlovým prostorem“ prostor ve vozidle vyhrazený pro zavazadla, který je ohraničen střechou, kapotou motoru, zadní kapotou nebo zadními dveřmi a podlahou a bočními stěnami a také překážkou a krytem pro ochranu hnacího ústrojí před dotykem živých částí a který je oddělen od prostoru pro cestující přední nebo zadní přepážkou;
27)
„palubním systémem sledování izolačního odporu“ zařízení sledující izolační odpor mezi vysokonapěťovými sběrnicemi a elektrickou kostrou;
28)
„trakční baterií otevřeného typu“ kapalinová baterie, která se musí doplňovat vodou a která produkuje vodík, jenž se uvolňuje do atmosféry;
29)
„prostorem pro cestující“ prostor ve vozidle vyhrazený pro cestující, který je ohraničen střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, okenními skly, přední přepážkou a zadní přepážkou nebo zadními dveřmi, a také překážkami a kryty pro ochranu hnacího ústrojí před dotykem živých částí;
30)
„stupněm ochrany“ ochrana před dotykem živých částí zkušební sondou, jako je kloubový zkušební prst (IPXXB) nebo přístupová sonda ze zkušebního drátu (IPXXD), již poskytuje překážka/kryt;
31)
„servisním odpojovačem“ zařízení na deaktivaci elektrického obvodu za účelem provádění kontrol a údržby elektrických součástí, jako je REESS, baterie palivových článků atd.;
32)
„pevným izolátorem“ izolační krytí svazku vodičů izolující živé části před přímým dotykem ze všech směrů, kryty izolující živé části konektorů a lak nebo barva nanesená pro účely izolace;
33)
„pracovním napětím“ nejvyšší efektivní hodnota napětí elektrického obvodu (rms), kterou udává výrobce vozidla pro každý jednotlivý a galvanicky oddělený obvod a která se může vyskytnout mezi kterýmikoli vodivými částmi za podmínek obvodu naprázdno nebo za běžných provozních podmínek.
34)
„typem vozidla z hlediska životnosti“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: celkové konstrukční vlastnosti a zařízení pro výrobu a montáž vozidel a konstrukčních částí, jakož i jejich postupy řízení a zabezpečování jakosti;
35)
„typem vozidla z hlediska zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou tvar a umístění jednotlivých konstrukcí, částí a konstrukčních částí umístěných v přední a zadní části vozidla;
36)
„vyčníváním“ rozměr okraje stanovený v souladu s bodem 2 přílohy 3 předpisu EHK OSN č. 26 (5);
37)
„podlahovou čárou“ čára definovaná v bodě 2.4 předpisu EHK OSN č. 26;
38)
„konstrukcí vozidla“ části vozidla včetně karoserie, konstrukčních součástí, blatníků, opěr, vzpěr, pneumatik, kol, krytů kol a zasklení, skládající se z materiálu s minimální tvrdostí 60 Shore (A);
39)
„typem vozidla z hlediska zasklení, stíračů a ostřikovačů čelního skla a systémů odmrazování a odmlžování“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: tvar, velikost, tloušťka a vlastnosti čelního skla a jeho upevnění, vlastnosti systému stírání a ostřikování čelního skla a vlastnosti systémů odmrazování a odmlžování;
40)
„systémem stírání čelního skla“ systém, který se skládá ze zařízení ke stírání vnější plochy čelního skla a z příslušenství a ovladačů potřebných ke spuštění a zastavení tohoto zařízení;
41)
„stíranou plochou“ plocha (plochy) na čelním skle, která je stírána (které jsou stírány) stírátkem (stírátky) stěrače při činnosti systému stírání za normálních podmínek;
42)
„systémem ostřikování čelního skla“ systém, který se skládá ze zařízení pro uchovávání a přemístění kapaliny a její směrování na vnější povrch čelního skla a z ovladačů potřebných ke spuštění a zastavení tohoto zařízení;
43)
„ovladačem ostřikovače“ zařízení, kterým se systém ostřikování čelního skla ručně aktivuje a deaktivuje;
44)
„čerpadlem ostřikovače“ zařízení k přemístění ostřikovací kapaliny ze zásobníku na vnější povrch čelního skla;
45)
„tryskou“ zařízení sloužící ke směrování kapaliny na čelní sklo;
46)
„zcela naplněným systémem“ systém, který byl po určitou dobu normálně aktivován a u kterého byla kapalina přemístěna čerpadlem a potrubím a vyšla tryskou (tryskami);
47)
„očištěnou plochou“ plocha, která byla dříve znečištěna a na níž po úplném uschnutí nejsou žádné stopy po kapkách a zbývající nečistoty;
48)
„plochou výhledu A“ se rozumí zkušební oblast A, jak je definována v bodě 2.2 přílohy 18 předpisu EHK OSN č. 43 (6);
49)
„hlavním spínačem ovládání vozidla“ se rozumí zařízení, jímž se elektronický systém přístrojové desky vozidla přepíná z režimu, kdy je vypnutý, jako v případě, kdy je vozidlo zaparkované a řidič není přítomen, do běžného provozního režimu;
50)
„typem vozidla z hlediska označení ovladačů, kontrolek a indikátorů“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: počet, umístění a konstrukční vlastnosti ovladačů, kontrolek a indikátorů, přípustné odchylky měřicího mechanismu rychloměru, technická konstanta rychloměru, rozsah zobrazovaných rychlostí, celkový převodový poměr včetně redukčního převodu k rychloměru a označení minimálního a maximálního rozměru pneumatik;
51)
„ovladačem“ každé zařízení nebo součást vozidla přímo ovládaná řidičem, působící změnu stavu nebo funkce vozidla nebo jeho některé části;
52)
„kontrolkou“ optické signalizační zařízení, které indikuje aktivaci zařízení, jeho správnou nebo vadnou funkci nebo stav, případně nefunkčnost;
53)
„indikátorem“ zařízení, které podává informaci o správné funkci nebo stavu systému nebo části systému, jakou je např. stav hladiny nebo teplota určité kapaliny;
54)
„rychloměrem“ zařízení indikující řidiči rychlost vozidla v daném okamžiku;
55)
„počítadlem kilometrů“ zařízení udávající vzdálenost, kterou vozidlo urazí;
56)
„symbolem“ diagram, podle kterého lze identifikovat ovladač, kontrolku nebo indikátor;
57)
„společnou zobrazovací plochou“ specifická plocha, na které se může zobrazit více než jedna kontrolka, indikátor, symbol nebo jiná informace;
58)
„typem vozidla z hlediska montáže osvětlení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: rozměry a vnější tvar vozidla, jakož i počet, umístění a konstrukční vlastnosti namontovaných zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci;
59)
„zařízením pro osvětlení“ typově schválený světlomet nebo svítilna nebo typově schválená odrazka;
60)
„zařízením pro světelnou signalizaci“ zařízení pro osvětlení, které lze použít pro signalizaci;
61)
„jednotlivým (světelným zařízením)“ světelné zařízení nebo část zařízení, které má jedinou funkci, jednu svítící plochu a jeden nebo více zdrojů světla; může také znamenat jakoukoli sestavu dvou samostatných nebo skupinových světelných zařízení, shodných nebo nikoliv, majících tutéž funkci, pokud jsou montovány tak, že průměty ploch výstupu světla těchto světelných zařízení na danou příčnou rovinu zaujímají nejméně 60 % plochy nejmenšího obdélníku opsaného k průmětům výše zmíněných ploch výstupu světla;
62)
„plochou výstupu světla“ světelného zařízení celý vnější povrch nebo jen část vnějšího povrchu průsvitného materiálu podle dokumentace schválení typu konstrukční části; může zahrnovat činnou plochu nebo z ní zcela sestávat a může rovněž zahrnovat oblast, která je zcela opsána světelným zařízením;
63)
„svíticí plochou“ zařízení pro osvětlení plocha podle definice v bodě 2.7 předpisu EHK OSN č. 53 (7);
64)
„samostatným (světelným zařízením)“ světelné zařízení mající samostatnou svítící plochu, zdroj světla a pouzdro světlometu/svítilny;
65)
„skupinovými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné svítící plochy a zdroje světla, avšak společné pouzdro světlometu/svítilny;
66)
„sdruženými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné svítící plochy, avšak společný zdroj světla a společné pouzdro světlometu/svítilny;
67)
„sloučenými (světelnými zařízeními)“ světelná zařízení mající samostatné zdroje světla nebo jediný zdroj světla působící různými způsoby (např. odlišnosti optické, mechanické nebo elektrické), zcela nebo částečně společné svítící plochy a společné pouzdro světlometu/svítilny;
68)
„světlometem dálkového světla“ zařízení užívané pro osvětlování vozovky na velkou vzdálenost před vozidlem (dálková světla);
69)
„světlometem potkávacího světla“ zařízení užívané pro osvětlení vozovky před vozidlem, aniž by nepatřičně oslňovalo nebo obtěžovalo řidiče přijíždějící z opačného směru nebo jiné uživatele vozovky (tlumené světlo);
70)
„přední obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označení přítomnosti vozidla při pohledu zepředu;
71)
„denní svítilnou“ dopředu zaměřená svítilna používaná k tomu, aby bylo vozidlo pří jízdě ve dne lépe viditelné;
72)
„předním mlhovým světlometem“ zařízení zlepšující osvětlení vozovky za mlhy, sněžení, bouřky nebo v mračnech prachu;
73)
„směrovou svítilnou“ zařízení sloužící k upozornění ostatních uživatelů vozovky, že řidič zamýšlí změnit směr vlevo nebo vpravo;
74)
„výstražným signálem“ současná činnost všech směrových svítilen vozidla upozorňující na zvláštní nebezpečí, které vozidlo dočasně vytváří pro ostatní uživatele vozovky;
75)
„brzdovou svítilnou“ zařízení upozorňující ostatní uživatele vozovky za vozidlem, že jeho řidič uvádí do činnosti provozní brzdu;
76)
„zadní obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označování přítomnosti vozidla při pohledu zezadu;
77)
„zadní mlhovou svítilnou“ zařízení užívané k tomu, aby vozidlo bylo za mlhy, sněžení, bouřky nebo v mračnech prachu snadněji viditelné při pohledu zezadu;
78)
„zpětným světlometem“ zařízení osvětlující vozovku za vozidlem a upozorňující ostatní uživatele vozovky, že vozidlo couvá nebo bude couvat;
79)
„svítilnou zadní registrační tabulky“ zařízení užívané pro osvětlení prostoru určeného pro zadní registrační tabulku, které se skládá z jedné nebo více optických částí;
80)
„odrazkou“ zařízení užívané k označování přítomnosti vozidla odrazem světla ze zdroje světla, který není součástí tohoto vozidla, přičemž pozorovatel je v blízkosti tohoto zdroje světla; za odrazky se nepovažují registrační tabulky se zpětným odrazem ani tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla;
81)
„zadní odrazkou“ odrazka užívaná k označování přítomnosti vozidla při pohledu zezadu;
82)
„boční odrazkou“ odrazka užívaná k označení přítomnosti vozidla při pohledu z boku;
83)
„boční obrysovou svítilnou“ zařízení užívané k označení přítomnosti vozidla při pohledu z boku;
84)
„vztažnou osou“ charakteristická osa zařízení uvedená v dokumentaci pro schválení typu pro vztažný směr (H = 0°, V = 0°) úhlů pole při fotometrických měřeních a při montáži světlometu/svítilny na vozidlo;
85)
„vztažným středem“ průsečík vztažné osy s plochou výstupu světla, vztažný střed stanovuje výrobce světelného zařízení;
86)
„geometrickou viditelností“ úhly, které určují čtvercové pole, v němž musí být plocha výstupu světla zařízení pro osvětlení zcela viditelná, přičemž příslušné úhly (α svislý a β vodorovný) jsou měřeny na vnějším obrysu přivrácené plochy a světlomet/svítilna je pozorován/a z dálky; pokud se však v tomto poli nacházejí překážky, které zčásti zakrývají plochu výstupu světla, lze to akceptovat, pokud se prokáže, že i navzdory těmto překážkám jsou dodrženy fotometrické hodnoty předepsané pro schválení typu světelného zařízení jako konstrukční části;
87)
„podélnou střední rovinou vozidla“ rovina symetrie vozidla, nebo pokud vozidlo není symetrické, svislá podélná rovina protínající středy náprav vozidla;
88)
„kontrolkou činnosti“ světelný, zvukový nebo jakýkoli obdobný signál udávající, že světelné zařízení bylo uvedeno v činnost a zda funguje správně, či nikoli;
89)
„kontrolkou zapojení obvodu“ kontrolka udávající, že zařízení bylo uvedeno v činnost, avšak neudávající, zda toto zařízení funguje správně, či nikoli;
90)
„typem vozidla z hlediska viditelnosti směrem dozadu“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: rozměry a vnější tvar vozidla, jakož i počet, umístění a konstrukční vlastnosti namontovaných zařízení pro nepřímý výhled;
91)
„typem vozidla z hlediska ochranné konstrukce při převrácení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukce na vozidle, jejichž hlavním účelem je zmírnit riziko závažného poranění cestujících ve vozidle vyplývající z převrácení vozidla při běžném používání nebo tomuto riziku předejít;
92)
„chráněným prostorem“ prostor zaujímaný figurínou odpovídající 50. percentilu mužské populace, kterou představuje antropomorfní zkušební zařízení Hybrid III v normální poloze při sezení na všech místech k sezení;
93)
„typem vozidla z hlediska kotevních úchytů bezpečnostních pásů a bezpečnostních pásů“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: hlavní koncepční a konstrukční vlastnosti vozidla a kotevních úchytů bezpečnostních pásů a počet, umístění a sestava namontovaných bezpečnostních pásů;
94)
„seřizovacím systémem“ zařízení, jímž se části sedadla mohou nastavit do polohy vyhovující tvaru těla sedící osoby včetně podélného, svislého a/nebo úhlového seřízení;
95)
„přestavovacím systémem“ seřizovací a zajišťovací systém včetně sklopného opěradla namontovaného na sedadla před jinými sedadly, což umožňuje cestujícím nástup a výstup z těchto zadních sedadel, pokud nejsou vedle této zadní řady sedadel žádné dveře;
96)
„sedlem“ místo k sezení, na kterém řidič nebo cestující sedí obkročmo;
97)
„sedadlem“ místo k sezení, které není sedlem a které má opěradlo podepírající záda řidiče nebo spolujezdce;
98)
„opěradlem“ konstrukční prvek za R-bodem místa k sezení ve výšce více než 450 mm, měřeno od svislé roviny procházející R-bodem, o které se mohou zcela opírat záda sedící osoby;
99)
„figurínou odpovídající 50. percentilu mužské populace“ fyzické antropomorfní zkušební zařízení, které má předepsané rozměry a hmotnost nebo virtuální model, které představují tělo průměrného muže;
100)
„skutečnými kotevními úchyty bezpečnostního pásu“ místo na nosné konstrukci vozidla nebo na nosné konstrukci sedadla nebo kterékoliv jiné části vozidla, na něž mají být soupravy bezpečnostních pásů fyzicky namontovány;
101)
„účinnými kotevními úchyty bezpečnostních pásů“ jasně definované místo ve vozidle, které je dostatečně pevné, aby bylo schopno změnit směrování, průběh a směr bezpečnostního pásu, jímž je připoután cestující ve vozidle; jedná se o místo nacházející se nejblíže k té části pásu, který je ve skutečném a přímém kontaktu s uživatelem;
102)
„místem k sezení vpředu“ jedno místo k sezení umístěné v nejpřednější části vozidla, které může být součástí řady několika dalších míst k sezení;
103)
„místem k sezení vzadu“ jedno místo k sezení, které se nachází zcela za linií míst k sezení vpředu a které může být součástí řady několika míst k sezení;
104)
„vztažnou čárou trupu“ čára trupu určená výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovená v souladu s přílohou 3 předpisu EHK OSN č. 17 (8);
105)
„úhlem trupu“ úhel v rozmezí mezi svislicí a čárou trupu;
106)
„konstrukční polohou“ poloha, do které lze zařízení, jako je například sedadlo, nastavit tak, aby všechna příslušná nastavení co nejvíce odpovídala určité poloze;
107)
„ISOFIXem“ systém připojení dětských zádržných systémů k vozidlům vybavený dvěma pevnými kotevními úchyty na vozidle, dvěma odpovídajícími pevnými třmeny na dětském zádržném systému a prostředkem omezujícím rotaci dětského zádržného systému kolem příčné osy;
108)
„typem vozidla z hlediska místa k sezení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: tvar, umístění a počet sedadel nebo sedel;
109)
„figurínou odpovídající 5. percentilu ženské populace“ fyzické antropomorfní zkušební zařízení, které má předepsané rozměry a hmotnost, nebo virtuální model, které představují tělo drobné ženy;
110)
„typem vozidla z hlediska řiditelnosti, vlastností při ostrém zatáčení a schopnosti otáčení“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti mechanismu řízení, zařízení zpětného chodu a uzávěrek diferenciálu, pokud je vozidlo těmito zařízeními vybaveno;
111)
„kruhem otáčení vozidla“ kruh, v němž se při jízdě vozidla po kružnici nalézají průměty všech bodů vozidla na rovinu země, s výjimkou zpětných zrcátek;
112)
„neobvyklými vibracemi“ vibrace, které se podstatně liší od normálních a konstantních vibrací a vyznačují se jedním nebo více nechtěnými prudkými zvýšeními amplitudy vibrace, což vede ke zvýšení řídicích sil, které nejsou konstantní a jejichž povaha není předvídatelná;
113)
„typem vozidla z hlediska montáže pneumatik“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou typy pneumatik, minimální a maximální označení rozměrů pneumatiky, rozměry kola a hloubka zálisu, nebo pokud jde o rychlostní kapacitu a únosnost vhodné pro montáž a vlastnosti namontovaných krytů kol;
114)
„hloubkou zálisu kola“ vzdálenost od opěrného čela náboje kola ke střední rovině ráfku;
115)
„náhradním celkem pro dočasné užití“ celek s pneumatikou odlišnou od pneumatik určených pro montáž na vozidle pro běžné jízdní podmínky, která je určena pouze pro dočasné užití za omezených jízdních podmínek;
116)
„maximálním zatížením“ hmotnost, kterou je pneumatika schopna nést, pokud je používána v souvislosti s pokyny k použití stanovenými výrobcem pneumatik, vyjádřená číslem indexu únosnosti;
117)
„indexem únosnosti“ číslo spojované s maximálním zatížením pneumatiky a vztahující se k definici v bodě 2.26 předpisu EHK OSN č. 75 (9) „ v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 30 (10), v bodě 2.27 předpisu EHK OSN č. 54 (11) a v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 106 (12);
118)
„symbolem kategorie rychlosti“ symbol definovaný v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 75, v bodě 2.29 předpisu EHK OSN č. 30, v bodě 2.28 předpisu EHK OSN č. 54 a v bodě 2.29 předpisu EHK OSN č. 106;
119)
„typem vozidla z hlediska tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla a jejího umístění na vozidle“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako je maximální konstrukční rychlost vozidla a materiál, orientace a konstrukční vlastnosti tabulky s maximální povolenou rychlostí vozidla;
120)
„prakticky rovným povrchem“ povrch pevného materiálu s poloměrem zakřivení nejméně 5 000 mm;
121)
„typem vozidla z hlediska vnitřní výbavy a dveří“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti vnitřní výbavy vozidla, počet a umístění sedadel a dveří;
122)
„úrovní přístrojové desky“ čára definovaná styčnými body svislých tečen s přístrojovou deskou nebo na úrovni vodorovné roviny shodující se s R-bodem místa k sezení pro řidiče, který je umístěn výše než příslušný styčný bod dané tečny;
123)
„hranami, kterých se lze dotknout“ hrany, kterých se může dotknout povrch zkušebního zařízení a které mohou sestávat z konstrukcí, prvků nebo konstrukčních částí, které se nacházejí kdekoli ve vozidle, včetně, nikoli však výhradně, na podlaze prostoru pro cestující, bočnicích, dveřích, oknech, střeše, střešních sloupcích, střešních žebrech, slunečních clonách, přístrojové desce, volantu, ovládacím orgánu řízení, sedadlech, opěrkách hlavy, bezpečnostních pásech, pákách, klikách, krytech, přihrádkách a světlech;
124)
„dveřmi“ jakákoli konstrukce nebo materiál, které je nutno otevřít, přemístit, složit, rozepnout, odsunout nebo s nimi jakýmkoli jiným způsobem manipulovat, aby mohly osoby vstupovat do vozidla nebo z něho vystupovat;
125)
„středem dveří“ rozměrové umístění ve svislé rovině rovnoběžné se střední podélnou rovinou vozidla, které se shoduje s těžištěm dveří;
126)
„typem vozidla z hlediska maximálního trvalého jmenovitého nebo netto výkonu a/nebo konstrukčního omezení rychlosti vozidla“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: maximální trvalý výkon elektromotoru (elektromotorů) a/nebo motoru, maximální konstrukční rychlost vozidla a konstrukční vlastnosti zařízení a metody používané k účinnému omezení maximální dosažitelné rychlosti a/nebo výkonu vozidla;
127)
„typem vozidla z hlediska integrity konstrukce“ vozidla, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou: konstrukční vlastnosti mechanických spojů, jako jsou například svary a závitové přípojky, a rovněž rám, podvozek nebo kostra vozidla a způsob, jakým jsou zajištěny.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 3
Požadavky na instalaci a na prokazování ve vztahu k funkční bezpečnosti
1. Výrobci vybaví vozidla kategorie L systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky ovlivňujícími funkční bezpečnost, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo bylo při běžném provozu a údržbě v souladu s předpisy výrobce v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy. V souladu s články 6 až 22 musí výrobci prokázat prostřednictvím fyzické prokazovací zkoušky schvalovacímu orgánu, že vozidla kategorie L, která jsou dodávána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu v Unii, jsou v souladu s požadavky na funkční bezpečnost uvedenými v článcích 18, 20, 22 a 54 nařízení (EU) č. 168/2013 a s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy stanovenými v tomto nařízení.
2. Výrobci musí prokázat, že náhradní díly a zařízení, které jsou uvedeny na trh nebo do provozu v Unii, byly schváleny v souladu s požadavky nařízení (EU) č. 168/2013, jak je uvedeno v podrobných technických požadavcích a zkušebních postupech uvedených v tomto nařízení. Schválené vozidlo kategorie L vybavené takovým náhradním dílem nebo zařízením musí splňovat stejné požadavky na zkoušky funkční bezpečnosti a mezní hodnoty výkonu jako vozidlo vybavené původním dílem nebo zařízením, které splňuje požadavky životnosti v rozsahu uvedeném v čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 168/2013 včetně.
3. Výrobci předloží schvalovacímu orgánu popis přijatých opatření bránících neoprávněným úpravám a modifikacím systému řízení hnacího ústrojí včetně počítačů řídících funkční bezpečnost.
Článek 4
Uplatňování předpisů EHK OSN
1. Na schvalování typu se vztahují předpisy EHK OSN a jejich změny uvedené v příloze I tohoto nařízení.
2. Odkazy na vozidla kategorie L1, L2, L3, L4, L5, L6 a L7 v předpisech EHK OSN se rozumí odkazy na vozidla kategorie L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e (v tomto pořadí) podle tohoto nařízení včetně případných dílčích kategorií.
3. Vozidla s maximální konstrukční rychlostí ≤ 25 km/h musí splňovat všechna příslušná ustanovení předpisů EHK OSN vztahující se na vozidla s maximální konstrukční rychlostí 25 km/h.
Článek 5
Technické specifikace požadavků na funkční bezpečnost vozidel a zkušebních postupů
1. Zkušební postupy týkající se výkonu funkční bezpečnosti musí být provedeny v souladu se zkušebními požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Zkušební postupy musí být provedeny nebo dosvědčeny schvalovacím orgánem, případně technickou zkušebnou, pokud je schvaluje schvalovací orgán.
3. Metody měření a výsledky zkoušek se oznámí schvalovacímu orgánu ve formátu zkušebního protokolu stanoveném v čl. 72 písm. g) nařízení (EU) č. 168/2013.
Článek 6
Požadavky na zvuková výstražná zařízení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zvuková výstražná zařízení uvedené v příloze II části B1 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze II tohoto nařízení.
Článek 7
Požadavky na brzdění, včetně protiblokovacích a kombinovaných brzdných systémů, pokud je jimi vozidlo vybaveno
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro brzdění, včetně protiblokovacích a kombinovaných brzdných systémů, pokud je jimi vozidlo vybaveno, uvedené v příloze II části B2 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013, musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze III tohoto nařízení.
Článek 8
Požadavky na bezpečnost elektrických zařízení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro bezpečnost elektrických zařízení uvedené v příloze II části B3 nařízení (EU) č.168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 9
Požadavky na prohlášení výrobce o zkouškách životnosti systémů, konstrukčních částí a zařízení kritických z hlediska funkční bezpečnosti
Prohlášení výrobce o požadavcích týkajících se zkoušek životnosti systémů, částí a zařízení z hlediska funkční bezpečnosti uvedené v příloze II části B4 nařízení (EU) č. 168/2013 musí splňovat požadavky uvedené v příloze V tohoto nařízení.
Článek 10
Požadavky na zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zařízení pro ochranu proti podjetí zepředu a zezadu uvedené v příloze II části B5 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 11
Požadavky na zasklení, stírače a ostřikovače čelního skla a systémy odmrazování a odmlžování
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro zasklení, stírače a ostřikovače čelního skla a systémy odmrazování a odmlžování uvedené v příloze II části B6 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 12
Požadavky na ovladače ovládané řidičem včetně identifikace ovladačů, kontrolek a ukazatelů
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ovladače ovládané řidičem včetně identifikace ovladačů, kontrolek a ukazatelů uvedené v příloze II části B7 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze VIII tohoto nařízení.
Článek 13
Požadavky na montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci včetně automatického zapínání osvětlení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci včetně automatického zapínání osvětlení uvedené v příloze II části B8 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze IX tohoto nařízení.
Článek 14
Požadavky na viditelnost směrem dozadu
Zkušební postupy a měření s cílem zkoušet příslušné požadavky na výkon použitelné pro viditelnost směrem dozadu uvedené v příloze II části B9 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze X tohoto nařízení.
Článek 15
Požadavky na ochrannou konstrukci při převrácení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ochranné konstrukce při převrácení uvedené v příloze II části B10 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XI tohoto nařízení.
Článek 16
Požadavky na kotevní úchyty bezpečnostních pásů a bezpečnostní pásy
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro kotevní úchyty bezpečnostních pásů a bezpečnostní pásy uvedené v příloze II části B11 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XII tohoto nařízení.
Článek 17
Požadavky na místa k sezení (sedla a sedadla)
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro místa k sezení (sedla a sedadla) uvedené v příloze II části B12 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 18
Požadavky na řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro řiditelnost, vlastnosti při ostrém zatáčení a schopnost otáčení uvedené v příloze II části B13 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 19
Požadavky na montáž pneumatik
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro montáž pneumatik uvedené v příloze II části B14 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XV tohoto nařízení.
Článek 20
Požadavky na tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro tabulku s maximální povolenou rychlostí vozidla a její umístění na vozidle kategorie L uvedené v příloze II části B15 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVI tohoto nařízení.
Článek 21
Požadavky na ochranu cestujících ve vozidle včetně vnitřní výbavy a dveří vozidla
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro ochranu cestujících ve vozidle včetně vnitřní výbavy a dveří vozidla uvedené v příloze II části B16 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVII tohoto nařízení.
Článek 22
Požadavky na maximální trvalý jmenovitý nebo netto výkon nebo na konstrukční omezení rychlosti vozidla
Zkušební postupy a požadavky na výkon použitelné pro maximální trvalý jmenovitý nebo netto výkon nebo konstrukční omezení rychlosti vozidel kategorie L uvedené v příloze II části B17 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být provedeny a ověřeny v souladu s požadavky stanovenými v příloze XVIII tohoto nařízení.
Článek 23
Požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel
Požadavky na kompaktnost konstrukce vozidel uvedené v příloze II části B18 a v příloze VIII nařízení (EU) č. 168/2013 musí být dodržovány v souladu s požadavky stanovenými v příloze XIX tohoto nařízení.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 24
Schvalování typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
V souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 168/2013 a s účinností od dat stanovených v jeho příloze IV budou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a ustanoveními tohoto nařízení, považovat prohlášení o shodě za neplatná pro účely čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013 a z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti zakáží dodávání takových vozidel na trh, jejich registraci nebo uvádění do provozu.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. října 2013.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 3/2014
z dne 24. oktobra 2013
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 168/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z zahtevami glede funkcionalne varnosti vozil za homologacijo dvo- ali trikolesnih vozil in štirikolesnikov
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 168/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru dvo- ali trikolesnih vozil in štirikolesnikov (1) ter zlasti členov 18(3), 20(2), 22(5), 54(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Notranji trg zajema območje brez notranjih meja, v katerem je zagotovljen prosti pretok blaga, oseb, storitev in kapitala. Za ta namen se za vozila kategorije L ter njihove sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote, kot so opredeljeni z Uredbo (EU) št. 168/2013, uporablja celovit sistem EU-homologacije in okrepljenega tržnega nadzora.
(2)
Izraz „vozila kategorije L“ zajema številne različne tipe lahkih vozil z dvema, tremi ali štirimi kolesi, npr. kolesa na motorni pogon, dvo- in trikolesni mopedi, dvo- in trikolesna motorna kolesa, motorna kolesa z bočno prikolico in štirikolesna vozila (štirikolesniki), kot so cestni štirikolesniki, štirikolesna terenska vozila in kvadrimobili.
(3)
Unija je s Sklepom Sveta 97/836/ES (2) pristopila k Sporazumu Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabijo na njih, ter o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov („Revidiran sporazum iz leta 1958“).
(4)
S sklepom 97/836/ES je Unija pristopila tudi k pravilnikom Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo (UNECE) št. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 28, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 46, 48, 58, 66, 73, 77, 79, 80, 87, 89, 90, 91, 93, 97, 98, 99, 100 in 102.
(5)
Unija je pristopila k Pravilniku UNECE št. 110 o posebnih sestavnih delih motornih vozil, ki za pogon uporabljajo stisnjen zemeljski plin (CNG), in o vozilih v zvezi z vgradnjo posebnih sestavnih delov homologiranega tipa za uporabo stisnjenega zemeljskega plina (CNG) za pogon. S Sklepom Sveta 2000/710/ES (3) je Unija pristopila k Pravilniku UNECE št. 67 o homologaciji posebne opreme motornih vozil, ki za pogon uporabljajo utekočinjen naftni plin.
(6)
Proizvajalci zaprosijo za homologacijo vozil kategorije L, njihovih sistemov, sestavnih delov ali samostojnih tehničnih enot v skladu z Uredbo (EU) št. 168/2013. V zakonodaji Unije je večina zahtev glede delov vozil prenesena iz ustreznih pravilnikov UNECE. Pravilniki UNECE se stalno spreminjajo v skladu s tehnološkim napredkom, zato je treba redno posodabljati tudi ustrezne predpise Unije. Da bi se izognili temu podvajanju, je skupina na visoki ravni CARS 21 priporočila (4), da se več direktiv Unije nadomesti z vključitvijo ustreznih pravilnikov UNECE v zakonodajo Unije in njihovo obvezno uporabo.
(7)
Možnost uporabe pravilnikov UNECE v zakonodaji Unije, ki zagotavlja vključitev navedenih pravilnikov UNECE za namen EU-homologacije vozil, je določena v Uredbi (EU) št. 168/2013. V skladu s to uredbo se homologacija v skladu s pravilniki UNECE, ki se uporabljajo obvezno, šteje za EU-homologacijo v skladu z navedeno uredbo in njenimi delegiranimi in izvedbenimi ukrepi.
(8)
Obvezna uporaba pravilnikov UNECE prispeva k preprečevanju podvajanja tehničnih zahtev ter certificiranja in upravnih postopkov. Poleg tega bi lahko homologacija, ki temelji neposredno na mednarodno dogovorjenih standardih, izboljšala dostop do trgov tretjih držav, zlasti držav, ki so pogodbenice revidiranega sporazuma iz leta 1958, in tako okrepila konkurenčnost industrije Unije.
(9)
Zato je primerno vključiti pravilnike UNECE št. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 26, 28, 30, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 46, 48, 53, 54, 55, 56, 57, 60, 62, 64, 67, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 87, 90, 91, 97, 98, 99, 100, 104, 106, 110, 112, 113, 116, 119, 121, 122, 123 in 127 v seznam pravilnikov UNECE, ki se obvezno uporabljajo, kot je določeno v Prilogi I k tej uredbi.
(10)
V členu 22 Uredbe (EU) št. 168/2013 ter prilogah II(B) in VIII so določene zahteve glede funkcionalne varnosti. Zahteve glede sedežev, upravljivosti, vožnje v ovinkih in zavijanja, preskušanja vzdržljivosti sistemov, delov in opreme, ki so kritični za funkcionalno varnost, ter trdnosti konstrukcije vozila so ključnega pomena za funkcionalno varnost vozila kategorije L, pa tudi zahteve glede električne varnosti, ki so bile dodane zaradi prilagoditve tehničnemu napredku. Zahteve glede tablice z omejitvijo hitrosti in mestom njene namestitve na vozilo, pa tudi glede zaščitne konstrukcije proti prevrnitvi, so bile sprejete za obravnavo posebnih značilnosti vozil kategorije L7e-B, ki so bila namenjena za uporabo na terenu, vendar vozijo tudi po javnih cestah z utrjeno površino.
(11)
Omejitev razmerja med dodatno pogonsko močjo za kolesa, ki so konstruirana za pogon na pedala, in dejansko močjo, ustvarjeno s poganjanjem pedal, na „štiri“, kot je določeno v Prilogi XIX, zahteva dodatno znanstveno raziskavo in oceno. Ko bodo na voljo znanstveni in statistični podatki o vozilih, danih na trg, bo morda razmerje „štiri“, omenjeno zgoraj, ponovno preučeno pri spremembi te uredbe v prihodnosti
(12)
Ta uredba bi se morala uporabljati od datuma začetka uporabe Uredbe (EU) št. 168/2013 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
VSEBINA IN OPREDELITVE POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa podrobne tehnične zahteve in preskusne postopke glede funkcionalne varnosti za homologacijo in tržni nadzor vozil kategorije L, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila v skladu z Uredbo (EU) št. 168/2013, ter seznam pravilnikov UNECE in sprememb teh pravilnikov.
Člen 2
Opredelitve pojmov
Uporabljajo se opredelitve pojmov Uredbe (EU) št. 168/2013. Poleg tega se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„zvočna opozorilna naprava“ pomeni napravo, ki oddaja zvočni signal in je namenjena za opozarjanje na vozilo ali manevriranje z njim v položaju, nevarnem z vidika prometne varnosti; naprava ima eno ali več odprtin za oddajanje zvoka, ki ga ustvarja en sam vir energije, ali je sestavljena iz več sestavnih delov, od katerih vsak oddaja zvočni signal in deluje sočasno na podlagi aktiviranja enega samega upravljalnega elementa;
2.
„tip električne zvočne opozorilne naprave“ pomeni zvočne opozorilne naprave, ki se med seboj bistveno ne razlikujejo zlasti po naslednjem: blagovni znamki ali imenu, načelu delovanja, vrsti vira energije (enosmerni tok, izmenični tok, stisnjen zrak), zunanji obliki ohišja, obliki in merah membrane(membran), obliki ali tipu odprtin(-e) za oddajanje zvoka, nazivni frekvenci zvoka, nazivni napajalni napetosti, pri opozorilnih napravah, ki jih napaja neposredno zunanji vir stisnjenega zraka, pa tudi po nazivnem obratovalnem tlaku;
3.
„tip mehanske zvočne opozorilne naprave“ pomeni zvočne opozorilne naprave, ki se med seboj bistveno ne razlikujejo zlasti po naslednjem: blagovni znamki ali imenu, načelu delovanja, tipu sproženja, zunanji obliki in velikosti zvonca ter notranji konstrukciji;
4.
„tip vozila glede na zvočno opozarjanje“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v naslednjih bistvenih vidikih: številu zvočnih opozorilnih naprav, vgrajenih na vozila, tipu(tipih) zvočnih opozorilnih naprav, vgrajenih na vozila, okovju, uporabljenem za vgradnjo ene ali več zvočnih opozorilnih naprav na vozilo, položaju in usmeritvi ene ali več zvočnih opozorilnih naprav na vozilu, stabilnosti delov konstrukcije, na katere se namesti ena ali več zvočnih opozorilnih naprav, ter obliki in materialih karoserije kot dela vozila, ki lahko vpliva na jakost zvoka, ki ga oddaja ena ali več zvočnih opozorilnih naprav, in lahko ta zvok duši;
5.
„karoserija“ pomeni zunanjo konstrukcijo motornega vozila, ki je sestavljena iz odbojnikov, vrat, stebričkov, stranskih sten, strehe, tal, prednje stene, zadnje stene in/ali zunanjih plošč;
6.
„tip vozila glede na zaviranje“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so največja skupna dovoljena masa vozila, porazdelitev mase na osi, največja konstrukcijsko določena hitrost vozila, velikosti pnevmatik in mere koles ter značilnosti zasnove zavornega sistema in njegovih sestavnih delov;
7.
„tip vozila glede na električno varnost“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so mesto vgradnje prevodnih delov in sestavnih delov celotnega električnega sistema, vgrajenega v vozilo, vgradnja električnega pogonskega sistema in galvansko spojenega visokonapetostnega vodila ter narava in vrsta električnega pogonskega sistema in galvansko spojenih visokonapetostnih sestavnih delov;
8.
„stanje vožnja omogočena“ pomeni stanje vozila, pri katerem uporaba pozicijskega senzorja za električno pospeševanje, aktiviranje enakovrednega upravljala ali sprostitev zavornega sistema povzroči, da električni pogonski sistem premakne vozilo;
9.
„pregrada“ pomeni del, ki ščiti pred neposrednim stikom z deli pod napetostjo iz katere koli smeri;
10.
„prevodna povezava“ pomeni povezavo med konektorji in zunanjim virom napajanja z električno energijo s konektorji pri napajanju sistema za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja (REESS);
11.
„sistem za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja (REESS)“ pomeni sistem za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja, ki zagotavlja energijo za električni pogon;
12.
„priklopni sistem za napajanje sistema za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja“ pomeni električni tokokrog, ki se uporablja za napajanje sistema za shranjevanje električne energije, ki ga je mogoče napajati iz zunanjega vira napajanja z električno energijo, vključno z dovodom v vozilo;
13.
„neposredni stik“ pomeni stik oseb z deli pod napetostjo;
14.
„električna šasija“ pomeni sklop električno povezanih prevodnih delov, katerih potencial se upošteva kot referenca;
15.
„električni tokokrog“ pomeni sklop povezanih delov pod napetostjo, ki so zasnovani tako, da so pri običajnem delovanju oskrbovani z električno energijo;
16.
„sistem za pretvorbo električne energije“ pomeni sistem, ki ustvarja in zagotavlja električno energijo za električni pogon;
17.
„električni pogonski sistem“ pomeni električni tokokrog, ki vključuje pogonski motor oziroma motorje in lahko vključuje sistem za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja, sistem za pretvorbo električne energije, elektronske pretvornike, ustrezne kable in konektorje ter priklopni sistem za napajanje sistema za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja;
18.
„elektronski pretvornik“ pomeni napravo, ki omogoča krmiljenje in/ali pretvorbo električne energije za električni pogon;
19.
„ohišje“ pomeni del, ki obdaja notranje enote in jih ščiti pred neposrednim stikom iz katere koli smeri;
20.
„izpostavljeni prevodni del“ pomeni prevodni del, ki se ga je mogoče dotakniti v skladu z določbami stopnje zaščite IPXXB in ki zaradi napake v izolaciji pride pod napetost;
21.
„zunanji vir napajanja z električno energijo“ pomeni vir napajanja z električno energijo z izmeničnim (AC) ali enosmernim tokom (DC) zunaj vozila;
22.
„visoka napetost“ pomeni razvrstitev električnega sestavnega dela ali tokokroga, če je njegova obratovalna napetost 60 V in ≤ 1 500 V DC ali 30 V in ≤ 1 000 V AC efektivne vrednosti (r.m.s.);
23.
„visokonapetostno vodilo“ pomeni električni tokokrog, vključno s priklopnim sistemom za napajanje sistema za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja, ki deluje pri visoki napetosti;
24.
„posredni stik“ pomeni stik oseb z izpostavljenimi prevodnimi deli;
25.
„deli pod napetostjo“ pomenijo prevodne dele, ki so pri običajni uporabi oskrbovani z električno energijo;
26.
„prtljažni prostor“ pomeni prostor v vozilu za prtljago, ki ga omejujejo streha, pokrov motorja, pokrov prtljažnika ali zadnja vrata, pod in bočne stene ter pregrada in ohišje za zaščito pogonskega sistema pred neposrednim stikom z deli pod napetostjo, ki je od prostora za potnike ločen s prednjo ali zadnjo pregradno steno;
27.
„vgrajeni sistem nadzora izolacijske upornosti“ pomeni napravo, ki nadzira izolacijsko upornost med visokonapetostnimi vodili in električno šasijo;
28.
„pogonski akumulator odprtega tipa“ pomeni tekočinski akumulator, ki ga je treba polniti z vodo in ustvarja vodikov plin, ki se sprošča v ozračje;
29.
„prostor za potnike“ pomeni prostor v vozilu, namenjen potnikom, ki ga omejujejo streha, pod, bočne stene, vrata, okenska stekla, prednja in zadnja pregradna stena ali zadnja vrata ter pregrade in ohišja za zaščito pogonskega sistema pred neposrednim stikom z deli pod napetostjo;
30.
„stopnja zaščite“ pomeni zaščito, ki jo zagotavlja pregrada ali ohišje v zvezi s stikom preskusne sonde, kot so preskusni zobci (IPXXB) ali žična sonda za preverjanje možnosti dotika (IPXXD), z deli pod napetostjo;
31.
„vzdrževalno stikalo“ pomeni napravo za izklop električnega tokokroga pri servisiranju ali preverjanju električnih sestavnih delov, kot sta sistem za shranjevanje električne energije z možnostjo ponovnega polnjenja in gorivne celice;
32.
„trdni izolator“ pomeni izolacijsko prevleko kablov, ki izolira dele pod napetostjo pred neposrednim stikom iz katere koli smeri; pokrovi za izolacijo delov konektorjev, ki so pod napetostjo, in lak ali barvo, ki je nanesena za izolacijo;
33.
„obratovalna napetost“ pomeni največjo efektivno vrednost (r.m.s.) napetosti električnega tokokroga, ki jo določi proizvajalec vozila za vsak ločen in galvansko ločen tokokrog, in se lahko pojavi med katerimi koli prevodnimi deli v pogojih odprtega vezja ali v običajnih pogojih delovanja;
34.
„tip vozila glede na trdnost“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so splošne značilnosti zasnove, naprave za proizvodnjo in montažo vozil in sestavnih delov ter postopki za nadzor in zagotavljanje kakovosti;
35.
„tip vozila glede na konstrukcijo za zaščito pred podletom od spredaj in zadaj“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot je oblika in mesto konstrukcij, delov in sestavnih delov, nameščenih na sprednjem in zadnjem delu vozila;
36.
„štrleči del“ pomeni mero zunanjega roba, kot je opredeljena v skladu z odstavkom 2 Priloge 3 k Pravilniku UNECE št. 26 (5);
37.
„talna črta“ pomeni črto, kot je opredeljena v odstavku 2.4 Pravilnika UNECE št. 26;
38.
„konstrukcija vozila“ pomeni dele vozila, vključno s karoserijo, sestavnimi deli, odbojniki, oporniki, vzvodi, pnevmatikami, kolesi, pokrovi koles in zasteklitvijo, narejenimi iz materiala s trdoto vsaj 60 po Shoru (A);
39.
„tip vozila glede na zasteklitev, naprave za brisanje in pranje ter sisteme za odmrzovanje in sušenje vetrobranskih stekel“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih kot so oblika, velikost, debelina in značilnosti vetrobranskega stekla in njegovega okovja, značilnosti sistema za brisanje in pranje ter značilnosti sistemov za odmrzovanje in sušenje vetrobranskih stekel;
40.
„sistem za brisanje vetrobranskega stekla“ pomeni napravo za brisanje zunanje površine vetrobranskega stekla s pripadajočimi deli ter z upravljalno napravo za vklop in izklop te naprave;
41.
„polje brisalca“ pomeni površino vetrobranskega stekla, ki jo brišejo brisalci, ko sistem za brisanje deluje v normalnih pogojih;
42.
„sistem za pranje vetrobranskega stekla“ pomeni napravo za shranjevanje, prenos in brizganje tekočine na zunanjo površino vetrobranskega stekla z upravljalno napravo za vklop in izklop te naprave;
43.
„upravljalna naprava za pranje“ pomeni napravo za ročno vklapljanje in izklapljanje sistema za pranje vetrobranskega stekla;
44.
„črpalka za pranje vetrobranskega stekla“ pomeni napravo za prenos tekočine za pranje iz posode za tekočino na zunanjo stran vetrobranskega stekla;
45.
„šoba“ pomeni napravo, ki usmerja tekočino na vetrobransko steklo;
46.
„popolnoma napolnjen (sistem)“ pomeni sistem, ki je bil vklopljen normalno za določeno obdobje in v katerem se tekočina prenaša prek črpalke in po cevi ter iz šob;
47.
„očiščena površina“ pomeni predhodno umazano površino, na kateri ni več sledi kapelj in preostale umazanije, potem ko se je popolnoma posušila;
48.
„vidno polje A“ pomeni preskusno površino A, kakor je opredeljena v odstavku 2.2. Priloge 18 k Pravilniku UNECE št. 43 (6);
49.
„glavno nadzorno stikalo vozila“ pomeni napravo, s katero se elektronski sistem, vgrajen v vozilo, iz izključenega stanja, kot je v primeru, ko je vozilo parkirano in je voznik odsoten, preklopi v normalni način delovanja;
50.
„tip vozila glede na oznake upravljalnih elementov, kontrolnih svetilk in kazalnih instrumentov“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih kot so število, mesto in značilnosti zasnove upravljalnih elementov, kontrolnih svetilk in kazalnih instrumentov, dovoljena odstopanja merilnega mehanizma merilnika hitrosti, tehnična konstanta merilnika hitrosti, razpon prikazanih hitrosti, skupno prestavno razmerje do merilnika hitrosti, vključno z morebitnimi reduktorji, ter najmanjša in največja velikost pnevmatik;
51.
„naprava za upravljanje“ pomeni kateri koli del vozila ali sestavni del, ki ga aktivira voznik, kar povzroči spremembo v stanju ali delovanju vozila ali enega izmed njegovih delov;
52.
„kontrolna svetilka“ pomeni optični signal, ki kaže aktiviranje neke naprave, pravilno ali nepravilno delovanje ali stanje ali odpoved delovanja;
53.
„opozorilna svetilka“ pomeni napravo, ki obvešča o pravilnem delovanju ali stanju nekega sistema ali dela sistema, kot je npr. nivo ali temperatura neke tekočine;
54.
„merilnik hitrosti“ pomeni napravo, ki vozniku v vsakem trenutku kaže hitrost vozila;
55.
„kilometrski števec“ pomeni napravo, ki kaže razdaljo, ki jo je prevozilo vozilo;
56.
„simbol“ pomeni diagram, na podlagi katerega se opredeli naprava za upravljanje, kontrolna svetilka ali opozorilna svetilka;
57.
„skupni prostor“ pomeni določen prostor, na katerem se lahko prikažejo več kot ena kontrolna svetilka, opozorilna svetilka, simbol ali druga informacija;
58.
„tip vozila glede na vgradnjo svetlobnih naprav“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so mere in zunanja oblika vozila ter število, mesto vgradnje in značilnosti zasnove vgrajenih svetlobnih in svetlobno-signalnih naprav;
59.
„svetlobna naprava“ pomeni homologirano svetilko ali homologiran odsevnik;
60.
„svetlobno-signalna naprava“ pomeni svetlobno napravo, ki se lahko uporablja za signaliziranje;
61.
„posamična (svetlobna naprava)“ pomeni svetlobno napravo ali del naprave, ki ima eno funkcijo in eno površino sevanja ter enega ali več svetlobnih virov; lahko pomeni tudi kateri koli sklop dveh samostojnih ali združenih svetlobnih naprav, enakih ali različnih, z isto funkcijo, če sta vgrajeni tako, da projekcije površin sevanja svetlobnih naprav na dano prečno ravnino zavzemajo najmanj 60 % najmanjšega pravokotnika, ki je očrtan projekcijam navedenih površin sevanja;
62.
„površina sevanja“ svetlobne naprave pomeni vso zunanjo površino materiala, ki prepušča svetlobo, ali njen del, kot je opredeljeno v dokumentaciji o homologaciji za sestavne dele; lahko vključuje svetlečo površino ali je v celoti sestavljena iz svetleče površine in lahko vključuje tudi območje, ki je popolnoma obdano s svetlobno napravo;
63.
„svetleča površina“ svetlobne naprave pomeni površino, ki je opredeljena v odstavku 2.7 Pravilnika UNECE št. 53 (7);
64.
„neodvisna (svetlobna naprava)“ pomeni svetlobno napravo z ločeno svetlečo površino, svetlobnim virom in ohišjem svetilke;
65.
„združene (svetlobne naprave)“ pomenijo svetlobne naprave z ločenimi svetlečimi površinami in svetlobnimi viri, vendar skupnim ohišjem svetilke;
66.
„kombinirane (svetlobne naprave)“ pomenijo svetlobne naprave z ločenimi svetlečimi površinami, vendar skupnim svetlobnim virom in skupnim ohišjem;
67.
„integrirane (svetlobne naprave)“ pomenijo svetlobne naprave z ločenimi svetlobnimi viri ali enim svetlobnim virom, ki delujejo pod različnimi pogoji (npr. optične, mehanske ali električne razlike), v celoti ali deloma skupnimi svetlečimi površinami in skupnim ohišjem svetilke;
68.
„žaromet z dolgim svetlobnim pramenom“ pomeni napravo, ki se uporablja za osvetlitev ceste daleč pred vozilom (dolgi svetlobni pramen);
69.
„žaromet s kratkim svetlobnim pramenom“ pomeni napravo, ki se uporablja za osvetlitev ceste pred vozilom, ne da bi zaslepljevala nasproti vozeče voznike ali druge udeležence v prometu ali jim povzročala neugodje (kratek svetlobni pramen);
70.
„prednja pozicijska svetilka“ pomeni napravo za označevanje prisotnosti vozila od spredaj,
71.
„svetilka za dnevno vožnjo“ pomeni svetilko, usmerjeno naprej, ki se uporablja za boljšo vidnost vozila med vožnjo podnevi;
72.
„žaromet za meglo“ pomeni napravo, ki se uporablja za izboljšanje osvetlitve ceste v megli, snegu, nalivu ali oblaku prahu;
73.
„smerna svetilka“ pomeni napravo za nakazovanje voznikove namere drugim udeležencem v prometu, da bo spremenil smer vožnje v levo ali desno;
74.
„varnostne utripalke“ pomenijo hkratno delovanje vseh smernih svetilk na vozilu kot opozorilo, da vozilo trenutno pomeni posebno nevarnost za druge udeležence v prometu;
75.
„zavorna svetilka“ pomeni napravo za nakazovanje drugim udeležencem v prometu za vozilom, da njegov voznik uporablja delovne zavore;
76.
„zadnja pozicijska svetilka“ pomeni napravo za označevanje prisotnosti vozila od zadaj,
77.
„zadnja svetilka za meglo“ pomeni napravo, ki se uporablja za izboljšanje vidnosti vozila od zadaj v megli, snegu, nalivu ali oblaku prahu;
78.
„svetilka za vzvratno vožnjo“ pomeni napravo, ki se uporablja za osvetlitev ceste za vozilom in opozarjanje drugih udeležencev v prometu, da vozilo vozi vzvratno ali se pripravlja na vzvratno vožnjo;
79.
„svetilka zadnje registrske tablice“ pomeni napravo, ki se uporablja za osvetljevanje prostora, namenjenega za registrsko tablico na zadnji strani vozila; sestavljena je lahko iz enega ali več optičnih elementov;
80.
„odsevnik“ pomeni napravo za ugotavljanje prisotnosti vozila z odsevom svetlobe iz svetlobnega vira, ki ni povezan z vozilom, pri čemer je opazovalec blizu tega vira; odsevne registrske tablice ali tablice z omejitvijo hitrosti so izključene;
81.
„zadnji odsevnik“ pomeni odsevno napravo za označevanje prisotnosti vozila od zadaj;
82.
„stranski odsevnik“ pomeni odsevno napravo za označevanje prisotnosti vozila od strani;
83.
„bočna pozicijska svetilka“ pomeni napravo za označevanje prisotnosti vozila, opazovanega od strani;
84.
„referenčna os“ pomeni značilno os naprave, ki je navedena v dokumentaciji o homologaciji za sestavne dele in se uporablja kot referenčna smer (H = 0°, V = 0°) za kote v postopku fotometričnih meritev in vgradnjo svetilke na vozilo;
85.
„referenčno središče“ pomeni presečišče referenčne osi s površino sevanja; referenčno središče določi proizvajalec svetlobne naprave;
86.
„geometrijska vidnost“ pomeni kote, ki določajo četverokotno polje, v katerem je površina sevanja svetlobne naprave v celoti vidna, kadar se ustrezni koti (α navpični in β vodoravni) merijo na zunanjem robu vidne površine in se svetilka opazuje od daleč; če so v tem polju kakršne koli ovire, ki delno zasenčijo površino sevanja, se lahko sprejmejo, če je dokazano, da so celo pri takšnih ovirah izpolnjene fotometrične vrednosti, ki so predpisane za homologacijo svetlobne naprave kot sestavnega dela;
87.
„vzdolžna srednja ravnina vozila“ pomeni simetrično ravnino vozila oziroma v primeru nesimetričnega vozila navpično vzdolžno ravnino, ki poteka skozi sredino osi vozila;
88.
„opozorilna naprava za delovanje“ pomeni vidni, zvočni ali kateri koli drugi enakovredni signal, ki prikazuje, da je bila naprava vklopljena in deluje ali ne deluje pravilno;
89.
„kontrolna svetilka za sklenjeni tokokrog“ pomeni kontrolno napravo, ki kaže, da je bila naprava vklopljena, vendar ne kaže, ali deluje pravilno ali ne;
90.
„tip vozila glede na vidljivost za vozilom“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so mere in zunanja oblika vozila ter število, mesto vgradnje in značilnosti zasnove vgrajenih svetlobnih naprav za posredno gledanje;
91.
„tip vozila glede na zaščitno konstrukcijo proti prevrnitvi“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so konstrukcija vozila, katere bistveni namen je zmanjšati ali preprečiti tveganje glede hudih poškodb za osebe v vozilu kot posledice prevrnitve vozila pri običajni uporabi;
92.
„varni prostor“ pomeni prostor, ki ga zaseda preskusna lutka, ki po merah ustreza 50 odstotkom moške populacije in ki jo predstavlja preskusna naprava Hybrid III v obliki človeka v običajnem sedečem položaju ali v vseh sedečih položajih;
93.
„tip vozila glede na pritrdišča varnostnih pasov in varnostne pasove“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so najpomembnejše značilnosti konstrukcije in zasnove vozila, značilnosti pritrdišč varnostnih pasov ter število, namestitev in konfiguracija vgrajenih varnostnih pasov;
94.
„sistem za nastavitev“ pomeni napravo, ki omogoča nastavitev delov sedeža, da se doseže položaj za sedenje, ki je prilagojen obliki telesa sedeče osebe, vključno z nastavitvami dolžine, višine in/ali kota;
95.
„sistem za odmikanje“ pomeni sistem za nastavitev in blokiranje, vključno z zložitvijo naslona sedeža, pritrjenega na sedeže, postavljene pred drugimi sedeži, kar omogoča potnikom dostop do takšnih zadnjih sedežev in izstop, kadar zraven zadnje vrste sedežev ni vrat;
96.
„sedlo“ pomeni sedež, na katerem voznik ali potnik sedi okobal;
97.
„sedež“ pomeni sedež, ki ni sedlo in ima naslon sedeža, ki zagotavlja podporo za hrbet voznika ali potnika;
98.
„naslon sedeža“ pomeni konstrukcijski element za točko R sedeža na višini več kot 450 mm, merjeni od navpične ravnine, ki poteka skozi točko R, in na katerem lahko hrbet sedeče osebe sloni v celoti;
99.
„preskusna lutka, ki po merah ustreza 50 odstotkom moške populacije,“ pomeni fizično preskusno napravo v obliki človeka z določenimi merami in maso ali dejanski model, oba predstavljata telo povprečnega moškega;
100.
„dejansko pritrdišče varnostnega pasu“ pomeni točko na konstrukciji vozila ali konstrukciji sedeža ali katerem koli delu vozila, na katero je sklop varnostnega pasu fizično pritrjen;
101.
„efektivno pritrdišče varnostnega pasu“ pomeni jasno opredeljeno točko v vozilu, ki ima dovolj trdne lastnosti glede spremembe poti, poteka in smeri varnostnega pasu, ki si ga je nadela oseba v vozilu, in vključuje točko, ki je najbližje delu varnostnega pasu v neposrednem stiku z osebo, ki si ga je nadela;
102.
„sprednji sedež“ pomeni posamezni sedež na skrajnem sprednjem delu, ki je lahko združen v vrsto več drugih sedežev;
103.
„zadnji sedež“ pomeni posamezni sedež, ki je v celoti za vrsto prednjih sedežev in je lahko združen v vrsto več sedežev;
104.
„referenčna linija trupa“ pomeni linijo trupa, ki jo določi proizvajalec za vsak sedež in je opredeljena v skladu s Prilogo 3 k Pravilniku UNECE št. 17 (8);
105.
„naklon trupa“ pomeni kot med navpičnico in linijo trupa;
106.
„konstrukcijsko določen položaj“ pomeni položaj, v katerega se lahko nastavi naprava, kot je sedež, tako, da vse ustrezne nastavitve čim bolj ustrezajo določenemu položaju;
107.
„ISOFIX“ pomeni sistem za priključitev sistemov za zadrževanje otrok na vozila, ki imajo dve togi pritrdišči, dva ustrezna toga priključka na sistemu za zadrževanje otrok in napravo za omejevanje vrtenja sistema za zadrževanje otrok;
108.
„tip vozila glede na sedeže“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih glede oblike, mesta vgradnje in števila sedežev ali sedel;
109.
„preskusna lutka, ki po merah ustreza 5 odstotkom ženske populacije,“ pomeni fizično preskusno napravo v obliki človeka z določenimi merami in maso ali dejanski model, oba predstavljata telo majhne ženske;
110.
„tip vozila glede na upravljivost, vožnjo v ovinkih in zavijanje“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so značilnosti konstrukcije mehanizma za upravljanje, naprave za vzvratno vožnjo in blokirni diferenciali, če so takšne naprave vgrajene v vozilo;
111.
„krog obračanja“ pomeni krog, v katerem so projekcije vseh točk vozila, razen vzvratnih ogledal, na talno ravnino, kadar vozilo vozi v krogu;
112.
„neobičajni tresljaji“ pomenijo tresljaje, ki se zelo razlikujejo od običajnih in stalnih tresljajev, značilni so po enem ali več nenamernih ostrih povečanjih amplitude tresljajev in povzročajo povečane sile za upravljanje, ki niso stalne in predvidljive;
113.
„tip vozila glede na namestitev pnevmatik“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so tipi pnevmatik, oznake najmanjše in največje velikosti pnevmatik, mere koles, globina naleganja platišča, dovoljena hitrost in obremenitev glede na nameščene pnevmatike ter značilnosti nameščenih okrovov koles;
114.
„globina naleganja platišča“ pomeni razdaljo med naležno površino pesta in središčnico platišča;
115.
„enota zasilnega rezervnega kolesa“ pomeni enoto s pnevmatiko, ki se razlikuje od pnevmatike za namestitev na vozilo za običajne vozne razmere in je namenjena samo za začasno uporabo v omejenih voznih razmerah;
116.
„ocenjena največja obremenitev“ pomeni maso, ki jo lahko prenese pnevmatika pri obratovanju v skladu z zahtevami, ki urejajo njeno uporabo in jih je določil proizvajalec, izraženo kot indeksno število nosilnosti;
117.
„indeks nosilnosti“ pomeni številko, ki je povezana z ocenjeno največjo obremenitvijo pnevmatike in se nanaša na opredelitev v odstavku 2.26 Pravilnika UNECE št. 75 (9), odstavku 2.28 Pravilnika UNECE št. 30 (10), odstavku 2.27 Pravilnika UNECE št. 54 (11) in odstavku 2.28 Pravilnika UNECE št. 106 (12);
118.
„simbol hitrostnega razreda“ pomeni simbol, opredeljen v odstavku 2.28 Pravilnika UNECE št. 75, odstavku 2.29 Pravilnika UNECE št. 30, odstavku 2.28 Pravilnika UNECE št. 54 in odstavku 2.29 Pravilnika UNECE št. 106;
119.
„tip vozila glede na tablico z omejitvijo hitrosti in mestom njene namestitve na vozilo“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot je najvišja konstrukcijsko določena hitrost vozila ter značilnosti materiala, usmeritve in oblike tablice z omejitvijo hitrosti;
120.
„skoraj ravna plošča“ pomeni površino iz trdnega materiala s krivinskim polmerom najmanj 5 000 mm;
121.
„tip vozila glede na notranjo opremo in vrata“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih glede značilnosti konstrukcije notranje opreme vozila, števila in mesta vgradnje sedežev in vrat;
122.
„raven armaturne plošče“ pomeni črto, določeno s točkami, v katerih se navpične tangente dotaknejo armaturne plošče, ali na ravni vodoravne ravnine, ki poteka skozi točko R položaja sedenja voznika, kadar ta ravnina poteka višje od zadevne točke dotika tangente;
123.
„dotakljivi robovi“ pomenijo robove, ki se jih je možno dotakniti s površino naprave za preskušanje, in lahko vključujejo konstrukcije, elemente ali sestavne dele, nameščene kjer koli na vozilu, med drugim tudi v prostoru za potnike, na stranskih delih, vratih, oknu, strehi, strešnih stebrih, strešnem ogrodju, ščitnikih pred soncem, armaturni plošči, napravi za krmiljenje, sedežih, naslonih za glavo, varnostnih pasovih, vzvodih, gumbih, pokrovih, prostorih in svetilkah;
124.
„vrata“ pomenijo vsako konstrukcijo ali material, ki ga je treba odpreti, odmakniti, zložiti, odpreti z zadrgo, potisniti stran ali ravnati z njim na kakršen koli drugi način, da lahko oseba vstopi v vozilo ali izstopi iz njega;
125.
„središče vrat“ pomeni mersko mesto na navpični ravnini, ki je vzporedno z vzdolžno srednjo ravnino vozila in poteka skozi težišče vrat;
126.
„tip vozila glede na največjo nazivno trajno ali neto moč in/ali konstrukcijsko omejeno hitrost vozila“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih, kot so največja stalna nazivna moč električnega motorja ali motorjev, največja konstrukcijsko določena hitrost vozila in konstrukcijske značilnosti naprav ter metodologija, ki se uporablja za dejansko omejevanje dosegljive najvišje hitrosti vozila in/ali nazivne moči motorja;
127.
„tip vozila glede na trdnost konstrukcije“ pomeni vozila, ki se ne razlikujejo v bistvenih vidikih glede konstrukcijskih značilnosti mehanskih vezav, kot so zvarjene in privite vezave, ter okvira, podvozja in/ali karoserije vozila in načina njihove pritrditve.
POGLAVJE II
OBVEZNOSTI PROIZVAJALCEV
Člen 3
Zahteve za vgradnjo in dokazovanje, povezane s funkcionalno varnostjo
1. Proizvajalci opremijo vozila kategorije L s sistemi, sestavnimi deli in samostojnimi tehničnimi enotami, ki vplivajo na funkcionalno varnost in so projektirani, konstruirani in sestavljeni tako, da omogočajo vozilu, ki se normalno uporablja in je vzdrževano v skladu s predpisi izvajalca, da izpolnjuje podrobne tehnične zahteve in preskusne postopke. Skladno s členi 6 do 22 proizvajalci homologacijskemu organu s fizičnim demonstracijskim preskusom dokažejo, da vozila kategorije L, ki so na voljo na trgu Unije, registrirana ali se začnejo uporabljati v Uniji, izpolnjujejo zahteve glede funkcionalne varnosti iz členov 18, 20, 22 in 54 Uredbe (EU) št. 168/2013 ter da izpolnjujejo tudi podrobne tehnične zahteve in preskusne postopke, določene v tej uredbi.
2. Proizvajalci dokažejo, da so rezervni deli in oprema, za katere je potrebna homologacija in so na voljo na trgu Unije ali se začnejo uporabljati v Uniji, homologirani v skladu z zahtevami iz Uredbe (EU) št. 168/2013, kot so navedene s podrobnimi tehničnimi zahtevami in preskusnimi postopki iz te uredbe. Homologirano vozilo kategorije L, ki je opremljeno s takšnim rezervnim delom ali opremo, izpolnjuje iste zahteve za preskus funkcionalne varnosti in mejne vrednosti glede učinkovitosti kakor vozilo, opremljeno z originalnim delom ali opremo, ki ustreza zahtevam glede trdnosti do vključno zahtev, določenih v členu 22(2) Uredbe (EU) št. 168/2013.
3. Proizvajalci homologacijskemu organu predložijo opis ukrepov, sprejetih za preprečevanje nedovoljenega poseganja in spreminjanja sistema za upravljanje pogonskega sistema, vključno z računalniki za nadzor funkcionalne varnosti.
Člen 4
Uporaba pravilnikov UNECE
1. Za homologacijo se uporabljajo pravilniki UNECE in spremembe teh pravilnikov, določeni v Prilogi I k tej uredbi.
2. Sklicevanja na kategorije vozil L1, L2, L3, L4, L5, L6 in L7 v pravilnikih UNECE se razumejo kot sklicevanja na kategorije vozil L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e oziroma L7e v skladu s to uredbo, vključno z morebitnimi podkategorijami.
3. Vozila z najvišjo konstrukcijsko določeno hitrostjo ≤ 25 km/h izpolnjujejo ustrezne zahteve iz pravilnikov UNECE, ki veljajo za vozila z najvišjo konstrukcijsko določeno hitrostjo 25 km/h.
Člen 5
Tehnične specifikacije za zahteve glede funkcionalne varnosti in preskusnih postopkov
1. Preskusni postopki učinkovitosti funkcionalne varnosti se opravljajo v skladu z zahtevami glede preskušanja, določenimi v tej uredbi.
2. Preskusne postopke opravlja ali jim prisostvuje homologacijski organ ali tehnična služba, če ima pooblastilo homologacijskega organa.
3. Merilne metode in rezultati preskusa se sporočijo homologacijskemu organu v obliki poročila o preskusu, določenega v členu 72(g) Uredbe (EU) št. 168/2013.
Člen 6
Zahteve, ki se uporabljajo za zvočne opozorilne naprave
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za zvočne opozorilne naprave iz Priloge II (B1) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu s Prilogo II k tej uredbi.
Člen 7
Zahteve, ki se uporabljajo za zaviranje, vključno s protiblokirnimi in kombiniranimi zavornimi sistemi, če so vgrajeni
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za zaviranje, vključno s protiblokirnimi in kombiniranimi zavornimi sistemi, če so vgrajeni, iz Priloge II (B2) in Priloge VIII k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge III k tej uredbi.
Člen 8
Zahteve, ki se uporabljajo za električno varnost
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za električno varnost iz Priloge II (B3) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge IV k tej uredbi.
Člen 9
Zahteve, ki se uporabljajo za izjavo proizvajalca o zahtevah glede preskušanja vzdržljivosti sistemov, delov in opreme, ki so kritični za funkcionalno varnost
Izjava proizvajalca glede preskušanja vzdržnosti sistemov funkcionalne varnosti, delov in opreme iz Priloge II (B4) k Uredbi (EU) št. 168/2013 izpolnjujejo zahteve iz Priloge V k tej uredbi.
Člen 10
Zahteve, ki se uporabljajo za konstrukcije za zaščito pred podletom od spredaj in zadaj
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za konstrukcije za zaščito pred podletom od spredaj in zadaj iz Priloge II (B5) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge VI k tej uredbi.
Člen 11
Zahteve, ki se uporabljajo za zasteklitev, naprave za brisanje in pranje ter sisteme za odmrzovanje in sušenje vetrobranskih stekel
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za zasteklitev, naprave za brisanje in pranje ter sisteme za odmrzovanje in sušenje vetrobranskih stekel iz Priloge II (B6) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge VII k tej uredbi.
Člen 12
Zahteve, ki se uporabljajo za naprave za upravljanje, s katerimi upravlja voznik, vključno z oznakami upravljalnih elementov, kontrolnih svetilk in kazalnih instrumentov
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za naprave za upravljanje, s katerimi upravlja voznik, vključno z oznakami upravljalnih elementov, kontrolnih svetilk in kazalnih instrumentov iz Priloge II (B7) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge VIII k tej uredbi.
Člen 13
Zahteve, ki se uporabljajo za vgradnjo svetlobnih in svetlobno-signalnih naprav, vključno s samodejnim vklopom osvetlitve
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za vgradnjo svetlobnih in svetlobno-signalnih naprav, vključno s samodejnim vklopom osvetlitve, iz Priloge II (B8) in Priloge VIII k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge IX k tej uredbi.
Člen 14
Zahteve, ki se uporabljajo za vidljivost za vozilom
Preskusni postopki in meritve za preskušanje ustreznih zahtev, ki se uporabljajo za vidljivost za vozilom iz Priloge II (B9) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge X k tej uredbi.
Člen 15
Zahteve, ki se uporabljajo za zaščitno konstrukcijo proti prevrnitvi
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za zaščitno konstrukcijo proti prevrnitvi iz Priloge II (B10) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge XI k tej uredbi.
Člen 16
Zahteve, ki se uporabljajo za pritrdišča varnostnih pasov in varnostne pasove
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za pritrdišča varnostnih pasov in varnostne pasove iz Priloge II (B11) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge XII k tej uredbi.
Člen 17
Zahteve, ki se uporabljajo za sedeže (sedla in sedeže)
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za sedeže (sedla in sedeže) iz Priloge II (B12) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge XIII k tej uredbi.
Člen 18
Zahteve, ki se uporabljajo za upravljivost, vožnjo v ovinkih in zavijanje
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za upravljivost, vožnjo v ovinkih in zavijanje iz Priloge II (B13) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge XIV k tej uredbi.
Člen 19
Zahteve, ki se uporabljajo za namestitev pnevmatik
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za namestitev pnevmatik iz Priloge II (B14) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge XV k tej uredbi.
Člen 20
Zahteve, ki se uporabljajo za tablico vozila z omejitvijo hitrosti in mestom njene namestitve na vozilo
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za tablico vozila z omejitvijo hitrosti in mestom njene namestitve na vozilo iz Priloge II (B15) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge XVI k tej uredbi.
Člen 21
Zahteve, ki se uporabljajo za zaščito oseb v vozilu, vključno z notranjo opremo in vrati vozila
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za zaščito oseb v vozilu, vključno z notranjo opremo in vrati vozila iz Priloge II (B16) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge XVII k tej uredbi.
Člen 22
Zahteve, ki se uporabljajo za največjo nazivno trajno in/ali neto moč in/ali konstrukcijsko omejeno hitrost vozila
Preskusni postopki in zahteve glede učinkovitosti, ki se uporabljajo za konstrukcijsko določeno omejitev največje skupne trajno in/ali neto moči in/ali hitrosti vozila kategorije L iz Priloge II (B17) k Uredbi (EU) št. 168/2013, se opravljajo in preverjajo v skladu z zahtevami iz Priloge XVIII k tej uredbi.
Člen 23
Zahteve, ki se uporabljajo za trdnost konstrukcije vozila
Zahteve, ki se uporabljajo za trdnost konstrukcije vozila iz Priloge II (B18) in Priloge VIII k Uredbi (EU) št. 168/2013, se izpolnijo v skladu z zahtevami iz Priloge XIX k tej uredbi.
POGLAVJE III
OBVEZNOSTI DRŽAV ČLANIC
Člen 24
Homologacija vozil, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot
V skladu s členom 22 Uredbe (EU) št. 168/2013 in z učinkom od datumov, določenih v Prilogi IV k Uredbi, nacionalni organi pri novih vozilih, ki niso skladna z Uredbo (EU) št. 168/2013 in določbami te uredbe, upoštevajo, da potrdila o skladnosti za namene iz člena 43(1) Uredbe (EU) št. 168/2013 niso več veljavna ter na podlagi razlogov, povezanih s funkcionalno varnostjo, prepovejo dajanje takšnih vozil na trg, v registracijo in uporabo.
POGLAVJE IV
KONČNE DOLOČBE
Člen 25
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2016.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 24. oktobra 2013