NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 421/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se mění směrnice 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství s cílem provést do roku 2020 mezinárodní dohodu o uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření na emise z mezinárodní letecké dopravy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Odvětví letecké dopravy má výrazně mezinárodní povahu. Globální přístup k řešení emisí z mezinárodní letecké dopravy nabízí nejlepší vyhlídky na zajištění dlouhodobé udržitelnosti
(2)
Unie se snaží zabezpečit budoucí mezinárodní dohody pro regulaci emisí skleníkových plynů z letecké dopravy, přičemž v mezidobí samostatně omezuje dopady změny klimatu způsobené činnostmi spojenými s provozováním letecké dopravy na letiště a z letišť v Unii. S cílem zajistit, aby se tyto cíle vzájemně doplňovaly a nevylučovaly, je vhodné vzít v úvahu vývoj na mezinárodních fórech a stanoviska na těchto fórech přijatá, a zejména zohlednit usnesení obsahující „Konsolidovaný přehled prováděných politik a postupů organizace ICAO v oblasti ochrany životního prostředí“, přijatý dne 4. října 2013 na 38. zasedání shromáždění Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).
(3)
S cílem udržet dynamiku dosaženou na 38. zasedání shromáždění ICAO v roce 2013 a usnadnit pokrok na nadcházejícím 39. zasedání shromáždění ICAO v roce 2016 je proto žádoucí pokládat požadavky stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (3) dočasně za splněné pro období do 31. prosince 2016, pokud jde o lety na letiště a z letišť v zemích mimo Evropský hospodářský prostor (EHP). Unie při tom zdůrazňuje, že stejně jako lze uplatňovat právní požadavky na lety na letiště a z letišť nacházející se ve státech EHP, lze zároveň uplatňovat právní požadavky na větší podíl emisí z letů mezi těmito letišti. Za účelem zajištění právní jistoty pro účely této odchylky by měly být lety mezi letišti ve státech EHP a letišti v zemích, které přistoupily k Unii v roce 2013, považovány za lety mezi státy EHP.
(4)
Je třeba připomenout, že podle směrnice 2003/87/ES určí způsob použití příjmů z dražby povolenek členské státy. Tyto příjmy nebo jejich ekvivalent ve finanční hodnotě by se měly využít za účelem boje proti změně klimatu v Unii a třetích zemích mimo jiné na opatření ke snižování emisí skleníkových plynů, na přizpůsobení se dopadům změny klimatu v Unii a ve třetích zemích, zejména v rozvojových zemích, na financování výzkumu a vývoje v oblasti zmírňování a přizpůsobování se, včetně letectví a letecké dopravy, na snížení emisí prostřednictvím nízko emisní dopravy a na pokrytí nákladů na správu systému Unie. Výnosy z dražby nebo jejich ekvivalent ve finanční hodnotě by měly být použity také na financování příspěvků do Globálního fondu pro energetickou účinnost a obnovitelnou energii a na opatření proti odlesňování. Transparentní používání příjmu získaných z dražeb povolenek podle směrnice 2003/87/ES je zásadní pro podporu závazků Unie. Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (4) mají členské státy předložit Komisi zprávu o použití příjmů z dražby těchto povolenek.
(5)
Odchylky stanovené v tomto nařízení zohledňují výsledky dvoustranných a mnohostranných vztahů se třetími zeměmi, které Komise bude jménem Unie rozvíjet i nadále s cílem podpořit využívání tržních mechanismů ke snížení emisí z letecké dopravy.
(6)
Je třeba připomenout, že směrnice 2003/87/ES stanoví možnost přijmout opatření, kterými se mění činnosti v oblasti letecké dopravy uvedené v příloze I této směrnice, pokud třetí země zavede opatření ke snížení dopadu letecké dopravy na změnu klimatu.
(7)
Vyjednávání všech dohod mezi Unií a třetími zeměmi v oblasti letecké dopravy by mělo mít za cíl zajistit flexibilitu Unie při přijímání environmentálních opatření, a to i s ohledem na opatření ke zmírnění dopadu letecké dopravy na změnu klimatu.
(8)
Aby se zamezilo narušení hospodářské soutěže, je důležité, aby se všemi lety na stejné trase bylo zacházeno stejným způsobem.
(9)
S cílem zabránit nepřiměřené administrativní zátěži u nejmenších provozovatelů letadel by mělo být do přílohy I směrnice 2003/87/ES doplněno dočasné osvobození. Provozovatelé letadel, kteří nejsou provozovatelem neobchodní letecké dopravy produkující méně než 1 000 tun CO2 ročně by měli být proto vyňati z oblasti působnosti této směrnice, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020.
(10)
Je vhodné umožnit použití alternativního přístupu provozovatelům letadel, kteří jsou malými producenty emisí, pro ověření jejich emisí za účelem dalšího snížení jejich administrativní zátěže. Členské státy by měly být schopny zavést zjednodušující opatření, která řeší zejména potřeby provozovatelů letadel v neobchodní letecké dopravě, kteří jsou malými producenty emisí.
(11)
Zvláštní pozornost by měla být věnována zmírnění nebo dokonce odstranění jakýchkoli problémů týkajících se dostupnosti a konkurenceschopnosti, které se mohou vyskytnout u nejvzdálenějších regionů Unie. S ohledem na tuto skutečnost by měly být také lety mezi letištěm, které se nachází v některém z nejvzdálenějších regionů ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), a letištěm nacházejícím se v jiném regionu EHP, zahrnuty do odchylky stanovené v rámci tohoto nařízení.
(12)
V zájmu zajištění právní jistoty pro provozovatele letadel a vnitrostátní orgány je vhodné prodloužit lhůtu pro vyřazení povolenek a vykázání emisí za rok 2013 do roku 2015.
(13)
Pro účely uplatňování této odchylky je důležité připomenout, že metodami pro přidělování a vydávání povolenek provozovatelům letadel jsou i nadále metody stanovené směrnicí 2003/87/ES, tedy metody vycházející z ověřených údajů o tunokilometrech za relevantní období zmíněná v uvedené směrnici.
(14)
Po skončení shromáždění organizace ICAO v roce 2016 a na základě jeho vstupů by Komise měla předložit Evropskému parlamentu a Radě úplnou zprávu. V této zprávě by Komise měla mimo jiné zvážit všechny možnosti pokrytí emisí z činností v oblasti letecké dopravy a případně rychle navrhnout opatření s cílem zajistit, aby byl zohledněn mezinárodní vývoj a byly řešeny veškeré otázky týkající se uplatňování odchylky. Komise by měla rovněž věnovat zvláštní pozornost environmentální účinnosti systému obchodování s emisemi Evropské unie (EU ETS), a v této souvislosti konkrétnímu přispění odvětví letecké dopravy, včetně způsobů, jak lépe sladit pravidla platná pro činnosti v oblasti letecké dopravy i stacionárních zařízení.
(15)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení dočasné odchylky pro monitorování, vykazování a vyřazování povolenek z letů do zemí a ze zemí mimo EHP od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, ulehčení administrativní zátěže a zjednodušení správy tohoto systému, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jeho rozsahu a účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(16)
Je nezbytné poskytnout provozovatelům letadel a vnitrostátním orgánům právní jistotu s ohledem na lhůtu pro vyřazení emisních povolenek do 30. dubna 2014, jak je uvedeno ve směrnici 2003/87/ES. Toto nařízení by tedy mělo být uplatňováno ode dne jeho přijetí.
(17)
Směrnice 2003/87/ES by měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Směrnice 2003/87/ES se mění takto:
1)
Vkládá se tento nový článek, který zní:
„Článek 28a
Odchylky platné do roku 2020 před provedením mezinárodní dohody o uplatňování jednotného celosvětového tržního opatření
1. Odchylně od čl. 12 odst. 2a, čl. 14 odst. 3 a článku 16 členské státy považují požadavky stanovené v uvedených ustanoveních za splněné a nepřijímají žádná opatření vůči provozovatelům letadel, pokud jde o:
a)
veškeré emise z letů na letiště nebo z letišť v zemích mimo Evropský hospodářský prostor (EHP) za každý kalendářní rok, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016;
b)
veškeré emise z letů mezi letištěm, které se nachází v některém z nejvzdálenějších regionů ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU, a letištěm nacházejícím se v jiném regionu EHP za každý kalendářní rok, a to od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016;
c)
vyřazení povolenek odpovídajících ověřeným emisím z letů mezi letišti ve státech EHP za rok 2013, které probíhá do 30. dubna 2015, a nikoli do 30. dubna 2014, a ověřeným emisím z těchto letů za rok 2013, které se vykazují do 31. března 2015, a nikoli do 31. března 2014.
Pro účely článků 11a, 12 a 14 se ověřené emise z jiných letů, než jsou lety uvedené v tomto prvním pododstavci, považují za ověřené emise provozovatele letadel.
2. Odchylně od čl. 3e odst. 5 a článku 3f se provozovateli letadla, který využívá odchylek stanovených v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku, vydají bezplatné povolenky v počtu sníženém úměrně ke snížení počtu povinně vyřazených povolenek, které jsou v uvedených písmenech stanoveny.
Odchylně od čl. 3f odst. 8 se povolenky, které nejsou přiděleny v důsledku uplatňování prvního pododstavce tohoto odstavce, zruší.
Pokud jde o činnost v období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, členské státy zveřejní počet bezplatných povolenek v oblasti letectví přidělených jednotlivým provozovatelům letadel do 1. srpna 2014.
3. Odchylně od článku 3d členské státy vydraží povolenky v oblasti letectví v počtu sníženém úměrně ke snížení celkového počtu vydaných povolenek.
4. Odchylně od čl. 3d odst. 3 se počet povolenek, který má být jednotlivými členskými státy vydražen na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2016, sníží tak, aby odpovídal podílu přidělených emisí z letecké dopravy u letů, které nepodléhají odchylkám stanoveným v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku.
5. Odchylně od článku 3g nejsou provozovatelé letadel povinni předkládat plány pro monitorování stanovující opatření pro monitorování a vykazování emisí u letů, které podléhají odchylkám stanoveným v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku.
6. Odchylně od článků 3g, 12, 15 a 18a platí, že je-li celkový roční objem emisí provozovatele letadel nižší než 25 000 tun CO2, považují se jeho emise za ověřené, jestliže jsou stanoveny pomocí nástroje pro malé producenty emisí, který byl schválen nařízením Komise (EU) č. 606/2010 (5) a do kterého organizace Eurocontrol doplnila údaje ze svého nástroje pro podporu systému ETS. Členské státy mohou pro provozovatele letadel neobchodní letecké dopravy zavést zjednodušené postupy, pokud tyto postupy zajišťují stejnou přesnost jako nástroj pro malé producenty emisí.
7. Pro účely tohoto článku se lety mezi letišti ve státech EHP a zeměmi, které přistoupily k Unii v roce 2013, považují za lety mezi letišti ve státech EHP.
8. Komise pravidelně, a to nejméně jednou ročně, informuje Evropský parlament a Radu o pokroku dosaženém v jednáních v rámci Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a o úsilí zaměřeném na prosazení mezinárodního přijetí tržních mechanismů mezi třetími zeměmi. V návaznosti na shromáždění organizace ICAO v roce 2016 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o krocích zaměřených na uplatňování mezinárodní dohody o celosvětovém tržním opatření od roku 2020, které sníží nediskriminačním způsobem emise skleníkových plynů z letecké dopravy, a o informacích týkajících se využití příjmů, jež předkládají členské státy v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 525/2013.
Komise ve své zprávě posoudí, a v případě potřeby připojí, návrhy reagující na tento vývoj týkající se vhodného rozsahu pro pokrytí emisí z letů uskutečňovaných na letiště nebo z letišť v zemích mimo EHP od 1. ledna 2017. Komise ve své zprávě rovněž zváží řešení dalších otázek, které mohou při uplatňování odstavců 1 až 4 tohoto článku vyvstat, přičemž zachová zásadu rovného zacházení se všemi provozovateli letadel na téže trase.
(5) Nařízení Komise (EU) č. 606/2010 ze dne 9. července 2010 o schválení zjednodušeného nástroje vytvořeného Evropskou organizací pro bezpečnost letového provozu (Eurocontrol) pro odhad spotřeby paliva některých provozovatelů letadel s nízkými emisemi (Úř. věst. L 175, 10.7.2010, s. 25).“" 						
2)
V příloze I se ve sloupci „Činnosti“ tabulky pod nadpisem „Letectví“ v druhém pododstavci doplňuje nové písmeno, které zní:
„k)
od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 lety, jež by jinak spadaly pod tuto činnost, vykonávané provozovatelem neobchodní letecké dopravy, který provozuje lety s celkovou roční produkcí emisí nižší než 1 000 tun za rok.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 30. dubna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
UREDBA (EU) št. 421/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 16. aprila 2014
o spremembi Direktive 2003/87/ES o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti zaradi izvajanja mednarodnega sporazuma o uporabi enotnega globalnega tržnega ukrepa za emisije iz mednarodnega letalstva do leta 2020
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Letalski sektor ima izrazito mednaroden značaj. Globalni pristop k obravnavi emisij v mednarodnem letalstvu nudi največ možnosti za zagotovitev dolgoročne trajnosti.
(2)
Unija si prizadeva doseči prihodnji mednarodni sporazum, da bi nadzorovala emisije toplogrednih plinov iz letalstva, medtem pa z neodvisnim ukrepanjem omejuje vpliv podnebnih sprememb iz letalskih dejavnosti na letališča v Uniji in z njih. Za zagotovitev, da se ti cilji medsebojno dopolnjujejo in si ne nasprotujejo, je primerno upoštevati razvoj na mednarodnih forumih in stališča, sprejeta na tem forumih, ter zlasti upoštevati resolucijo, ki vsebuje „Konsolidirano izjavo o nadaljevanju politik in praks organizacije ICAO v zvezi z okoljsko zaščito“, sprejeto dne 4. oktobra 2013 na 38. zasedanju skupščine Mednarodne organizacije za civilno letalstvo (ICAO).
(3)
Da bi ohranili zagon, dosežen na 38. zasedanju skupščine ICAO leta 2013, in omogočili napredek na naslednjem 39. zasedanju leta 2016, je zaželeno, da se zahteve iz Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) začasno štejejo kot izpolnjene za obdobje do 31. decembra 2016 v zvezi z leti na letališča v državah zunaj Evropskega gospodarskega prostora (EGP) in z njih. Unija pri tem poudarja, da se pravne zahteve lahko uporabijo v zvezi z leti na letališča v državah EGP in z njih na enak način kot se lahko pravne zahteve uporabijo v zvezi z emisijami iz letov med takšnimi letališči. Za zagotovitev pravne varnosti bi bilo treba za namene tega odstopanja lete med letališči v državah EGP in letališči v državah, ki so k Uniji pristopile leta 2013, obravnavati kot lete med državami EGP.
(4)
Spomniti je treba, da v okviru Direktive 2003/87/ES države članice same določijo, kako se porabijo prihodki, ustvarjeni z dražbo pravic. Te prihodke ali njihovo enakovredno finančno vrednost bi bilo treba uporabiti za obvladovanje podnebnih sprememb v Uniji in tretjih državah, med drugim za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, za prilagajanje na vplive podnebnih sprememb v Uniji in tretjih državah, zlasti državah v razvoju, za financiranje raziskav in razvoja s ciljem ublažitve in prilagajanja, zlasti na področjih letalstva in letalskega prometa, za zmanjšanje emisij s prometom z nizkimi emisijami ter za kritje stroškov v zvezi z upravljanjem sistema Unije. Prihodke z dražbe ali njihovo enakovredno finančno vrednost bi bilo treba uporabiti tudi za financiranje prispevkov v Svetovni sklad za energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije ter za ukrepe za preprečevanje krčenja gozdov. Preglednost uporabe prihodkov, ustvarjenih z dražbo pravic v skladu z Direktivo 2003/87/ES, je ključna za podporo zavez Unije. Države članice morajo v okviru Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) Komisiji predložiti poročilo o uporabi prihodkov, ustvarjenih z dražbo takih pravic.
(5)
Odstopanja v tej uredbi upoštevajo rezultate dvostranskih in večstranskih stikov s tretjimi državami, za katere si bo Komisija v imenu Unije še naprej prizadevala, da bi spodbudila uporabo tržnih mehanizmov za zmanjšanje emisij iz letalstva.
(6)
Spomniti je treba, da je v Direktivi 2003/87/ES predvidena možnost sprejemanja ukrepov za spremembo letalskih dejavnosti, uvrščenih na seznam v Prilogi I k navedeni direktivi, kadar tretja država uvede ukrepe za zmanjšanje vplivov letalskih dejavnosti na podnebne spremembe.
(7)
Cilj pogajanj vseh sporazumov med Unijo in tretjimi državami na področju letalstva bi moral biti, da Unija ohrani prožnost pri ukrepanju v zvezi z okoljskimi vprašanji, vključno glede ukrepov za ublažitev vpliva letalstva na podnebne spremembe.
(8)
V izogib izkrivljanju konkurence je pomembno, da se vsi leti na isti progi obravnavajo na enak način.
(9)
Da bi se dodatno izognili nesorazmernemu upravnemu bremenu za najmanjše operatorje zrakoplovov, bi bilo treba v Prilogi I k Direktivi 2003/87/ES dodati začasno izvzetje. Nekomercialne operatorje zrakoplovov, ki letno povzročijo manj kot 1 000 ton emisij CO2, bi bilo zato treba izvzeti iz področja uporabe navedene direktive za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2020.
(10)
Ustrezno je, da se operatorjem zrakoplovov, ki so majhni onesnaževalci, omogoči uporaba alternativnega pristopa za preverjanje njihovih emisij, da bi se njihovo upravno breme še zmanjšalo. Države članice bi morale imeti možnost za izvajanje ukrepov za poenostavitev, s katerimi bi upoštevali zlasti potrebe nekomercialnih operatorjev, ki so majhnimi onesnaževalci.
(11)
Posebno pozornost bi bilo treba nameniti zajezitvi ali celo odpravljanju vseh težav, povezanih z dostopnostjo in konkurenčnostjo najbolj oddaljenih regij Unije. V zvezi s tem bi bilo treba v odstopanje, vzpostavljeno s to uredbo, vključiti tudi lete med letališčem v najbolj oddaljeni regiji s seznama v smislu člena 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in letališčem, ki se nahaja v drugi regiji EGP.
(12)
Za zagotovitev pravne varnosti za operatorje zrakoplovov in nacionalne organe, je ustrezno, da se za roke za predajo pravic in poročanje v zvezi z emisijami v letu 2013 določi leto 2015.
(13)
V zvezi z uporabo tega odstopanja je pomembno spomniti, da se za dodelitev in izdajo pravic operaterjem zrakoplovov še naprej uporabljajo metode iz Direktive 2003/87/ES, to je na podlagi podatkov o preverjenih tonskih kilometrih glede na ustrezna obdobja iz navedene direktive.
(14)
Po zasedanju skupščine ICAO leta 2016 in glede na njegov izid bi morala Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti celovito poročilo. V tem poročilu bi morala Komisija med drugim preučiti vse možne rešitve za kritje emisij iz letalskih dejavnosti in po potrebi čim prej predlagati ukrepe za to, da bi se lahko upošteval razvoj na mednarodni ravni in obravnavala vprašanja v zvezi z uporabo odstopanja. Komisija bi morala posebno pozornost nameniti tudi okoljski učinkovitosti sistema Evropske unije za trgovanje z emisijami (v nadaljnjem besedilu: EU ETS) in v zvezi s tem posebnemu prispevku letalskega sektorja, med drugim tudi temu, na kakšen način bolje uskladiti pravila, ki se uporabljajo za letalske dejavnosti, oziroma pravila, ki se uporabljajo za nepremične naprave.
(15)
Ker ciljev te uredbe, in sicer uvedbe začasnega odstopanja za spremljanje, poročanje in predajo pravic za lete v države zunaj EGP in iz teh držav od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2016, zmanjšanja upravnega bremena in poenostavitve upravljanja sistema, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinka ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev.
(16)
Glede na rok za predajo 30. aprila 2014, kot je določeno v Direktivi 2003/87/ES, je bistveno, da se zagotovi pravna varnost za operatorje zrakoplovov in nacionalne organe. Skladno s tem bi bilo treba to uredbo uporabljati od datuma njenega sprejetja.
(17)
Direktivo 2003/87/ES bi bilo treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Direktiva 2003/87/ES se spremeni:
1.
vstavi se naslednji člen:
„Člen 28a
Odstopanja, ki se uporabljajo pred izvajanjem mednarodnega sporazuma o uporabi enotnega svetovnega tržnega ukrepa do leta 2020
1. Države članice z odstopanjem od člena 12(2a), člena 14(3) in člena 16 zahteve iz navedenih določb obravnavajo kot izpolnjene in ne ukrepajo proti operatorjem zrakoplovov, kar zadeva:
(a)
vse emisije iz letov na letališča v državah zunaj Evropskega gospodarskega prostora (EGP) in z njih v vsakem koledarskem letu od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2016;
(b)
vse emisije iz letov med letališčem v najbolj oddaljeni regiji s seznama v smislu člena 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in letališčem v drugi regiji EGP, v vsakem koledarskem letu od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2016;
(c)
predajo pravic, ki ustreza preverjenim emisijam iz leta 2013 iz letov med letališči v državah EGP, opravljeno do 30. aprila 2015 namesto do 30. aprila 2014, in preverjene emisije iz leta 2013 za te lete, o katerih se je poročalo do 31. marca 2015 namesto do 31. marca 2014.
Za namene členov 11a, 12 in 14 se preverjene emisije iz letov, na katere se prvi pododstavek ne nanaša, obravnavajo kot preverjene emisije operatorja zrakoplovov.
2. Z odstopanjem od člena 3e(5) in člena 3f prejme operator zrakoplovov, za katerega veljajo odstopanja iz točk (a) in (b) odstavka 1 tega člena, določeno število brezplačnih pravic, zmanjšano v sorazmerju z zmanjšano obveznostjo predaje iz navedenih točk.
Z odstopanjem od člena 3f(8) se pravice, ki niso dodeljene na podlagi uporabe prvega pododstavka tega odstavka, ukinejo.
Države članice glede dejavnosti v obdobju od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2016 objavijo število pravic za letalstvo, dodeljenih vsakemu operatorju zrakoplova do 1. avgusta 2014.
3. Z odstopanjem od člena 3d države članice na dražbi prodajo zmanjšano število pravic za letalstvo, zmanjšano v sorazmerju z zmanjšanim številom vseh izdanih pravic.
4. Z odstopanjem od člena 3d(3) se število pravic, ki jih za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2016 na dražbi proda vsaka država članica, zmanjša, tako da ustreza deležu njenih dodeljenih emisij za lete, za katere se ne uporablja odstopanje iz točk (a) in (b) odstavka 1 tega člena.
5. Z odstopanjem od člena 3g operatorji zrakoplovov niso dolžni predložiti načrtov za spremljanje, v katerih so določeni ukrepi za spremljanje emisij in poročanje o njih, v zvezi z leti, za katere se uporabljajo odstopanja iz točk (a) in (b) odstavka 1 tega člena.
6. Z odstopanjem od členov 3g, 12, 15 in 18a, kadar so skupne letne emisije operatorja zrakoplovov nižje od 25 000 ton CO2, njegove emisije štejejo za preverjene emisije, če so določene z uporabo orodja za majhne onesnaževalce, ki je odobreno z Uredbo Komisije (EU) št. 606/2010 (5) in je podatke vanj vnesla organizacija Eurocontrol iz svojega sistema za podporo ETS. Države članice lahko za nekomercialne operatorje zrakoplovov izvajajo poenostavljene postopke, če taki postopki zagotavljajo enako natančnost, kot jo zagotavlja orodje za majhne onesnaževalce.
7. Za namene tega člena se leti med letališči v državah EGP in državah, ki so k Uniji pristopile leta 2013, obravnavajo kot leti med letališči v državah EGP.
8. Komisija redno in vsaj enkrat letno obvešča Evropski parlament in Svet o napredku pri pogajanjih v Mednarodni organizaciji civilnega letalstva (ICAO) in o svojih prizadevanjih, da bi bili tržni mehanizmi mednarodno sprejeti med tretjimi državami. Komisija bo po skupščini ICAO leta 2016 Evropskemu parlamentu in Svetu poročala o ukrepih za izvajanje mednarodnega sporazuma o globalnem tržnem ukrepu od leta 2020 dalje, s katerim se bodo emisije toplogrednih plinov iz letalstva zmanjšale na nediskriminatoren način, vključno s sporočanjem informacij o uporabi prihodkov, ki jih države članice predložijo v skladu s členom 17 Uredbe (EU) št. 525/2013.
Komisija v svojem poročilu preuči ustrezno področje uporabe za zajetje emisij iz dejavnosti na letališča v državah zunaj EGP in z njih od 1. januarja 2017 dalje in po potrebi vanj vključi predloge v odziv na navedeni razvoj. Komisija v svojem poročilu tudi preuči rešitve za druge zadeve, do katerih lahko pride zaradi uporabe odstavkov 1 do 4 tega člena ob hkratnem ohranjanju enake obravnave vseh operatorjev zrakoplovov na isti progi.
(5) Uredba Komisije (EU) št. 606/2010 z dne 9. julija 2010 o odobritvi poenostavljenega orodja, ki ga je razvila Evropska organizacija za varnost zračne plovbe (Eurocontrol) za ocenjevanje porabe goriva nekaterih operatorjev zrakoplovov z majhnimi emisijami (UL L 175, 10.7.2010, str. 25).“;" 						
2.
v Prilogi I se v tabeli v stolpcu „Dejavnosti“ pod naslovom „Letalstvo“ za točko (j) doda naslednja točka:
„(k)
od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2020 letov, ki bi razen v tej točki bili zajeti v tej dejavnosti in ki jih opravi nekomercialni operator zrakoplovov, kadar so skupne letne emisije teh letov manjše od 1 000 ton CO2 na leto.“.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 30. aprila 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 16. aprila 2014