PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 391/2013
ze dne 3. května 2013,
kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (1), ve znění nařízení (ES) č. 1070/2009 (nařízení o poskytování služeb) (2), a zejména na čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 550/2004 ukládá Komisi, aby stanovila společný systém poplatků za letové navigační služby, který umožní jeho jednotné uplatňování v jednotném evropském nebi.
(2)
Vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby poskytované během všech fázích letu má pro provádění iniciativy jednotného evropského nebe nesmírný význam. Takový systém by měl přispět ke zvýšení transparentnosti, pokud jde o stanovení, ukládání a vymáhání poplatků, jež se vztahují na uživatele vzdušného prostoru. Systém by rovněž měl přispívat k bezpečnému, nákladově efektivnímu a účinnému poskytování letových navigačních služeb uživatelům, kteří systém financují a podněcují integrované poskytování služeb.
(3)
Společný systém poplatků by měl být nedílnou součástí dosahování cílů systému sledování výkonnosti, jak je stanoveno v článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (3), ve znění nařízení (ES) č. 1070/2009 (rámcové nařízení) a prováděcího nařízení Komise (EU) č. 390/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě (4).
(4)
V souladu s celkovým cílem zvýšení výkonnosti letových navigačních služeb by měl systém poplatků podporovat nákladovou a provozní efektivitu a měl by stanovit zřízení systémů pobídek pro poskytovatele letových navigačních služeb podporujících zdokonalení poskytování letových navigačních služeb, včetně uplatňování sdílení rizika provozu.
(5)
Společný systém poplatků by měl být v souladu se systémem poplatků za traťové navigační služby vypracovaným organizací Eurocontrol a s článkem 15 Chicagské úmluvy o mezinárodním civilním letectví z roku 1944 (dále jen „Chicagská úmluva“).
(6)
Společný systém poplatků by měl umožnit optimální využití vzdušného prostoru s ohledem na toky letového provozu, zejména v rámci funkčních bloků vzdušného prostoru zřízených v souladu s článkem 9a nařízení (ES) č. 550/2004.
(7)
Klíčovou zásadou společného systému poplatků je, aby byly zástupcům uživatelů vzdušného prostoru a příslušným orgánům včas k dispozici úplné a transparentní informace o nákladové základně.
(8)
Pokud je stanoveno, že letištní a přibližovací služby a/nebo služby CNS, MET a AIS jsou poskytovány za tržních podmínek, měly by mít členské státy možnost rozhodnout se, že tyto služby nebudou vypočítávat stanovené náklady, nebudou vypočítávat poplatky za letištní a přibližovací služby, nebudou stanovovat jednotkové sazby letištních a přibližovacích služeb a/nebo nebudou stanovovat finanční pobídky.
(9)
V důsledku měnící se povahy provozování letišť může být nutné v průběhu referenčního období pozměnit oblasti zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb.
(10)
Zavádění nových technologií a postupů a souvisejících obchodních modelů podněcujících integrované poskytování služeb by mělo vést k významnému snížení nákladů ve prospěch uživatelů. Aby se toto budoucí snížení nákladů umožnilo, vznikají poskytovatelům letových navigačních služeb náklady na restrukturalizaci a zdokonalení svého podnikání; bude-li prokázán čistý přínos pro uživatele, mohou tyto náklady získat zpět.
(11)
Pobídkové mechanismy podněcující k lepší výkonnosti by měly zohledňovat potřebu odměňování či sankcionování skutečné výkonnosti ve vztahu k úrovním výkonnosti, jež byly očekávány v okamžiku přijetí plánu výkonnosti.
(12)
Aby se urychlilo zavádění technologií SESAR, měly by být investice do nových systémů uspořádání letového provozu (ATM) a zásadních reforem stávajících systémů ATM, jež mají vliv na úroveň výkonnosti evropské sítě ATM, způsobilé pro návratnost nákladů prostřednictvím poplatků za užívání, pokud jsou v souladu s prováděním evropského hlavního plánu ATM, zejména prostřednictvím společných projektů podle čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004. Členské státy by dále měly mít možnost rozhodnout o modulaci poplatků za letové navigační služby s cílem vytvořit pobídky k vybavení letadel systémy zahrnutými do společných projektů.
(13)
Pro zvýšení efektivity letových navigačních služeb a na podporu jejich optimalizovaného využívání by měly být členské státy schopny dále modulovat poplatky s ohledem na míru přetížení sítě v určité oblasti nebo na určité trase v konkrétní dobu.
(14)
Výše poplatků uložených zejména lehkým letadlům by neměla odradit od využívání zařízení a služeb potřebných pro bezpečnost nebo od zavedení nových technik a postupů.
(15)
Členské státy by měly mít možnost stanovit své jednotkové sazby společně, zejména pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu nebo pokud jsou stranami společného systému poplatků za traťové navigační služby.
(16)
Za účelem zlepšení účinnosti společného systému poplatků a snížení administrativní a účetní zátěže by měly mít členské státy možnost vybírat poplatky za traťové navigační služby v rámci společného systému poplatků za traťové navigační služby společně, prostřednictvím jediného poplatku za let.
(17)
Je třeba posílit právní prostředky k zajištění včasného a úplného hrazení poplatků za letové navigační služby uživateli těchto služeb.
(18)
Poplatky by měly být uživatelům vzdušného prostoru služeb stanovovány a ukládány spravedlivě a transparentně po konzultaci se zástupci těchto uživatelů. Tyto poplatky by měly být pravidelně přezkoumávány.
(19)
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 ze dne 6. prosince 2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby (5), ve znění nařízení Komise (EU) č. 1191/2010 ze dne 16. prosince 2010 (6), by mělo být s účinností od 1. ledna 2015 zrušeno.
(20)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví opatření pro vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby.
2. Toto nařízení se vztahuje na letové navigační služby poskytované poskytovateli letových provozních služeb určenými v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 550/2004 a poskytovateli meteorologických služeb, pokud jsou určeni v souladu s čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení, pro potřeby všeobecného letového provozu v rámci regionů EUR a AFI stanovených Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO), ve kterých členské státy zodpovídají za poskytování letových navigačních služeb. Vztahuje se rovněž na manažera struktury vzdušného prostoru zřízeného v souladu s článkem 3 nařízení Komise (EU) č. 677/2011 (7).
3. Členské státy mohou používat toto nařízení na letové navigační služby poskytované ve vzdušném prostoru spadajícím do jejich pravomoci v rámci jiných regionů stanovených ICAO pod podmínkou, že o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
4. Členské státy mohou toto nařízení uplatňovat na poskytovatele letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
5. Při dodržení ustanovení čl. 1 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 se mohou členské státy rozhodnout neuplatňovat toto nařízení na letové navigační služby poskytované na letištích s méně než 70 000 pohyby letecké dopravy IFR ročně.
Členské státy o takovém rozhodnutí uvědomí Komisi.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„uživatelem letových navigačních služeb“ se rozumí provozovatel letadla v době, kdy byl proveden let, nebo pokud není totožnost provozovatele známá, majitel letadla, pokud nelze prokázat, že v té době byla provozovatelem jiná osoba;
2)
„zástupcem uživatelů vzdušného prostoru“ se rozumí jakákoli právnická osoba či subjekt zastupující zájmy jedné nebo více kategorií uživatelů letových navigačních služeb;
3)
„IFR“ se rozumí pravidla pro let podle přístrojů (Instrument Flight Rules) definovaná v příloze 2 Chicagské úmluvy (desáté vydání - červenec 2005);
4)
„VFR“ se rozumí pravidla pro let za viditelnosti (Visual Flight Rules) definovaná v příloze 2 Chicagské úmluvy (desáté vydání - červenec 2005);
5)
„oblastí zpoplatnění traťových navigačních služeb“ se rozumí objem vzdušného prostoru, pro který je stanoven jeden nákladový základ a jedna jednotková sazba;
6)
„oblastí zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb“ se rozumí letiště či skupina letišť, pro která je stanoven jeden nákladový základ a jedna jednotková sazba;
7)
„stanovenými náklady“ se rozumí náklady předem stanovené členským státem podle čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004;
8)
„referenčním obdobím“ se rozumí referenční období pro systém sledování výkonnosti stanovený v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 549/2004 a v článku 8 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
9)
„pohyby letecké dopravy IFR“ se rozumí součet vzletů a přistání provedených podle pravidel pro let podle přístrojů, vypočítaný jako roční průměr za období tří let před předložením plánu výkonnosti;
10)
„jinými příjmy“ se rozumí příjmy získané od orgánů veřejné správy, včetně finanční podpory z programů pomoci Unie, jako jsou transevropské dopravní sítě (TEN-T), nástroj pro propojení Evropy (CEF) a Fond soudržnosti, příjmy z komerčních činností a/nebo, v případě jednotkových sazeb letištních a přibližovacích služeb, příjmy získané ze smluv nebo dohod mezi poskytovateli letových navigačních služeb a provozovateli letišť;
11)
„plánem výkonnosti“ se rozumí plán výkonnosti vypracovaný a přijatý v souladu s ustanoveními článků 11 až 16 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
12)
„skutečnými náklady“ se rozumí náklady, které skutečně vznikly v roce poskytování letových navigačních služeb, podléhající konečnému auditu;
13)
„službami CNS, MET a AIS“ se rozumí spojovací, navigační a přehledové služby, meteorologické služby pro letovou navigaci a letecké informační služby;
14)
„náklady na restrukturalizaci“ se rozumí významné jednorázové náklady, které poskytovatelům letových navigačních služeb vzniknou během restrukturalizace v důsledku zavádění nových technologií a postupů a souvisejících obchodních modelů, které motivují k integrovanému poskytování služeb, pokud chce členský stát získat náklady zpět během jednoho nebo více referenčních období. Mohou zahrnovat náklady na vyplácení odstupného zaměstnancům, uzavírání stanovišť řízení letového provozu, přesunutí činnosti na jiné místo, odepisování majetku a/nebo nabývání strategických účastí v jiných poskytovatelích letových navigačních služeb.
Článek 3
Letištní a přibližovací služby a služby CNS, MET a AIS za tržních podmínek
1. Aniž je dotčeno uplatňování zásad uvedených v článcích 14 a 15 nařízení (ES) č. 550/2004 a s výhradou posouzení podle odstavce 2 mohou členské státy před začátkem referenčního období nebo v odůvodněných případech v průběhu referenčního období rozhodnout, že se na některé nebo na všechny jejich letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky. V takovém případě se použijí ustanovení tohoto nařízení, avšak dotčené členské státy se mohou pro tyto služby rozhodnout:
a)
nevypočítat stanovené náklady v souladu s článkem 7 tohoto nařízení;
b)
nestanovit finanční pobídky pro tyto služby v klíčových oblastech výkonnosti, pokud jde o kapacitu a životní prostředí, v souladu s článkem 15 tohoto nařízení;
a pokud jde o letištní a přibližovací služby:
c)
nevypočítat poplatky za letištní a přibližovací služby v souladu s článkem 12 tohoto nařízení;
d)
nestanovit jednotkové sazby letištních a přibližovacích služeb v souladu s článkem 17 tohoto nařízení.
2. Za účelem stanovení toho, že se na některé nebo na všechny jejich letištní a přibližovací služby nebo na služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, členské státy provedou podrobné posouzení všech podmínek stanovených v příloze I tohoto nařízení. Toto posouzení musí zahrnovat konzultaci se zástupci uživatelů vzdušného prostoru.
3. Členské státy uvedené v odstavci 1 předloží Komisi nejpozději 19 měsíců před začátkem referenčního období nebo datem použitelnosti rozhodnutí přijatých v souladu s odstavcem 1 podrobnou zprávu o obsahu a výsledcích posouzení uvedeného v odstavci 2. Tato zpráva musí být podložena důkazy, včetně případné zadávací dokumentace výběrového řízení, odůvodnění výběru poskytovatele služeb, popisu opatření uložených vybranému poskytovateli služeb pro zajištění nákladově efektivního poskytování letištních a přibližovacích služeb nebo služeb CNS, MET a AIS a výsledku konzultací se zástupci uživatelů vzdušného prostoru. Ve zprávě se uvede úplné odůvodnění závěrů členského státu.
4. Pokud Komise souhlasí, že tržní podmínky byly vytvořeny v souladu s požadavky přílohy I, oznámí to dotčenému členskému státu do čtyř měsíců od obdržení zprávy. Toto období čtyř měsíců se prodlouží na šest měsíců po obdržení zprávy, pokud se Komise domnívá, že pro určení toho, zda byly vytvořeny tržní podmínky, jsou třeba další důkazy.
Pokud Komise shledá, že tržní podmínky vytvořeny nejsou, rozhodne do šesti měsíců po obdržení zprávy a v souladu s postupem uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že dotčený členský stát (dotčené členské státy) musí plně uplatňovat ustanovení tohoto nařízení. Toto rozhodnutí se přijme po konzultaci s dotčeným členským státem (dotčenými členskými státy).
5. Zpráva členského státu a rozhodnutí Komise uvedené v odstavci 4 jsou platné po dobu trvání dotčeného referenčního období, jsou veřejně dostupné a odkaz na ně se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Zásady společného systému poplatků
1. Společný systém poplatků se řídí zásadami stanovenými v článku 15 nařízení (ES) č. 550/2004.
2. Stanovené náklady na traťové navigační služby jsou financovány z poplatků za traťové navigační služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
3. Stanovené náklady na letištní a přibližovací služby jsou financovány z poplatků za letištní a přibližovací služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
4. Odstavci 2 a 3 není dotčeno financování výjimek v případě některých uživatelů letových navigačních služeb z jiných finančních zdrojů v souladu s článkem 10.
5. Společný systém poplatků zabezpečí transparentnost a konzultace se zástupci uživatelů letových navigačních služeb v oblasti nákladových základů a rozdělení nákladů mezi různé služby.
6. Příjmy získané z poplatků za traťové navigační služby nebo poplatků za letištní a přibližovací služby stanovených v souladu s články 11 a 12 tohoto nařízení se nesmí použít k financování komerční činnosti poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 5
Vytvoření oblastí zpoplatnění
1. Členské státy vytvoří oblasti zpoplatnění ve vzdušném prostoru spadajícím do jejich pravomoci, v nichž jsou uživatelům vzdušného prostoru poskytovány letové navigační služby.
2. Oblasti zpoplatnění se vymezí v souladu s operacemi a službami řízení letového provozu po konzultaci se zástupci uživatelů vzdušného prostoru.
3. Oblast zpoplatnění traťových navigačních služeb se rozprostírá od zemského povrchu a zahrnuje i horní vzdušný prostor. Ve složitých oblastech letištních a přibližovacích služeb mohou členské státy uvnitř oblasti zpoplatnění vyčlenit zvláštní oblast.
4. Pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu, zajistí dotčené členské státy shodné a jednotné používání tohoto nařízení na dotčený vzdušný prostor.
5. Oblast zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb může být v průběhu referenčního období změněna. V takovém případě členské státy:
a)
poskytnou Komisi příslušné údaje o nákladech a provozu, aby mohla zrekonstruovat konzistentní datové soubory týkající se nákladů a provozu, zachycující situaci před provedením uvedené změny a po ní, a splnit své úkoly v oblasti sledování výkonnosti v souladu s článkem 18 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
b)
konzultují zástupce uživatelů vzdušného prostoru a jejich připomínky oznámí Komisi;
c)
poskytnou Komisi posouzení dopadů změn na cíle v oblasti efektivity nákladů a sledování výkonnosti letištních a přibližovacích služeb a uvedou, jak bude provádět sledování výkonnosti ve zbývající části referenčního období.
KAPITOLA II
NÁKLADY NA POSKYTOVÁNÍ LETOVÝCH NAVIGAČNÍCH SLUŽEB
Článek 6
Způsobilé služby, zařízení a činnosti
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb uvedení v čl. 1 odst. 2 a 4 stanoví náklady, které jim při poskytování letových navigačních služeb vznikají provozem zařízení a poskytováním služeb stanovených Evropským oblastním navigačním plánem ICAO v oblastech zpoplatnění v jejich pravomoci.
Tyto náklady zahrnují administrativní výdaje, školení, studie, testy a zkoušky, jakož i výzkum a vývoj související s těmito službami.
2. Členské státy mohou určit následující náklady jako stanovené náklady v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 550/2004, pokud vzniknou v důsledku poskytování letových navigačních služeb:
a)
náklady vzniklé příslušným vnitrostátním orgánům;
b)
náklady vzniklé kvalifikovaným subjektům uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 550/2004;
c)
náklady plynoucí z mezinárodních dohod.
3. V souladu s čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004 může být část příjmů plynoucích z poplatků využita k financování společných projektů pro funkce spojené se sítěmi, které jsou obzvláště důležité pro zlepšení celkového výkonu uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb. V takovýchto případech členské státy zavedou komplexní a transparentní účetní postupy, aby se zajistilo, že uživatelé vzdušného prostoru nebudou zpoplatňováni dvakrát. Stanovené náklady vyplývající ze společného projektu musí být jasně určeny v souladu s přílohami II a VII.
4. Investice do nových systémů uspořádání letového provozu (ATM) a zásadní reformy stávajících systémů ATM jsou způsobilé, pokud jsou v souladu s prováděním evropského hlavního plánu ATM, zejména prostřednictvím společných projektů uvedených v čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004.
Článek 7
Výpočet nákladů
1. Stanovené náklady a skutečné náklady zahrnují náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti uvedené v článku 6 tohoto nařízení a určené v souladu s účetními požadavky stanovenými v článku 12 nařízení (ES) č. 550/2004.
Jednorázové nákladové dopady vyplývající ze zavedení mezinárodních účetních standardů lze rozložit na období nepřesahující 15 let.
Aniž jsou dotčeny články 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, určí se stanovené náklady před začátkem každého referenčního období jako součást plánu výkonnosti na každý kalendářní rok během referenčního období, a to v reálném i jmenovitém vyjádření. Pro každý rok referenčního období se rozdíl mezi stanovenými náklady ve jmenovitém vyjádření před referenčním obdobím a stanovenými náklady upravenými na základě rozdílu mezi reálnou inflací zaznamenanou Komisí v harmonizovaném indexu spotřebitelských cen Eurostatu zveřejněném v dubnu roku n a inflačním předpokladem uvedeným v plánu výkonnosti na rok předcházející referenčnímu období a na každý rok referenčního období pro účely výpočtu jednotkové sazby přenáší do roku n + 2.
Stanovené náklady a skutečné náklady se vypočítají v národní měně. Pokud je pro funkční blok vzdušného prostoru vytvořena společná oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, zajistí dotčené členské státy převod vnitrostátních nákladů na euro nebo na národní měnu jednoho z dotčených členských států, aby byl zajištěn transparentní výpočet jediné jednotkové sazby podle čl. 17 odst. 1 třetího pododstavce tohoto nařízení. Dotčené členské státy příslušně informují Komisi a Eurocontrol.
2. Náklady uvedené v odstavci 1 se rozdělí na náklady na zaměstnance, jiné provozní náklady, náklady na odpisy, náklady na kapitál a mimořádné položky včetně nevratných odvedených daní a celních poplatků a všechny ostatní související náklady.
Náklady na zaměstnance zahrnují hrubou mzdu, příplatky za práci přesčas, příspěvek zaměstnavatele na sociální pojištění, jakož i penzijní náklady a jiné dávky. Penzijní náklady mohou být vypočteny s použitím obezřetných předpokladů v souladu s řízením systému nebo případně příslušným vnitrostátním právem. Takové předpoklady jsou podrobně rozvedeny v plánu výkonnosti.
Jiné provozní náklady zahrnují náklady vzniklé koupí zboží a služeb používaných k poskytování letových navigačních služeb; patří mezi ně zejména služby zadané externím dodavatelům, externí zaměstnanci, materiál, energie, veřejné služby, pronájem budov, vybavení a zařízení, údržba, náklady na pojištění a cestovné. Pokud poskytovatel letových provozních služeb zakoupí jiné letové navigační služby, zahrne poskytovatel náklady vynaložené na tyto služby do svých ostatních provozních nákladů.
Náklady na odpisy se vztahují k celkovým dlouhodobým aktivům užívaným pro účely letových navigačních služeb. Dlouhodobá aktiva se odepisují v souladu s jejich očekávanou životností za použití metody rovnoměrného odpisování uplatněné na pořizovací hodnotu odpisovaných aktiv. Pro výpočet odpisů lze použít účtování pořizovacích nebo stávajících cen. Metodika se po dobu odpisování nesmí měnit a musí být v souladu s uplatněnými náklady na kapitál (jmenovité kapitálové náklady pro účtování pořizovacích cen a reálné kapitálové náklady pro účtování stávajících cen). Použije-li se účtování stávajících cen, poskytnou se i čísla účtování ekvivalentních pořizovacích cen, aby bylo umožněno srovnání a hodnocení.
Náklady na kapitál se rovnají součinu:
a)
součtu průměrné čisté účetní hodnoty dlouhodobých aktiv a případných opravných položek k celkovým aktivům stanoveným vnitrostátním dozorovým orgánem a používaných poskytovatelem letových navigačních služeb, která jsou v provozu či ve výstavbě, a průměrné hodnoty čistých oběžných aktiv kromě úročených účtů potřebných pro poskytování letových navigačních služeb a
b)
váženého průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů a návratnosti vlastního kapitálu. V případě poskytovatele letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu se vážený průměr vypočítává na základě návratnosti uplatňované vůči rozdílu mezi celkovými aktivy uvedenými v písmeni a) a úvěry.
Mimořádné položky jsou tvořeny nevratnými náklady vztahujícími se na poskytování letových navigačních služeb, které vznikly v průběhu stejného roku.
Každá úprava nad rámec ustanovení mezinárodních účetních standardů se uvede v plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích, které jsou poskytovány v souladu s přílohou II.
3. Pro účely výpočtu nákladů na kapitál uvedených v odstavci 2 jsou ukazatele, kterým má být přikládána váha, založeny na poměru financování prostřednictvím úvěru, nebo vlastního kapitálu. Úroková sazba z přijatých úvěrů se rovná váženému průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů poskytovatele letových navigačních služeb. Použije se hodnota návratnosti vlastního kapitálu, která je uvedena v plánu výkonnosti na dané období, a vychází ze skutečného finančního rizika vzniklého poskytovateli letových navigačních služeb na základě posouzení provedeného před referenčním obdobím.
Pokud aktiva nepatří poskytovateli letových navigačních služeb, ale jsou zahrnuta do výpočtu nákladů na kapitál, členské státy zajistí, aby náklady na tato aktiva nebyly zpětně získány dvakrát.
4. Výpočet skutečných nákladů může zahrnovat zpětné získání nákladů na restrukturalizaci poskytovatelů letových navigačních služeb, které vznikly v referenčních obdobích předcházejících referenčnímu období, v němž dochází ke zpětnému získání, pokud obchodní plán prokáže postupný čistý přínos pro uživatele.
Vnitrostátní dozorový orgán předloží Komisi obchodní plán, plán zpětného získání nákladů na restrukturalizaci a výsledky konzultace se zástupci uživatelů vzdušného prostoru o obchodním plánu a plánu zpětného získání nákladů na restrukturalizaci.
Jestliže Komise zjistí, že byl prokázán očekávaný postupný čistý přínos pro uživatele, uvědomí o tom dotčený členský stát do pěti měsíců od obdržení podání od vnitrostátního dozorového orgánu.
Jestliže Komise zjistí, že očekávaný postupný čistý přínos pro uživatele prokázán nebyl, rozhodne do pěti měsíců od obdržení podání od vnitrostátního dozorového orgánu v souladu s postupem podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že náklady na restrukturalizaci poskytovatelů letových navigačních služeb nesmí být získány zpět, a uvědomí o tom dotčený členský stát.
Dotčený členský stát předloží zprávu o vývoji nákladů na restrukturalizaci a čistých přínosech pro uživatele ve své výroční zprávě podle čl. 18 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
Článek 8
Přidělení nákladů
1. Náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti ve smyslu článku 6 se přidělí transparentním způsobem oblastem zpoplatnění, ve kterých skutečně vznikly.
Pokud náklady vzniknou v několika různých oblastech zpoplatnění, přidělí se poměrným způsobem na základě transparentní metodiky podle článku 9.
2. Náklady na letištní a přibližovací služby obsahují náklady na následující služby:
a)
letištní služby řízení, letištní letové informační služby včetně letových poradních služeb a náklady na pohotovostní služby;
b)
letové provozní služby související s přiblížením a odletem letadla v rozsahu určené vzdálenosti kolem letiště na základě provozních požadavků;
c)
náležité přiřazení všech ostatních součástí letových navigačních služeb odrážející poměrné rozdělení mezi traťové navigační služby a letištní a přibližovací služby.
Pro účely odst. 2 písm. b) a c) členské státy před začátkem každého referenčního období stanoví pro každé letiště kritéria použitá pro přidělení nákladů mezi letištní a přibližovací služby a traťové navigační služby a příslušně informují Komisi.
3. Náklady na traťové navigační služby se vztahují k nákladům uvedeným v odstavci 1 s výjimkou nákladů uvedených v odstavci 2.
4. Pokud jsou poskytnuty výjimky pro lety VFR v souladu s článkem 10, určí poskytovatel letových navigačních služeb náklady letových navigačních služeb poskytované letům VFR a oddělí je od nákladů poskytovaných letům IFR. Tyto náklady mohou být určeny prostřednictvím metodiky marginálních nákladů, přičemž se zohlední výhody pro lety IFR vyplývající ze služeb poskytnutých letům VFR.
Článek 9
Transparentnost nákladů a systému poplatků
1. Členské státy koordinovaně a nejpozději sedm měsíců před začátkem každého referenčního období pozvou zástupce uživatelů vzdušného prostoru ke konzultaci o stanovených nákladech, plánovaných investicích, prognózách výkonových jednotek, politice poplatků a výsledných jednotkových sazbách. Jsou jim nápomocni poskytovatelé letových navigačních služeb. Členské státy transparentním způsobem stanoví své vnitrostátní náklady nebo náklady funkčních bloků vzdušného prostoru v souladu s článkem 6 a poskytnou své jednotkové sazby zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi a případně i organizaci Eurocontrol.
Během referenčního období členské státy každý rok koordinovaně pozvou zástupce uživatelů vzdušného prostoru ke konzultaci o každé odchylce od prognózy, zejména s ohledem na:
a)
skutečný provoz a náklady ve srovnání s prognózou provozu a stanovenými náklady;
b)
uplatňování mechanismu sdílení rizika provozu stanoveného v článku 13;
c)
uplatňování mechanismu sdílení nákladů stanoveného v článku 14;
d)
systémy pobídek stanovené v článku 15;
e)
modulaci poplatků stanovenou v článku 16.
Tuto konzultaci lze uspořádat v regionálním rámci. Zástupci uživatelů vzdušného prostoru mají právo požádat, aby se konalo více konzultací. Konzultace s uživateli se rovněž systematicky pořádají po aktivaci varovného mechanismu stanoveného v článcích 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 jenž má za následek revizi stanovených jednotkových nákladů.
2. Informace uvedené v odstavci 1 jsou založeny na výkazních tabulkách a prováděcích pravidlech uvedených v přílohách II, VI a VII. Pokud je v souladu s článkem 3 stanoveno, že se na letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, jsou informace uvedené v odstavci 1 založeny na výkazních tabulkách a prováděcích pravidlech uvedených v příloze III. Příslušná dokumentace se dá k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům tři týdny před konzultační schůzkou. Pro každoroční konzultaci uvedenou v odst. 1 druhém pododstavci je příslušná dokumentace dána k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům každý rok nejpozději 1. června.
3. S cílem umožnit podávání zpráv o dosažení výkonnosti podle čl. 18 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 dají členské státy k dispozici Komisi a Eurocontrolu do 1. června každého roku své skutečné náklady vzniklé během předcházejícího roku a rozdíl mezi skutečnými náklady a stanovenými náklady uvedenými v plánu výkonnosti s využitím výkazních tabulek a prováděcích pravidel uvedených v přílohách II, VI a VII. Členské státy, které v souladu s článkem 3 rozhodly, že se na letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, poskytují tyto informace s využitím výkazních tabulek a prováděcích pravidel stanovených v příloze III.
KAPITOLA III
FINANCOVÁNÍ POSKYTOVÁNÍ LETOVÝCH NAVIGAČNÍCH SLUŽEB PROSTŘEDNICTVÍM POPLATKŮ ZA LETOVÉ NAVIGAČNÍ SLUŽBY
Článek 10
Výjimky z poplatků za letové navigační služby
1. Členské státy udělí výjimku z placení poplatků za traťové navigační služby:
a)
letům provedeným letadlem, jehož maximální povolená vzletová hmotnost je menší než dvě metrické tuny;
b)
smíšeným letům VFR/IFR v oblastech zpoplatnění, kde jsou dané lety provedeny výlučně podle VFR a kde se za lety VFR neúčtuje poplatek;
c)
letům provedeným výlučně za účelem přepravy vládnoucího panovníka a jeho nejbližší rodiny, hlav států, předsedů vlád a vládních ministrů během jejich oficiálních cest; ve všech případech musí být tato výjimka opodstatněna patřičným označením statusu nebo poznámkou v letovém plánu;
d)
letům za účelem pátrání a záchrany povoleným příslušným odpovědným subjektem.
2. Členské státy mohou udělit výjimku z placení poplatků za traťové navigační služby:
a)
vojenským letům provedeným vojenským letadlem jakékoli země;
b)
výcvikovým letům provedeným výlučně za účelem udělení průkazu způsobilosti nebo získání kvalifikace v případě letové posádky v pilotním prostoru, pokud je tato skutečnost opodstatněna příslušnou poznámkou v letovém plánu; lety musí být provedeny výhradně ve vzdušném prostoru dotčeného členského státu a jejich účelem nesmí být přeprava cestujících nebo nákladu, ani manipulační let či přemísťování letadla;
c)
letům provedeným výlučně za účelem kontroly či ověřování vybavení používaného jako pozemní zařízení pro letovou navigaci či vybavení, které tak má být používáno, s výjimkou manipulačních letů dotčeného letadla;
d)
letům končícím na letišti, ze kterého vzlétly, a během kterých nedošlo k mezipřistání;
e)
letům VFR;
f)
humanitárním letům povoleným příslušným odpovědným subjektem;
g)
letům provedeným celními a policejními orgány.
3. Členské státy mohou letům uvedeným v odstavcích 1 a 2 udělit výjimku z placení poplatků za letištní a přibližovací služby.
4. Náklady vzniklé v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka z placení poplatků, jsou tvořeny:
a)
náklady na lety VFR, kterým byla udělena výjimka, uvedenými v čl. 8 odst. 4, a
b)
náklady na lety IFR, kterým byla udělena výjimka, jež se vypočítají jako součin nákladů vzniklých v souvislosti s lety IFR a poměru počtu výkonových jednotek, kterým byla udělena výjimka, k celkovému počtu výkonových jednotek, přičemž celkový počet výkonových jednotek sestává z výkonových jednotek v souvislosti s lety IFR, jakož i výkonových jednotek v souvislosti s lety VFR, kterým nebyla udělena výjimka. Náklady vzniklé v souvislosti s lety IFR se rovnají celkovým nákladům po odečtení nákladů na lety VFR.
5. Členské státy zajistí, aby poskytovatelům letových navigačních služeb byly proplaceny služby, které poskytli v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka.
Článek 11
Výpočet poplatků za traťové navigační služby
1. Aniž je dotčena možnost financování traťových letových navigačních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 4 odst. 2, poplatek za traťové navigační služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění traťových navigačních služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast zpoplatnění traťových navigačních služeb a výkonových jednotek traťových navigačních služeb u daného letu.
2. Jednotková sazba a traťové výkonové jednotky se vypočítají v souladu s přílohou IV.
Článek 12
Výpočet poplatků za letištní a přibližovací služby
1. Aniž je dotčena možnost financování letištních a přibližovacích služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 4 odst. 3, poplatek za letištní a přibližovací služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast letištních a přibližovacích služeb a výkonových jednotek letištních a přibližovacích služeb u daného letu. Pro účely poplatků se přiblížení a odlet počítá za jeden let. Výpočetní jednotkou je buď let při příletu, nebo let při odletu.
2. Jednotková sazba a výkonové jednotky letištních a přibližovacích služeb se vypočítají v souladu s přílohou V.
Článek 13
Sdílení rizika provozu
1. Použije se mechanismus sdílení rizika provozu v souladu se zásadami uvedenými v článku 12 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
2. Následující náklady nejsou předmětem sdílení rizika provozu a musí mít za následek zvýšení nebo snížení stanovených nákladů v následujícím roce (následujících letech) bez ohledu na vývoj provozu:
a)
stanovené náklady určené v souladu s čl. 6 odst. 2 s výjimkou dohod týkajících se poskytování přeshraničních letových provozních služeb;
b)
stanovené náklady na meteorologické služby;
c)
úprava v důsledku rozdílů mezi prognózovanou a skutečnou inflací podle čl. 7 odst. 1;
d)
zpětné získání nákladů na restrukturalizaci, je-li schváleno v souladu s čl. 7 odst. 4;
e)
převody v důsledku zavádění mechanismu sdílení rizika provozu;
f)
převody schválené v předchozím referenčním období v důsledku zavádění mechanismu sdílení nákladů uvedeného v článku 14;
g)
slevy nebo pokuty vyplývající ze systémů finančních pobídek uvedených v článku 15;
h)
přeplatky nebo nedoplatky, které může způsobit modulace poplatků za letové navigační služby podle článku 16;
i)
přeplatky nebo nedoplatky vyplývající ze změn provozu;
j)
v případě druhého referenčního období přeplatky nebo nedoplatky vzniklé členským státům až do roku 2011 včetně, pokud jde o traťové navigační služby, a až do roku 2014 včetně, pokud jde o letištní a přibližovací služby.
Navíc mohou členské státy vyjmout ze sdílení rizika provozu stanovené náklady poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Pokud se během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek ve srovnání s prognózou vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n nezvýší nebo nesníží o více než 2 %, dodatečný příjem nebo ztráta v příjmech poskytovatele letových navigačních služeb ve vztahu ke stanoveným nákladům se nepřevádí.
4. Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší prognózu vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n o více než 2 %, má minimálně 70 % dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, který překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající snížení stanovených nákladů na rok n + 2.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek zaostane za prognózou vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n o více než 2 %, má maximálně 70 % ztráty příjmů vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající zvýšení stanovených nákladů nejdříve v roce n + 2.
5. Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek nižší než 90 % prognózy vypracované v plánu výkonnosti pro uvedený rok n, má plná výše ztráty příjmů vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající zvýšení stanovených nákladů nejdříve v roce n + 2.
Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek vyšší než 110 % prognózy vypracované v plánu výkonnosti pro uvedený rok n, má plná výše dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající snížení stanovených nákladů na rok n + 2.
6. V případě letištních a přibližovacích služeb mohou členské státy rozhodnout, že se na letiště s méně než 225 000 pohyby letecké dopravy IFR ročně nepoužijí ustanovení odstavců 3, 4 a 5. Členské státy o takovém rozhodnutí informují Komisi do dvou měsíců od vyhlášení tohoto nařízení.
Článek 14
Sdílení nákladů
1. Použije se mechanismus sdílení nákladů v souladu s těmito zásadami:
a)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období sníží pod stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl si ponechá příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt;
b)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období zvýší nad stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl ponese příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt.
2. Náklady vyňaté z uplatňování odst. 1 písm. a) a b):
a)
Mechanismus sdílení nákladů uvedený v odst. 1 písm. a) a b) se nevztahuje na rozdíl mezi stanovenými a skutečnými náklady, pokud jde o nákladové položky, pro jejichž řízení příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikované subjekty přijaly přiměřená a identifikovatelná opatření, u nichž však lze mít za to, že jsou mimo jejich kontrolu v důsledku:
i)
nepředvídaných změn ve vnitrostátních důchodových právních předpisech, v právních předpisech o důchodovém účetnictví nebo v nákladech na důchody způsobených nepředvídanými podmínkami na finančním trhu,
ii)
významných změn úrokových sazeb úvěrů financujících náklady vznikající při poskytování letových navigačních služeb,
iii)
nepředvídaných nových nákladových položek nezahrnutých v plánu výkonnosti, ale vyžadovaných právními předpisy,
iv)
nepředvídaných změn vnitrostátního daňového práva,
v)
nepředvídaných změn v nákladech nebo příjmech vyplývajících z mezinárodních dohod.
b)
Aniž je dotčen čl. 7 odst. 1 třetí pododstavec, každá nákladová položka zahrnutá podle odst. 2 písm. a) je určena vnitrostátním dozorovým orgánem a plán výkonnosti u každé nákladové položky ve vztahu k předchozímu referenčnímu období uvede:
i)
úplný popis nákladové položky,
ii)
náklady přidělené této položce v plánu výkonnosti,
iii)
odůvodnění toho, proč se nákladová položka považuje za způsobilou podle odst. 2 písm. a), a nikoliv podle odst. 1 písm. a) a b),
iv)
předmětné vnější události nebo okolnosti mimo kontrolu dotčených vnitrostátních dozorových orgánů, poskytovatele letových navigačních služeb nebo kvalifikovaného subjektu, které způsobily rozdíl mezi skutečnými a stanovenými náklady souvisejícími s touto nákladovou položkou,
v)
opatření přijatá za účelem řízení nákladového rizika spojeného s touto položkou.
c)
Identifikace a vysvětlení rozdílů mezi skutečnými a stanovenými náklady ve vztahu k těmto položkám se provede v souladu s přílohou VII bodem 2.
d)
Pokud jsou v důsledku odečtení nákladů, na něž se vztahuje odst. 2 písm. a), skutečné náklady během celého referenčního období nižší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, vrátí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem do následujícího referenčního období.
e)
Pokud jsou v důsledku zahrnutí nákladů, na něž se vztahuje odst. 2 písm. a), skutečné náklady během celého referenčního období vyšší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, přenese se výsledný rozdíl na uživatele vzdušného prostoru převodem do následujícího referenčního období.
f)
Dotčený vnitrostátní dozorový orgán každý rok určí, že rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům je skutečně výsledkem příslušných událostí nebo okolností uvedených v odst. 2 písm. a) a v souladu s ustanovením odst. 2 písm. b). Ověří rovněž, že rozdíl v nákladech, který se přenáší na uživatele, je konkrétně identifikován a kategorizován. O výsledcích svého posouzení každoročně informuje uživatele vzdušného prostoru a podá zprávu Komisi. Pokud Komise do šesti měsíců od obdržení výroční zprávy o posouzení dotčeného vnitrostátního dozorového orgánu dospěje k závěru, že zpráva o posouzení neurčuje, že rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům je skutečně výsledkem příslušných událostí nebo okolností uvedených v odst. 2 písm. a) a v souladu s ustanovením odst. 2 písm. b), rozhodne v souladu s postupem podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že dotčený členský stát (dotčené členské státy) nesmí na rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům uplatnit ustanovení odstavce 2, a to částečně nebo zcela podle svých zjištění.
g)
Převáděné částky se musí specifikovat podle faktorů a popsat v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou VI.
Článek 15
Systémy pobídek pro poskytovatele letových navigačních služeb
1. Členské státy přijmou finanční pobídky pro své poskytovatele letových navigačních služeb v klíčové oblasti výkonnosti týkající se kapacity a mohou přijmout finanční pobídky v klíčové oblasti výkonnosti týkající se životního prostředí v souladu s článkem 12 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013. Tyto pobídky se skládají ze slev za překročení a pokut za nedosažení cílových úrovní výkonnosti a podle úrovně dosažené výkonnosti se přičtou k přijatým stanoveným nákladům nebo se od nich odečtou.
Uvedené systémy finančních pobídek musí být v souladu s těmito zásadami:
a)
jednotková sazba na rok n + 2 se upraví, aby byla poskytnuta sleva za překročení nebo uložena pokuta za nedosažení podle skutečné úrovně výkonnosti poskytovatele letových navigačních služeb v roce n ve srovnání s příslušným cílem;
b)
použitelná výše slev a pokut je úměrná cílům a výkonnosti, kterých je třeba dosáhnout. Za výkonnost na úrovni, kterou předpokládají výkonnostní cíle, nebo pod touto úrovní, nesmí být poskytnuty žádné slevy;
c)
použitelné slevy a pokuty se stanoví ve stejné výši;
d)
souhrnná maximální výše slev a souhrnná maximální výše pokut nesmí překročit 1 % příjmů z letových navigačních služeb v roce n;
e)
úrovně změn výkonnosti a použitelná výše slev a pokut se stanoví po konzultaci uvedené v článku 9 a uvedou se v plánu výkonnosti;
f)
v případě cílů na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru se slevy a pokuty uplatní na dotčené poskytovatele letových navigačních služeb;
g)
pro klíčovou oblast výkonnosti týkající se kapacity se cílové úrovně výkonnosti mohou upravit, aby se vztahovaly pouze na důvody zpoždění související s kapacitou řízení letového provozu (ATC), směrováním ATC, personálem ATC, zařízením ATC, uspořádáním vzdušného prostoru a zvláštními událostmi kódů C, R, S, T, M a P uživatelské příručky ATFCM.
2. Vnitrostátní dozorové orgány sledují řádné uplatňování těchto systémů pobídek ze strany poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 16
Modulace poplatků za letové navigační služby
1. Poté, co nabídnou konzultace stanovené v článku 9, mohou členské státy na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru a nediskriminačním a transparentním způsobem modulovat poplatky za letové navigační služby účtované uživatelům vzdušného prostoru, aby zohlednily své úsilí vynaložené zejména s cílem:
a)
optimalizovat využívání letových navigačních služeb;
b)
snížit dopady letectví na životní prostředí;
c)
snížit celkové náklady letových navigačních služeb a zvýšit jejich efektivitu, zejména modulací poplatků v závislosti na míře přetížení sítě v určité oblasti nebo na určité trati v konkrétní dobu.
Modulace poplatků nesmí mít za následek celkovou změnu příjmů poskytovatele letových navigačních služeb. Přeplatky nebo nedoplatky se převedou do následujícího období.
2. Modulace poplatků za letové navigační služby může být rovněž nediskriminačním a transparentním způsobem prováděna s cílem urychlit zavádění funkcí ATM v rámci programu SESAR. Cílem modulace může být obzvláště poskytnutí pobídek k vybavení letadel systémy zahrnutými do společných projektů uvedených v čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Modulací poplatků za letové navigační služby se rozumí změna poplatků za traťové navigační služby a/nebo poplatků za letištní a přibližovací služby vypočítaných na základě ustanovení článků 11 a 12.
4. Vnitrostátní dozorové orgány sledují řádné uplatňování modulace poplatků za letové navigační služby ze strany poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 17
Stanovení jednotkových sazeb pro oblasti zpoplatnění
1. Členské státy zajistí, aby byly pro každou oblast zpoplatnění každoročně stanoveny jednotkové sazby. Aniž je dotčen odstavec 2, jednotkové sazby se v průběhu roku nemění.
Jednotkové sazby se stanoví v souladu s následujícím postupem:
a)
Pro každý rok referenčního období se jednotkové sazby pro rok n vypočítají do 1. listopadu roku n-1 na základě stanovených jednotkových nákladů obsažených v plánu výkonnosti a úprav uvedených v bodě 2.2 příloh IV a V tohoto nařízení.
b)
Jednotkové sazby pro rok n předloží členský stát Komisi do 1. června roku n-1 v souladu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
c)
Komise tyto jednotkové sazby posoudí s ohledem na ustanovení tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
d)
Pokud Komise dospěje k názoru, že jednotkové sazby jsou v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, uvědomí o tom dotčený členský stát do čtyř měsíců po předložení jednotkových sazeb.
e)
Pokud Komise dospěje k názoru, že jednotkové sazby nejsou v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, uvědomí o tom dotčený členský stát do čtyř měsíců po předložení jednotkových sazeb a tento členský stát do jednoho měsíce předloží Komisi revidované jednotkové sazby.
f)
Členské státy o jednotkových sazbách pro každou oblast zpoplatnění informují Komisi a případně Eurocontrol do 1. listopadu roku n-1.
Jednotkové sazby se stanoví v národní měně. Pokud se členské státy, které jsou součástí funkčního bloku vzdušného prostoru, rozhodnou vytvořit společnou oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, tato jednotková sazba se stanoví v eurech nebo v národní měně jednoho z příslušných členských států. Příslušné členské státy oznámí použitelnou měnu Komisi a Eurocontrolu.
2. Pokud jsou plány výkonnosti přijaty po 1. listopadu roku předcházejícího roku, ve kterém začíná referenční období, nebo pokud jsou revidovány v souladu s články 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, jednotkové sazby se v případě potřeby přepočítají na základě plánu v konečném znění nebo použitelných nápravných opatření. Za tímto účelem a v souladu s článkem 16 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 členské státy vypočítají a uplatní svou jednotkovou sazbu v souladu s přijatým plánem výkonnosti co nejdříve v průběhu prvního roku referenčního období nebo prvního roku uplatňování revidovaných plánů výkonnosti a výkonnostních cílů. Rozdíl v příjmech vzniklý v důsledku dočasného použití původní jednotkové sazby se převede do výpočtu jednotkové sazby následujícího roku. Pro první rok referenčního období nebo první rok uplatňování revidovaných plánů výkonnosti a výkonnostních cílů se mechanismus sdílení rizika provozu stanovený v článku 13 uplatňuje na základě stanovených nákladů a výkonových jednotek obsažených v plánu výkonnosti v konečném znění a skutečných výkonových jednotek za daný rok.
Článek 18
Výběr poplatků
1. Členské státy mohou vybírat poplatky prostřednictvím jediného poplatku za každý let. Pokud se poplatky účtují a vybírají v regionálním rámci, fakturační měna může být euro a do příslušné jednotkové sazby může být doplněna administrativní jednotková sazba pro fakturační náklady a náklady na výběr poplatků. Členské státy zajistí, aby byly částky vybrané jejich jménem použity k financování nákladů stanovených v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.
2. Uživatelé letových navigačních služeb neprodleně a v plné výši uhradí všechny poplatky za letové navigační služby.
3. Členské státy zajistí použití účinných donucovacích prostředků. Tato opatření mohou zahrnovat odepření služeb, zadržení letadla či jiná donucovací opatření v souladu s platnými právními předpisy.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Odvolání
Členské státy zajistí, aby rozhodnutí učiněná v souladu s tímto nařízením byla řádně vysvětlena a podléhala účinnému přezkumu a/nebo řízení o odvolání.
Článek 20
Usnadnění kontroly dodržování požadavků
Poskytovatelé letových navigačních služeb usnadňují inspekce a šetření prováděné příslušným vnitrostátním dozorovým orgánem nebo kvalifikovaným subjektem, který jedná jménem dozorového orgánu, včetně prohlídek na místě. Oprávněné osoby jsou zmocněny:
a)
zkoumat příslušné účetní dokumenty, sestavy majetku a jiný materiál související se stanovením poplatků za letové navigační služby;
b)
pořizovat kopie či výpisy z těchto dokumentů;
c)
žádat na místě o ústní vysvětlení;
d)
vstupovat do příslušných objektů, na pozemky nebo do vozidel.
Tyto inspekce a šetření se provádějí v souladu s platnými postupy členského státu, ve kterém mají být uskutečněny.
Článek 21
Přezkum
Přezkum systému sledování výkonnosti ze strany Komise podle článku 24 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 zahrnuje mechanismus sdílení rizika provozu uvedený v článku 13, mechanismus sdílení nákladů uvedený v článku 14, systémy pobídek zřízené podle článku 15, modulaci poplatků podle článku 16 a jejich účinnost a efektivitu při dosahování stanovených výkonnostních cílů.
Článek 22
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije od druhého referenčního období, stanoveného v článku 8 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, a během uvedeného období. S ohledem na uplatňování systému sledování výkonnosti platí, že aby bylo možné přijmout cíle pro celou Unii podle čl. 10 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 před začátkem druhého referenčního období a připravit a přijmout plány výkonnosti v souladu s ustanoveními prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, čl. 1 odst. 5, článek 3, čl. 7 odst. 4, článek 9, čl. 14 odst. 2 písm. b) až f) a článek 17, jakož i přílohy tohoto nařízení, se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 23
Zrušení nařízení Komise (ES) č. 1794/2006
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 ze dne 6. prosince 2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby, se zrušuje s účinností od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 391/2013
z dne 3. maja 2013
o določitvi skupne ureditve pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 550/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu (1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1070/2009 (uredba o izvajanju služb) (2), in zlasti člena 15(4) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 550/2004 zahteva, da Komisija vzpostavi skupno ureditev pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa, ki bo omogočala enotno izvajanje uredbe na enotnem evropskem nebu.
(2)
Razvoj skupne ureditve pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa, ki so zagotovljene med vsemi fazami leta, je izjemnega pomena za izvajanje pobude o enotnem evropskem nebu. Takšen sistem bi moral prispevati k večji preglednosti pri določanju, zaračunavanju in pobiranju pristojbin za uporabnike zračnega prostora. Sistem bi moral prispevati tudi k varnemu, stroškovno učinkovitemu in uspešnemu zagotavljanju navigacijskih služb zračnega prometa uporabnikom, ki financirajo sistem, ter spodbujati zagotavljanje integriranih storitev.
(3)
Skupna ureditev pristojbin bi morala biti sestavni element doseganja ciljev načrta izvedbe, določenih v skladu s členom 11 Uredbe (ES) št. 549/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o določitvi okvira za oblikovanje enotnega evropskega neba (3), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1070/2009 (okvirna uredba) ter Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 390/2013 z dne 3. maja 2013 o določitvi načrta izvedbe za navigacijske službe zračnega prometa in funkcije omrežja (4).
(4)
V skladu s skupnim ciljem izboljšanja uspešnosti navigacijskih služb zračnega prometa bi morala ureditev pristojbin spodbujati stroškovno in operativno učinkovitost ter zagotoviti vzpostavitev sistemov spodbud za izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa, da bi podprla izboljšave pri izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa, vključno z izvajanjem delitve tveganja, povezanega s prometom.
(5)
Skupna ureditev pristojbin bi morala biti skladna z Eurocontrolovim sistemom pristojbin na zračnih poteh in členom 15 Čikaške konvencije o mednarodnem civilnem letalstvu ICAO iz leta 1944 („Čikaška konvencija“).
(6)
Skupna ureditev pristojbin bi morala omogočati optimalno uporabo zračnega prostora ob upoštevanju prometnih tokov v zračnem prometu, zlasti znotraj funkcionalnih blokov zračnega prostora, ki so določeni v skladu s členom 9a Uredbe (ES) št. 550/2004.
(7)
Ključno načelo skupne ureditve pristojbin je zagotovitev popolnih in preglednih informacij o stroškovni osnovi, ki jih je treba pravočasno dati na razpolago predstavnikom uporabnikov zračnega prostora in pristojnim organom.
(8)
Kadar je ugotovljeno, da se navigacijske službe zračnega prometa na terminalih in/ali službe CNS, MET in AIS izvajajo pod tržnimi pogoji, bi morale države članice imeti možnost odločitve, da za te storitve ne bodo izračunavale ugotovljenih stroškov in pristojbin na terminalih, ne bodo določale cen na enoto na terminalih in/ali ne bodo določale finančnih spodbud.
(9)
Zaradi spremenljivega načina delovanja letališč je morda treba v referenčnem obdobju spremeniti območja zaračunavanja na terminalih.
(10)
Uvajanje novih tehnologij in postopkov ter z njimi povezanih poslovnih modelov za spodbujanje izvajanja integriranih storitev bi moralo privesti do znatnega zmanjšanja stroškov v korist uporabnikov. Da bi izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa omogočili to zmanjšanje stroškov v prihodnosti, se srečujejo s stroški prestrukturiranja za izboljšanje svojega poslovanja, ki jih bodo morda lahko nadomestili, če se dokaže čista korist za uporabnike.
(11)
Mehanizmi spodbud za spodbujanje večje uspešnosti bi morali upoštevati potrebo po nagrajevanju ali kaznovanju dejanske uspešnosti glede na ravni uspešnosti, ki so bile predvidene ob sprejetju načrta izvedbe.
(12)
Da bi se pospešilo izvajanje tehnologij za evropski sistem upravljanja zračnega prometa (SESAR), bi morale biti naložbe v nove sisteme upravljanja zračnega prometa (ATM) in večje obnove obstoječih sistemov ATM, ki vplivajo na raven učinkovitosti evropskega omrežja ATM, upravičene do povračila stroškov prek pristojbin za uporabnike, če so usklajene z izvajanjem osrednjega načrta za ATM v Evropi, zlasti prek skupnih projektov, kot so določeni v členu 15a(3) Uredbe (ES) št. 550/2004. Poleg tega bi morale države članice imeti možnost odločanja o prilagajanju pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa, da bi zagotovile spodbude za opremljanje zrakoplovov s sistemi, ki so vključeni v skupne projekte.
(13)
Za izboljšanje učinkovitosti navigacijskih služb zračnega prometa in spodbujanje optimirane uporabe teh služb bi morale države članice imeti možnost za dodatno prilagajanje pristojbin, ob upoštevanju ravni obremenjenosti omrežja v določenem območju ali na določeni zračni progi ob določenih časih.
(14)
Višina pristojbin, ki se zaračunavajo zlasti za lahke zrakoplove, ne bi smela odvračati od uporabe naprav in storitev, ki so potrebne za varnost ali uvedbo novih tehnologij in postopkov.
(15)
Države članice bi morale imeti možnost skupnega določanja cen na enoto, zlasti kadar se območje zaračunavanja razteza po zračnem prostoru več kot ene države članice ali kadar so države članice pogodbenice skupnega sistema pristojbin na zračnih poteh.
(16)
Države članice bi morale imeti za izboljšanje učinkovitosti skupne ureditve pristojbin ter zmanjšanje administrativne in računovodske delovne obremenitve znotraj skupnega sistema pristojbin na zračnih poteh možnost skupnega pobiranja pristojbin na zračnih poteh, in sicer z enotno pristojbino za let.
(17)
Okrepiti bi bilo treba pravna sredstva, s katerimi se zagotovi, da uporabniki navigacijskih storitev zračnega prometa takoj in v celoti plačajo pristojbine za navigacijske službe zračnega prometa.
(18)
Pristojbine, ki jih morajo plačati uporabniki zračnega prostora, bi bilo treba določiti in uporabljati pravično in pregledno, po posvetovanju s predstavniki uporabnikov. Takšne pristojbine bi bilo treba redno pregledovati.
(19)
Uredbo Komisije (ES) št. 1794/2006 z dne 6. decembra 2006 o določitvi skupne ureditve pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa (5), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 1191/2010 z dne 16. decembra 2010 (6), bi bilo treba razveljaviti z učinkom od 1. januarja 2015.
(20)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za enotno evropsko nebo -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Ta uredba določa ukrepe za razvoj skupne ureditve pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa.
2. Ta uredba se uporablja za navigacijske službe zračnega prometa, ki jih nudijo izvajalci služb zračnega prometa, določeni v skladu s členom 8 Uredbe (ES) št. 550/2004, in izvajalci meteoroloških služb, če so določeni v skladu s členom 9(1) navedene uredbe, za splošni zračni promet znotraj regij EUR in AFI Mednarodne organizacije civilnega letalstva (ICAO), v katerih države članice zagotavljajo navigacijske službe zračnega prometa. Uporablja se tudi za upravitelja omrežja, določenega v skladu s členom 3 Uredbe Komisije (EU) št. 677/2011 (7).
3. Države članice lahko to uredbo uporabljajo za navigacijske službe zračnega prometa v zračnem prostoru v njihovi pristojnosti znotraj drugih regij ICAO, če o tem ustrezno obvestijo Komisijo in druge države članice.
4. Države članice lahko to uredbo uporabljajo tudi za izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa, ki jim je v skladu s členom 7(5) Uredbe (ES) št. 550/2004 dovoljeno izvajati navigacijske službe zračnega prometa brez dovoljenja.
5. Na podlagi člena 1(4) Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013 se lahko države članice odločijo, da te uredbe ne bodo uporabljale za navigacijske službe zračnega prometa na letališčih z manj kot 70 000 premiki IFR v zračnem prevozu na leto.
Države članice o tej odločitvi obvestijo Komisijo.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Uredbe (ES) št. 549/2004.
Poleg tega se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„uporabnik navigacijskih služb zračnega prometa“ pomeni upravljavca zrakoplova v času izvedbe leta. Če identiteta upravljavca ni znana, se šteje, da je upravljavec zrakoplova njegov lastnik, razen če se lahko dokaže, da ga je tedaj upravljala druga oseba;
2.
„predstavnik uporabnikov zračnega prostora“ pomeni vsako pravno osebo ali osebo, ki zastopa interese ene ali več kategorij uporabnikov navigacijskih služb zračnega prometa;
3.
„IFR“ pomeni pravila instrumentnega letenja, kot je opredeljeno v Prilogi 2 k Čikaški konvenciji (deseta izdaja, julij 2005);
4.
„VFR“ pomeni pravila vizualnega letenja, kot je opredeljeno v Prilogi 2 k Čikaški konvenciji (deseta izdaja, julij 2005);
5.
„območje zaračunavanja na zračnih poteh“ pomeni obseg zračnega prostora, za katerega sta uvedeni enotna stroškovna osnova in enotna cena na enoto;
6.
„območje zaračunavanja na terminalih“ pomeni letališče ali skupino letališč, za katere sta uvedeni enotna stroškovna osnova in enotna cena na enoto;
7.
„ugotovljeni stroški“ pomenijo stroške, ki so jih opredelile države članice v skladu s členom 15(2)(a) Uredbe (ES) št. 550/2004;
8.
„referenčno obdobje“ pomeni referenčno obdobje za načrt izvedbe iz člena 11(3)(d) Uredbe (ES) št. 549/2004 in člena 8 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013;
9.
„premiki IFR v zračnem prevozu“ pomenijo vsoto vzletov in pristankov, opravljenih v skladu s pravili instrumentnega letenja, ki je izračunana kot letno povprečje treh predhodnih let pred predložitvijo načrta izvedbe;
10.
„drugi prihodki“ pomenijo prihodke, pridobljene od javnih organov, vključno s finančno pomočjo iz programov pomoči Unije, kot so Vseevropsko prometno omrežje (TEN-T), Instrument za povezovanje Evrope (CEF) in Kohezijski sklad, prihodke, pridobljene iz komercialnih dejavnosti, v primeru cen na enoto na terminalih pa tudi prihodke, pridobljene iz pogodb ali sporazumov med izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa in upravljavci letališč;
11.
„načrt izvedbe“ pomeni načrt izvedbe, ki je pripravljen in sprejet v skladu z določbami členov od 11 do 16 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013;
12.
„dejanski stroški“ pomenijo stroške, ki so dejansko nastali v letu v zvezi z izvajanjem navigacijskih služb zračnega prometa in so določeni na podlagi končne revizije;
13.
„službe CNS, MET in AIS“ pomenijo komunikacijske, navigacijske in nadzorovalne službe, meteorološke službe za navigacijo v zračnem prometu in letalske informacijske službe;
14.
„stroški prestrukturiranja“ pomenijo znatne enkratne stroške, ki nastanejo pri izvajalcih navigacijskih služb zračnega prometa v postopku prestrukturiranja z uvajanjem novih tehnologij in postopkov ter povezanih poslovnih modelov za spodbujanje zagotavljanja integriranih storitev, pri čemer želi država članica stroške povrniti v enem ali več referenčnih obdobjih. Ti stroški lahko vključujejo stroške, ki nastanejo v zvezi z nadomestili zaposlenim, zapiranjem centrov za kontrolo zračnega prometa, selitvijo dejavnosti na nove lokacije ter odpisom sredstev in/ali pridobivanjem strateških deležev v drugih izvajalcih navigacijskih služb zračnega prometa.
Člen 3
Navigacijske službe zračnega prometa na terminalih ter službe CNS, MET in AIS, ki se izvajajo pod tržnimi pogoji
1. Brez poseganja v uporabo načel iz členov 14 in 15 Uredbe (ES) št. 550/2004 in na podlagi ocene iz odstavka 2 se lahko države članice pred začetkom referenčnega obdobja, v utemeljenih primerih pa tudi v referenčnem obdobju, odločijo, da se nekatere ali vse navigacijske službe zračnega prometa na terminalih ali službe CNS, MET in AIS izvajajo pod tržnimi pogoji. V tem primeru se uporabljajo določbe te uredbe, vendar se lahko zadevne države članice glede teh služb odločijo:
(a)
da ne bodo izračunavale ugotovljenih stroškov v skladu s členom 7 te uredbe;
(b)
da ne bodo določile finančnih spodbud za te službe na ključnih področjih delovanja za zmogljivosti in okolje v skladu s členom 15 te uredbe
in da za navigacijske službe zračnega prometa na terminalih
(c)
ne bodo izračunavale pristojbin na terminalih v skladu s členom 12 te uredbe;
(d)
da ne bodo določale cen na enoto na terminalih v skladu s členom 17 te uredbe.
2. Za namene določitve, da se nekatere ali vse navigacijske službe zračnega prometa na terminalih ali službe CNS, MET in AIS izvajajo pod tržnimi pogoji, države članice opravijo podrobno oceno glede na vse pogoje, določene v Prilogi I k tej uredbi. Ta ocena vključuje posvetovanje s predstavniki uporabnikov zračnega prostora.
3. Države članice iz odstavka 1 Komisiji najpozneje 19 mesecev pred začetkom referenčnega obdobja ali datumom uporabe odločitev, sprejetih v skladu z odstavkom 1, predložijo podrobno poročilo o vsebini in rezultatih ocene iz odstavka 2. Temu poročilu se priložijo dokazila, ki vključujejo razpisno dokumentacijo, če je to ustrezno, utemeljitev izbire izvajalca službe, opis ureditev, naloženih izbranemu izvajalcu službe z namenom, da se zagotovi stroškovno učinkovito izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa na terminalih ali služb CNS, MET in AIS, ter rezultat posvetovanja s predstavniki uporabnikov zračnega prostora. V poročilu se navedejo celoviti razlogi za sklepe države članice.
4. Kadar se Komisija strinja, da so bili tržni pogoji vzpostavljeni v skladu z zahtevami iz Priloge I, o tem zadevno državo članico obvesti v štirih mesecih po prejemu poročila. Če Komisija meni, da so za ugotavljanje, ali so bili vzpostavljeni tržni pogoji, potrebna dodatna dokazila, se to obdobje štirih mesecev podaljša na šest mesecev po prejemu poročila.
Kadar Komisija ugotovi, da tržni pogoji niso vzpostavljeni, v šestih mesecih po prejemu poročila in v skladu s postopkom iz člena 5(2) Uredbe (ES) št. 549/2004 odloči, da zadevna(-e) država(-e) članica(-e) v celoti uporablja(-jo) določbe te uredbe. Takšen sklep se sprejme po posvetovanju z zadevno(-imi) državo(-ami) članico(-ami).
5. Poročilo države članice in sklep Komisije iz odstavka 4 veljata v času zadevnega referenčnega obdobja, sta dostopna javnosti, sklic nanju pa se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 4
Načela skupne ureditve pristojbin
1. Pri skupni ureditvi pristojbin so upoštevana načela iz člena 15 Uredbe (ES) št. 550/2004.
2. Ugotovljeni stroški navigacijskih storitev zračnega prometa na zračnih poteh se financirajo s pristojbinami na zračnih poteh, ki se naložijo uporabnikom navigacijskih služb zračnega prometa v skladu z določbami poglavja III, in/ali drugimi prihodki.
3. Ugotovljeni stroški navigacijskih storitev zračnega prometa na terminalih se financirajo s pristojbinami na terminalih, ki se naložijo uporabnikom navigacijskih služb zračnega prometa v skladu z določbami poglavja III, in/ali drugimi prihodki.
4. Odstavka 2 in 3 ne posegata v financiranje izjem nekaterih uporabnikov navigacijskih služb zračnega prometa iz drugih virov financiranja v skladu s členom 10.
5. Ureditev skupnih pristojbin zagotavlja preglednost in posvetovanje s predstavniki uporabnikov zračnega prostora o stroškovni osnovi ter razdelitvi stroškov med različne službe.
6. Prihodki iz pristojbin na zračnih poteh ali pristojbin na terminalnih, določeni v skladu s členoma 11 in 12 te uredbe, se ne uporabljajo za financiranje komercialnih dejavnosti izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa.
Člen 5
Uvedba območij zaračunavanja
1. Države članice uvedejo območja zaračunavanja v zračnem prostoru v njihovi pristojnosti, v katerih so uporabnikom zračnega prostora zagotovljene navigacijske službe zračnega prometa.
2. Območja zaračunavanja v zračnem prostoru se opredelijo na način, ki je skladen z delovanjem in storitvami v zvezi s kontrolo zračnega prometa, po posvetovanju s predstavniki uporabnikov zračnega prostora.
3. Območje zaračunavanja na zračnih poteh se razteza od tal do vključno zgornjega zračnega prostora. Za kompleksna območja terminalov lahko države članice v območju zaračunavanja uvedejo posebno območje.
4. Kadar se območja zaračunavanja raztezajo po zračnem prostoru več kot ene države članice, zadevne države članice zagotovijo skladnost in enotnost uporabe te uredbe v zadevnem zračnem prostoru.
5. Območje zaračunavanja na terminalih se lahko v referenčnem obdobju spremeni. V tem primeru države članice:
(a)
Komisiji zagotovijo ustrezne podatke o stroških in prometu, s čimer ji omogočijo, da ponovno vzpostavi skladne serije stroškov in podatkov o prometu, ki odražajo stanje pred nastankom spremembe in po njem, ter izvaja naloge spremljanja uspešnosti v skladu s členom 18 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013;
(b)
se posvetujejo s predstavniki uporabnikov zračnega prostora in njihove pripombe sporočijo Komisiji;
(c)
zagotovijo Komisiji oceno učinka sprememb na cilje stroškovne učinkovitosti navigacijske službe zračnega prometa na terminalih in spremljanje uspešnosti ter navedejo, kako naj izvaja spremljanje uspešnosti v preostalem delu referenčnega obdobja.
POGLAVJE II
STROŠKI IZVAJANJA NAVIGACIJSKIH SLUŽB ZRAČNEGA PROMETA
Člen 6
Upravičene storitve, naprave in dejavnosti
1. Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa iz člena 1(2) in (4) določijo stroške, nastale z izvajanjem navigacijskih služb zračnega prometa v zvezi z napravami in storitvami, določenimi in izvedenimi na podlagi regionalnega načrta letalske navigacije ICAO za evropsko regijo v območjih zaračunavanja, ki so v njihovi pristojnosti.
Ti stroški vključujejo upravne režijske stroške, stroške usposabljanja, izobraževanja, preizkusov in preizkušanja, raziskovanja in razvoja, ki so razporejeni med te službe.
2. Države članice lahko v skladu s členom 15(2)(b) Uredbe (ES) št. 550/2004 kot ugotovljene stroške določijo naslednje stroške, če nastanejo kot rezultat izvajanja navigacijskih služb zračnega prometa:
(a)
stroške, ki nastanejo pri ustreznih nacionalnih organih;
(b)
stroške, ki nastanejo pri usposobljenih subjektih iz člena 3 Uredbe (ES) št. 550/2004;
(c)
stroške, ki izvirajo iz mednarodnih sporazumov.
3. V skladu s členom 15a(3) Uredbe (ES) št. 550/2004 se del prihodkov iz pristojbin lahko porabi za financiranje skupnih projektov za funkcije, povezane z omrežji, ki so predvsem pomembne za izboljšanje splošne učinkovitosti upravljanja zračnega prometa in navigacijskih služb zračnega prometa. V takem primeru država članica zagotovi izčrpno in pregledno računovodstvo, s katerim se zagotovi, da uporabniki zračnega prostora ne plačujejo dvojnih obremenitev. Ugotovljeni stroški, ki izhajajo iz skupnega projekta, se jasno opredelijo v skladu s prilogama II in VII.
4. Naložbe v nove sisteme ATM in večje obnove obstoječih sistemov ATM so upravičene, če so skladne z izvajanjem osrednjega načrta za ATM v Evropi, zlasti če potekajo v okviru skupnih projektov iz člena 15a(3) Uredbe (ES) št. 550/2004.
Člen 7
Izračun stroškov
1. Ugotovljeni stroški in dejanski stroški vključujejo stroške v zvezi z upravičenimi storitvami, napravami in dejavnostmi iz člena 6 te uredbe ter so določeni v skladu z računovodskimi zahtevami iz člena 12 Uredbe (ES) št. 550/2004.
Enkratni učinki, ki izvirajo iz uvedbe mednarodnih računovodskih standardov, se lahko porazdelijo na obdobje največ 15 let.
Brez poseganja v člena 17 in 19 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013 se realni in nominalni ugotovljeni stroški določijo pred začetkom vsakega referenčnega obdobja kot del načrta izvedbe za vsako koledarsko leto referenčnega obdobja. Za vsako leto referenčnega obdobja se razlika med nominalnimi ugotovljenimi stroški pred referenčnim obdobjem in ugotovljenimi stroški, ki so bili prilagojeni na podlagi razlike med dejansko inflacijo, ki jo je za zadevno leto zabeležila Komisija v Eurostatovem harmoniziranem indeksu cen življenjskih potrebščin, objavljenem aprila leta n, in predvideno inflacijo, navedeno v načrtu izvedbe za leto pred referenčnim obdobjem in za vsako leto referenčnega obdobja, prenese v leto n+2 za izračun cene na enoto.
Ugotovljeni stroški in dejanski stroški se izračunajo v nacionalni valuti. Kadar se vzpostavi skupno območje zaračunavanja z enotno stroškovno osnovo za funkcionalni blok zračnega prostora, zadevne države članice zagotovijo pretvorbo nacionalnih stroškov v eure ali nacionalno valuto ene od zadevnih držav članic, da bi se zagotovil pregleden izračun enotne stroškovne osnove ob uporabi tretjega pododstavka člena 17(1) te uredbe. Države članice o tem obvestijo Komisijo in Eurocontrol.
2. Stroški iz prvega odstavka se razčlenijo v stroške za zaposlene, druge stroške poslovanja, stroške amortizacije, stroške kapitala in izredne stroške, vključno s plačanimi nepovratnimi davki in carinami, in vse druge s tem povezane stroške.
Stroški za zaposlene vključujejo bruto osebne prejemke, plačila za nadure, prispevke delodajalcev za socialno varnost in pokojninsko zavarovanje ter druge prejemke. Stroški za pokojninsko zavarovanje se lahko izračunajo na podlagi previdnih predpostavk glede upravljanja sistema ali nacionalne zakonodaje, kakor je primerno. Takšne predpostavke se podrobno navedejo v načrtu izvedbe.
Drugi stroški poslovanja vključujejo stroške, nastale z nabavo blaga in storitev za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa, zlasti zunanje storitve, zunanje osebje, material, energijo, javne gospodarske službe, najem stavb, opreme in naprav, vzdrževanje, stroške zavarovanja in potne stroške. Če izvajalec službe zračnega prometa kupi druge navigacijske službe zračnega prometa, vključi dejanski izdatek za navedene službe v svoje druge stroške poslovanja.
Stroški amortizacije se nanašajo na skupna osnovna sredstva, ki se uporabljajo za namene navigacijskih služb zračnega prometa. Osnovna sredstva se amortizirajo v skladu z njihovo pričakovano obratovalno dobo, z uporabo metode enakomernega časovnega amortiziranja cene sredstev, ki se amortizirajo. Za obračun amortizacije se lahko uporabi obračun po nabavnih ali tekočih cenah. Metoda se ves čas trajanja amortizacije ne spremeni in je v skladu s stroški uporabljenega kapitala (nominalnimi stroški kapitala za obračun na podlagi nabavne cene in dejanskimi stroški kapitala za obračun po tekočih cenah). Kadar se uporabi obračun po tekočih cenah, se za primerjavo in oceno zagotovijo tudi enakovredni podatki po nabavnih cenah.
Stroški kapitala so enaki zmnožku:
(a)
vsote povprečne čiste knjigovodske vrednosti osnovnih sredstev in morebitnih popravkov vrednosti skupnih sredstev, ki jih ugotovi nacionalni nadzorni organ in jih uporablja izvajalec navigacijske službe zračnega prometa, ki obratuje ali je v pripravi, ter povprečne vrednosti čistih obratnih sredstev, razen obrestovanih računov, ki so potrebna za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa; ter
(b)
ponderiranega povprečja obrestne mere za obveznosti in donosnosti lastniškega kapitala. Za izvajalce navigacijske službe zračnega prometa brez lastniškega kapitala se ponderirano povprečje izračuna na podlagi donosnosti ter razlike med skupnimi sredstvi iz odstavka (a) in obveznostmi.
Izredni stroški so enkratni stroški v zvezi z izvajanjem navigacijskih služb zračnega prometa, ki so nastali v istem letu.
Vsaka prilagoditev zunaj določb mednarodnih računovodskih standardov se navede v načrtu izvedbe, ki se predloži v pregled Komisiji, in v dodatnih informacijah, ki se zagotovijo v skladu s Prilogo II.
3. Za namene izračuna stroškov kapitala, kot je določen v odstavku 2, ponderirani faktorji temeljijo na deležu financiranja prek obveznosti ali lastniškega kapitala. Obrestna mera za obveznosti je enaka tehtani povprečni obrestni meri za obveznosti izvajalca navigacijske službe zračnega prometa. Donosnost lastniškega kapitala je enaka donosnosti, ki je navedena v načrtu izvedbe za obdobje poročanja in temelji na dejanskem finančnem tveganju, ki nastane pri izvajalcu navigacijske službe zračnega prometa, ocenjenem pred referenčnim obdobjem.
Če sredstva niso v lasti izvajalca navigacijske službe zračnega prometa, temveč so vključena v izračun stroškov kapitala, države članice zagotovijo, da se stroški teh sredstev ne povrnejo dvakrat.
4. Izračun dejanskih stroškov lahko vključuje povračilo stroškov prestrukturiranja izvajalcev navigacijske službe zračnega prometa, ki so nastali v referenčnih obdobjih pred referenčnim(-i) obdobjem(-i) povračila, če se s poslovnim primerom dokaže, da uporabniki sčasoma pridobijo čisto korist.
Nacionalni nadzorni organ Komisiji predloži poslovni primer, načrt povračila stroškov prestrukturiranja ter rezultate posvetovanja o poslovnem primeru in načrtu povračila stroškov prestrukturiranja s predstavniki uporabnikov zračnega prostora.
Kadar Komisija ugotovi, da je dokazano, da uporabniki sčasoma pridobijo pričakovano čisto korist, o tem obvesti zadevno državo članico v petih mesecih po prejemu dokumentacije od nacionalnega nadzornega organa.
Kadar Komisija ugotovi, da ni dokazano, da uporabniki sčasoma pridobijo pričakovano čisto korist, v skladu s postopkom iz člena 5(2) Uredbe (ES) št. 549/2004 v petih mesecih po prejemu dokumentacije od nacionalnega nadzornega organa odloči, da se stroški prestrukturiranja izvajalcem navigacijske službe zračnega prometa ne povrnejo, in o tem obvesti zadevno državo članico.
Zadevna država članica poroča o gibanju stroškov prestrukturiranja in čistih koristih za uporabnike v svojem letnem poročilu na podlagi člena 18(4) Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013.
Člen 8
Razporeditev stroškov
1. Stroški upravičenih storitev, naprav in dejavnosti v smislu člena 6 se razporedijo na pregleden način med območja zaračunavanja, v zvezi s katerimi so dejansko nastali.
Če nastanejo stroški v različnih območjih zaračunavanja, se razporedijo sorazmerno na podlagi pregledne metodologije v skladu s členom 9.
2. Stroški storitev na terminalih se nanašajo na naslednje službe:
(a)
službe letališke kontrole, letalske informacijske službe, vključno z letalskimi svetovalnimi službami, in alarmne službe;
(b)
službe zračnega prometa v zvezi s prihodom in odhodom zrakoplova znotraj določene oddaljenosti od letališča na podlagi operativnih zahtev;
(c)
ustrezno razporeditev vseh drugih komponent navigacijskih služb zračnega prometa, ki odraža sorazmerno porazdelitev med storitvami na zračnih poteh in storitvami na terminalih.
Za namene odstavka 2(b) in (c) države članice pred vsakim referenčnim obdobjem za vsako letališče opredelijo merila, ki se uporabljajo za razporeditev stroškov med storitvami na terminalih in storitvami na zračnih poteh, ter o tem obvestijo Komisijo.
3. Stroški storitev na zračnih poteh se nanašajo na stroške iz odstavka 1 ob izključitvi stroškov iz odstavka 2.
4. Če se v skladu s členom 10 letom VFR podelijo oprostitve, izvajalec navigacijske službe zračnega prometa ugotovi stroške navigacijskih služb zračnega prometa, opravljenih za lete VFR, in jih prikaže ločeno od stroškov služb, opravljenih za lete IFR. Ti stroški se lahko določijo z metodo mejnih stroškov ob upoštevanju ugodnosti za lete IFR, ki izvirajo iz storitev, podeljenih letom VFR.
Člen 9
Preglednost stroškov in mehanizma zaračunavanja
1. Države članice usklajeno, najmanj sedem mesecev pred začetkom vsakega referenčnega obdobja povabijo predstavnike uporabnikov zračnega prostora na posvetovanje o ugotovljenih stroških, načrtovanih naložbah, napovedanih enotah storitev, politiki zaračunavanja in s tem povezanimi cenami na enoto. Pomagajo jim izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa. Države članice v skladu s členom 6 na pregleden način določijo nacionalne stroške ali stroške funkcionalnega bloka zračnega prostora ter predložijo cene na enoto predstavnikom uporabnikov zračnega prostora, Komisiji in po potrebi Eurocontrolu.
V referenčnem obdobju države članice vsako leto in na usklajen način povabijo predstavnike uporabnikov zračnega prostora na posvetovanje o morebitnih odstopanjih od napovedi, zlasti glede:
(a)
dejanskega prometa in stroškov v primerjavi z napovedanim prometom in ugotovljenimi stroški;
(b)
izvajanja mehanizma za delitev tveganja iz člena 13;
(c)
izvajanja mehanizma za delitev stroškov iz člena 14;
(d)
sistemov spodbud iz člena 15;
(e)
prilagajanja pristojbin iz člena 16.
Takšno posvetovanje se lahko organizira na regionalni ravni. Predstavniki uporabnikov zračnega prostora si pridržijo pravico zahtevati izvedbo dodatnih posvetovanj. Posvetovanje z uporabniki se organizira sistematično tudi po sprožitvi mehanizma opozarjanja, ki je določen v členih 17 in 19 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013 v zvezi z revizijo ugotovljenih stroškov na enoto.
2. Informacije iz odstavka 1 temeljijo na poročevalnih preglednicah in podrobnih pravilih iz prilog II, VI in VII. Kadar je v skladu s členom 3 ugotovljeno, da se navigacijske službe zračnega prometa na terminalih ali službe CNS, MET in AIS izvajajo pod tržnimi pogoji, informacije iz odstavka 1 temeljijo na poročevalnih preglednicah in podrobnih pravilih iz Priloge III. Zadevna dokumentacija je na voljo predstavnikom uporabnikov zračnega prostora, Komisiji, Eurocontrolu in nacionalnim nadzornim organom tri tedne pred posvetovanjem. Za letno posvetovanje iz drugega pododstavka odstavka 1 je dokumentacija na voljo predstavnikom uporabnikov zračnega prostora, Komisiji, Eurocontrolu in nacionalnim nadzornim organom najpozneje 1. junija.
3. Da bi države članice omogočile poročanje o doseganju uspešnosti, kot je določeno v členu 18(4) Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013, Komisiji in Eurocontrolu vsako leto do 1. junija predložijo dejanske stroške, nastale v preteklem letu, ter razliko med dejanskimi stroški in ugotovljenimi stroški iz načrta izvedb, pri čemer uporabijo poročevalne preglednice in podrobna pravila iz prilog II, VI in VII. Države članice, ki so se v skladu s členom 3 odločile, da se navigacijske službe zračnega prometa na terminalih ali službe CNS, MET in AIS izvajajo pod tržnimi pogoji, predložijo te informacije na podlagi poročevalnih preglednic in podrobnih pravil iz Priloge III.
POGLAVJE III
FINANCIRANJE IZVAJANJA NAVIGACIJSKIH SLUŽB ZRAČNEGA PROMETA S PRISTOJBINAMI ZA ZRAČNO PLOVBO
Člen 10
Oprostitve plačila pristojbin za zračno plovbo
1. Države članice oprostijo plačila pristojbin na zračnih poteh:
(a)
lete zrakoplovov, katerih največja dovoljena vzletna masa je manj kot dve metrični toni;
(b)
mešane lete VFR/IFR v območjih zaračunavanja, če so izvedeni izključno po pravilih VFR in se pristojbina za lete VFR ne zaračunava;
(c)
lete, namenjene izključno prevozom vladajočih monarhov in njihove ožje družine, voditeljev držav, voditeljev vlad in vladnih ministrov; v vseh primerih mora biti ta izjema utemeljena z ustrezno oznako statusa ali opombo na načrtu leta;
(d)
lete, namenjene iskanju in reševanju, ki jih odobri ustrezen pristojni organ.
2. Države članice lahko oprostijo plačila pristojbin na zračnih poteh:
(a)
vojaške lete, ki jih izvede vojaški zrakoplov katere koli države;
(b)
trenažne lete, izvedene izključno zaradi pridobitve dovoljenja ali napredovanja v primeru pilotskega dela posadke, če to utemeljuje ustrezna označba na načrtu leta; leti morajo biti izvedeni izključno znotraj zračnega prostora zadevne države članice ter ne smejo služiti prevozu potnikov in/ali tovora in postavitvi ali prevozu zrakoplova;
(c)
lete, izvedene izključno z namenom preverjanja ali testiranja opreme, uporabljene ali namenjene za zemeljsko pomoč zračni plovbi, razen letov zaradi postavitve zadevnega zrakoplova;
(d)
lete, ki se končajo na letališču, s katerega je zrakoplov vzletel, in med katerimi ni bilo nobenega vmesnega postanka;
(e)
lete VFR;
(f)
humanitarne lete, ki jih odobri ustrezen pristojni organ;
(g)
lete v zvezi z izvrševanjem carinske in policijske službe.
3. Države članice lahko lete iz odstavkov 1 in 2 oprostijo plačila stroškov na terminalih.
4. Stroški, nastali z leti, ki so oproščeni plačila, so sestavljeni iz:
(a)
stroškov oproščenih letov VFR, kot določa člen 8(4), in
(b)
stroškov oproščenih letov IFR, ki se izračunajo kot zmnožek stroškov, nastalih za lete IFR, in razmerja števila oproščenih enot storitev in celotnega števila enot storitev; pri čemer je celotno število enot storitev sestavljeno iz števila enot storitev za lete IFR in enot storitev za lete VFR, kadar ti niso oproščeni. Stroški, ki nastanejo za lete IFR, so enaki skupnim stroškom, znižanim za stroške letov VFR.
5. Države članice zagotovijo, da se izvajalcem navigacijskih služb zračnega prometa povrnejo stroški za storitve, opravljene v okviru oproščenih letov.
Člen 11
Izračun pristojbin na zračnih poteh
1. Brez poseganja v možnost iz člena 4(2) za financiranje navigacijskih služb zračnega prometa na zračnih poteh iz drugih prihodkov je pristojbina na zračnih poteh za določen let v določenem območju zaračunavanja na zračnih poteh enaka zmnožku cene na enoto, določene za to območje zaračunavanja na zračnih poteh, in enot storitev na zračnih poteh za ta let.
2. Cena na enoto in enote storitev na zračnih poteh se izračunajo v skladu s Prilogo IV.
Člen 12
Izračun pristojbin na terminalih
1. Brez poseganja v možnost iz člena 4(3) za financiranje navigacijskih služb zračnega prometa na terminalih iz drugih prihodkov je pristojbina na terminalu za določen let v določenem območju zaračunavanja na terminalih enaka zmnožku cene na enoto, določene za to območje zaračunavanja na terminalih, in enot storitev na terminalu za ta let. Za namene zaračunavanja se prihod in odhod štejeta kot en sam let. Enota, ki se šteje, je bodisi prihodni ali odhodni let.
2. Cena na enoto in enote storitev na terminalih se izračunajo v skladu s Prilogo V.
Člen 13
Delitve tveganja, povezanega s prometom
1. Mehanizem za delitev tveganja, povezanega s prometom, se uporablja v skladu z načeli iz člena 12 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013.
2. Naslednji stroški niso predmet delitve tveganja, povezanega s prometom, in ne glede na gibanje prometa povzročijo povečanje ali zmanjšanje ugotovljenih stroškov v naslednjem letu ali letih:
(a)
ugotovljeni stroški, določeni v skladu s členom 6(2), z izjemo sporazumov o čezmejnem izvajanju služb zračnega prometa;
(b)
ugotovljeni stroški meteoroloških služb;
(c)
prilagoditev zaradi razlik med napovedano in dejansko inflacijo iz člena 7(1),
(d)
povračilo stroškov prestrukturiranja, če je odobreno v skladu s členom 7(4);
(e)
prenos, ki je posledica izvajanja mehanizma za delitev tveganja, povezanega s prometom;
(f)
odobreni prenosi iz predhodnega referenčnega obdobja, ki so posledica izvajanja mehanizma za delitev stroškov iz člena 14;
(g)
nagrade ali kazni, ki izhajajo iz sistemov finančnih spodbud iz člena 15;
(h)
preplačila ali nezadostna kritja, ki so lahko posledica prilagajanja pristojbin za zračno plovbo pri uporabi člena 16;
(i)
preplačila ali nezadostna kritja, ki so posledica sprememb v prometu;
(j)
za drugo referenčno obdobje preplačila ali nezadostna kritja držav članic do vključno leta 2011 v zvezi s pristojbinami na zračnih poteh in do leta 2014 v zvezi s pristojbinami za navigacijske službe zračnega prometa na terminalih.
Poleg tega lahko države članice iz delitve tveganja, povezanega s prometom, izvzamejo ugotovljene stroške izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki jim je dovoljeno izvajati navigacijske službe zračnega prometa brez dovoljenja, v skladu s členom 7(5) Uredbe (ES) št. 550/2004.
3. Kadar dejansko število enot storitev v danem letu n ni za več kot 2 % višje ali nižje od napovedi, določene v načrtu izvedbe za navedeno leto, se dodatni prihodki ali izguba prihodkov izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa glede na ugotovljene stroške ne prenesejo.
4. Kadar je dejansko število enot storitev v danem letu n za več kot 2 % višje od napovedi, določene v načrtu izvedbe za navedeno leto n, se ugotovljeni stroški za leto n+2 ustrezno zmanjšajo za najmanj 70 % dodatnih prihodkov zadevnega(-ih) izvajalca(-ev) navigacijskih služb zračnega prometa, ki presegajo dvoodstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in napovedjo ugotovljenih stroškov, določenih v načrtu izvedbe.
Kadar je dejansko število enot storitev v danem letu n za več kot 2 % nižje od napovedi, določene v načrtu izvedbe za navedeno leto n, se ugotovljeni stroški ustrezno povečajo, vendar ne prej kot v letu n+2, in sicer za največ 70 % izgubljenih prihodkov zadevnega(-ih) izvajalca(-ev) navigacijskih služb zračnega prometa, ki presegajo dvoodstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in napovedjo ugotovljenih stroškov, določenih v načrtu izvedbe.
5. Kadar je dejansko število enot storitev v danem letu n nižje od 90 % napovedi, določene v načrtu izvedbe za navedeno leto n, se ugotovljeni stroški ustrezno povečajo, vendar ne prej kot v letu n+2, in sicer za celotni znesek izgubljenih prihodkov zadevnega(-ih) izvajalca(-ev) navigacijskih služb zračnega prometa, ki presegajo desetodstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in napovedjo ugotovljenih stroškov, določenih v načrtu izvedbe.
Kadar dejansko število enot storitev v danem letu n presega 110 % napovedi, določene v načrtu izvedbe za navedeno leto n, se ugotovljeni stroški za leto n+2 ustrezno zmanjšajo za celotni znesek dodatnih prihodkov zadevnega(-ih) izvajalca(-ev) navigacijskih služb zračnega prometa, ki presegajo desetodstotno razliko med dejanskimi enotami storitev in napovedjo ugotovljenih stroškov, določenih v načrtu izvedbe.
6. Za navigacijske službe zračnega prometa na terminalih se lahko države članice odločijo, da za letališča z manj kot 225 000 premiki IFR v zračnem prevozu na leto ne bodo uporabljale določb zgornjih odstavkov 3, 4 in 5. Države članice obvestijo Komisijo o navedeni odločitvi v dveh mesecih po objavi te uredbe.
Člen 14
Delitev stroškov
1. Mehanizem za delitev stroškov se uporablja v skladu z naslednjimi načeli:
(a)
kadar so v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški nižji od ugotovljenih stroškov, določenih na začetku referenčnega obdobja, nastalo razliko zadrži zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa, država članica ali usposobljeni subjekt;
(b)
kadar so v celotnem referenčnem obdobju dejanski stroški višji od ugotovljenih stroškov, določenih na začetku referenčnega obdobja, krije nastalo razliko zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa, država članica ali usposobljeni subjekt.
2. Stroški, ki so izvzeti iz uporabe odstavkov 1(a) in 1(b);
(a)
Ureditve delitve stroškov v odstavkih 1(a) in 1(b) se ne uporabljajo za razliko med ugotovljenimi in dejanskimi stroški pri stroškovnih postavkah, za katere je zadevni izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa, država članica ali usposobljeni subjekt uvedel razumne in ugotovljive ukrepe za obvladovanje, vendar se lahko šteje, da nanje ne more vplivati zaradi:
(i)
nepredvidenih sprememb nacionalne zakonodaje o pokojninah, zakona o pokojninskem računovodstvu ali stroškov pokojnin, ki so posledica nepredvidenih razmer na finančnem trgu;
(ii)
znatnih sprememb obrestnih mer na posojila, s katerimi se financirajo stroški, ki nastajajo pri izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa;
(iii)
nepredvidenih novih stroškovnih postavk, ki niso zajete v načrtu izvedbe, vendar so zahtevane z zakonom;
(iv)
nepredvidenih sprememb nacionalne davčne zakonodaje;
(v)
nepredvidenih sprememb stroškov ali prihodkov, ki izvirajo iz mednarodnih sporazumov.
(b)
Brez poseganja v tretji pododstavek člena 7(1) nacionalni nadzorni organ določi vsako stroškovno postavko, vključeno v skladu z odstavkom 2(a), v načrtu izvedbe pa se za vsako stroškovno postavko v povezavi s predhodnim referenčnim obdobjem navedejo:
(i)
celotni opis stroškovne postavke;
(ii)
stroški, pripisani tej postavki v načrtu izvedbe;
(iii)
utemeljitev, zakaj se stroškovna postavka šteje za upravičeno v okviru odstavka 2(a) in ne v okviru odstavkov 1(a) in 1(b);
(iv)
ustrezni zunanji dogodki ali razmere, ki so povzročile razliko med dejanskimi in ugotovljenimi stroški, povezanimi s to stroškovno postavko, in na katere zadevni nacionalni nadzorni organi, izvajalec navigacijskih služb zračnega prometa ali usposobljeni subjekt ne more vplivati;
(v)
sprejeti ukrepi za obvladovanje stroškovnega tveganja, povezanega s to postavko.
(c)
Razlike med dejanskimi in ugotovljenimi stroški za te postavke se opredelijo in razložijo v skladu s Prilogo VII.2.
(d)
Kadar so v celotnem referenčnem obdobju zaradi odštetja stroškov iz odstavka 2(a) dejanski stroški nižji od ugotovljenih stroškov, določenih na začetku referenčnega obdobja, se nastala razlika povrne uporabnikom zračnega prostora s prenosom v naslednje referenčno obdobje ali obdobja.
(e)
Kadar so v celotnem referenčnem obdobju zaradi vključitve stroškov iz odstavka 2(a) dejanski stroški višji od ugotovljenih stroškov, določenih na začetku referenčnega obdobja, se nastala razlika prenese na uporabnike zračnega prostora s prenosom v naslednje referenčno obdobje ali obdobja.
(f)
Zadevni nacionalni nadzorni organ vsako leto ugotovi, ali je razlika med dejanskimi stroški in ugotovljenimi stroški dejansko posledica ustreznih dogodkov ali razmer iz odstavka 2(a) ter ali je v skladu z določbo iz odstavka 2(b). Poleg tega preveri, ali je razlika v stroških, ki se prenese na uporabnike, posebej določena in razvrščena. O rezultatu svoje ocene vsako leto obvesti uporabnike zračnega prostora in poroča Komisiji. Kadar Komisija v šestih mesecih po prejemu letnega poročila o oceni od zadevnega nacionalnega nadzornega organa ugotovi, da poročilo o oceni ne določa, da je razlika med dejanskimi stroški in ugotovljenimi stroški dejansko posledica ustreznih dogodkov ali razmer iz odstavka 2(a) in da je v skladu z določbo iz odstavka 2(b), v skladu s postopkom iz člena 5(2) Uredbe (ES) št. 549/2004 odloči, da v skladu z njenimi ugotovitvami zadevni(-m) državi(-am) članici(-am) ni dovoljeno delno ali v celoti uporabljati določb odstavka 2 glede razlike med dejanskimi stroški in ugotovljenimi stroški.
(g)
Preneseni zneski se določijo s faktorji in opišejo v dodatnih informacijah, ki se zagotovijo v skladu s Prilogo VI.
Člen 15
Sistemi spodbud za izvajalce navigacijske službe zračnega prometa
1. Države članice sprejmejo finančne spodbude za svoje izvajalce navigacijskih služb zračnega prometa na ključnem področju uspešnosti glede zmogljivosti in lahko takšne finančne spodbude sprejmejo na ključnem področju uspešnosti glede okolja v skladu s členom 12 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013. Te sisteme spodbud sestavljajo nagrade za preseganje in kazni za nedoseganje ciljnih ravni uspešnosti, ki jih je treba prišteti ali odšteti od sprejetih ugotovljenih stroškov v skladu z ravnjo dosežene uspešnosti.
Takšni sistemi finančnih spodbud so skladni z naslednjimi načeli:
(a)
cena na enoto v letu n+2 se prilagodi, da se zagotovi nagrada za preseganje ali kazen za nedoseganje v skladu z dejansko ravnjo uspešnosti izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa v letu n glede na ustrezen cilj;
(b)
veljavna raven nagrad in kazni je sorazmerna s cilji, ki jih je treba doseči, in dejansko uspešnostjo. Za uspešnost, ki je na ravni ali pod ravnjo pričakovanih ciljev uspešnosti, ni nagrade;
(c)
veljavna raven nagrad in kazni je enaka;
(d)
največji skupni znesek nagrad in največji skupni znesek kazni ne presega 1 % prihodkov navigacijskih služb zračnega prometa v letu n;
(e)
stopnje sprememb uspešnosti ter veljavna raven nagrad in kazni se določijo na podlagi posvetovanja iz člena 9 ter navedejo v načrtu izvedbe;
(f)
v primeru ciljev na ravnih funkcionalnih blokov zračnega prostora se nagrade in kazni uporabljajo za zadevne izvajalce navigacijske službe zračnega prometa;
(g)
za ključno področje uspešnosti glede zmogljivosti se lahko ciljne ravni uspešnosti prilagodijo, da zajemajo le razloge za zamude v zvezi z zmogljivostjo ATC, usmerjanjem ATC, kadrovsko strukturo ATC, opremo ATC, upravljanjem zračnega prostora in posebnimi dogodki z oznakami C, R, S, T, M in P priročnika ATFCM.
2. Nacionalni nadzorni organi spremljajo, ali izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa te sisteme spodbud ustrezno izvajajo.
Člen 16
Prilagajanje pristojbin za zračno plovbo
1. Države članice lahko po tem, ko so ponudile posvetovanje iz člena 9, na nacionalni ravni ali na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora ter na nediskriminatorni in pregledni osnovi prilagodijo pristojbine za zračno plovbo, ki jih plačujejo uporabniki zračnega prostora, da bi odražale njihova prizadevanja zlasti za:
(a)
izboljšanje uporabe navigacijskih služb zračnega prometa;
(b)
zmanjšanje vpliva letenja na okolje;
(c)
zmanjšanje skupnih stroškov navigacijskih služb zračnega prometa in izboljšanje učinkovitosti, zlasti s prilagajanjem pristojbin v skladu z ravnjo obremenjenosti omrežja v določenem območju ali na določeni zračni progi ob določenih časih.
Prilagoditev pristojbin ne povzroči skupne spremembe prihodkov izvajalca navigacijske službe zračnega prometa. Preplačila ali nezadostna kritja se prenesejo na naslednje obdobje.
2. Pristojbine za zračno plovbo se lahko na nediskriminatorni in pregledni osnovi prilagodijo tudi za pospeševanje uporabe zmogljivosti SESAR ATM. Namen prilagajanja je lahko zlasti zagotavljanje spodbud za opremljanje zrakoplovov s sistemi, vključenimi v skupne projekte iz člena 15a(3) Uredbe (ES) št. 550/2004.
3. Prilaganje pristojbin za zračno plovbo pomeni spremembo pristojbine na zračnih poteh in/ali pristojbine na terminalu, izračunane na podlagi določb členov 11 in 12.
4. Nacionalni nadzorni organi spremljajo, ali izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa ustrezno izvajajo prilagajanje pristojbin za zračno plovbo.
Člen 17
Določanje cen na enoto za območja zaračunavanja
1. Države članice zagotovijo, da se cene na enoto določijo za vsako območje zaračunavanja na letni osnovi. Brez poseganja v odstavek 2 se cene na enoto med letom ne spreminjajo.
Cene na enoto se določijo v skladu z naslednjim postopkom:
(a)
Za vsako leto referenčnega obdobja se cene na enoto za leto n izračunajo do 1. novembra leta n-1 na podlagi ugotovljenih stroškov na enoto, vključenih v načrt izvedbe, ter prilagoditev iz odstavka 2.2 Priloge IV in Priloge V k tej uredbi.
(b)
Država članica do 1. junija leta n-1 predloži Komisiji cene na enoto za leto n na podlagi zahtev iz členov 9(1) in 9(2).
(c)
Komisija te cene na enoto oceni glede na določbe te uredbe in Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013.
(d)
Kadar Komisija ugotovi, da so cene na enoto skladne z določbami te uredbe in Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013, o tem obvesti zadevno državo članico v štirih mesecih po predložitvi cen na enoto.
(e)
Kadar Komisija ugotovi, da cene na enoto niso skladne z določbami te uredbe in Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013, v štirih mesecih po predložitvi cen na enoto o tem obvesti zadevno državo članico, ki nato v enem mesecu predloži Komisiji popravljene cene na enoto.
(f)
Države članice o teh cenah na enoto za vsako območje zaračunavanja najpozneje do 1. novembra leta n-1 obvestijo Komisijo in po potrebi Eurocontrol.
Cene na enoto se določijo v nacionalni valuti. Kadar se države članice, ki se povezujejo v funkcionalni blok zračnega prostora, odločijo vzpostaviti skupno območje zaračunavanja z enotno stroškovno osnovo, se ta stroškovna osnova določi v eurih ali nacionalni valuti ene od zadevnih držav članic. Zadevne države članice o valuti, ki se uporablja, obvestijo Komisijo in Eurocontrol.
2. Kadar se načrti izvedbe sprejmejo po 1. novembru leta, ki je pred letom, v katerem se referenčno obdobje začne ali popravi v skladu s členoma 17 in 19 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013, se cene na enoto po potrebi preračunajo na podlagi dokončno sprejetega načrta ali korektivnih ukrepov, ki se uporabljajo. Za ta namen in v skladu s členom 16 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013 države članice svojo ceno na enoto izračunajo in uporabljajo v skladu s sprejetim načrtom izvedbe čim prej v prvem letu referenčnega obdobja ali v prvem letu uporabe popravljenih načrtov izvedbe in ciljev uspešnosti. Razlika v prihodkih zaradi začasne uporabe začetne cene na enoto se prenese v izračun cene na enoto za naslednje leto. V prvem letu referenčnega obdobja ali prvem letu uporabe popravljenih načrtov izvedbe in ciljev uspešnosti se mehanizem za delitev tveganja, povezanega s prometom, iz člena 13 uporablja na podlagi ugotovljenih stroškov in enot storitev, vključenih v dokončno sprejet načrt izvedbe, ter na podlagi dejanskih enot storitev za leto.
Člen 18
Pobiranje pristojbin
1. Države članice lahko pobirajo pristojbine na podlagi enotne pristojbine za let. Kadar se pristojbine zaračunavajo in pobirajo na regionalni ravni, je valuta za zaračunavanje lahko euro, administrativna cena na enoto za zaračunavanje in zbiranje stroškov pa se lahko doda zadevni ceni na enoto. Države članice zagotovijo, da se zneski, pobrani v njihovem imenu, uporabljajo za financiranje stroškov, ugotovljenih v skladu z določbami te uredbe.
2. Uporabniki navigacijskih služb zračnega prometa vse pristojbine za zračno plovbo plačajo takoj in v celoti.
3. Države članice zagotovijo uporabo učinkovitih izvršilnih ukrepov. Ti ukrepi lahko vključujejo odpoved storitev, zadržanje zrakoplova ali druge izvršilne ukrepe v skladu z veljavno zakonodajo.
POGLAVJE IV
KONČNE DOLOČBE
Člen 19
Pritožba
Države članice zagotovijo, da so odločitve, sprejete na podlagi te uredbe, ustrezno razložene in da je zoper te odločitve mogoče sprožiti učinkovit revizijski in/ali pritožbeni postopek.
Člen 20
Olajšanje spremljanja skladnosti
Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa zadevnemu nacionalnemu nadzornemu organu ali usposobljenemu subjektu, ki deluje v njegovem imenu, olajšajo inšpekcijske preglede in nadzor, vključno z obiski na kraju samem. Pooblaščene osebe lahko:
(a)
pregledajo zadevne računovodske listine, poslovne knjige, zaloge in drugi material, pomemben za obračun pristojbin za zračno plovbo;
(b)
te dokumente kopirajo ali pridobijo izvlečke teh dokumentov;
(c)
zahtevajo ustno pojasnilo na kraju samem;
(d)
vstopijo v zadevne prostore, zemljišča ali vozila.
Takšni inšpekcijski pregledi in nadzor se izvedejo v skladu s postopki, ki veljajo v državi članici, v kateri naj bi se izvedli.
Člen 21
Pregled
Pregled načrta izvedbe iz člena 24 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013, ki ga opravi Komisija, zajema mehanizem za delitev tveganja iz člena 13, mehanizem za delitev stroškov iz člena 14, sisteme spodbud, vzpostavljene v skladu s členom 15, prilagajanje pristojbin v skladu s členom 16 ter njihov učinek in uspešnost pri doseganju zastavljenih ciljev uspešnosti.
Člen 22
Začetek veljavnosti in uporaba
1. Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
2. Ta uredba se uporablja od drugega referenčnega obdobja, opredeljenega v členu 8 Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013, in za trajanje tega obdobja. Glede uporabe načrtov izvedbe ter da se omogočijo sprejetje vseevropskih ciljev iz člena 10(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013 pred začetkom drugega referenčnega obdobja ter priprava in sprejetje načrtov izvedbe v skladu z določbami Izvedbene uredbe (EU) št. 390/2013, se členi 1(5), 3, 7(4), 9, 14(2)(b)-(f) in 17 ter priloge k tej uredbi uporabljajo od datuma začetka veljavnosti te uredbe.
Člen 23
Razveljavitev Uredbe (ES) št. 1794/2006
Uredba (ES) št. 1794/2006 o določitvi skupne ureditve pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa se razveljavi z učinkom od 1. januarja 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 3. maja 2013