ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 17. prosince 2012
o přistoupení Evropské unie k Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží
(2013/5/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním, která byla následně přejmenována na Úmluvu o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří (dále jen „Barcelonská úmluva“), byla jménem Evropského společenství uzavřena rozhodnutím Rady 77/585/EHS (2) a změny Barcelonské úmluvy byly přijaty rozhodnutím Rady 1999/802/ES (3).
(2)
V souladu s článkem 7 Barcelonské úmluvy smluvní strany přijímají veškerá vhodná opatření, jejichž cílem je předcházet, snižovat, potírat a co možná nejúplněji odstranit znečišťování oblasti Středozemního moře působené průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží.
(3)
Jeden z protokolů k Barcelonské úmluvě se týká ochrany Středozemního moře před znečišťováním způsobeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží („Protokol o ochraně pobřežních oblastí“ (Offshore Protocol)). Vstoupil v platnost dne 24. března 2011. Dosud ho ratifikovaly Albánie, Libye, Kypr, Maroko, Sýrie a Tunisko. Kromě Kypru projevily záměr ratifikovat tento protokol nedávno také některé jiné členské státy, které jsou smluvními stranami Barcelonské úmluvy.
(4)
Odhaduje se, že ve Středomoří existuje více než 200 aktivních námořních plovoucích plošin, a další zařízení se zvažují. Očekává se, že po objevení velkých zásob fosilních paliv ve Středozemním moři se průzkum a těžba uhlovodíků zvýší. Vzhledem k polouzavřenému charakteru a zvláštním hydrodynamickým vlastnostem Středozemního moře by havárie takového druhu, jaká postihla v roce 2010 Mexický záliv, mohla mít okamžité nepříznivé přeshraniční důsledky pro středomořské hospodářství a pro křehké mořské a pobřežní ekosystémy. Je pravděpodobné, že ve střednědobém výhledu se průzkumné a těžební činnosti zaměří na další nerostné zdroje na širém moři, v pobřežním šelfu a jeho podloží.
(5)
Pokud by se účinně nereagovalo na rizika plynoucí z takových činností, mohlo by to vážně ohrozit snahy všech členských států, které mají povinnost učinit nezbytná opatření k dosažení a zachování dobrého stavu prostředí svých mořských vod ve Středomoří, jak to požaduje rámcová směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (4). Přijetí nezbytných kroků by také přispělo ke splnění a dodržení závazků a povinností, ke kterým se Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Malta, Slovinsko a samotná Unie zavázaly jako smluvní strany Barcelonské úmluvy.
(6)
Protokol o ochraně pobřežních oblastí zahrnuje řadu opatření, která bude nutno provést na různých úrovních správy. Unie by měla podporovat bezpečnost průzkumu a těžby v pobřežních vodách s tím, že je mimo jiné nutno přihlížet k tomu, že ekologické problémy spojené s takovými aktivitami mají s vysokou pravděpodobností přeshraniční důsledky. Členské státy a jejich dotyčné příslušné orgány by však měly být odpovědné za některá podrobná opatření stanovená v Protokolu o ochraně pobřežních oblastí.
(7)
Sdělení Komise „Řešení otázky bezpečnosti těžby ropy a zemního plynu v pobřežních vodách“, přijaté dne 12. října 2010, poukazuje na potřebu mezinárodní spolupráce na podporu bezpečnosti v pobřežních vodách a schopnosti reakce na celém světě a jedním z opatření, jež s tím souvisejí, je prozkoumání možností regionálních úmluv. Sdělení doporučuje opětovně zahájit proces vedoucí ke vstupu Protokolu o ochraně pobřežních oblastí v platnost, a to ve spolupráci s dotčenými členskými státy.
(8)
Rada ve svých závěrech o bezpečnosti těžby ropy a zemního plynu v pobřežních vodách, přijatých dne 3. prosince 2010, prohlásila, že Unie a její členské státy by měly i nadále hrát významnou úlohu v úsilí o co nejvyšší bezpečnostní standardy v rámci mezinárodních iniciativ a na mezinárodních fórech a v rámci regionální spolupráce, například spolupráce ve Středomoří. Rada také vyzvala Komisi a členské státy, aby co nejvíce využívaly stávajících mezinárodních úmluv.
(9)
Evropský parlament v usnesení ze dne 13. září 2011 zdůraznil, že je nutné, aby neratifikovaný Protokol o ochraně pobřežních oblastí, jehož cílem je ochrana proti znečištění v důsledku průzkumu a využívání pevninského šelfu, začal plně platit.
(10)
Jedním z cílů politiky Unie v oblasti životního prostředí je podporovat opatření na mezinárodní úrovni, jež umožní řešit regionální problémy životního prostředí. V souvislosti s Protokolem o ochraně pobřežních oblastí je obzvláště důležité přihlížet k tomu, že v polouzavřeném moři, jako je Středozemní moře, mají případné havárie s vysokou pravděpodobností přeshraniční ekologické dopady. Je proto vhodné, aby Unie přijala všechna nezbytná opatření na podporu bezpečnosti průzkumu a těžby v pobřežních vodách a na ochranu mořského životního prostředí ve Středozemním moři.
(11)
Komise také předkládá návrh nařízení o bezpečnosti při vyhledávání, průzkumu a těžbě ropy a zemního plynu v pobřežních vodách (dále jen „navrhované nařízení“).
(12)
Protokol o ochraně pobřežních oblastí se týká oblasti, jež je v široké míře upravena právem Unie. Zahrnuje například prvky, jako je ochrana mořského prostředí, posuzování vlivů na životní prostředí a odpovědnost za životní prostředí. S výhradou konečného rozhodnutí zákonodárců o navrhovaném nařízení je Protokol o ochraně pobřežních oblastí dále v souladu s cíli navrhovaného nařízení, a to včetně cílů týkajících se povolování, posuzování vlivů na životní prostředí a technických a finančních možností provozovatelů.
(13)
Je nezbytné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy a orgány Unie jak v procesu jednání a uzavření dohod, tak při plnění přijatých závazků. Tato povinnost spolupracovat vyplývá z požadavku jednotnosti mezinárodního zastupování Unie. Členské státy, které jsou smluvními stranami Barcelonské úmluvy a které tak dosud neučinily, by proto měly přijmout nezbytná opatření k dokončení postupů potřebných k ratifikaci Protokolu o ochraně pobřežních oblastí nebo přistoupení k němu.
(14)
Unie by tedy měla přistoupit k Protokolu o ochraně pobřežních oblastí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přistoupení Evropské unie k Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží se schvaluje jménem Unie.
Znění Protokolu o ochraně pobřežních oblastí se připojuje k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Předseda Rady jmenuje osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu o schválení u španělské vlády, která plní podle čl. 32 odst. 2 Protokolu o ochraně pobřežních oblastí funkci depozitáře, vyjadřující souhlas Unie být Protokolem o ochraně pobřežních oblastí vázána (5).
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 17. prosince 2012.
SKLEP SVETA
z dne 17. decembra 2012
o pristopu Evropske unije k Protokolu o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem zaradi raziskovanja in izkoriščanja epikontinentalnega pasu, morskega dna in njegovega podmorja
(2013/5/EU)
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) v povezavi s členom 218(6)(a) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Konvencija o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem, ki je bila pozneje preimenovana v Konvencijo o varstvu morskega okolja in obalnih območij Sredozemskega morja (v nadaljnjem besedilu: Barcelonska konvencija), je bila sklenjena v imenu Evropske skupnosti s Sklepom Sveta 77/585/EGS (2), spremembe Barcelonske konvencije pa so bile sprejete s Sklepom Sveta 1999/802/ES (3).
(2)
V skladu s členom 7 Barcelonske konvencije pogodbenice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, da preprečijo, zmanjšajo in v čim večji meri odpravijo onesnaževanje območja Sredozemskega morja zaradi raziskovanja in izkoriščanja epikontinentalnega pasu, morskega dna in njegovega podmorja.
(3)
Eden od protokolov Barcelonske konvencije je Protokol o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem zaradi raziskovanja in izkoriščanja epikontinentalnega pasu, morskega dna in njegovega podmorja (Protokol o dejavnostih na morju). Veljati je začel 24. marca 2011. Do sedaj so ga ratificirali Albanija, Ciper, Libija, Maroko, Sirija in Tunizija. Poleg Cipra, so nekatere druge države članice, ki so pogodbenice Barcelonske konvencije, nedavno napovedale, da prav tako nameravajo ratificirati Protokol.
(4)
Ocenjuje se, da je v Sredozemlju več kot 200 delujočih naftnih ploščadi, razmišlja pa se še o več obratih. Pričakuje se, da se bodo dejavnosti raziskovanja in izkoriščanja ogljikovodikov po odkritju večjih rezerv fosilnih goriv v Sredozemlju povečale. Zaradi zaprtosti Sredozemskega morja in njegove posebne hidrodinamike bi nesreča, kakršna se je zgodila v Mehiškem zalivu leta 2010, imela takojšnje negativne čezmejne posledice za sredozemsko gospodarstvo ter občutljive morske in obalne ekosisteme. Srednjeročno se bodo verjetno raziskovali in izkoriščali tudi drugi mineralni viri na odprtem morju, morskem dnu in v podmorju.
(5)
Neučinkovito obravnavanje tveganj, ki so povezana s temi dejavnostmi, bi močno ogrozilo prizadevanja vseh tistih držav članic, ki morajo sprejeti potrebne ukrepe, da dosežejo in ohranijo dobro okoljsko stanje morskih voda v Sredozemlju, kakor je zahtevano v Direktivi 2008/56/ES o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju politike morskega okolja (Okvirna direktiva o morski strategiji) (4). Poleg tega bi sprejetje dodatnih ukrepov prispevalo k izpolnjevanju zavez in spoštovanju obveznosti, ki so jih Grčija, Španija, Francija, Italija, Ciper, Malta, Slovenija, in Unija sama sprejele kot pogodbenice Barcelonske konvencije.
(6)
Protokol o dejavnostih na morju zajema raznovrstne določbe, ki jih bodo morale izvajati različne upravne ravni. Medtem ko je ukrepanje Unije z namenom okrepitve varnosti dejavnosti raziskovanja in izkoriščanja na morju primerno, ob upoštevanju velike verjetnosti čezmejnih okoljskih učinkov, povezanih s temi dejavnostmi, bi morale biti države članice in njihovi pristojni organi odgovorni za nekatere podrobne ukrepe iz Protokola o dejavnostih na morju.
(7)
V sporočilu Komisije z naslovom „Soočanje z izzivom varnosti pri naftnih in plinskih dejavnostih na morju“, sprejetem 12. oktobra 2010 je opredeljena potreba po mednarodnem sodelovanju za spodbujanje varnosti dejavnosti na morju in zmogljivosti odzivanja po vsem svetu; eden od s tem povezanih ukrepov je raziskovanje možnosti, ki jih omogočajo regionalne konvencije. V sporočilu je zlasti priporočeno, da se v tesnem sodelovanju z zadevnimi državami članicami ponovno sproži proces z namenom, da bi Protokol o dejavnostih na morju začel veljati.
(8)
Svet je v sklepih o varnosti pri naftnih in plinskih dejavnostih na morju, ki so bili sprejeti 3. decembra 2010, navedel, da bi morale imeti Unija in njene države članice še naprej pomembno vlogo pri prizadevanjih za najvišje varnostne standarde v okviru mednarodnih pobud in forumov in regionalnega sodelovanja, npr. v Sredozemlju. Svet je tudi Komisijo in države članice pozval, naj čim bolj izkoristijo veljavne mednarodne konvencije.
(9)
Evropski parlament je v resoluciji z dne 13. septembra 2011 poudaril pomen popolne veljavnosti neratificiranega Protokola o dejavnostih na morju, katerega cilj je varstvo pred onesnaževanjem zaradi raziskovanja in izkoriščanja.
(10)
Eden od ciljev okoljske politike Unije je spodbujanje ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih okoljskih problemov. Pri Protokolu o dejavnostih na morju je posebej treba upoštevati veliko verjetnost čezmejnih okoljskih učinkov v primeru nesreč v polzaprtem morju, kakršno je Sredozemsko morje. Zato je primerno, da Unija sprejme ukrepe, ki so potrebni za krepitev varnosti dejavnosti raziskovanja in izkoriščanja na morju ter zaščito morskega okolja v Sredozemskem morju.
(11)
Komisija v predlaga tudi uredbo o varnosti dejavnosti iskanja, raziskovanja in izkoriščanja nafte in zemeljskega plina na morju (v nadaljnjem besedilu: predlagana uredba).
(12)
Protokol o dejavnostih na morju zadeva področje, ki ga večinoma ureja pravo Unije. To na primer vključuje elemente, kot so varstvo morskega okolja, presoja vpliva na okolje in okoljska odgovornost. Protokol o dejavnostih na morju je, s pridržkom končne odločitve zakonodajalcev glede predlagane uredbe, skladen s cilji predlagane uredbe, vključno z izdajo dovoljenj, presojo vpliva na okolje ter tehnično in finančno zmogljivostjo izvajalcev.
(13)
Ključno je zagotoviti tesno sodelovanje med državami članicami in institucijami Unije, tako pri procesu pogajanj in sklenitvi Protokola kot tudi pri izpolnjevanju sprejetih obveznosti. Obveznost sodelovanja izhaja iz zahteve po enotnosti pri mednarodnem zastopanju Unije. Zato bi morale države članice, ki so pogodbenice Barcelonske konvencije in Protokola še niso ratificirale, sprejeti vse potrebno za končanje postopkov ratifikacije ali pristopa k Protokolu o dejavnostih na morju.
(14)
Unija bi morala zato pristopiti k Protokol o dejavnostih na morju -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Pristop Evropske unije k Protokolu o varstvu Sredozemskega morja pred onesnaževanjem zaradi raziskovanja in izkoriščanja epikontinentalnega pasu, morskega dna in njegovega podmorja se odobri v imenu Unije.
Besedilo Protokola o dejavnostih na morju je priloženo temu sklepu.
Člen 2
Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e), da v imenu Unije deponira(-jo) listino o odobritvi pri španski vladi, ki ima funkcijo depozitarja v skladu s členom 32(2) Protokola o dejavnostih na morju, s čimer bo izraženo soglasje Unije, da jo Protokol (5) o dejavnostih na morju zavezuje.
Člen 3
Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
V Bruslju, 17. decembra 2012