PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1106/2013
ze dne 5. listopadu 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 3. května 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 418/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále jen „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „Unie“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antisubvenčním šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (3) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a nařízením (EU) č. 861/2013 (4) konečné vyrovnávací clo.
2. Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců a výrobců v Unii. V prozatímní fázi se počítalo také s výběrem vzorku v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva ze tří dovozců vybraných do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné výběr vzorků u dovozců použít. Proto byly pro konečná zjištění použity všechny dostupné informace týkající se všech spolupracujících dovozců, zejména pokud jde o zájem Unie.
(5)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že jelikož nebyl pro určení újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, zohledněn prodej od výrobců, kteří nejsou žadateli, nelze vybraný vzorek výrobců v Unii považovat za reprezentativní. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože vzorek byl vybrán na základě odpovědí obdržených od všech spolupracujících výrobců v Unii bez ohledu na jejich podporu stížnosti ve fázi stanovení reprezentativnosti, a byl proveden na základě objemu výroby.
(6)
Jeden vyvážející výrobce, který je ve spojení s výrobcem v Unii, podal proti podnětu námitku a požádal o individuální zjišťování, protože kvůli malému objemu vývozu nebyl do vzorku vyvážejících výrobců zařazen. Do vzorku výrobního odvětví Unie nebyl z důvodu malého objemu výroby zahrnut ani samotný výrobce v Unii. Komise s individuálním zjišťováním souhlasila, avšak vyvážející výrobce svou žádost stáhl.
(7)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální zjišťování. Dva z nich odpověděli na dotazník a pět nikoli. Jeden ze dvou vyvážejících výrobců, kteří odpovědi zaslali, svoji žádost o individuální zjišťování stáhl. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, totiž:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(8)
V prozatímní fázi nebylo u žádného z původně vybraných vyvážejících výrobců shledáno, že předložili dostatečně spolehlivé informace, a proto byl použit článek 18 základního nařízení. Komise se rozhodla rozšířit vzorek o tři společnosti, a to na základě objemu jejich vývozu a jejich ochoty spolupracovat, jakou vyjádřily po zahájení řízení. V důsledku toho Komise přešetřila odpovědi na dotazník a provedla inspekce na místě v prostorách následujících indických vyvážejících výrobců:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána,
-
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra.
(9)
S výhradou výše uvedených skutečností se 4. až 7. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3. Období šetření a posuzované období
(10)
Jak je uvedeno ve 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
4. Následný postup
(11)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to tři vyvážející výrobci, jeden vyvážející výrobce, který stáhl svou žádost o individuální zjišťování, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(12)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(13)
Po obdržení připomínek k poskytnutí konečných informací Komise informovala zúčastněné strany o změnách ve zjištěních týkajících se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců. Všem stranám byla znovu poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí dodatečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu. Jedna zúčastněná strana, žadatel, kritizovala skutečnost, že zjištění týkající se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců byla pozměněna na základě nových údajů a připomínek obdržených po poskytnutí předběžných informací a v konečné fázi šetření. Rovněž uvedla, že byla porušena její procesní práva.
(14)
Komise se ovšem domnívala, že musí vzít informace předložené zúčastněnými stranami v úvahu a případně pozměnit zjištění, jestliže jsou připomínky odůvodněné. V žádném z těchto případů nebyly nové neověřené údaje použity ke stanovení dumpingu. Kromě toho procesní práva všech zúčastněných stran byla dodržena, neboť strany byly řádně a včas informovány a byly jim poskytnuty stejné lhůty k podání připomínek.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(15)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z dotčené země.
(16)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo bylo odvozeno z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (5) a v prozatímním nařízení.
(17)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Z toho důvodu by měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (6) se pro určení toho, zda jsou výrobky obdobné do té míry, že jsou součástí stejného typu výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný poměr mezi cenou a kvalitou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi. Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které uvedená strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o výrobky z nerezavějící oceli, dráty, jejichž výrobní postup je podobný a při jejichž výrobě se používají podobné stroje, takže výrobci mohou podle poptávky střídavě vyrábět různé varianty výrobku. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(18)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí v souvislosti s otázkou, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou v 17. bodě odůvodnění. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (7) má Komise při vymezování produktu široký prostor jednat podle vlastního uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudem. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, poukazovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana se tudíž mylně domnívá, že aby mohly typy výrobku spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(19)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé, skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je jeho výrobní postup takový, že by výrobci v Unii mohli výrobu daného typu výrobku kdykoli zahájit. Za druhé, v případě vysoce technických drátů bylo zjištěno, že tyto typy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Rovněž tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od dotčeného výrobku nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(21)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Úvod
(22)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že tyto společnosti poskytly některé informace, které nelze považovat za spolehlivé. Komise dále pokračovala v šetření a v analýze všech informací předložených v reakci na poskytnutí prozatímních informací a následná slyšení.
(23)
Jak je uvedeno ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě jednoho vyvážejícího výrobce dospěla Komise k závěru, že náklady uvedené v odpovědi na dotazník nemohly být odsouhlaseny s údaji uvedenými v interním účetním systému výrobce. Společnost uvedla, že nemožnost odsouhlasení byla způsobena chybami v registraci a metodou oceňování zásob, která je v případě interního účetního systému výrobce jiná než v případě údajů zveřejněných v ročních účetních závěrkách.
(24)
Jak je vysvětleno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy na celopodnikové úrovni, nebylo možné srovnat údaje vygenerované interním systémem vykazování nákladů pro divizi výroby drátů s nákladovými tabulkami, které společnost výslovně vyhotovila pro účely odpovědi na dotazník v rámci šetření. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely antidumpingového šetření měly použít informace zjištěné v interním systému vykazování nákladů.
(25)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v interním systému vykazování nákladů.
(26)
Jak je uvedeno v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním systému vykazování nákladů nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Společnost poukázala na řadu chyb a koncepčních problémů týkajících se interně vykazovaných údajů, které Komise použila pro úpravu nákladů. Společnost tvrdila, že Komise by měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník. Kromě toho společnost v pozdější fázi po zavedení prozatímních opatření poskytla odsouhlasení mezi interně vykazovanými nákladovými údaji divize a odpovědí na dotazník. Na základě výše uvedeného a s ohledem na důkazy shromážděné během inspekce na místě by určité výrobní náklady, které uvedená společnost původně vykázala ve své odpovědi na dotazník, mohly být přijaty.
(27)
Nicméně na základě důkazů, které jsou k dispozici, nelze rozdělení určitých nákladů, jako jsou režijní a finanční náklady, vykázaných společností v odpovědi na dotazník považovat pro účely šetření za spolehlivé. Komise měla za to, že tyto náklady by měly být rozděleny na základě celkového obratu společnosti a nákladů na prodané zboží v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení. Na základě výše uvedených skutečností by většina nákladů uvedených v odpovědi na dotazník mohla být přijata a rozdělení na základě obratu bylo společností v konečné fázi šetření schváleno. Výše dumpingového rozpětí se snížila v návaznosti na přezkoumání nákladů na balení a některých režijních nákladů. Má se tudíž za to, že článek 18 základního nařízení by se pro účely stanovení dumpingového rozpětí v případě tohoto vyvážejícího výrobce neměl dále používat.
(28)
Jak je stanoveno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin uvedené v odpovědi společnosti na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení jakostních tříd oceli se v jednotlivých zdrojích liší. Komise stanovila, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného výrobku a že nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit stanovení nákladů a prodejní ceny jednotlivých typů výrobku, a mohly by být proto zavádějící, a vyvážejícího výrobce na tuto zásadní úvahu při různých příležitostech upozornila.
(29)
Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(30)
V 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení však Komise podotkla, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nebyla podložená a v žádném případě nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotkla, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušilo spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli proto byly předběžně považovány za zavádějící.
(31)
V 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise vyjádřila domněnku, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění společnost podala proti tomuto prozatímnímu přístupu obecné námitky, ale nadále nebyla schopna nabídnout srovnání jednotlivých výrobků se stejným PCN. Společnost však v pozdější fázi šetření nabídla dostatečnou úroveň odsouhlasení, kdy jsou suroviny seskupeny do hlavních řad jakostních tříd nerezavějící oceli podle jejich chemického složení (řady 200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla alternativní způsob seskupování, kdy bylo jako další faktor seskupování zahrnuto konečné použití. Protože však konečné použití nelze ověřit, přepočítala Komise dumpingové rozpětí na základě tříd oceli seskupených podle chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(33)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a článek 18 základního nařízení se použije pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí, který tudíž vychází z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(34)
Jak je uvedeno v 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v každém z těchto dvou zdrojů liší.
(35)
Jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Ve svých připomínkách předložených po sdělení prozatímních zjištění společnost rovněž uvedla, že jakostní třída oceli uvedená na prodejní faktuře občas neodpovídá skutečné jakostní třídě oceli, která byla vyvezena. Kromě toho společnost tvrdila, že ve výrobním odvětví nerezavějící oceli se nepoužívají přesně jakostní třídy oceli, ale že se namísto toho zveřejněná chemická složení jakostních tříd oceli a chemické složení skutečných výrobků liší. Společnost namítala, že i při zohlednění těchto vysvětlení by se nesrovnalosti zjištěné Komisí týkaly pouze zanedbatelné části jejího vývozu.
(36)
Komise měla za to, že objem zjištěných nesrovnalostí nemohl být vysvětlen příležitostnými nepřesnostmi. Naopak předložené argumenty přispěly ke snížení důvěryhodnosti celého systému společnosti pro vykazování jakostních tříd oceli, zejména s ohledem na rozhodující váhu jakostních tříd oceli při určování nákladů konečného výrobku.
(37)
Nicméně později v průběhu šetření společnost tvrdila, že pokud Komise nepřijme původní vykazování jakostních tříd oceli, které společnost poskytla, mohl by být přesnější výsledek získán tak, že by Komise místo sloučení všech PCN, což bylo učiněno v prozatímní fázi, seskupila pouze ty konkrétní třídy oceli, mezi nimiž byly zjištěny nesrovnalosti, nebo by alternativně seskupila jakostní třídy oceli podle jejich chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla další způsob rozdělení jakostních tříd oceli v řadě 300 do menších podskupin.
(38)
Komise následně přepočítala dumpingové rozpětí na základě skupin nerezavějící oceli podle chemického složení vyjádřeného v řadě tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI) za použití stejné metody, jaká byla popsána v 30. bodě odůvodnění výše. Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(39)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí se použije článek 18 základního nařízení a rozpětí tudíž bude vycházet z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(40)
Žadatel namítal, že seskupování dotčeného výrobku do jakostních tříd oceli Komisi zabránilo správně provést test ziskovosti pro určení běžné hodnoty podle PCN.
(41)
Komise provádí svou analýzu na úrovni, která je v souladu s vnitřními účetními systémy vyvážejících výrobců a výrobců v Unii, jež umožňují odůvodnění vykázaných údajů. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(42)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 37. a 38. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
(43)
Pro jednoho vyvážejícího výrobce, u kterého se použil článek 18 základního nařízení, bylo v návaznosti na přehodnocení jeho výrobních nákladů přezkoumáno určení běžné hodnoty. V konečné fázi byly výrobní náklady určeny na základě vykázaných výrobních nákladů, k nimž byly na základě metody rozdělení stanovené v čl. 2 odst. 5 základního nařízení připočteny prodejní, správní a režijní náklady, včetně nákladů na financování.
(44)
V případě tří vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku a vyvážejícího výrobce, kterému bylo přiznáno individuální zjišťování, bylo zjištěno, že objemy prodeje na domácím trhu byly celkově reprezentativní a představovaly nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, zaznamenaného danou společností. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení byla stejná zkouška reprezentativnosti provedena rovněž pro každý typ výrobku prodávaný výrobci nově zařazenými do vzorku na jejich domácích trzích a bylo zjištěno, že dotčené typy výrobku jsou srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(45)
Stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření Komise dále přezkoumala, zda by domácí prodej každého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, mohl být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(46)
V případě jednoho z vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku bylo zjištěno, že rozdělení nákladů původně předložené společností je nedostatečné, neboť nepřihlíželo k tloušťce drátu, což je významná nákladová položka. Se souhlasem společnosti byla metoda rozdělení nákladů upravena.
(47)
V případě druhého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku byla opravena administrativní chyba ve stanovení dumpingového rozpětí. Kromě toho výrobce požadoval, aby Komise provedla dodatečné úpravy testu ziskovosti a cenových úprav. Tato tvrzení nebyla shledána jako oprávněná.
(48)
V případě vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální posouzení, byla opravena administrativní chyba ve výpočtech. Tentýž vyvážející výrobce uvedl další tvrzení o stanovení úrovně prodejních, správních a režijních nákladů a nákladů na vnitrostátní dopravu Komisí a požadoval úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku mezi domácím a vývozním trhem. Tato tvrzení byla odmítnuta, protože výpočty byly provedeny na základě údajů o nákladech předložených společností, které byly ověřeny během inspekce na místě, a protože tvrzení týkající se fyzických rozdílů nebylo nijak odůvodněno.
(49)
V důsledku toho se metodika pro určení běžné hodnoty, jak bylo popsáno v 39. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje a byla použita na tři vyvážející výrobce nově zařazené do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování.
3. Vývozní cena
(50)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byly v návaznosti na jeho námitky opraveny určité administrativní chyby týkající se příležitostného použití nesprávného směnného kurzu a mylného zahrnutí určitého vnitroskupinového prodeje při výpočtu dumpingu.
(51)
U druhého vyvážejícího výrobce byl do výpočtu dumpingu zahrnut prodej uskutečněný prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem v Unii.
(52)
Jeden vyvážející výrobce, který byl do vzorku nově zařazen, tvrdil, že výhody, které získal v rámci režimů subvencí DEPBS a DDS, musí být přičteny k vývozním cenám.
(53)
Jiný vyvážející výrobce, nově zařazený do vzorku, podal zprávu o tom, že výhodami, které získal v rámci režimu subvencí DDS, byly záporné cenové úpravy, které vývozní ceny uměle navyšovaly.
(54)
Komise analyzovala cenové chování obou společností na trhu Unie a dospěla k závěrům, které vyplývají z použití čl. 2 odst. 8 základního nařízení, a tudíž nevyžadují další úpravy. Tvrzení první společnosti bylo proto zamítnuto a údajná cenová úprava druhé společnosti nebyla brána v potaz.
(55)
Jeden vyvážející výrobce, který byl nově zařazen do vzorku, tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny směrem nahoru tak, aby byly v souladu s jeho cenami na domácím trhu, protože domácí prodej byl uskutečňován v rámci vlastní značky, což zvýšilo ceny. Společnost však nedokázala doložit, že faktury, které byly předmětem jejího tvrzení, se skutečně týkaly značkového prodeje, a proto byla žádost zamítnuta.
(56)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 50. až 52. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Srovnání
(57)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že s ohledem na sloučení všech PCN za účelem stanovení výrobních nákladů by se k vývozním cenám mělo přistupovat stejně a pro srovnání s běžnou hodnotou by měla být použita i jedna vývozní cena.
(58)
Komise však ve svém šetření zaměřeném na získání údajů o nákladech a o vývozních cenách na základě PCN neobdržela od dotčené společnosti nezbytná srovnání, která by umožnila stanovení spolehlivých výrobních nákladů na základě PCN. Šetřením však nebyly zjištěny žádné nedostatky v úrovních vývozních cen vykázaných podle PCN, a proto by nebylo vhodné použít k určení skutečných vývozních cen článek 18 základního nařízení. Jelikož v porovnání se standardy šetření nepovažuje Komise snížení úrovně podrobnosti oznamovaných cen v zájmu zajištění spravedlivého srovnání za vhodné, bylo tvrzení zamítnuto.
(59)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 53. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
5. Dumpingová rozpětí
(60)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(61)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení, z důvodu použití článku 18 základního nařízení u dvou ze tří vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku, se dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, stanoví na základě průměrného dumpingového rozpětí jednoho vyvážejícího výrobce, který byl původně zařazen do vzorku a u kterého se článek 18 základního nařízení dále nepoužívá, a dvou společností nově zařazených do vzorku, jejichž dumpingová rozpětí nejsou de minimis. Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku stanoveno ve výši 8,4 %.
(62)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z dotčené země odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu stanovena na 16,2 %.
(63)
Na základě toho činí vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
1. Výrobní odvětví Unie
(64)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie působí méně výrobců.
(65)
Komise poukazuje na to, že výše uvedené tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy. Při ověřování reprezentativnosti a rovněž v průběhu šetření Komise ověřila počet výrobců v Unii uvedený v podnětu. Komise kvůli tomu kontaktovala všech 27 známých výrobců v Unii. Šetření potvrdilo, že během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek 27 výrobců v Unii. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(66)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
E. ÚJMA
1. Spotřeba v Unii
(67)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+ 5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 68. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Dovoz z dotčené země do Unie
(68)
Dumpingové rozpětí stanovené pro společnost Macro Bars and Wires nedosahuje hodnoty de minimis, kterou uvádí čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce neuplatňoval během období šetření dumpingové ceny ve smyslu čl. 1 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu prozatímně stanoveného dumpingového dovozu z dotčené země. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise souhlasila s vyvážejícím výrobcem a upravila celkový objem dumpingového dovozu tím, že tyto dotčené transakce odstranila.
(69)
Objem, podíl na trhu a průměrná cena dumpingového dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(70)
Objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
15 826
27 291
34 494
33 252
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(71)
Společnost Macro Bars and Wires vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce společnosti Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu dumpingového dovozu z dotčené země nic neměnilo na trendech popsaných v 69. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(72)
Průměrná cena dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena
2 380
2 811
3 259
3 207
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(73)
Úprava objemu dumpingového dovozu nemá za následek významné změny průměrných cen dumpingového dovozu z Indie nebo výpočtů míry cenového podbízení. Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činí 15 %, což potvrzuje zjištění v prozatímním nařízení.
(74)
Indický vyvážející výrobce tvrdil, že ceny prodeje do Unie se zdají být velmi nevěrohodné a že jsou zřejmě zkreslené. Je však třeba zdůraznit, že ceny použité ve výpočtech cenového podbízení byly výsledkem informací shromážděných a ověřených v šetřeních na místě v prostorách výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(75)
Závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných v 75. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(76)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by k újmě docházelo.
(77)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(78)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Zatímco ukazatel týkající se investic se v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření se snížil pod úroveň roku 2009. I když je pravda, že se návratnost investic od roku 2009 do roku 2011 zlepšila a dosáhla 6,7 %, v období šetření opět poklesla na 0,8 %. Podobně se do roku 2011 zlepšovaly ukazatele týkající se ziskovosti a peněžních toků a v období šetření se začaly opět zhoršovat. Proto lze učinit závěr, že se stav výrobního odvětví Unie začal po roce 2009 zlepšovat, avšak jeho zotavování bylo následně zpomaleno dumpingovým dovozem z dotčené země.
(79)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(80)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotčená strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. V 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(81)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že problémy výrobního odvětví Unie jsou z velké části způsobeny strukturálními problémy, a že tedy cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % je nereálné.
(82)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (8) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Unie mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez dumpingového dovozu. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že dumpingové výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811 t), což se šetřením potvrdilo. Proto nebylo možné stanovit cílové ziskové rozpětí na základě zisku, se kterým by mohli výrobci v Unii počítat v případě obdobného výrobku. V důsledku toho, jak bylo vysvětleno v 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné použít ziskové rozpětí ve výši 5 % na základě skutečných zisků zaznamenaných v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem, což již bylo provedeno v jiných nedávných šetřeních týkajících se podobných výrobků ve stejném odvětví (9). Kromě toho je třeba poznamenat, že ziskové rozpětí 3,7 %, které bylo zaznamenáno v roce 2007, se v každém případě považuje kvůli přítomnosti a zvýšení dumpingového dovozu za příliš nízké. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
4. Závěr ohledně újmy
(83)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 78. až 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
F. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinek dumpingového dovozu
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(85)
K těmto tvrzením je třeba poznamenat, že podle šetření podíl dumpingového indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem dumpingového indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Šetření kromě toho ukázalo, že průměrné indické ceny byly trvale nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a byly nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie o 15 % v období šetření. Z toho plyne, že ačkoliv výrobní odvětví Unie skutečně do určité míry mělo prospěch ze zvýšené spotřeby a rovněž mohlo zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo si udržet svůj podíl na trhu, jaký mohl být za zlepšujících se podmínek na trhu a vzhledem k volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie předpokládán.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Nedumpingový dovoz
(86)
Během posuzovaného období byl vývoj nedumpingového dovozu a cen srovnatelný s vývojem dumpingového dovozu a cen. Kromě toho ceny dumpingového dovozu byly v zásadě na stejné úrovni jako ceny nedumpingového dovozu, kdy průměrné dovozní ceny bez dumpingu byly nižší o 0,4 %. Kromě toho je objem nedumpingového dovozu nižší než šest procent celkového dovozu z dotčené země a o něco vyšší než jedno procento podílu na trhu. Komise se domnívá, že újma způsobená nedumpingovým dovozem z dotčené země tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
2.2 Dovoz ze třetích zemí
(87)
Dva indičtí vyvážející výrobci a indická vláda zopakovali tvrzení, že do šetření by měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a že dopad dovozu z ČLR na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(88)
Jak je uvedeno ve 115. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, od počáteční fáze dosud nebyly předloženy žádné důkazy o dumpingu působícím újmu výrobnímu odvětví Unie, které by mohly odůvodňovat zahájení antidumpingového šetření dovozu pocházejícího z ČLR. Tvrzení, že by ČLR měla být zahrnuta do rozsahu šetření, se proto zamítá jako neopodstatněné.
(89)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 113. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z ČLR nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z ČLR mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým dumpingovým dovozem.
(90)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z dovozu z ČLR se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(91)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(92)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo nižšího segmentu trhu (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není činné.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj: Eurostat
(93)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (10). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu.
(94)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny dumpingového dovozu dotčeného výrobku z Indie, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny dumpingového čínského vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
Období šetření + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj: Eurostat.
(95)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu dumpingového indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(96)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z dotčené země a z ČLR vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z ČLR na mnohem nižší úrovni než dovoz z dotčené země. Objem dovozu z ČLR představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(97)
Ačkoli tedy dovoz z Čínské lidové republiky přispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 113. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(98)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(99)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
Období šetření
Prodej ostatních výrobců v Unii do Unie (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj: podnět a průběžné odpovědi
(100)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem dumpingového dovozu z dotčené země během téhož období (+ 110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(101)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 121. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM UNIE
1. Obecné poznámky
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 125. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(103)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 126. až 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 142. až 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(105)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevili zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník, a na spolupracující uživatele tak připadalo 12 % celkového dovozu z dotčené země během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie, přičemž zaměstnávali 32 osob zapojených do výroby hotových výrobků, jejichž součástí je dotčený výrobek. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(106)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(107)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z dotčené země představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že dotčená země byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % celkového obratu spolupracujících uživatelů.
(108)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z dotčené země v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal pokles na hodnotu, kdy by se uživatelé dostali do ztráty a dosáhli (záporné hodnoty) ziskovosti - 0,6 %.
(109)
Komise si je vědoma, že střednědobý i dlouhodobý dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Navíc mají možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 11 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(110)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábějí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábějí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(111)
Šetření však ukázalo, že tento typ drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Tento požadavek se proto zamítá.
(112)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků dumpingového dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(113)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na dovoz z dotčené země budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít celkově na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 145. až 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(115)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl výpočet odstranění újmy upraven směrem dolů v reakci na jeho tvrzení, že došlo k administrativním chybám z důvodu záměny směnného kurzu u některých transakcí a zahrnutí transakcí uvnitř skupiny při výpočtu. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 148. až 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že indický vývoz do Unie je uskutečňován pro velkoobchodníky a že prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie je určen pro konečné uživatele, a že Komise tudíž neprováděla srovnání na vhodné úrovni obchodu. Šetření však ukázalo, že indičtí vyvážející výrobci prodávají oběma kategoriím zákazníků a že si u stejných kategorií zákazníků s výrobci v Unii konkurují.
2. Závěr ohledně úrovně pro odstranění újmy
(117)
Pro společnost Macro Bars and Wires nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné antidumpingové rozpětí této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 51. bod odůvodnění).
(118)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
3. Konečná opatření
(119)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené dumpingovým dovozem s přihlédnutím k subvenčnímu rozpětí uloženému nařízením Komise (EU) č. 419/2013.
(120)
Proto byly sazby antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a dumpingových rozpětí, přičemž byla zohledněna subvenční rozpětí jejich odečtením v plné výši od příslušného dumpingového rozpětí. Konečné antidumpingové clo se proto stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Vyrovnávací clo
Rozpětí újmy
Konečná sazba antidumpingového cla
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění v současném šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(122)
Jeden vyvážející výrobce v dotčené zemi nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(123)
V posledních letech vykazoval dotčený výrobek značnou cenovou nestabilitu, a pevný cenový závazek proto v tomto případě není vhodný. Pro odstranění této překážky nabídl indický vyvážející výrobce ustanovení o indexaci na základě nákladů na suroviny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že mezi kolísáním cen dotčeného výrobku a kolísáním indexu nebylo možné stanovit žádnou přímou a přesnou souvislost, a indexace se proto nepovažuje za vhodné řešení. Kromě toho se šetřením zjistilo, že existují různé typy dotčeného výrobku, které nelze snadno rozlišit a jejichž ceny se výrazně liší.
(124)
Vyvážející výrobce kromě toho vyrábí řadu výrobků z nerezavějící oceli a je možné, že je prodává stejným zákazníkům v Unii prostřednictvím obchodních společností ve spojení. To by vedlo k vážnému riziku křížové kompenzace a krajně by to ztížilo účinné sledování dodržování závazku.
(125)
Na základě výše uvedeného dospěla Komise k závěru, že nabídnutý závazek nelze přijmout.
(126)
Každou žádost o použití individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
4. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(127)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána a Pune, Maháráštra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, Nové Dillí
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Tháné, Maháráštra a Mumbaí, Maháráštra
6,8
B780
Společnosti uvedené v příloze
5,0
B781
Všechny ostatní společnosti
12,5
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud vyvážející výrobce z Indie předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
během období šetření (od 1. dubna 2011 do 31. března 2012) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Indie;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
po skončení období šetření buď vyvezl dotčené zboží do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného zboží do Unie,
může být čl. 1 odst. 2 pozměněn přidáním nového vyvážejícího výrobce na seznam v příloze.
Článek 3
Částky zajištěné v podobě prozatímních antidumpingových cel uložených podle nařízení Komise (EU) č. 418/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie, se s konečnou platností vybírají. Vybrané částky přesahující konečné sazby antidumpingového cla budou uvolněny.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. listopadu 2013.
IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) št. 1106/2013
z dne 5. novembra 2013
o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih žic iz nerjavnega jekla s poreklom iz Indije
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti („osnovna uredba“) (1) in zlasti člena 9 Uredbe,
ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Evropska komisija,
ob upoštevanju naslednjega:
A. POSTOPEK
1. Začasni ukrepi
(1)
Evropska komisija („Komisija“) je z Uredbo (EU) št. 418/2013 (2) („začasna uredba“) uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz v Evropsko unijo („Unija“) nekaterih žic iz nerjavnega jekla s poreklom iz Indije („zadevna država“).
(2)
Preiskava je bila uvedena na podlagi pritožbe, ki jo je 28. junija 2012 vložila Evropska zveza za železo in jeklo (Eurofer) („pritožnik“) v imenu proizvajalcev Unije, ki predstavljajo več kot 50 % celotne proizvodnje nekaterih žic iz nerjavnega jekla v Uniji.
(3)
Komisija je v vzporedni protisubvencijski preiskavi z Uredbo (EU) št. 419/2013 (3) uvedla začasno izravnalno dajatev na uvoz nekaterih žic iz nerjavnega jekla s poreklom iz zadevne države, z Uredbo (EU) št. 861/2013 (4) pa je uvedla dokončno izravnalno dajatev.
2. Strani, ki jih preiskava zadeva
(4)
V začasni fazi preiskave se je za indijske proizvajalce izvoznike in proizvajalce Unije uporabilo vzorčenje. V začasni fazi je bilo vzorčenje predvideno tudi za nepovezane uvoznike. Ker pa dva od treh uvoznikov, izbranih v vzorec, nista vrnila izpolnjenega vprašalnika, vzorčenja za uvoznike ni bilo mogoče izvesti. Da bi prišli do dokončnih ugotovitev, so bile zato uporabljene vse razpoložljive informacije, ki se nanašajo na vse sodelujoče uvoznike, zlasti v zvezi z interesom Unije.
(5)
Eden od proizvajalcev izvoznikov je trdil, da izbranega vzorca proizvajalcev Unije ni mogoče šteti za reprezentativnega, ker pri določitvi škode, ki jo je utrpela industrija Unije, ni bila upoštevana prodaja proizvajalcev, ki niso med pritožniki. Ta trditev je bila zavrnjena, ker je bil vzorec izbran na podlagi odgovorov, prejetih od vseh sodelujočih proizvajalcev Unije, ne glede na njihovo podporo pritožbi v fazi določanja reprezentativnosti, izbor pa je temeljil na obsegu proizvodnje.
(6)
Proizvajalec izvoznik, ki je povezan z enim od proizvajalcev Unije, je nasprotoval pritožbi in zahteval individualno preiskavo, ker zaradi majhnega obsega izvoza ni bil vključen v vzorec proizvajalcev izvoznikov. Zaradi majhnega obsega proizvodnje tudi proizvajalec Unije ni bil vključen v vzorec industrije Unije. Komisija je individualno preiskavo odobrila, vendar je proizvajalec izvoznik umaknil svoj zahtevek.
(7)
Sedem indijskih proizvajalcev izvoznikov, ki niso bili vključeni v vzorec, je zahtevalo individualno preiskavo. Od teh sta na vprašalnik odgovorila samo dva. Eden od dveh proizvajalcev izvoznikov, ki sta odgovorila na vprašalnik, je umaknil zahtevo za individualno preiskavo. Zato je Komisija proučila zahtevek indijskega proizvajalca izvoznika, ki ni bil vključen v vzorec:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)
V začasni preiskavi je bilo ugotovljeno, da nobeden od prvotno vzorčenih proizvajalcev izvoznikov ni predložil dovolj zanesljivih informacij, zato je bil uporabljen člen 18 osnovne uredbe. Komisija je sklenila razširiti vzorec na dodatne tri družbe na podlagi njihovega obsega izvoza in njihove pripravljenosti za sodelovanje, kakor so jo izrazile po začetku postopka. Komisija je tako preučila odgovore na vprašalnik in opravila preveritvene obiske v prostorih naslednjih indijskih proizvajalcev izvoznikov:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana,
-
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra.
(9)
Razen navedenega se uvodne izjave 4 do 7 in uvodna izjava 14 začasne uredbe potrdijo.
3. Obdobje preiskave in obravnavano obdobje
(10)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 20 začasne uredbe, je preiskava dampinga in škode zajela obdobje od 1. aprila 2011 do 31. marca 2012 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od 1. januarja 2009 do 31. marca 2012 („obravnavano obdobje“).
4. Nadaljnji postopek
(11)
Po razkritju bistvenih dejstev in okoliščin, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev o uvedbi začasnih protidampinških ukrepov („začasno razkritje“), je pripombe predložilo več zainteresiranih strani, tj. trije vzorčeni proizvajalci izvozniki, proizvajalec izvoznik, ki je umaknil zahtevek za individualno preiskavo, pritožnik in enajst uporabnikov. Stranem, ki so to zahtevale, je bilo zaslišanje odobreno. Komisija je še naprej zbirala informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za sprejetje dokončnih ugotovitev. Vse prejete pripombe so bile proučene in upoštevane, kadar je bilo to primerno.
(12)
Komisija je zainteresirane strani obvestila o bistvenih dejstvih in okoliščinah, na podlagi katerih je nameravala priporočiti uvedbo dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih žic iz nerjavnega jekla s poreklom iz zadevne države in dokončno pobiranje zneskov, zavarovanih z začasno dajatvijo („dokončno razkritje“). Določeno je bilo obdobje, v katerem so strani lahko predložile pripombe v zvezi z dokončnim razkritjem. Vse prejete pripombe so bile proučene in upoštevane, kadar je bilo to primerno.
(13)
Potem ko je prejela pripombe na dokončno razkritje, je Komisija zainteresirane strani obvestila o spremenjenih ugotovitvah v zvezi s stopnjo dampinga nekaterih proizvajalcev izvoznikov. Spet je bilo določeno obdobje, v katerem so zainteresirane strani lahko predložile pripombe v zvezi z dodatnim razkritjem. Vse prejete pripombe so bile proučene in upoštevane, kadar je bilo to primerno. Ena od zainteresiranih strani, tj. pritožnik, se je pritožila nad dejstvom, da so bile ugotovitve v zvezi s stopnjo dampinga nekaterih proizvajalcev izvoznikov spremenjene na podlagi novih podatkov in pripomb, prejetih po začasnem razkritju in v dokončni fazi preiskave. Prav tako je trdila, da so bile kršene njene procesne pravice.
(14)
Vendar je Komisija menila, da mora upoštevati pripombe zainteresiranih strani in, če so te upravičene, ustrezno spremeniti ugotovitve. V nobenem od teh primerov niso bili za določitev dampinga uporabljeni novi, nepreverjeni podatki. Poleg tega so bile procesne pravice vseh zainteresiranih strani spoštovane, saj so bile vse zainteresirane strani ustrezno in pravočasno obveščene ter so imele na voljo enak rok za predložitev pripomb.
B. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
(15)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 21 začasne uredbe, je zadevni izdelek opredeljen kot žice iz nerjavnega jekla, ki vsebujejo:
-
2,5 mas. % ali več niklja, razen žice, ki vsebuje 28 mas. % ali več, vendar ne več kot 31 mas. % niklja in 20 mas. % ali več, vendar ne več kot 22 mas. % kroma,
-
manj kot 2,5 mas. % niklja, razen žice, ki vsebuje 13 mas. % ali več, vendar ne več kot 25 mas. % kroma in 3,5 mas. % ali več, vendar ne več kot 6 mas. % aluminija,
trenutno uvrščene pod oznaki KN 7223 00 19 in 7223 00 99, s poreklom iz zadevne države.
(16)
Nekateri uporabniki so izrazili pomisleke glede navideznega nerazlikovanja med različnimi vrstami zadevnega izdelka in podobnega izdelka, saj pri vseh vrstah izdelka obstaja obsežen nabor izdelkov. Zlasti so se pojavili pomisleki v zvezi z vprašanjem, kako v preiskavi zagotoviti pošteno primerjavo med vsemi vrstami. Kot v večini preiskav opredelitev zadevnega izdelka zajema veliko različnih vrst izdelka, ki imajo enake ali podobne osnovne fizikalne, tehnične in kemične značilnosti. Dejstvo, da so te značilnosti lahko pri vsaki posamezni vrsti izdelka različne, lahko dejansko privede do tega, da se zajame širok nabor vrst. Tako je tudi v sedanji preiskavi. Komisija je upoštevala razlike med vrstami izdelkov in zagotovila pošteno primerjavo. Vsaki vrsti izdelka, ki jo proizvajajo in prodajajo indijski proizvajalci izvozniki, in vsaki vrsti izdelka, ki jo proizvaja in prodaja industrija Unije, je bila dodeljena enotna kontrolna številka izdelka. Temeljila je na glavnih značilnostih izdelka, ki so v tem primeru vrsta jekla, natezna trdnost, premaz, površina, premer in oblika. Tako so bile vrste žic, izvožene v Unijo, na podlagi kontrolne številke izdelka primerjane z izdelki, ki jih proizvaja in prodaja industrija Unije ter imajo enake ali podobne značilnosti. Vse te vrste so bile zajete v opredelitvi zadevnega izdelka in podobnega izdelka v obvestilu o začetku (5) ter v začasni uredbi.
(17)
Ena od strani je ponovno zatrdila, da se tako imenovane vrste „visokotehnoloških“ izdelkov razlikujejo od drugih vrst zadevnega izdelka in z njimi niso zamenljive. Zato naj bi jih bilo treba izključiti iz opredelitve izdelka. V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije (6) je treba pri določanju, ali sta si izdelka podobna in tako del istega izdelka, oceniti, ali imata enake tehnične in fizikalne značilnosti, enako osnovno končno uporabo in enako razmerje med ceno in kakovostjo. V zvezi s tem bi bilo treba oceniti tudi zamenljivost in medsebojno konkurenčnost takih izdelkov. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da imajo vrste „visokotehnoloških“ izdelkov, ki jih je navedla zadevna stran, enake osnovne fizikalne, kemične in tehnične značilnosti kot drugi izdelki, zajeti v preiskavo. Gre za žice iz nerjavnega jekla in uporablja se podobni proizvodni postopek s podobnimi stroji, kar pomeni, da lahko proizvajalci glede na povpraševanje izmenično proizvajajo različne različice izdelka. Čeprav različne vrste žic niso neposredno zamenljive in med seboj neposredno ne konkurirajo, se proizvajalci potegujejo za naročila, ki zajemajo širok nabor žic iz nerjavnega jekla. Poleg tega te vrste izdelkov po podobni proizvodni metodi proizvajajo in prodajajo tako industrija Unije kot indijski proizvajalci izvozniki. Te trditve zato ni mogoče sprejeti.
(18)
V odzivu na dokončno razkritje je ena od zainteresiranih strani trdila, da je bila analiza, ki jo je opravila Komisija za določitev, ali bi bilo treba vrste tako imenovanih visokotehnoloških izdelkov vključiti v preiskavo, nezadostna. Ta argument se zavrne. V preiskavi je bilo ugotovljeno, da so vrste visokotehnoloških izdelkov zajete v opredelitvi izdelka iz uvodne izjave 17. Zadevna stran napačno sklepa, da morajo biti hkrati izpolnjena vsa merila, navedena v sodni praksi. To ne drži. V skladu s sodno prakso (7) je Komisiji pri opredelitvi obsega izdelka zagotovljena široka diskrecijska pravica, to oceno pa mora utemeljiti na merilih, ki jih je določilo Sodišče. Nekatera merila lahko pogosto, kot v tem primeru, kažejo v eno smer, druga pa v drugo; v takšnem primeru mora Komisija opraviti celovito oceno, kot je to storila v tej zadevi. Zato je ta zainteresirana stran napačno sklepala, da so vrste izdelka lahko zajete v isto opredelitev izdelka le, če so vse njihove značilnosti enake.
(19)
Nekateri uporabniki so trdili, da bi bilo treba tako imenovane žice iz nerjavnega jekla „serije 200“ izključiti iz obsega izdelka. Zlasti so trdili, da industrija Unije te vrste izdelka praktično ne proizvaja. Vendar ta trditev ni utemeljena. Dejstvo, da industrija Unije določene vrste izdelka ne proizvaja, ni zadosten razlog za njeno izključitev iz obsega preiskave, če gre za proizvodni proces, ki bi ga proizvajalci Unije lahko uporabili za začetek proizvodnje zadevne vrste izdelka. Poleg tega je bilo za visokotehnološke žice ugotovljeno, da imajo te vrste zadevnega izdelka enake ali podobne osnovne fizikalne, kemične in tehnične značilnosti kot druge vrste podobnega izdelka, ki jih proizvaja in prodaja industrija Unije. Te trditve zato ni mogoče sprejeti.
(20)
Poleg tega so trdili, da bi bilo treba v opredelitev zadevnega izdelka vključiti valjano žico. Valjana žica je sicer surovina, ki se uporablja za proizvodnjo zadevnega izdelka, vendar se lahko uporablja tudi za proizvodnjo drugih izdelkov, kot so pritrdilni elementi in žeblji. Zato v nasprotju z zadevnim izdelkom ne gre za končni jekleni izdelek. V proizvodnem procesu hladnega oblikovanja se lahko valjano žico med drugim preoblikuje v zadevni izdelek ali podobni izdelek. Na tej podlagi valjane žice ni mogoče vključiti v obseg izdelka v smislu osnovne uredbe.
(21)
Glede na navedeno se opredelitvi zadevnega izdelka in podobnega izdelka v uvodnih izjavah 21 do 24 začasne uredbe potrdita.
C. DAMPING
1. Uvod
(22)
Med preveritvenimi obiski v prostorih treh prvotno vzorčenih indijskih proizvajalcev izvoznikov in med poznejšo analizo zbranih informacij je bilo ugotovljeno, da so te družbe predložile nekaj informacij, ki jih ni bilo mogoče šteti za zanesljive. Komisija je nadaljevala preiskavo ter analizirala vse podatke, predložene po začasnem razkritju in v okviru zaslišanj, ki so sledila.
(23)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 26 začasne uredbe, je Komisija za enega od proizvajalcev izvoznikov ugotovila, da se stroški, navedeni v odgovoru na vprašalnik, ne ujemajo s podatki iz njegovega notranjega sistema za poročanje o stroških. Družba je trdila, da je do neujemanja prišlo zaradi napak pri vodenju evidenc ter ker sta bili v notranjem sistemu za poročanje o stroških in pri podatkih, objavljenih v letnih računovodskih izkazih, uporabljeni različni metodi vrednotenja zalog.
(24)
Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 28 začasne uredbe, ni bilo mogoče ugotoviti skladnosti med podatki iz notranjega sistema za poročanje o stroških za področje proizvodnje žic in razpredelnicami stroškov, ki jih je družba pripravila posebej za odgovor na vprašalnik, kljub temu, da so bili podatki iz notranjega sistema za poročanje o stroških skladni z revidiranimi računovodskimi izkazi družbe. Zato se je v skladu s členom 18 osnovne uredbe štelo, da je treba za namen protidampinške preiskave uporabiti informacije iz notranjega sistema za poročanje o stroških.
(25)
Zato je Komisija na podlagi razpoložljivih dejstev iz notranjega sistema za poročanje o stroških začasno prilagodila podatke o stroških, ki jih je zagotovil proizvajalec izvoznik v izpolnjenem vprašalniku.
(26)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 27 začasne uredbe, je proizvajalec izvoznik trdil tudi, da podatki v notranjem sistemu za poročanje o stroških niso zanesljivi in se ne bi smeli uporabiti za namen preiskave. Družba je opozorila na več napak in konceptualne težave v zvezi z notranje izkazanimi podatki, na katerih je Komisija utemeljila svojo prilagoditev stroškov. Družba je trdila, da bi morala Komisija svojo analizo osnovati na stroških, navedenih v odgovoru na vprašalnik. Poleg tega je družba po uvedbi začasnih ukrepov predložila uskladitev notranje izkazanih podatkov o stroških za zadevno področje in podatkov iz vprašalnika. Na tej podlagi in ob upoštevanju dokazov, zbranih med obiskom na kraju samem, je bilo mogoče sprejeti nekatere proizvodne stroške, kot jih je prvotno sporočila navedena družba v izpolnjenem vprašalniku.
(27)
Vendar na podlagi razpoložljivih dokazov, porazdelitve nekaterih stroškov, kot so režijski in finančni stroški, ki jih je podjetje navedlo v izpolnjenem vprašalniku, ni bilo mogoče obravnavati kot zanesljive za namen preiskave. Komisija je menila, da bi bilo treba te stroške porazdeliti glede na celotni prihodek družbe od prodaje in stroške prodanega blaga v skladu s členom 2(5) osnovne uredbe. Glede na navedeno je bilo mogoče večino stroškov, navedenih v izpolnjenem vprašalniku, sprejeti, družba pa se je v zaključni fazi preiskave strinjala s porazdelitvijo prihodka od prodaje. Potem ko so bili stroški pakiranja in nekateri režijski stroški popravljeni, se je stopnja dampinga zmanjšala. Zato se šteje, da za določitev stopnje dampinga za tega proizvajalca izvoznika ni več treba uporabljati člena 18 osnovne uredbe.
(28)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 30 začasne uredbe, je Komisija za drugega proizvajalca izvoznika ugotovila, da podatki iz njegovega sistema za upravljanje zalog ne potrjujejo podatkov o nabavi in porabi surovin, ki so bili Komisiji sporočeni v izpolnjenem vprašalniku. Zlasti se je zdelo, da se je v posameznih virih razlikovala razdelitev po vrstah jekla. Komisija je ugotovila, da so vrste jekla ključni dejavnik pri določanju stroškov končnega izdelka in da bi nezanesljivi podatki o vrsti jekla lahko resno izkrivljali določitev stroškov in prodajnih cen posamezne vrste izdelka ter bi zato lahko bili zavajajoči; Komisija je proizvajalca izvoznika na to bistveno okoliščino večkrat opozorila.
(29)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 31 začasne uredbe, je proizvajalec izvoznik trdil, da so bile računalniške datoteke s podatki o nabavi surovin, ki jih je Komisija prevzela med preveritvenim obiskom, nepopolne, saj so druge enote v družbi opravile dodatne nakupe surovin, vendar ti niso bili sporočeni ali vključeni v računalniške datoteke, ki jih je Komisija prevzela med preveritvenim obiskom in proučila. Poleg tega je proizvajalec izvoznik trdil, da so ugotovljena neskladja v količinah vrst jekla posledica dejstva, da se nekatere vrste jekla delno prekrivajo in da nekateri koraki proizvodnega procesa niso sledljivi na ravni posameznih vrst jekla.
(30)
Vendar je Komisija v uvodni izjavi 32 začasne uredbe ugotovila, da zgornje trditve družbe v zvezi z dodatnimi nakupi surovin niso bile podkrepljene z dokazi, vsekakor pa ne pojasnjujejo ugotovljenih neskladij na ravni posameznih vrst jekla. Komisija je tudi seznanila s trditvijo družbe, da ni mogoče natančno slediti posameznim vrstam jekla v vseh fazah proizvodnega procesa. Ta trditev je še dodatno spodkopala zanesljivost celotnega sistema poročanja o vrstah jekla. Predložene informacije v zvezi z vrstami jekla so se zato začasno štele za zavajajoče.
(31)
V uvodni izjavi 33 začasne uredbe je Komisija menila, da sporočena razdelitev surovin po vrstah jekla ni zanesljiva in se je začasno ne bi smelo upoštevati ter da bi morale ugotovitve temeljiti na razpoložljivih dejstvih v skladu s členom 18 osnovne uredbe. Zaradi nezanesljivosti celotnega sistema poročanja ugotovitev ni bilo mogoče utemeljiti z nobeno sporočeno vrsto jekla. Zato se je za izračun splošne stopnje dampinga za vse izdelke uporabila skupna poraba vseh surovin, brez upoštevanja razdelitve po vrstah jekla.
(32)
Po objavi začasnih ugotovitev je družba v splošnem izpodbijala ta začasni pristop, vendar še naprej ni mogla ponuditi popolnega ujemanja na ravni kontrolne številke izdelka. Vendar je družba pozneje v preiskavi ponudila zadostno stopnjo ujemanja, ko je surovino razvrstila glede na kemijsko sestavo glavnih serij vrst nerjavnega jekla (serij 200, 300 in 400 v klasifikaciji AISI). Družba je ponudila tudi alternativni način razvrščanja, pri katerem je bila končna uporaba vključena kot dodatni dejavnik za razvrščanje. Ker pa končne uporabe ni mogoče preveriti, je Komisija stopnjo dampinga ponovno izračunala na podlagi razvrstitve vrst jekla, ki temelji na kemični sestavi vrst jekla po klasifikaciji AISI (serije 200, 300 in 400). Serije vrst jekla so splošno uporabljeno, objektivno in preverljivo merilo, pri tej družbi pa z uporabo kontrolne številke izdelka ni mogoče doseči popolnega ujemanja in zato poštena primerjava na podlagi zanesljivih podatkov v smislu osnovne uredbe ne bi bila mogoča.
(33)
Ker pa dodatne informacije, ki jih je predložila družba, niso omogočile ujemanja podatkov, ki bi bilo dovolj podrobno za potrebe preiskave, se ohrani začasna ugotovitev, da sistemi sledenja družbe niso dovolj zanesljivi, in uporablja se člen 18 osnovne uredbe za dokončno določitev stroškov proizvodnje in izračun stopnje dampinga, ki torej temelji na pristopu iz prejšnje uvodne izjave.
(34)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 34 začasne uredbe, je Komisija za tretjega proizvajalca izvoznika med preveritvenim obiskom ugotovila, da tokovi surovin, sporočeni v izpolnjenem vprašalniku, niso bili skladni s podatki iz računovodskega sistema proizvajalca. Zdelo se je, da se je razdelitev po vrstah jekla v obeh virih razlikovala.
(35)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 35 začasne uredbe, je proizvajalec izvoznik priznal nekaj napak v svojem odgovoru na vprašalnik, hkrati pa je trdil, da je razlike v skupnih količinah surovin mogoče uskladiti z upoštevanjem sprememb v zalogah. Toda družba je trdila tudi, da zaradi delnega prekrivanja vrst jekla ni bilo mogoče natančno uskladiti podatkov za vsako posamezno vrsto jekla. V svojih pripombah na začasne ugotovitve je navedla tudi, da vrsta jekla na prodajnem računu včasih ne ustreza dejanski vrsti jekla, ki se izvaža. Poleg tega je družba trdila, da se vrste jekla v industriji nerjavnega jekla ne uporabljajo dosledno ter da obstajajo razlike med objavljeno kemično sestavo vrst jekla in kemično sestavo dejanskih izdelkov. Družba je trdila, da bi neskladja, ki jih je ugotovila Komisija, ob upoštevanju teh pojasnil zadevala le zanemarljiv delež njenega izvoza.
(36)
Menila je, da obsega ugotovljenih neskladij ni mogoče pojasniti z občasno nenatančnostjo. Nasprotno, argumenti, ki jih je predstavila družba, so še dodatno omajali zanesljivost njenega celotnega sistema poročanja o vrstah jekla, zlasti ob upoštevanju odločilne narave vrste jekla pri določanju stroškov končnega izdelka.
(37)
Vendar je družba pozneje med preiskavo trdila, da bi Komisija, če se ne strinja s prvotno sporočenimi podatki o vrstah jekla, lahko dobila točnejše rezultate, če bi namesto združitve vseh kontrolnih številk kot v začasni fazi združila le tiste vrste jekla, med katerimi so bila ugotovljena odstopanja, ali če bi vrste jekla združila glede na kemijsko sestavo, izraženo s serijami vrst jekla (serijami 200, 300 in 400 v klasifikaciji AISI). Družba je ponudila še eno metodo nadaljnjega razvrščanja vrst jekla iz serije 300 v manjše podskupine.
(38)
Komisija je zato po metodi, enaki tisti iz uvodne izjave 30, ponovno izračunala stopnjo dampinga na podlagi skupin nerjavnega jekla, ki so temeljile na kemični sestavi, izraženi s serijami vrst jekla (serijami 200, 300 in 400 v klasifikaciji AISI). Serije vrst jekla so splošno uporabljeno, objektivno in preverljivo merilo, pri tej družbi pa z uporabo kontrolne številke izdelka ni mogoče doseči popolnega ujemanja in zato poštena primerjava na podlagi zanesljivih podatkov v smislu osnovne uredbe ne bi bila mogoča.
(39)
Ker pa dodatne informacije, ki jih je predložila družba, niso omogočile ujemanja podatkov, ki bi bilo dovolj podrobno za potrebe preiskave, se ohrani začasna ugotovitev, da sistemi sledenja družbe niso dovolj zanesljivi, in uporablja se člen 18 osnovne uredbe za dokončno določitev stroškov proizvodnje in izračun stopnje dampinga, ki torej temelji na pristopu iz prejšnje uvodne izjave.
(40)
Pritožnik je trdil, da zaradi združevanja zadevnega izdelka v vrste jekla Komisija ni mogla pravilno izvesti preskusa dobičkonosnosti, da bi tako določila normalne vrednosti na kontrolno številko izdelka.
(41)
Komisija svojo analizo izvede na ravni, ki je skladna z notranjimi računovodskimi sistemi proizvajalcev izvoznikov in proizvajalcev Unije, ki omogočajo podkrepitev sporočenih podatkov z dokazi. Trditev se zato zavrne.
(42)
Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodni izjavi 37 in 38 začasne uredbe potrdita.
2. Normalna vrednost
(43)
V primeru enega od proizvajalcev izvoznikov, za katerega se uporablja člen 18 osnovne uredbe, je bila določitev normalne vrednosti pregledana po ponovni oceni njegovih stroškov proizvodnje. V dokončni fazi so bili stroški proizvodnje določeni na podlagi sporočenih proizvodnih stroškov, ki so jim bili po metodi razporeditve iz člena 2(5) osnovne uredbe dodani prodajni, splošni in upravni stroški, vključno s stroški financiranja.
(44)
Za tri na novo vzorčene proizvajalce izvoznike in proizvajalca izvoznika, ki mu je bila odobrena individualna preiskava, je bilo ugotovljeno, da je obseg domače prodaje na splošno reprezentativen, saj pri posamezni družbi predstavlja najmanj 5 % skupnega obsega izvoza zadevnega izdelka v Unijo. V skladu s členom 2(2) osnovne uredbe je bil enak preskus reprezentativnosti opravljen tudi za vse vrste izdelkov, ki jih na novo vzorčeni proizvajalci prodajajo na domačem trgu; ugotovljeno je bilo, da so enake ali primerljive z vrstami izdelkov, ki se izvažajo v Unijo.
(45)
Z določitvijo deleža dobičkonosne prodaje neodvisnim strankam na domačem trgu v OP je Komisija nadalje proučila, ali se za domačo prodajo vsakega na novo vzorčenega proizvajalca izvoznika in proizvajalca izvoznika, ki mu je bila odobrena individualna preiskava, lahko šteje, da je bila opravljena v običajnem poteku trgovanja v skladu s členom 2(4) osnovne uredbe.
(46)
V primeru enega od na novo vzorčenih proizvajalcev izvoznikov je bilo za porazdelitev stroškov, ki jo je prvotno sporočila družba, ugotovljeno, da je nezadovoljiva, saj ne upošteva debeline žice, ki je pomemben stroškovni dejavnik. S soglasjem družbe je bila metoda porazdelitve stroškov prilagojena.
(47)
Pri drugem na novo vzorčenem proizvajalcu izvozniku je bila popravljena stvarna napaka pri določitvi stopnje dampinga. Poleg tega je proizvajalec zahteval, naj Komisija dodatno prilagodi preskus dobičkonosnosti in cenovne popravke. Te trditve se niso štele za upravičene.
(48)
Pri proizvajalcu izvozniku, ki mu je bila odobrena individualna preiskava, je bila popravljena stvarna napaka v izračunih. Isti proizvajalec izvoznik se je pritožil tudi glede višine prodajnih, splošnih in upravnih stroškov ter domačih stroškov prevoza, kot jih je določila Komisija, ter zahteval popravek za fizikalne razlike zadevnega izdelka med domačim in izvoznim trgom. Ti popravki, ki jih je zahteval proizvajalec izvoznik, so bili zavrnjeni, ker so izračuni temeljili na podatkih o stroških, ki jih je predložila družba in so bili preverjeni med preveritvenim obiskom, ter ker trditev o fizikalnih razlikah ni bila podkrepljena z dokazi.
(49)
Zato se metodologija za določitev normalne vrednosti, opisana v uvodnih izjavah 39 do 48 začasne uredbe, potrdi; uporabljena je bila tudi pri treh na novo vzorčenih proizvajalcih izvoznikih in proizvajalcu izvozniku, ki mu je bila odobrena individualna preiskava.
3. Izvozna cena
(50)
Pri enem od proizvajalcev izvoznikov so bile ob upoštevanju njegovih navedb popravljene nekatere stvarne napake, ki so zadevale občasno uporabo napačnega menjalnega tečaja in nenamerno vključitev nekatere prodaje znotraj skupine pri izračunu dampinga.
(51)
Pri drugem proizvajalcu izvozniku je bila v izračun dampinga vključena prodaja preko povezane družbe v Uniji.
(52)
Eden od na novo vzorčenih proizvajalcev izvoznikov je trdil, da je treba ugodnosti, ki jih je prejel v okviru subvencijskih shem DEPB in DDS, prišteti k izvoznim cenam.
(53)
Drug na novo vzorčeni proizvajalec izvoznik je o ugodnostih, ki jih je prejel v okviru subvencijske sheme DDS, poročal kot o negativnih cenovnih popravkih, ki umetno zvišujejo izvozne cene.
(54)
Komisija je analizirala cenovno obnašanje obeh družb na trgu Unije in prišla do ugotovitev, ki izhajajo iz uporabe člena 2(8) osnovne uredbe in zato ne zahtevajo dodatne prilagoditve. Zato se je trditev prve družbe zavrnila, popravek, o katerem je poročala druga družba, pa se ni upošteval.
(55)
Eden od na novo vzorčenih proizvajalcev izvoznikov je trdil, da bi bilo treba njegove izvozne cene popraviti navzgor in jih tako uskladiti z njegovimi cenami na domačem trgu, ker so se izdelki na domačem trgu prodajali pod lastno blagovno znamko in dosegali višje cene. Vendar družba ni mogla dokazati, da so se računi, predloženi v zvezi s to trditvijo, dejansko nanašali na prodajo pod blagovno znamko, zato je bila ta trditev zavrnjena.
(56)
Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodne izjave 50 do 52 začasne uredbe potrdijo.
4. Primerjava
(57)
Eden od proizvajalcev izvoznikov je trdil, da bi bilo treba pri določitvi njegovih izvoznih cen ravnati enako kot pri določitvi njegovih proizvodnih stroškov, ko so bile združene vse kontrolne številke izdelkov, za primerjavo z normalno vrednostjo pa uporabiti eno samo izvozno ceno.
(58)
Komisija si je v preiskavi prizadevala, da bi pridobila podatke o stroških in izvoznih cenah na podlagi kontrolne številke izdelka, vendar od zadevne družbe ni pridobila potrebnega ujemanja, ki bi omogočilo opredelitev zanesljivih stroškov proizvodnje na podlagi kontrolne številke izdelka. Vendar v preiskavi niso bile ugotovljene pomanjkljivosti pri izvoznih cenah, sporočenih za posamezne kontrolne številke izdelkov, zato za določitev dejanskih izvoznih cen uporaba člena 18 osnovne uredbe ne bi bila primerna. Ob upoštevanju standardov preiskave, ki omogočajo pošteno primerjavo, Komisija meni, da zmanjšanje ravni podrobnosti sporočenih cen ne bi bilo primerno; ta trditev je bila zato zavrnjena.
(59)
Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodne izjave 53 do 55 začasne uredbe potrdijo.
5. Stopnje dampinga
(60)
Kot določa člen 2(11) in (12) osnovne uredbe, je bila za vsako vzorčeno družbo tehtana povprečna normalna vrednost, določena za podobni izdelek, primerjana s tehtano povprečno izvozno ceno zadevnega izdelka.
(61)
V skladu z določbami člena 9(6) osnovne uredbe se zaradi uporabe člena 18 osnovne uredbe pri dveh od treh prvotno vzorčenih proizvajalcev izvoznikov stopnja dampinga sodelujočih proizvajalcev izvoznikov, ki niso bili vključeni v vzorec, določi na podlagi povprečne stopnje dampinga enega od prvotno vzorčenih proizvajalcev izvoznikov, za katerega se člen 18 osnovne uredbe ne uporablja več, in dveh na novo vzorčenih družb s stopnjami dampinga, ki niso de minimis. Na podlagi tega je bila stopnja dampinga za sodelujoče družbe, ki niso bile vključene v vzorec, določena na 8,4 %.
(62)
Komisija je za vse druge proizvajalce izvoznike v zadevni državi najprej opredelila raven sodelovanja. V ta namen je bila izvedena primerjava med skupnimi izvoženimi količinami, navedenimi v izpolnjenih vprašalnikih za izbor vzorca, in skupnim uvozom iz zadevne države, ugotovljenim na podlagi statističnih podatkov Eurostata o uvozu. Ker je bila raven sodelovanja visoka, je bila preostala stopnja dampinga določena na ravni najvišje stopnje dampinga, ugotovljene za vzorčene proizvajalce izvoznike. Na podlagi tega je bila stopnja dampinga na ravni države določena na 16,2 %.
(63)
Na podlagi tega je tehtano povprečje stopenj dampinga, izraženo kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, naslednje:
Družba
Dokončna stopnja dampinga
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Skupina Venus
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Sodelujoče nevzorčene družbe
8,4 %
Vse druge družbe
16,2 %
D. INDUSTRIJA UNIJE
1. Industrija Unije
(64)
Nekateri uporabniki so podvomili v število proizvajalcev Unije, navedeno v uvodni izjavi 63 začasne uredbe. Trdijo, da je bilo število proizvajalcev napačno ocenjeno in da je na trgu Unije dejansko manj proizvajalcev.
(65)
Komisija poudarja, da navedena trditev ni bila podprta z nobenim dokazom. Komisija je preverila v pritožbi navedeno število proizvajalcev Unije pri preverjanju reprezentativnosti, pa tudi med preiskavo. Komisija je v zvezi s tem stopila v stik z vsemi 27 znanimi proizvajalci Unije. Preiskava je potrdila, da je v OP podobni izdelek v Uniji proizvajalo 27 proizvajalcev Unije. Ta navedba se zato zavrne in potrdi se uvodna izjava 63 začasne uredbe.
2. Proizvodnja Unije in vzorčenje proizvajalcev Unije
(66)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 64 do 67 začasne uredbe potrdijo.
E. ŠKODA
1. Potrošnja Unije
(67)
Nekateri uporabniki so trdili, da se v analizi škode ne bi smeli upoštevati podatki za leto 2009, saj je imela finančna kriza, ki je nastopila v tistem letu, učinke izkrivljanja, zlasti na potrošnjo Unije. Vendar bi analiza pokazala rast potrošnje (+ 5 %), tudi če se leto 2009 ne bi upoštevalo, kar kaže na izboljšanje tržnih razmer. Poleg tega uvodna izjava 68 začasne uredbe priznava negativne učinke finančne krize. Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodna izjava 68 začasne uredbe potrdi.
2. Uvoz iz zadevne države v Unijo
(68)
Stopnja dampinga, ugotovljena za družbo Macro Bars and Wires, je nižja od praga de minimis, predvidenega v členu 9(3) osnovne uredbe. Zato se šteje, da ta proizvajalec izvoznik v obdobju preiskave ni izvajal dampinga v smislu člena 1(2) osnovne uredbe. Zato je bil njegov obseg uvoza izključen iz obsega začasno ugotovljenega dampinškega uvoza iz zadevne države. Po navedbah enega od proizvajalcev izvoznikov, tj. skupine Venus, so bile nekatere transakcije pomotoma štete dvakrat. Komisija se je s proizvajalcem izvoznikom strinjala in te transakcije izločila iz skupnega obsega dampinškega uvoza.
(69)
Obseg, tržni delež in povprečne cene dampinškega uvoza so bili nato ustrezno popravljeni.
(70)
Obseg in tržni delež dampinškega uvoza:
2009
2010
2011
OP
Obseg
15 826
27 291
34 494
33 252
Indeks (2009 = 100)
100
172
218
210
Tržni delež
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Indeks (2009 = 100)
100
121
146
140
Vir: Eurostat in izpolnjeni vprašalniki.
(71)
Družba Macro Bars and Wires je v OP izvozila le omejene količine zadevnega izdelka in tudi navedene transakcije skupine Venus so zadevale omejene količine, zato izločitev obsega tega uvoza iz skupnega obsega dampinškega uvoza iz zadevne države ni povzročila znatnih sprememb trendov, opisanih v uvodnih izjavah 69 in 71 začasne uredbe. Ti uvodni izjavi začasne uredbe se torej potrdita.
(72)
Povprečna cena dampinškega uvoza:
2009
2010
2011
OP
Povprečna cena
2 380
2 811
3 259
3 207
Indeks (2009 = 100)
100
118
137
135
Vir: Eurostat in izpolnjeni vprašalniki.
(73)
Zaradi prilagoditve obsega dampinškega uvoza se niso bistveno spremenile povprečne cene dampinškega uvoza iz Indije ali izračuni stopnje nelojalnega nižanja cen. Tehtana povprečna stopnja nelojalnega nižanja cen znaša 15 %, kar potrjuje ugotovitev iz začasne uredbe.
(74)
Eden od indijskih proizvajalcev izvoznikov je trdil, da se zdijo prodajne cene Unije malo verjetne in da so verjetno izkrivljene. Vendar je treba poudariti, da cene, uporabljene pri izračunih nelojalnega nižanja cen, izhajajo iz informacij, ki so bile zbrane in preverjene med preverjanjem na kraju samem v prostorih vzorčenih proizvajalcev Unije.
(75)
Sklepi na podlagi ugotovitev iz uvodnih izjav 75 do 77 začasne uredbe se potrdijo.
3. Gospodarski položaj industrije Unije
(76)
Nekatere strani so trdile, da bi bilo treba rezultate, ki jih je dosegla industrija Unije, glede na svetovno gospodarsko krizo obravnavati kot razmeroma dobre in da razen enega kazalnika škode, tj. tržnega deleža, noben kazalnik ni pokazal obstoja škode.
(77)
Ena od strani je trdila, da so se povprečne prodajne cene industrije Unije povečale za približno 34 %, torej za precej več kot njeni stroški proizvodnje, ki so se v istem obdobju povečali za 13 %. V zvezi s tem je treba poudariti, da so bile na začetku obravnavanega obdobja, tj. leta 2009, prodajne cene industrije Unije nižje od stroškov proizvodnje; šele z letom 2011 ji je uspelo prodajne cene dvigniti nad stroške proizvodnje.
(78)
Preiskava je pokazala, da so se v obravnavanem obdobju nekateri kazalniki škode, na primer obseg proizvodnje in izkoriščenost zmogljivosti, sicer razvijali pozitivno ali ostali stabilni (to je npr. veljalo za zaposlovanje), razvoj številnih drugih kazalnikov v zvezi s finančnim položajem industrije Unije, tj. dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb, pa ni bil zadovoljiv. Kazalnik naložb se je leta 2010 sicer izboljšal, vendar je bil leta 2011 in v OP nižji kot leta 2009. Čeprav se je donosnost naložb med letoma 2009 in 2011 izboljšala in je dosegla 6,7 %, se je v OP znova zmanjšala na 0,8 %. Podobno sta se kazalnika dobičkonosnosti in denarnega toka do leta 2011 izboljšala, v OP pa sta se znova začela slabšati. Torej je mogoče sklepati, da se je po letu 2009 položaj industrije Unije začel izboljševati, nato pa se je zaradi dampinškega uvoza iz zadevne države njeno okrevanje upočasnilo.
(79)
Na zahtevo ene od zainteresiranih strani se potrdi, da je raven zalog, ugotovljena v uvodni izjavi 100 začasne uredbe, zadevala dejavnost vzorčenih družb Unije.
(80)
Industrija Unije je trdila, da je bila začasno določena ciljna stopnja dobička v višini 5 % prenizka. Stran za svojo trditev ni predložila ustreznih dokazov. V uvodni izjavi 95 začasne uredbe so pojasnjeni razlogi za izbiro te stopnje dobička in preiskava ni pokazala nobenega razloga za njeno spremembo. Zato se za namen dokončnih ugotovitev ohrani 5-odstotna ciljna stopnja dobička.
(81)
Eden od proizvajalcev izvoznikov je trdil, da so težave industrije Unije v veliki meri posledica strukturnih težav in da je 5-odstotna ciljna stopnja dobička zato nerealna.
(82)
Opozoriti je treba, da morajo institucije v skladu s sodno prakso (8) določiti stopnjo dobička, ki bi jo industrija Unije pod običajnimi pogoji konkurence brez dampinškega uvoza lahko upravičeno pričakovala. Leta 2007 je stopnja dobička znašala 3,7 %, leta 2008 pa je zaradi finančne in gospodarske krize postala negativna. Po trditvah v pritožbi in ugotovitvah preiskave se je dampinški uvoz na trg Unije začel leta 2007, ko se je obseg uvoza, ki je leta 2006 znašal 17 727 ton, povečal na 24 811 ton. Zato ciljne stopnje dobička ni bilo mogoče določiti na podlagi dobička, ki bi ga lahko razumno pričakovali proizvajalci podobnega izdelka v Uniji. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 95 začasne uredbe, je Komisija zato menila, da bi bilo primerno uporabiti 5-odstotno stopnjo dobička na podlagi dejanskega dobička, ugotovljenega v drugih delih jeklarske industrije, ki niso utrpeli škode zaradi dampinškega in subvencioniranega uvoza; enako je bilo storjeno tudi v drugih nedavnih preiskavah podobnih izdelkov v istem sektorju (9). Poleg tega je treba opozoriti, da se stopnja dobička v višini 3,7 % iz leta 2007 v vsakem primeru šteje za prenizko zaradi dampinškega uvoza, ki se je še povečal. Zato se za namen dokončnih ugotovitev ohrani 5-odstotna ciljna stopnja dobička.
4. Sklep o škodi
(83)
Komisija zato ugotavlja, da je industrija Unije utrpela znatno škodo v smislu člena 3(5) osnovne uredbe. Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodne izjave 78 do 105 začasne uredbe potrdijo.
F. VZROČNA ZVEZA
1. Učinek dampinškega uvoza
(84)
Eden od proizvajalcev izvoznikov je trdil, da v začasni uredbi ni bilo upoštevano, da je industrija Unije od leta 2009 lahko izkoriščala povečano potrošnjo, in da Komisija ne more domnevati, da bo industrija Unije svoj tržni delež lahko ohranjala v nedogled.
(85)
V odzivu na te argumente je treba poudariti, da je preiskava pokazala, da se je tržni delež dampinškega uvoza iz Indije povečeval hitreje kot potrošnja na trgu Unije. Obseg dampinškega uvoza iz Indije se je povečal za 110 %, potrošnja pa se je v istem obdobju povečala za 50 %. Poleg tega je preiskava pokazala, da je bila povprečna indijska cena v istem obdobju ves čas nižja od povprečne cene industrije Unije in je v OP nelojalno znižala povprečne prodajne cene industrije Unije za 15 %. Industrija Unije je v določeni meri sicer dejansko izkoristila povečano potrošnjo in je svoj obseg prodaje lahko povečala za 40 %, ni pa mogla obdržati svojega tržnega deleža, kot bi bilo sicer mogoče pričakovati glede na vedno boljše tržne pogoje in prosto proizvodno zmogljivost industrije Unije.
2. Učinek drugih dejavnikov
2.1 Nedampinški uvoz
(86)
V obravnavanem obdobju je bil razvoj nedampinškega uvoza in cen primerljiv z razvojem dampinškega uvoza in cen. Poleg tega so bile cene dampinškega uvoza bolj ali manj na isti ravni kot cene nedampinškega uvoza: povprečne nedampinške uvozne cene so bile za 0,4 % nižje. Poleg tega je obseg nedampinškega uvoza zajemal manj kot šest odstotkov skupnega uvoza iz zadevne države in nekoliko več kot 1 % tržnega deleža. Zato Komisija meni, da škoda, ki jo je povzročil nedampinški uvoz iz zadevne države, ne prekinja vzročne zveze med dampinškim uvozom iz zadevne države in znatno škodo, ki je bila povzročena industriji Unije v OP.
2.2 Uvoz iz tretjih držav
(87)
Dva od indijskih proizvajalcev izvoznikov in indijska vlada so ponovno trdili, da bi moral biti uvoz žice iz nerjavnega jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske vključen v preiskavo in da je bil učinek tega uvoza na trg Unije in industrijo Unije podcenjen.
(88)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 115 začasne uredbe, od začetne faze do danes niso bili predloženi dokazi o dampingu, ki bi povzročal škodo industriji Unije, na podlagi katerih bi bilo mogoče začeti protidampinško preiskavo uvoza s poreklom iz Ljudske republike Kitajske. Trditev, da bi bilo treba Ljudsko republiko Kitajsko vključiti v obseg preiskave, se zato zavrne kot neutemeljena.
(89)
Vendar je uvoz iz Ljudske republike Kitajske v obravnavanem obdobju naraščal in v OP dosegel tržni delež v višini 8,3 %, kot je navedeno v uvodni izjavi 113 začasne uredbe. Poleg tega so bile cene uvoza s Kitajske nižje od cen industrije Unije in cen indijskih proizvajalcev izvoznikov na trgu Unije. Zato je bilo dodatno proučeno, ali bi uvoz iz Ljudske republike Kitajske lahko prispeval k škodi, povzročeni industriji Unije, ter prekinil vzročno zvezo med škodo in indijskim dampinškim uvozom.
(90)
Po razpoložljivih informacijah v začasni fazi je bil nabor izdelkov, ki ga je predstavljal uvoz s Kitajske, drugačen, pa tudi segmenti, v katerih so bili prisotni kitajski izdelki, so se razlikovali od segmentov izdelkov, ki jih je prodajala industrija Unije, ali celo od segmentov izdelkov s poreklom iz Indije, ki so se prodajali na trgu Unije.
(91)
Komisija je po objavi začasnega ukrepa prejela več trditev o tem, da bi lahko nizkocenovni uvoz s Kitajske v OP prekinil vzročno zvezo med dampinškim uvozom iz Indije in znatno škodo, povzročeno industriji Unije.
(92)
Analiza, opravljena na podlagi statističnih podatkov o uvozu v zvezi z dvema oznakama KN v preiskavi, je pokazala, da je 29 % uvoza s Kitajske spadalo v spodnji tržni segment (pod oznako KN 7223 00 99). To delno pojasni, zakaj so kitajske cene povprečno nižje od cen industrije Unije in indijskih proizvajalcev izvoznikov. Statistični podatki za oznako KN 7223 00 99 so tudi pokazali, da je bila večina strank kitajskih proizvajalcev iz Združenega kraljestva, kjer industrija Unije ni imela skoraj nobene proizvodnje.
Povprečna cena (v EUR/t)
2009
2010
2011
OP
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Vir: Eurostat.
(93)
V zvezi z oznako KN 7223 00 19 so analize, izvedene na podlagi kontrolne številke izdelka, pokazale, da so si industrija Unije in indijski proizvajalci konkurirali predvsem v zgornjem tržnem segmentu, v katerem so bile cene znotraj te oznake lahko tudi do štirikrat višje od cen v spodnjem tržnem segmentu. (10) Preiskava je tudi pokazala, da so razlike med cenami na splošno povezane z vrsto izdelka in vsebnostjo niklja.
(94)
V zvezi z ravnjo cen uvoza iz Ljudske republike Kitajske je treba poudariti, da je bila od leta 2009 do OP povprečna cena uvoza s Kitajske ves čas višja od cen dampinškega uvoza zadevnega izdelka iz Indije, kar je razvidno iz spodnje razpredelnice, ki prikazuje povprečno ceno dampinškega izvoza iz Kitajske, ki se uvršča pod oznako KN 7223 00 19.
Povprečna cena (v EUR/t)
2009
2010
2011
OP
OP + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Vir: Eurostat.
(95)
V OP je bila povprečna kitajska uvozna cena prvič nižja od indijske uvozne cene dampinškega uvoza. Vendar je bilo to le začasno, saj se je raven kitajske cene v letu po OP povečala in je bila spet višja od indijskih cen.
(96)
Poleg tega je primerjava med količino uvoza iz zadevne države in Ljudske republike Kitajske pokazala, da je bil v celotnem obravnavanem obdobju in zlasti v OP obseg uvoza iz Ljudske republike Kitajske precej manjši od uvoza iz Indije. Obseg uvoza iz Ljudske republike Kitajske je v osnovi znašal manj kot polovico celotnega uvoza iz Indije.
(97)
Uvoz iz Ljudske republike Kitajske je sicer res prispeval k škodi, povzročeni industriji Unije, vendar ni mogel vplivati na položaj industrije Unije v tolikšni meri, da bi prekinil vzročno zvezo med dampinškim uvozom iz zadevne države in škodo, povzročeno industriji Unije. Zato se uvodna izjava 113 začasne uredbe potrdi.
2.3 Konkurenca, ki jo predstavljajo drugi proizvajalci v Uniji
(98)
Ena od zainteresiranih strani je trdila, da bi slabo finančno uspešnost proizvajalcev Unije lahko povzročila konkurenca drugih proizvajalcev Unije, ki niso bili pritožniki ali niso izrazili podpore preiskavi ob začetku postopka.
(99)
Tržni delež drugih proizvajalcev v Uniji se je spreminjal, kot sledi:
2009
2010
2011
OP
Prodaja drugih proizvajalcev EU v Uniji (t)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indeks (2009 = 100)
100
160
158
158
Tržni delež drugih proizvajalcev v Uniji
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Vir: Eurostat, pritožba in odgovori o reprezentativnosti.
(100)
Proizvajalci Unije, ki niso bili pritožniki in niso izrecno izrazili podpore preiskavi, so predstavljali 44 % celotne prodaje Unije iz uvodne izjave 86 začasne uredbe. Njihov obseg prodaje se je povečal za 58 %, in sicer z ocenjenih 34 926 ton leta 2009 na 55 124 ton v obravnavanem obdobju. Vendar je taka rast sorazmerno skromna v primerjavi z rastjo dampinškega uvoza iz zadevne države v istem obdobju (+ 110 %). Poleg tega je tržni delež zadevnih proizvajalcev Unije v obravnavanem obdobju ostal sorazmerno stabilen, pri čemer se ni ugotovilo, da bi bile njihove cene nižje od cen vzorčenih proizvajalcev Unije. Zato se sklene, da njihova prodaja na trgu Unije ni prispevala k škodi, povzročeni industriji Unije.
3. Sklep o vzročni zvezi
(101)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 121 do 124 začasne uredbe potrdijo.
G. INTERES UNIJE
1. Splošne okoliščine
(102)
Ker pripomb ni bilo, se uvodna izjava 125 začasne uredbe potrdi.
2. Interes industrije Unije
(103)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 126 do 133 začasne uredbe potrdijo.
3. Interes nepovezanih uvoznikov
(104)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 142 do 144 začasne uredbe potrdijo.
4. Interes uporabnikov
(105)
Po uvedbi začasnih ukrepov je sedem uporabnikov in eno združenje uporabnikov stopilo stik s Komisijo in izrazilo interes za sodelovanje v preiskavi. Na njihovo zahtevo so jim bili aprila 2013 poslani vprašalniki. Vendar sta le dva uporabnika predložila v celoti izpolnjen vprašalnik; na splošno so sodelujoči uporabniki predstavljali 12 % celotnega uvoza iz zadevne države v OP in 2,5 % celotne potrošnje Unije ter zaposlovali 32 oseb v proizvodnji končnih izdelkov, v katere je bil vključen zadevni izdelek. Gospodarski učinek ukrepov na uporabnike je bil ponovno ocenjen na podlagi novih razpoložljivih podatkov iz izpolnjenih vprašalnikov, pri dveh uporabnikih pa je bil opravljen obisk zaradi preverjanja predloženih informacij.
(106)
Uporabniki so trdili, da je bila stopnja dobičkonosnosti v višini 9 %, navedena v uvodni izjavi 136 začasne uredbe, previsoka in ni bila reprezentativna za industrijo uporabnikov. Po prejemu dodatnih izpolnjenih vprašalnikov je bila ponovno izračunana povprečna dobičkonosnost vseh sodelujočih uporabnikov in ugotovilo se je, da je znašala 2 % prihodka od prodaje.
(107)
Prav tako je bilo ugotovljeno, da so pri vseh sodelujočih uporabnikih nakupi izdelkov iz zadevne države povprečno predstavljali 44 % vseh nakupov zadevnega izdelka, za dva sodelujoča uporabnika pa je bila zadevna država edini vir oskrbe z izdelkom. V OP je prihodek od prodaje izdelka, ki vključuje zadevni izdelek, v povprečju predstavljal 14 % skupnega prihodka od prodaje sodelujočih uporabnikov.
(108)
Ob predpostavki najslabšega možnega scenarija za trg Unije, tj. da morebitnega povišanja cen ne bi bilo mogoče prenesti na distribucijsko verigo in da bi uporabniki še naprej kupovali enake količine izdelka iz zadevne države, bi učinek dajatve na dobičkonosnost uporabnikov, doseženo z dejavnostmi uporabe ali vključevanja zadevnega izdelka, pomenil zmanjšanje, zaradi katerega bi imeli uporabniki izgubo, njihova dobičkonosnost pa bi z -0,6 % postala negativna.
(109)
Komisija priznava, da bo kratkoročni in srednjeročni učinek na posamični ravni bolj izrazit za uporabnike, ki se oskrbujejo izključno z uvozom iz Indije. Vendar je njihovo število sorazmerno majhno (dva od sodelujočih uporabnikov). Poleg tega lahko, če njihov indijski proizvajalec pri tem sodeluje, zaprosijo za povračilo dajatev v skladu s členom 11 osnovne uredbe, če so zanj izpolnjeni vsi pogoji.
(110)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 139 začasne uredbe, so nekateri uporabniki ponovno izrazili zaskrbljenost, da bodo ukrepi vplivali na nekatere vrste žic, ki se ne proizvajajo v Evropi, in sicer vrste iz tako imenovane serije 200. Po mnenju uporabnikov se izdelek v Uniji ne proizvaja zaradi omejenega povpraševanja in specifičnosti proizvodnega procesa.
(111)
Vendar je preiskava pokazala, da industrija Unije to vrsto žic iz nerjavnega jekla proizvaja in da predstavljajo omejen delež trga Unije. Uporabnikom so na voljo tudi drugi viri oskrbe iz držav brez uvedenih protidampinških ali protisubvencijskih ukrepov. Poleg tega se v isti namen lahko uporabijo tudi druge vrste žic iz nerjavnega jekla. Zato uvedba ukrepov ne more imeti znatnega učinka na trg Unije in navedene uporabnike. Ta trditev se zato zavrne.
(112)
Nekateri uporabniki so opozorili, da je dobavni rok podobnega izdelka, ki ga proizvedejo proizvajalci Unije, daljši od dobavnega roka zadevnega izdelka iz Indije. Vendar dejstvo, da trgovci lahko oblikujejo zaloge izdelkov in te dajo hitro v promet, ne zmanjšuje dejanskih dokazov o negativnih učinkih dampinškega uvoza. Zato je treba ta argument zavrniti.
(113)
Čeprav bodo na nekatere uporabnike ukrepi, uvedeni za uvoz iz zadevne države, verjetno vplivali bolj negativno kot na druge, se ob upoštevanju navedenega šteje, da bo uvedba ukrepov trgu Unije na splošno koristila. Zlasti se šteje, da bi ponovna vzpostavitev pravičnih pogojev trgovanja na trgu Unije industriji Unije omogočila uskladitev cen s stroški proizvodnje, ohranitev proizvodnje in zaposlenosti, vnovično pridobitev izgubljenega tržnega deleža ter prednosti povečane ekonomije obsega. S tem bi industrija dosegla razumne stopnje dobička, ki bi ji srednje- in dolgoročno omogočile učinkovito poslovanje. Obenem bo industrija lahko izboljšala svoj splošni finančni položaj. Poleg tega je bilo v preiskavi ugotovljeno, da bodo imeli ukrepi na splošno omejen učinek na uporabnike in nepovezane uvoznike. Zato se sklene, da splošna korist ukrepov odtehta posledice za uporabnike zadevnega izdelka na trgu Unije.
5. Sklep o interesu Unije
(114)
Ob upoštevanju navedenega se potrdi ocena iz uvodnih izjav 145 in 146 začasne uredbe.
H. DOKONČNI PROTIDAMPINŠKI UKREPI
1. Stopnja odprave škode
(115)
Za enega od proizvajalcev izvoznikov je bil izračun odprave škode popravljen navzdol, potem ko se je ta pritožil zaradi stvarnih napak, in sicer naj bi bil pri nekaterih transakcijah uporabljen napačni menjalni tečaj, v izračun pa vključene transakcije znotraj skupine. Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave 148 do 151 začasne uredbe potrdijo.
(116)
Isti proizvajalec izvoznik je trdil, da gre pri izvozu iz Indije v Unijo za prodajo trgovcem na debelo, medtem ko industrija Unije na trgu Unije blago prodaja končnim uporabnikom; tako Komisija po njegovem mnenju primerjave ni opravila na ustrezni ravni trgovine. Vendar je preiskava pokazala, da indijski proizvajalci izvozniki blago prodajajo obema kategorijama odjemalcev in s proizvajalci Unije konkurirajo za iste stranke.
2. Sklep o stopnji odprave škode
(117)
Za družbo Macro Bars and Wires individualna stopnja škode ni bila izračunana, ker je bila dokončna protidampinška stopnja te družbe na ravni de minimis, kot je navedeno v uvodni izjavi 51.
(118)
Metodologija, uporabljena v začasni uredbi, se potrdi.
3. Dokončni ukrepi
(119)
Glede na navedeno in v skladu s členom 9(4) osnovne uredbe bi bilo treba uvesti dokončno protidampinško dajatev na ravni, ki omogoča odpravo škode, povzročene zaradi dampinškega uvoza, ob upoštevanju stopnje subvencioniranja, ki je bila določena z Uredbo Komisije (EU) št. 419/2013.
(120)
Zato so bile stopnje protidampinških dajatev določene s primerjavo stopnje škode in stopnje dampinga, pri čemer so bile upoštevane stopnje subvencioniranja in sicer so bile v celoti odštete od ustrezne stopnje dampinga. V skladu s tem so dokončne stopnje protidampinške dajatve naslednje:
Družba
Stopnja dampinga
Izravnalna dajatev
Stopnja škode
Stopnja dokončne protidampinške dajatve
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Skupina Venus
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Sodelujoče nevzorčene družbe
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Vse druge družbe
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Stopnje protidampinških dajatev za posamezne družbe, navedene v tej uredbi, so bile določene na podlagi ugotovitev sedanje preiskave. Zato odražajo položaj, v kakršnem so bile te družbe med preiskavo. Te stopnje dajatev (v nasprotju z dajatvijo na ravni države, ki se uporablja za „vse druge družbe“) se uporabljajo izključno za uvoz izdelkov s poreklom iz Indije, ki jih proizvajajo poimensko navedeni pravni subjekti. Za uvožene izdelke, ki jih proizvaja katera koli druga družba, ki ni izrecno navedena v izvedbenem delu te uredbe, vključno s subjekti, povezanimi s tistimi, ki so izrecno navedeni, se te stopnje ne morejo uporabiti in zanje velja stopnja dajatve, ki se uporablja za „vsa druga podjetja“.
(122)
Eden od proizvajalcev izvoznikov v zadevni državi je ponudil cenovno zavezo v skladu s členom 8(1) osnovne uredbe.
(123)
V zadnjih letih so bile cene zadevnega izdelka zelo spremenljive, zaradi česar ta ni primeren za fiksno cenovno zavezo. Za rešitev tega problema je indijski proizvajalec izvoznik ponudil indeksacijsko klavzulo, ki temelji na stroških surovin. Glede tega je treba opozoriti, da ni bilo mogoče določiti neposredne in natančne povezave med nihanjem cen in nihanjem indeksa, zato se indeksacija ne šteje za primerno. Poleg tega je bilo v preiskavi ugotovljeno, da obstajajo različne vrste zadevnega izdelka, ki jih je težko razločevati, njihove cene pa se znatno razlikujejo.
(124)
Poleg tega proizvajalec izvoznik proizvaja najrazličnejše izdelke iz nerjavnega jekla, ki bi jih lahko prek povezanih trgovskih družb prodajal istim strankam v Uniji. To bi pomenilo resno tveganje za navzkrižno kompenzacijo, zavezo pa bi bilo izjemno težko učinkovito spremljati.
(125)
Na podlagi navedenega je Komisija sklenila, da ponujene zaveze ni mogoče sprejeti.
(126)
Vse zahtevke za uporabo stopnje protidampinške dajatve, ki se uporablja za posamezno družbo, (npr. zaradi spremembe naziva družbe ali ustanovitve novega proizvodnega ali prodajnega subjekta) je treba nemudoma vložiti pri Komisiji (11), skupaj z vsemi ustreznimi informacijami, zlasti o vseh spremembah dejavnosti družbe na področju proizvodnje, domače prodaje in izvoza, povezane na primer s spremembo naziva ali ustanovitvijo proizvodnega in prodajnega subjekta. Po potrebi se uredba o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev ustrezno spremeni s posodobitvijo seznama družb, ki so upravičene do individualnih stopenj dajatev.
4. Dokončno pobiranje začasnih protidampinških dajatev
(127)
Glede na obseg ugotovljenih stopenj dampinga in stopnjo škode, povzročene industriji Unije, je treba zneske, zavarovane z začasno protidampinško dajatvijo, ki je bila uvedena z začasno uredbo, dokončno pobrati v višini zneska uvedenih dokončnih dajatev -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz žice iz nerjavnega jekla, ki vsebuje:
-
2,5 mas. % ali več niklja, razen žice, ki vsebuje 28 mas. % ali več, vendar ne več kot 31 mas. % niklja in 20 mas. % ali več, vendar ne več kot 22 mas. % kroma,
-
manj kot 2,5 mas. % niklja, razen žice, ki vsebuje 13 mas. % ali več, vendar ne več kot 25 mas. % kroma in 3,5 mas. % ali več, vendar ne več kot 6 mas. % aluminija,
trenutno uvrščene pod oznaki KN 7223 00 19 in 7223 00 99 ter s poreklom iz Indije.
2. Stopnja dokončne protidampinške dajatve, ki se uporablja za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatve za izdelek iz odstavka 1, ki ga proizvajajo spodaj navedene družbe, je naslednja:
Družba
Dajatev (%)
Dodatna oznaka TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, New Delhi
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra
6,8
B780
Družbe s seznama v Prilogi
5,0
B781
Vse druge družbe
12,5
B999
3. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
Člen 2
Če kateri koli izvoznik proizvajalec iz zadevne države Komisiji predloži dovolj dokazov, da
(a)
v obdobju preiskave (med 1. aprilom 2011 in 31. marcem 2012) ni izvažal blaga, opisanega v členu 1(1) in s poreklom iz zadevne države;
(b)
ni povezan z nobenim izvoznikom ali proizvajalcem, za katerega veljajo ukrepi, uvedeni s to uredbo, ter
(c)
je zadevno blago dejansko izvažal ali prevzel nepreklicno pogodbeno obveznost, da bo po koncu obdobja preiskave izvozil precejšnjo količino v Unijo,
se člen 1(2) lahko spremeni, tako da se novega proizvajalca izvoznika doda na seznam v Prilogi.
Člen 3
Zneski, zavarovani z začasnimi protidampinškimi dajatvami v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 418/2013 na uvoz žice iz nerjavnega jekla, ki vsebuje:
-
2,5 mas. % ali več niklja, razen žice, ki vsebuje 28 mas. % ali več, vendar ne več kot 31 mas. % niklja in 20 mas. % ali več, vendar ne več kot 22 mas. % kroma,
-
manj kot 2,5 mas. % niklja, razen žice, ki vsebuje 13 mas. % ali več, vendar ne več kot 25 mas. % kroma in 3,5 mas. % ali več, vendar ne več kot 6 mas. % aluminija,
trenutno uvrščene pod oznaki KN 7223 00 19 in 7223 00 99 ter s poreklom iz Indije, se dokončno poberejo. Zavarovani zneski, ki presegajo dokončne stopnje protidampinške dajatve, se sprostijo.
Člen 4
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 5. novembra 2013