NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/479
ze dne 11. března 2015
o společných pravidlech vývozu
(kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1061/2009 (3) bylo podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Společná obchodní politika by měla být založena na jednotných zásadách.
(3)
Měla by být stanovena společná pravidla pro vývoz z Unie.
(4)
Ve všech členských státech je vývoz téměř úplně liberalizován. Za těchto podmínek je tudíž možné přijmout za zásadu Unie, že vývoz do třetích zemí nepodléhá žádným množstevním omezením, s výhradou výjimek stanovených tímto nařízením a aniž jsou dotčena opatření, jež mohou členské státy přijmout v souladu se Smlouvou.
(5)
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření, by měla být informována Komise.
(6)
Je nezbytné, aby zkoumání vývozních podmínek, vývoje vývoznu, různých hledisek hospodářské a obchodní situace a nutnosti přijetí případných opatření, prováděné zejména na základě informací týkajících se možné potřeby ochranných opatření, probíhalo na úrovni Unie.
(7)
Z tohoto zkoumání může vyplynout, že by Unie měla uplatnit dohled nad určitým vývozem nebo zavést prozatímní ochranná opatření jako ochranu proti nepředvídaným praktikám.
(8)
Ochranná opatření vynucená zájmy Unie by měla být přijímána s náležitým ohledem na stávající mezinárodní závazky.
(9)
Je nezbytné umožnit členským státům, které jsou vázány mezinárodními závazky zavádějícími v případě skutečných nebo potenciálních obtíží s dodávkami systém alokace ropných produktů mezi smluvními stranami, aby plnily z toho plynoucí závazky vůči třetím zemím, aniž jsou dotčeny předpisy Unie přijaté za stejným účelem. Toto oprávnění by mělo platit do té doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu se závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy.
(10)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny průmyslové i zemědělské produkty. Jeho používání by se mělo doplňovat s používáním právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštních předpisů vydaných na základě článku 352 Smlouvy vztahujících se na na zboží vyrobené ze zemědělských produktů. Je však třeba zabránit tomu, aby se ustanovení tohoto nařízení a ustanovení uvedených právních předpisů, zejména jejich ochranné doložky, překrývala.
(11)
Uplatňování tohoto nařízení vyžaduje jednotné podmínky pro přijímání ochranných opatření. Tato opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZÁKLADNÍ ZÁSADA
Článek 1
Vývoz produktů z Unie do třetích zemí je volný, to znamená, že nepodléhá žádným množstevním omezením s výjimkou omezení uplatňovaných v souladu s tímto nařízením.
KAPITOLA II
POSTUP PRO KONZULTACE A POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ V UNII
Článek 2
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření ve smyslu kapitoly III, oznámí to Komisi, která uvědomí ostatní členské státy.
Článek 3
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná opatření, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/478 (6). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 4
Za účelem posouzení hospodářské a obchodní situace ve vztahu k určitému produktu může Komise požadovat po členských státech, aby jí poskytly statistické údaje o vývoji trhu s tímto produktem a za tím účelem vykonávaly v souladu se svými právními předpisy a s postupem, jejž Komise určí, dohled nad jeho vývozem. Členské státy přijmou veškerá opatření, jež jsou nezbytná pro uskutečnění požadavků Komise, a předávají Komisi požadované údaje. Komise uvědomí ostatní členské státy.
KAPITOLA III
OCHRANNÁ OPATŘENÍ
Článek 5
1. Za účelem zabránění kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo za účelem nápravy takové situace, a pokud zájmy Unie vyžadují okamžitý zásah, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu a s přihlédnutím k povaze produktů a dalším zvláštnostem dotyčných transakcí podmínit vývoz produktu předložením vývozního povolení, které se uděluje podle pravidel a v mezích, které stanoví Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 nebo, v naléhavých případech, podle čl. 3 odst. 3.
2. Přijatá opatření se oznamují Evropskému parlamentu, Radě a členským státům. Tato opatření jsou okamžitě použitelná.
3. Opatření mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
4. Je-li Komise požádána členským státem o zásah, rozhodne o této žádosti v souladu s odstavcem 1 do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.
5. Pokud Komise uplatní odstavec 1 tohoto článku, rozhodne o přijetí vhodných opatření uvedených v článku 6 ve lhůtě dvanácti pracovních dnů ode dne vstupu opatření, které přijala, v platnost. Pokud do šesti týdnů ode dne vstupu opatření v platnost nejsou žádná opatření přijata, považuje se takové opatření za zrušené.
Článek 6
1. Pokud to vyžadují zájmy Unie, může Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 přijmout vhodná opatření,
a)
aby zabránila kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo k nápravě takové situace;
b)
aby umožnila plnění mezinárodních závazků přijatých Unií nebo všemi jeho členskými státy, zejména v oblasti obchodu se základními produkty.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
3. Při zavádění množstevních omezení vývozu se přihlíží zejména:
a)
k objemu zboží vyváženého na základě smluv uzavřených za běžných podmínek před vstupem ochranného opatření ve smyslu této kapitoly v platnost a oznámených Komisi dotyčným členským státem podle jeho vnitrostátních předpisů a
b)
k tomu, aby nebylo ohroženo dosažení cíle sledovaného zavedením množstevních omezení.
Článek 7
1. V průběhu uplatňování opatření uvedených v článcích 5 a 6 může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu:
a)
posoudit účinky opatření;
b)
ověřit, zda je uplatňování opatření stále nutné.
Pokud se Komise domnívá, že zachování opatření je nutné, uvědomí v tomto smyslu členské státy.
2. Pokud se Komise domnívá, že je nutné některé opatření uvedené v článcích 5 a 6 zrušit nebo změnit, učiní tak přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
U produktů uvedených v příloze I jsou členské státy do doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu s mezinárodními závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy, oprávněny, aniž jsou dotčena pravidla přijatá Unií v této oblasti, vytvořit mechanismy pro případ krize zavedením alokační povinnosti vůči třetím zemím podle mezinárodních závazků přijatých před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Členské státy uvědomí Komisi o opatřeních, která hodlají přijmout. Komise sdělí přijatá opatření Radě a ostatním členským státům.
Článek 9
Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou má předkládat Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7).
Článek 10
Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Unie, nevylučuje toto nařízení přijetí nebo uplatňování množstevních omezení vývozu členským státem z důvodu veřejné mravnosti, veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví a života lidí, zvířat a rostlin, národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, nebo průmyslového a obchodního vlastnictví.
Článek 11
Tímto nařízením není dotčeno používání právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů ani zvláštních předpisů přijatých podle článku 352 Smlouvy vztahujících se na zboží vyrobené ze zemědělských produktu. Použije se k těmto předpisům doplňkově.
Článek 5 tohoto nařízení se však nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, pro které pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi stanoví možnost uplatnění množstevních omezení vývozu. Článek 4 se nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, u kterých pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi vyžadují vystavení licence nebo jiného vývozního dokladu.
Článek 12
Nařízení (ES) č. 1061/2009 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
UREDBA (EU) 2015/479 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 11. marca 2015
o skupnih pravilih za izvoz
(kodificirano besedilo)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA-
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 207(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Sveta (ES) št. 1061/2009 (3) je bila bistveno spremenjena (4). Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba navedeno uredbo kodificirati.
(2)
Skupna trgovinska politika bi morala temeljiti na enotnih načelih.
(3)
Za izvoz iz Unije bi bilo treba določiti skupna pravila.
(4)
V vseh državah članicah je izvoz skoraj popolnoma liberaliziran. Zato je lahko kot načelo Unije mogoče sprejeti načelo, po katerem za izvoz v tretje države ne veljajo količinske omejitve, ob upoštevanju izjem, določenih v tej uredbi in brez poseganja v ukrepe, ki jih države članice lahko sprejmejo v skladu s Pogodbo.
(5)
Država članica bi morala obvestiti Komisijo, če zaradi neobičajnega razvoja dogodkov na trgu meni, da bi bili morda potrebni zaščitni ukrepi.
(6)
Nujno je, da bi se na podlagi vseh takšnih informacij na ravni Unije opravilo preverjanje v zvezi z izvoznimi pravili in pogoji, izvoznimi gibanji, različnimi vidiki gospodarske in trgovinske situacije ter morebitnimi ukrepi, ki bi jih bilo treba sprejeti.
(7)
Pri tem preverjanju bi se lahko izkazalo, da bi morala Unija nadzorovati nekatere vrste izvoza, ali da bi bilo treba uvesti začasne zaščitne ukrepe kot zaščito pred nepredvidenimi ravnanji.
(8)
Vse zaščitne ukrepe, potrebne zaradi interesa Unije, bi bilo treba sprejeti ob ustreznem upoštevanju obstoječih mednarodnih obveznosti.
(9)
Državam članicam, ki jih zavezujejo mednarodne obveze, s katerimi se v primerih dejanskih ali morebitnih težav z oskrbo vzpostavi sistem za razdelitev naftnih derivatov med pogodbenice, je treba dovoliti, da izpolnijo posledične obveznosti nasproti tretjim državam, brez poseganja v predpise Unije, sprejete v isti namen. To dovoljenje bi moralo veljati, dokler Evropski parlament in Svet ne sprejmeta ustreznih ukrepov v skladu z obvezami Unije ali vseh držav članic.
(10)
Ta uredba bi se morala uporabljati za vse proizvode, tako industrijske kot kmetijske. Njeno izvajanje bi moralo dopolnjevati izvajanje instrumentov, ki vzpostavljajo skupno ureditev kmetijskih trgov, in izvajanje posebnih instrumentov za predelane kmetijske proizvode, sprejetih v skladu s členom 352 Pogodbe. Prekrivanju med določbami te uredbe in določbami navedenih instrumentov, še zlasti njihovimi zaščitnimi klavzulami, se je treba izogniti.
(11)
Za izvajanje te uredbe so potrebni enotni pogoji za sprejetje zaščitnih ukrepov. Te ukrepe bi morala Komisija sprejeti v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (5) -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
TEMELJNO NAČELO
Člen 1
Izvoz proizvodov iz Unije v tretje države je prost, to pomeni, da zanj ne veljajo nobene količinske omejitve, z izjemo omejitev, ki se uporabljajo v skladu s to uredbo.
POGLAVJE II
POSTOPEK UNIJE ZA OBVEŠČANJE IN POSVETOVANJE
Člen 2
Če država zaradi katerega koli neobičajnega razvoja dogodkov na trgu meni, da bi bili potrebni zaščitni ukrepi v smislu Poglavja III, o tem uradno obvesti Komisijo, ki obvesti druge države članice.
Člen 3
1. Komisiji pomaga Odbor za zaščitne ukrepe, ustanovljen z Uredbo (EU) 2015/478 Evropskega parlamenta in Sveta (6). Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 8 Uredbe (EU) št. 182/2011 v povezavi s členom 5 navedene uredbe.
Člen 4
Za ovrednotenje gospodarske in trgovinske situacije v zvezi s posameznim proizvodom lahko Komisija od držav članic zahteva, da ji pošljejo statistične podatke o tržnih gibanjih za ta proizvod, ter da v ta namen nadzorujejo izvoz tega proizvoda v skladu z njihovo nacionalno zakonodajo in postopkom, ki ga določi Komisija. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za izpolnitev zahtev Komisije in pošljejo Komisiji zahtevane podatke. Komisija obvesti ostale države članice.
POGLAVJE III
ZAŠČITNI UKREPI
Člen 5
1. Za preprečitev kritične situacije, ki nastane kot posledica pomanjkanja bistvenih proizvodov, ali za odpravo takšne situacije lahko Komisija, če je takojšnje posredovanje v interesu Unije, na zahtevo države članice ali na lastno pobudo ter ob upoštevanju narave proizvodov in drugih posebnih lastnosti zadevnih transakcij, izvoz določenega proizvoda pogoji s predložitvijo izvoznega dovoljenja, za izdajo katerega veljajo določbe in omejitve, ki jih določi Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 3(2), v nujnih primerih pa v skladu s členom 3(3).
2. Evropski parlament, Svet in države članice se uradno obvestijo o sprejetih ukrepih. Ti ukrepi začnejo veljati takoj.
3. Ukrepi so lahko omejeni na izvoz v nekatere države ali na izvoz iz nekaterih regij Unije. Ukrepi ne vplivajo na proizvode, ki so že na poti proti meji Unije.
4. Kadar posredovanje Komisije zahteva država članica, Komisija na podlagi odstavka 1 sprejme odločitev v največ petih delovnih dneh od dneva prejema takšnega zahtevka.
5. Kadar Komisija ukrepa na podlagi odstavka 1 tega člena, najpozneje v 12 delovnih dneh od dneva začetka veljavnosti ukrepa, ki ga je sprejela, odloči, ali bo sprejela ustrezne ukrepe, kakor so določeni v členu 6. Če po izteku šestih tednov od dneva začetka veljavnosti ukrepa ni bil sprejet noben ukrep, se šteje, da je zadevni ukrep preklican.
Člen 6
1. Kadar je to potrebno zaradi interesa Unije, lahko Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 3(2) sprejme ustrezne ukrepe:
(a)
da prepreči nastanek kritične situacije zaradi pomanjkanja bistvenih proizvodov ali da odpravi tako situacijo;
(b)
da omogoči izpolnitev mednarodnih obveznosti, ki jih je sprejela Unija ali vse države članice, zlasti tistih glede trgovine z osnovnimi proizvodi.
2. Ukrepi iz odstavka 1 so lahko omejeni na izvoz v nekatere države ali na izvoz iz nekaterih regij Unije. Ukrepi ne vplivajo na proizvode, ki so že na poti proti meji Unije.
3. Pri uvajanju količinskih omejitev pri izvozu se upošteva zlasti naslednje:
(a)
obseg blaga, izvoženega po pogodbah, sklenjenih pod normalnimi pogoji pred začetkom veljavnosti zaščitnega ukrepa v smislu tega poglavja, o katerem je zadevna država članica uradno obvestila Komisijo v skladu s svojo nacionalno zakonodajo;
(b)
potrebo po preprečitvi ogrozitve cilja, ki se ga želi doseči z uvedbo količinskih omejitev.
Člen 7
1. Medtem ko se izvaja kateri koli ukrep iz členov 5 in 6, lahko Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo:
(a)
pregleda učinke ukrepa;
(b)
ugotovi, ali je uporaba ukrepa še potrebna.
Kadar Komisija meni, da je uporaba ukrepa še potrebna, o tem ustrezno obvesti države članice.
2. Kadar Komisija meni, da bi bilo treba kateri koli ukrep iz člena 5 ali 6 preklicati ali spremeniti, ukrepa v skladu s postopkom pregleda iz člena 3(2).
POGLAVJE IV
PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 8
Dokler Evropski parlament in Svet ne sprejmeta ustreznih ukrepov skladno z mednarodnimi zavezami Unije ali vseh držav članic, lahko države članice, brez poseganja v pravila, ki jih je na tem področju sprejela Unija, za proizvode s seznama v Prilogi I izvajajo sistem delitve v izrednih razmerah, ki nalaga razdelitev obveznosti nasproti tretjim državam, določenih v mednarodnih zavezah, sklenjenih pred začetkom veljavnosti te uredbe.
Države članice obvestijo Komisijo o ukrepih, ki jih nameravajo sprejeti. Komisija o sprejetih ukrepih obvesti Svet in druge države članice.
Člen 9
Komisija vključi informacije o izvajanju te uredbe v svoje letno poročilo o uporabi in izvajanju ukrepov trgovinske zaščite, ki ga predloži Evropskemu parlamentu in Svetu v skladu s členom 22a Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (7).
Člen 10
Brez poseganja v druge predpise Unije ta uredba ne državam članicam ne preprečuje, da sprejemajo ali uporabljajo količinske omejitve pri izvozu, ki so utemeljene z javno moralo, javnim redom ali javno varnostjo, varovanjem zdravja in življenja ljudi, živali in rastlin, varstvom naravnih bogastev umetniške, zgodovinske ali arheološke vrednosti, ali z varstvom industrijske in poslovne lastnine.
Člen 11
Ta uredba ne posega v izvajanje instrumentov, ki vzpostavljajo skupno ureditev kmetijskih trgov, ali v izvajanje posebnih instrumentov za predelane kmetijske proizvode, sprejetih v skladu s členom 352 Pogodbe. Z izvajanjem te uredbe se navedeni instrumenti dopolnjujejo.
Vendar se pri proizvodih, zajetih z navedenimi instrumenti, člen 5 te uredbe ne uporablja za tiste proizvode, za katere pravila Unije o trgovini s tretjimi državami predvidevajo uporabo količinskih izvoznih omejitev. Člen 4 se ne uporablja za tiste proizvode, za katere ta pravila zahtevajo predložitev dovoljenja ali druge izvozne listine.
Člen 12
Uredba (ES) št. 1061/2009 se razveljavi.
Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge III.
Člen 13
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 11. marca 2015