NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/96
ze dne 1. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 19 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. K tomuto účelu byl nařízením (EU) č. 167/2013 zřízen komplexní systém EU pro schvalování typu a zesílený systém dozoru nad trhem pro zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásových vozidel, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která se používají pro širokou škálu zemědělských a lesnických použití, včetně zvláštního určení.
(3)
Na žádost Evropského parlamentu a s cílem zjednodušit a urychlit schválení právních předpisů pro schvalování typu byl do právních předpisů Unie o schvalování typu vozidel zaveden nový regulativní přístup, podle kterého zákonodárce řádným legislativním postupem pouze stanoví základní pravidla a principy a přenáší pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se dalších technických detailů na Komisi. V souladu s touto zásadou obsahuje nařízení (EU) č. 167/2013 základní ustanovení o funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a environmentální výkonnosti a přenáší na Komisi pravomoc stanovit odpovídající technické specifikace v aktech v přenesené pravomoci.
(4)
Proto by nyní měly být stanoveny technické požadavky na schvalování typu zemědělských a lesnických vozidel s ohledem na jejich environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky.
(5)
V roce 2010 přijala Komise evropskou strategii pro čistá a energeticky účinná vozidla (2). V této strategii bylo navrženo, aby Unie přijala opatření v oblastech, kde mohou mít zřetelnou přidanou hodnotu a doplňovat opatření přijatá průmyslem a vnitrostátními a regionálními orgány veřejné správy. Tato opatření by se měla zaměřit na zvyšování environmentální výkonnosti vozidel a zároveň posílit konkurenceschopnostautomobilového průmyslu Unie. Konkrétně je pro zlepšení kvality ovzduší a splnění mezních hodnot znečištění nutno výrazně omezit emise uhlovodíků u zemědělských a lesnických vozidel. Toho by mělo být dosaženo nejen omezením uhlovodíků ve výfukových plynech a emisí způsobených vypařováním z těchto vozidel, ale také přispěním k omezení množství polétavých částic.
(6)
S odkazem na ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES (3) stanoví toto nařízení mezní hodnoty pro emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, které mají být použity v postupných etapách, a zkušební postup pro spalovací motory určené k pohonu zemědělských a lesnických vozidel. Mezní hodnoty emisí etap IIIA, IIIB a IV pro motory zemědělských a lesnických vozidel představující ambiciózní mezní hodnoty pro emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, které jsou zároveň sladěny s mezinárodními normami, jsou jedním z opatření, jejichž cílem je omezit emise částic a prekurzorů ozonu, jako jsou oxidy dusíku a uhlovodíky.
(7)
Je zapotřebí standardizované metody měření spotřeby paliva a emisí oxidu uhličitého u motorů zemědělských a lesnických vozidel, aby se zajistilo, že nevzniknou žádné technické překážky obchodu mezi členskými státy. Dále je také vhodné zajistit, aby zákazníci a uživatelé dostávali objektivní a přesné informace.
(8)
Jedním z hlavních cílů právních předpisů Unie o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uváděné na trh zajišťovaly vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých dílů nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby díly nebo zařízení, jež je možné montovat do zemědělských a lesnických vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou uvedeny na trh, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež musí uvedené díly a zařízení splnit.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES (4) stanovila ES schválení typu vozidla jako celku pro terénní vozidla a vozidla typu side-by-side jakožto zemědělská a lesnická vozidla. Toto nařízení by se proto mělo použít i na uvedené typy vozidel, pokud jde o jejich environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky, jestliže dotčený typ vozidla spadá do některé z kategorií vozidel uvedených v nařízení (EU) č. 167/2013.
(10)
Technický pokrok vyžaduje úpravu technických požadavků stanovených v přílohách uvedené směrnice. Kategorie motorů, mezní hodnoty a data provádění v tomto nařízení by měla být uvedena do souladu s budoucími změnami směrnice 97/68/ES v souladu s článkem 71 nařízení (EU) č. 167/2013.
(11)
Požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky z hlediska emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic by se neměly použít na vozidla vybavená motory, na něž se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES, až do dne, kdy se na uvedené motory zmíněná směrnice vztahovat začne. Avšak vozidlům vybaveným motory, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES, může být uděleno schválení typu celého vozidla podle tohoto nařízení.
(12)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (5) přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK/OSN“) o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (revidovaná dohoda z roku 1958). Ve svém sdělení s názvem „CARS 2020: Akční plán pro konkurenceschopný a udržitelný automobilový průmysl v Evropě“ Komise zdůraznila, že přijetí mezinárodních předpisů podle dohody EHK OSN z roku 1958 je tou nejlepší cestou k odstranění necelních překážek obchodu. Požadavky stanovené ve směrnicích zrušených nařízením (EU) č. 167/2013 by proto měly být v příslušných případech nahrazeny odkazy na odpovídající předpisy EHK OSN.
(13)
Možnost používat přepisy EHK OSN pro účely EU schvalování typu vozidel jako základ pro právní předpisy Unie je stanovena v nařízení (EU) č. 167/2013. V souladu s tímto nařízením se schválení typu v souladu s předpisy EHK OSN, které se použijí rovnocenným způsobem jako právní předpisy Unie, mají považovat za EU schválení typu v souladu s uvedeným nařízením a jeho akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty.
(14)
Použití předpisů EHK OSN rovnocenným způsobem jako právní předpisy Unie umožní zamezit zdvojení, nejen pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schvalování typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc zlepšilo přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, čímž by se posílila konkurenceschopnost příslušného odvětví Unie.
(15)
Vzhledem k rozsahu a důsledkům navrhovaného opatření v této oblasti jsou opatření Unie obsažená v tomto nařízení nezbytná, pokud má být dosaženo vymezených cílů v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, konkrétně schvalování typu vozidel v Unii. Těchto cílů nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni samotných členských států.
(16)
Jelikož požadavky na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělských a lesnických vozidel mají pro schvalování typu těchto vozidel zásadní význam, mělo by se toto nařízení použít ode dne použitelnosti nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se environmentální výkonnosti a výkonnosti pohonné jednotky z hlediska emisí znečišťujících látek a přípustné hladiny vnějšího akustického tlaku a schvalování a dozoru nad trhem u zemědělských a lesnických vozidel, jejich motorů a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 nařízení (EU) č. 167/2013. Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„emisemi znečišťujících látek“ se rozumí emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku;
2)
„systémem následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku“ se rozumí průchod výfukových plynů zařízením nebo systémem, jehož účelem je změnit chemicky nebo fyzikálně emise znečišťujících látek před jejich vypuštěním do ovzduší, včetně katalyzátorů, filtrů částic nebo jakékoli jiné konstrukční části, systému nebo samostatného technického celku, za účelem omezení nebo zpracování emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku;
3)
„systémem omezujícím emise vnějšího akustického tlaku“ se rozumí všechny konstrukční části a samostatné technické celky, které tvoří výfukový systém, včetně výfukového systému, systému sání vzduchu a tlumiče, nebo jakékoli systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které mají význam pro přípustné hladiny vnějšího akustického tlaku vydávaného zemědělským nebo lesnickým vozidlem, typu, který byl namontován do vozidla v době schválení typu nebo rozšíření schválení typu;
4)
„zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí konstrukční část nebo samostatný technický celek, který je součástí systému následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku;
5)
„náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí konstrukční část nebo samostatný technický celek, který má zcela nebo částečně nahradit systém následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku ve vozidle, jehož typ byl schválen v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a tímto nařízením;
6)
„typem motoru“ se rozumí kategorie motorů nelišících se v podstatných vlastnostech motoru uvedených v dodatku 1 přílohy II směrnice 97/68/ES;
7)
„základním motorem“ se rozumí motor zastupující pohonnou jednotku nebo rodinu motorů, jak je stanoveno v bodě 7 přílohy I směrnice 97/68/ES;
8)
„rodinou motorů“ se rozumí výrobcem stanovená skupina motorů v souladu s bodem 6 přílohy I směrnice 97/68/ES, u nichž se vzhledem k jejich konstrukci očekává, že budou mít podobné vlastnosti, pokud jde o emise znečišťujících látek z výfuku, a které splňují požadavky tohoto nařízení;
9)
„náhradním motorem“ se rozumí nově vyrobený motor určený k nahrazení motoru v zemědělském nebo lesnickém vozidle, který byl dodán pouze za tímto účelem;
10)
„příslušenstvím“ se rozumí všechna zařízení, přístroje a prostředky uvedené v tabulce 1 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 120, série změn 01;
11)
„výkonem motoru“ se rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části při odpovídajících otáčkách motoru;
12)
„netto výkonem motoru“ se rozumí výkon motoru dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné části při odpovídajících otáčkách motoru spolu s příslušenstvím a zařízením uvedeným v tabulce 1 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 120, série změn 01 (6), přičemž se tento výkon stanoví za referenčních atmosférických podmínek.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 3
Obecné povinnosti
1. Výrobce zajistí, aby všechna nová vozidla uváděná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii, všechny nové a náhradní motory uváděné na trh nebo do provozu v Unii a všechny nové systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které mohou mít vliv na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky vozidla, které jsou uváděny na trh nebo do provozu v Unii, byly navrženy, konstruovány a namontovány tak, aby vozidlo při běžném použití a údržbě v souladu s pokyny výrobce splňovalo požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. Výrobce vozidel, motorů, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků musí schvalovacímu orgánu názornou demonstrací a zkouškami prokázat, že vozidla, motory, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, registrovány nebo uváděny do provozu v Unii, odpovídají podrobným technickým požadavkům a zkušebním postupům stanoveným v článcích 6 až 9a a v přílohách I a II směrnice 97/68/ES.
3. Tento článek se nepoužije na typy vozidel pro vývoz do třetích zemí.
Článek 4
Obecné požadavky na emise znečišťujících látek a hladinu vnějšího akustického tlaku
1. Výrobce musí splnit požadavky týkající se emisí znečišťujících látek stanovené v přílohách I a II.
Výrobce musí splnit požadavky týkající se hladiny vnějšího akustického tlaku stanovené v příloze III.
2. Schválení typu s ohledem na požadavky na emise znečišťujících látek z výfuku a hladinu vnějšího akustického tlaku může být ze strany orgánů schvalujících typ rozšířeno různé varianty a verze vozidel a typy a rodiny motorů pod podmínkou, že parametry varianty vozidla, pohonné jednotky a systému k regulaci znečišťujících látek mají tutéž výkonnost nebo nepřekračují mezní hodnoty stanovené v čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 167/2013.
3. Výrobce neprodleně oznámí schvalovacímu orgánu veškeré změny systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které mohou mít vliv na environmentální výkonnost a výkonnost pohonné jednotky u zemědělského a lesnického vozidla poté, co byl schválený typ vozidla uveden na trh v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 167/2013. Povinná zpráva musí obsahovat tyto informace:
a)
parametry typu nebo rodiny motorů, jak je stanoveno v příloze I směrnice 97/68/ES a v bodě 9 přílohy I tohoto nařízení;
b)
systém následného zpracování emisí znečišťujících látek z výfuku podle bodu 6 přílohy I směrnice 97/68/ES, bodu 9.1 přílohy I a bodu 3.2 přílohy II tohoto nařízení;
c)
systém omezující emise vnějšího akustického tlaku vozidla v souladu s požadavky přílohy III.
4. Kromě ustanovení odstavců 1, 2 a 3 a článku 14 musí výrobce splnit tyto požadavky na životní prostředí a pohonnou jednotku:
d)
pokud jde o referenční paliva, požadavky stanovené v příloze 7 předpisu EHK OSN č. 120 série změn 01 a v příloze V směrnice 97/68/ES;
e)
pokud jde zařízení k regulaci znečišťujících látek a náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, požadavky stanovené v dodatku 5 přílohy III směrnice 97/68/ES;
f)
pokud jde zkušební vybavení, požadavky stanovené v příloze III směrnice 97/68/ES.
5. Výrobce předloží schvalovacímu orgánu důkazy o tom, že změny uvedené v odstavci 3 nezhoršují environmentální výkonnost vozidla, pokud jde o environmentální výkonnost prokázanou při schválení typu.
6. Výrobce musí prokázat, že náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která vyžadují schválení typu podle článků 9 až 13 tohoto nařízení a která jsou uváděna na trh nebo do provozu v Unii, byla v příslušných případech schválena podle podrobných technických požadavků a zkušebních postupů stanovených v bodě 4.1.1 přílohy I směrnice 97/68/ES.
7. Vozidla vybavená náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek musí splňovat tytéž požadavky na environmentální zkoušky a mezní hodnoty emisí znečišťujících látek jako vozidla vybavená původním zařízením k regulaci znečišťujících látek.
Článek 5
Zvláštní povinnosti týkající se schválení typu vozidel nebo motorů
1. Výrobce zajistí, aby emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku u určitého typu motoru nepřekročily emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku, jak je specifikováno pro kategorie motorů a rozsah výkonu v oblasti působnosti směrnice 97/68/ES.
2. Výrobce zajistí, aby výkonnost pohonné jednotky odpovídala úrovni, která byla oznámena schvalovacímu orgánu v dokumentaci při dodání vozidla na trh nebo před jeho uvedením do provozu.
Použití odpojovacích zařízení vymezených v bodě 2.8c přílohy I směrnice 97/68/ES, která snižují účinnost zařízení k regulaci emisí, se zakazuje v souladu s bodem 4.1.1 přílohy III směrnice 97/68/ES.
3. Změny značky systému, části nebo samostatného technického celku, k nimž dojde po schválení typu, platnost tohoto schválení automaticky neruší, pokud nedojde ke změně původních vlastností či technických parametrů takovým způsobem, který ovlivní funkčnost motoru či systému k regulaci emisí.
Článek 6
Požadavky na schválení typu motorů jako samostatného technického celku
Za účelem získání EU schválení typu motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku musí výrobce v souladu s ustanoveními přílohy I tohoto nařízení prokázat, že motory jsou podrobeny zkouškám a jsou v souladu s požadavky, které jsou stanoveny v tomto nařízení a ve směrnici 97/68/ES.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 7
Rovnocennost alternativních schválení typu
1. Vnitrostátní orgány uznají alternativní schválení typu jako rovnocenné schválení typu podle tohoto nařízení v souladu s přílohou IV.
2. Aby alternativní schválení typu mohlo být uznáno za rovnocenné schválení typu podle tohoto nařízení, musí výrobce kromě splnění požadavků uvedených v prvním pododstavci poskytnout nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, jak požaduje kapitola XV nařízení (EU) č. 167/2013 a odpovídající akty v přenesené pravomoci.
Článek 8
Měření emisí znečišťujících látek
Technické zkušebny měří emise znečišťujících látek z výfuku u zemědělských a lesnických vozidel a motorů v souladu s ustanoveními směrnice 97/68/ES s úpravami podle požadavků přílohy I tohoto nařízení.
Článek 9
Měření hladiny vnějšího akustického tlaku
1. Technické zkušebny měří hladinu vnějšího akustického tlaku u zemědělských a lesnických vozidel kategorie T vybavených pneumatikami a kategorie C vybavených pryžovými pásy pro účely schvalování typu v souladu se zkušebními podmínkami a metodami stanovenými v bodě 1.3.1 přílohy III.
2. Musí být rovněž splněny zkušební podmínky a metody stanovené v bodě 1.3.2 přílohy III a výsledky musí technické zkušebny zaznamenávat podle ustanovení bodu 1.3.2.4 přílohy III.
3. Technické zkušebny měří hladinu vnějšího akustického tlaku u zemědělských a lesnických vozidel kategorie C vybavených kovovými pásy pro účely schvalování typu v souladu se zkušebními podmínkami a metodami pro stojící vozidla stanovenými v bodě 1.3.2 přílohy III.
4. Musí být rovněž splněny zkušební podmínky a metody stanovené v bodě 1.3.3 přílohy III a výsledky musí technické zkušebny zaznamenat.
Článek 10
Požadavky na výkonnost pohonné jednotky
Pro účely hodnocení výkonnosti pohonné jednotky zemědělských a lesnických vozidel se provede měření netto výkonu motoru, točivého momentu motoru a specifické spotřeby paliva podle předpisu EHK OSN č. 120 série změn 01.
Článek 11
Zvláštní ustanovení týkající se schválení typu vozidel nebo motorů
1. Schválení typu lze udělit vozidlům vybaveným motory, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES.
2. Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu v platnost právního předpisu, kterým se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES na vozidla vybavená motory, na které se v současné době oblast působnosti uvedené směrnice nevztahuje, [nebo nejpozději dne 1. ledna 2018] odmítnou členské státy udělit schválení typu podle tohoto nařízení vozidlům, která nesplňují všechny požadavky tohoto nařízení.
3. Schválení typu udělená podle odstavce 1 pozbývají platnost tři roky po dni vstupu právního předpisu, kterým se rozšiřuje oblast působnosti směrnice 97/68/ES na uvedené motory, v platnost [nebo nejpozději dne 31. prosince 2018].
S účinností od 1. ledna 2019 považují členské státy prohlášení o shodě pro nová vozidla za neplatná pro účely článku 38 nařízení (EU) č. 167/2013 a zakážou registraci, prodej a uvádění těchto vozidel do provozu.
4. Pro účely schvalování typu se lhůty stanovené v čl. 9 odst. 3c, čl. 9 odst. 3d a čl. 9 odst. 4a směrnice 97/68/ES v případě zemědělských a lesnických vozidel kategorií T2, T4.1 a C2 podle definic v čl. 4 odst. 3, 6 a 9 a čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013, která jsou vybavena motory kategorií L až R, odkládají o tři roky. Přechodná ustanovení a ustanovení o odchylkách v čl. 9 odst. 4a a čl. 10 odst. 5 směrnice 97/68/ES a článku 39 nařízení (EU) č. 167/2013 se rovněž odpovídajícím způsobem odloží.
5. Náhradní motory musí splňovat tytéž mezní hodnoty, které musel splňovat nahrazovaný motor, když byl původně uveden na trh.
6. Náhradní motory musí být označeny podle požadavků dodatku přílohy I.
Článek 12
Postupy EU schvalování typu
Aniž je dotčen článek 11 a s výhradou vstupu prováděcích opatření uvedených v článku 68 nařízení (EU) č. 167/2013 v platnost, pokud o to výrobce zažádá, nesmí vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se emisí vozidel odmítnout udělit EU schválení typu či vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla či motoru, ani zakázat registraci, prodej nebo uvedení nového vozidla do provozu či zakázat prodej nebo používání nových motorů, pokud dotčené vozidlo nebo motory jsou v souladu s tímto nařízením a jeho prováděcími opatřeními.
Článek 13
Dodávání náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek na trh nebo jejich montáž na vozidle
Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, na něž se rovněž vztahuje schválení typu pro systém související s vozidlem, nepodléhají v souladu s čl. 26 odst. 3 nařízení (EU) č. 167/2013 žádnému dalšímu schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku.
Článek 14
Přechodný režim
1. Odchylně od čl. 10 odst. 3 umožní členské státy uvedení na trh omezeného počtu vozidel vybavených motory splňujícími požadavky článku 9 směrnice 97/68/ES v rámci přechodného režimu v souladu s ustanoveními přílohy V na žádost výrobce a pod podmínkou, že schvalovací orgán udělil příslušné povolení pro uvedení do provozu.
2. Přechodný režim stanovený v odstavci 1 se použije od okamžiku začátku každé etapy a má tutéž délku trvání jako uvedená etapa.
Přechodný režim uvedený v bodě 1.2 přílohy V je omezen na dobu trvání etapy IIIB nebo na dobu tří let v případech, kdy následná etapa neexistuje.
3. Typy vozidel uváděné do provozu v rámci přechodného režimu musí být vybaveny typy motorů, které jsou v souladu s ustanoveními přílohy V.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 1. října 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/96
z dne 1. oktobra 2014
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede zahtev za okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema kmetijskih in gozdarskih vozil
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. februarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil (1) ter zlasti člena 19(6) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Notranji trg zajema območje brez notranjih meja, v katerem je zagotovljen prost pretok blaga, oseb, storitev in kapitala. V ta namen sta bila z Uredbo (EU) št. 167/2013 vzpostavljena celovit sistem EU-homologacije in okrepljen sistem tržnega nadzora za kmetijska in gozdarska vozila ter njihove sisteme, sestavne dele in samostojne tehnične enote.
(2)
Izraz „kmetijska in gozdarska vozila“ zajema celo vrsto različnih tipov eno- ali večosnih vozil z dvema, štirimi ali več kolesi ali z gosenicami, npr. traktorje na kolesih, traktorje na gosenicah, priklopna vozila in vlečeno opremo, ki se uporabljajo za različne kmetijske in gozdarske namene, vključno s specializiranimi deli.
(3)
Na zahtevo Evropskega parlamenta ter za poenostavitev in pospešitev sprejemanja zakonodaje o homologaciji je bil v zakonodajo Unije s področja homologacije vozil uveden nov pristop k urejanju s predpisi, v skladu s katerim zakonodajalec v rednem zakonodajnem postopku določi le temeljna pravila in načela, za sprejetje delegiranih aktov v zvezi s tehničnimi podrobnostmi pa pooblasti Komisijo. Uredba (EU) št. 167/2013 v skladu s tem načelom določa temeljne določbe o funkcionalni varnosti, varnosti pri delu in okoljskih značilnostih ter pooblašča Komisijo za določitev ustreznih tehničnih specifikacij v delegiranih aktih.
(4)
Zato bi bilo treba zdaj določiti tehnične zahteve za homologacijo kmetijskih in gozdarskih vozil glede na njihove okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema.
(5)
Komisija je leta 2010 sprejela evropsko strategijo za čista in energetsko učinkovita vozila (2). Ta strategija je Uniji predlagala, da ukrepa na področjih, na katerih je mogoče zagotoviti izrazito dodano vrednost, in dopolni ukrepe, ki so jih sprejeli industrija ter nacionalni in regionalni javni organi. Cilj navedenih ukrepov bi moral biti izboljšati okoljske značilnosti vozil in hkrati povečati konkurenčnost avtomobilske industrije Unije. Za izboljšanje kakovosti zraka in skladnost z mejnimi vrednostmi za onesnaženje je treba predvsem znatno zmanjšati emisije ogljikovodikov iz kmetijskih in gozdarskih vozil. To bi bilo treba doseči ne samo z zmanjšanjem emisij ogljikovodikov iz izpušnih cevi in emisij zaradi izhlapevanja iz teh vozil, ampak tudi z znižanjem stopnje hlapnih delcev.
(6)
Ta uredba s sklicevanjem na določbe Direktive 97/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa mejne vrednosti emisij plinastih in trdnih onesnaževal za različne stopnje ter preskusni postopek za motorje z notranjim zgorevanjem za pogon kmetijskih ali gozdarskih vozil. Mejne vrednosti emisij stopenj IIIA, IIIB in IV za motorje kmetijskih in gozdarskih vozil, ki določajo ambiciozne omejitve emisij plinastih in trdnih onesnaževal, pri čemer so usklajene z mednarodnimi standardi, sodijo med ukrepe, ki so bili oblikovani za zmanjšanje emisij trdnih delcev in predhodnikov ozona, kot so dušikovi oksidi in ogljikovodiki.
(7)
Potrebna je standardizirana metoda za merjenje porabe goriva in emisij ogljikovega dioksida motorjev kmetijskih in gozdarskih vozil, da se zagotovi, da se ne pojavijo tehnične ovire za trgovanje med državami članicami. Poleg tega je primerno, da se strankam in uporabnikom posredujejo objektivne in točne informacije.
(8)
Eden glavnih ciljev zakonodaje Unije o homologaciji vozil je zagotoviti, da nova vozila, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so dani na trg, zagotavljajo visoko raven varstva okolja. Vgrajevanje nekaterih delov ali opreme, potem ko so bila vozila že dana na trg ali v uporabo, ne bi smelo negativno vplivati na doseganje tega cilja. Zato bi bilo treba sprejeti ustrezne ukrepe, da se zagotovi, da so deli ali oprema, ki se lahko vgradijo v kmetijska in gozdarska vozila ter ki lahko pomembno negativno vplivajo na delovanje sistemov, ki so bistveni z vidika varstva okolja, predmet predhodne kontrole s strani homologacijskega organa, še preden so dani na trg. Ti ukrepi bi morali vsebovati tehnične določbe o zahtevah, ki jih morajo ti deli ali oprema izpolnjevati.
(9)
Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/37/ES (4) je omogočila, da se terenska vozila in vozila z vzporedno nameščenimi sedeži z EU-homologacijo celotnega vozila homologirajo kot kmetijska in gozdarska vozila. Ta uredba bi zato morala vključevati tudi navedene tipe vozil v zvezi z zahtevami za njihove okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema, če zadevni tip vozila spada v kategorijo vozil iz Uredbe (EU) št. 167/2013.
(10)
Tehnični napredek zahteva prilagoditev tehničnih zahtev, navedenih v prilogah k tej uredbi. Kategorije motorjev, mejne vrednosti in datumi začetka izvajanja bi morali biti usklajeni s prihodnjimi spremembami v Direktivi 97/68/ES v skladu s členom 71 Uredbe (EU) št. 167/2013.
(11)
Zahteve za okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema v zvezi z emisijami plinastih in trdnih onesnaževal ne bi smele veljati za vozila, opremljena z motorji, ki ne spadajo v področje uporabe Direktive 97/68/ES, dokler navedeni motorji niso uvrščeni v področje uporabe navedene direktive. Vozilom, ki so opremljena z motorji, ki ne spadajo v področje uporabe Direktive 97/68/ES, pa se lahko v skladu s to uredbo podeli homologacija celotnega vozila.
(12)
Unija je s Sklepom Sveta 97/836/ES (5) pristopila k Sporazumu Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno priznanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov (Revidiran sporazum iz leta 1958). Komisija je v svojem sporočilu CARS 2020: Akcijski načrt za konkurenčno in trajnostno avtomobilsko industrijo v Evropi poudarila, da je sprejetje mednarodnih pravilnikov v okviru Sporazuma UN/ECE iz leta 1958 najboljši način za odpravo netarifnih ovir za trgovino. Zahteve iz direktiv, razveljavljenih z Uredbo (EU) št. 167/2013, bi zato bilo treba, kjer je primerno, nadomestiti s sklicevanjem na ustrezne pravilnike UN/ECE.
(13)
Uredba (EU) št. 167/2013 omogoča, da se za namene EU-homologacije vozil kot podlaga za zakonodajo Unije uporabljajo pravilniki UN/ECE. V skladu s to uredbo se homologacija v skladu s pravilniki UN/ECE, ki se uporabljajo na enaki podlagi za zakonodajo Unije, šteje za EU-homologacijo v skladu z navedeno uredbo ter njenimi delegiranimi in izvedbenimi akti.
(14)
Z uporabo pravilnikov UN/ECE na enaki podlagi za zakonodajo Unije se preprečuje podvajanje tehničnih zahtev ter certificiranja in upravnih postopkov. Poleg tega bi morala homologacija, ki temelji neposredno na mednarodno dogovorjenih standardih, izboljšati dostop do trgov tretjih držav, zlasti držav, ki so pogodbenice revidiranega Sporazuma iz leta 1958, in tako okrepiti konkurenčnost industrije Unije.
(15)
Glede na obseg in učinek predlaganega ukrepa v zadevnem sektorju so za dosego zastavljenih okoljskih in varnostnih ciljev, in sicer homologacije vozil v Uniji, ukrepi Unije v tej uredbi nepogrešljivi. Države članice posamezno ne morejo ustrezno doseči teh ciljev.
(16)
Ker so zahteve za okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema kmetijskih in gozdarskih vozil bistvenega pomena za homologacijo teh vozil, bi se ta uredba morala uporabljati od datuma začetka uporabe Uredbe (EU) št. 167/2013 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
VSEBINA IN OPREDELITVE POJMOV
Člen 1
Vsebina
Ta uredba določa podrobne tehnične zahteve in preskusne postopke za okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema v zvezi z emisijami onesnaževal in dovoljenimi ravnmi hrupa zunaj vozila ter za homologacijo in tržni nadzor kmetijskih in gozdarskih vozil, njihovih motorjev in sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot v skladu z Uredbo (EU) št. 167/2013.
Člen 2
Opredelitve pojmov
V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 3 Uredbe (EU) št. 167/2013. Poleg tega se uporabljajo naslednje opredelitve:
1.
„emisije onesnaževal“ pomenijo emisije plinastih in trdnih onesnaževal v izpušnih plinih;
2.
„sistem za naknadno obdelavo emisij onesnaževal v izpušnih plinih“ pomeni prehod izpušnih plinov skozi napravo ali sistem, katerega namen je kemično ali fizično spremeniti emisije onesnaževal, preden se izpustijo v ozračje, vključno s katalizatorji, lovilniki delcev ali drugimi sestavnimi deli, sistemi ali samostojnimi tehničnimi enotami za zmanjšanje ali obdelavo emisij plinastih in trdnih onesnaževal v izpušnih plinih motorja;
3.
„sistem za zmanjšanje emisij hrupa zunaj vozila“ pomeni vse sestavne dele in samostojne tehnične enote, ki sestavljajo izpušni sistem in sistem za dušenje zvoka, vključno z izpušnim sistemom, sesalnim sistemom za dovajanje zraka, dušilcem zvoka ali sistemi, sestavnimi deli in samostojnimi tehničnimi enotami, pomembnimi za dovoljene ravni hrupa zunaj vozila, ki ga oddaja kmetijsko ali gozdarsko vozilo, tipa, kakršen je vgrajen na vozilu ob homologaciji ali njeni razširitvi;
4.
„naprava za uravnavanje onesnaževanja“ pomeni sestavni del, sistem ali samostojno tehnično enoto, ki je del sistema za naknadno obdelavo emisij onesnaževal v izpušnih plinih;
5.
„nadomestna naprava za uravnavanje onesnaževanja“ pomeni sestavni del, sistem ali samostojno tehnično enoto, ki je namenjena za nadomestitev, delno ali popolno, sistema za naknadno obdelavo emisij onesnaževal v izpušnih plinih na vozilu, homologiranem v skladu z Uredbo (EU) št. 167/2013 in to uredbo;
6.
„tip motorja“ pomeni kategorijo motorjev, ki se ne razlikujejo po tako pomembnih značilnostih, kot so navedene v Dodatku 1 Priloge II k Direktivi 97/68/ES;
7.
„osnovni motor“ pomeni vzorčni motor pogonskega sistema ali družine motorjev, kot je določeno v točki 7 Priloge I k Direktivi 97/68/ES;
8.
„družina motorjev“ pomeni proizvajalčevo razvrstitev motorjev v skladu s točko 6 Priloge I k Direktivi 97/68/ES, za katere se pričakuje, da imajo zaradi svoje zasnove podobne značilnosti emisij onesnaževal v izpušnih plinih, in ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe;
9.
„nadomestni motor“ pomeni nov motor, ki je namenjen za nadomestitev motorja v kmetijskem ali gozdarskem vozilu in je bil dobavljen samo za ta namen;
10.
„dodatna oprema“ pomeni vso opremo, aparature in naprave, navedene v tabeli 1 Priloge 4 k Pravilniku UN/ECE št. 120 (spremembe 01);
11.
„moč motorja“ pomeni moč, doseženo na napravi za preskušanje na koncu ročične gredi ali enakovrednega dela pri ustrezni vrtilni frekvenci;
12.
„neto moč motorja“ pomeni moč motorja, doseženo na napravi za preskušanje na koncu ročične gredi ali enakovrednega dela pri ustrezni vrtilni frekvenci z vso dodatno opremo in opremo, navedeno v tabeli 1 Priloge 4 k Pravilniku UN/ECE št. 120 (spremembe 01) (6), in izmerjeno pri referenčnih atmosferskih pogojih.
POGLAVJE II
OBVEZNOSTI PROIZVAJALCEV
Člen 3
Splošne obveznosti
1. Proizvajalec zagotovi, da so vsa nova vozila, ki so dana na trg, registrirana ali se dajejo v uporabo v Uniji, vsi novi in nadomestni motorji, ki so dani na trg ali se dajejo v uporabo v Uniji, ter vsi novi sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki lahko vplivajo na okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema vozila ter so dani na trg ali v uporabo v Uniji, zasnovani, izdelani in sestavljeni tako, da omogočajo vozilu, ki se normalno uporablja in vzdržuje ob upoštevanju predpisov proizvajalca, da izpolnjuje zahteve iz te uredbe.
2. Proizvajalec vozil, motorjev, sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot z dejanskim prikazom in preskušanjem homologacijskemu organu dokaže, da vozila, motorji, sistemi, sestavni deli in samostojne tehnične enote, ki so na voljo na trgu, registrirani ali se dajejo v uporabo v Uniji, izpolnjujejo podrobne tehnične zahteve in ustrezajo preskusnim postopkom iz členov 6 do 9a ter prilog I in II k Direktivi 97/68/ES.
3. Ta člen se ne uporablja za tipe vozil, namenjene za izvoz v tretje države.
Člen 4
Splošne zahteve za emisije onesnaževal in ravni hrupa zunaj vozila
1. Proizvajalec izpolnjuje zahteve glede emisij onesnaževal iz prilog I in II.
Proizvajalec izpolnjuje zahteve glede ravni hrupa zunaj vozila iz Priloge III.
2. Homologacijski organi lahko homologacijo glede zahtev za emisije onesnaževal v izpušnih plinih in raven hrupa zunaj vozila razširijo na različne variante in različice vozil ter tipe in družine motorjev pod pogojem, da so parametri variante vozila, pogonskega sistema in sistema za uravnavanje onesnaževanja isti ali ostanejo znotraj vrednosti iz člena 19(4) Uredbe (EU) št. 167/2013.
3. Proizvajalec homologacijskemu organu takoj sporoči vse spremembe sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, ki lahko vplivajo na okoljske značilnosti in zmogljivost pogonskega sistema kmetijskega in gozdarskega vozila, potem ko je homologiran tip vozila že bil dan na trg v skladu s členom 19 Uredbe (EU) št. 167/2013. Obveznost poročanja vključuje naslednje:
(a)
parametre družine motorjev, kot je določeno v Prilogi II k Direktivi 97/68/ES in v točki 9 Priloge I k tej uredbi;
(b)
sistem za naknadno obdelavo emisij onesnaževal v izpušnih plinih motorja, kot je opisano v točki 6 Priloge I k Direktivi 97/68/ES in v točki 9.1 Priloge I ter v točki 3.2 Priloge II k tej uredbi;
(c)
sistem vozila za zmanjšanje emisij hrupa zunaj vozila, v skladu z zahtevami iz Priloge III.
4. Proizvajalec poleg določb iz odstavkov 1, 2 in 3 ter člena 14 izpolnjuje naslednje zahteve za okoljske značilnosti in pogonski sistem:
(d)
zahteve iz Priloge 7 k Pravilniku UN/ECE št. 120 (spremembe 01) in Priloge V k Direktivi 97/68/ES, kar zadeva referenčna goriva;
(e)
zahteve iz Dodatka 5 Priloge III k Direktivi 97/68/ES, kar zahteva naprave za uravnavanje onesnaževanja in nadomestne naprave za uravnavanje onesnaževanja;
(f)
zahteve iz Priloge III k Direktivi 97/68/ES, kar zadeva preskusno opremo.
5. Proizvajalec homologacijskemu organu predloži dokaze, da spremembe iz odstavka 3 ne poslabšajo okoljskih značilnosti vozila v primerjavi z okoljskimi značilnostmi, ki so bile dokazane pri homologaciji.
6. Proizvajalec dokaže, da so nadomestne naprave za uravnavanje onesnaževanja, ki morajo biti homologirane v skladu s členi 9 do 13 te uredbe in ki se dajo na trg ali v uporabo v Uniji, homologirane v skladu s podrobnimi tehničnimi zahtevami in preskusnimi postopki iz točke 4.1.1 Priloge I k Direktivi 97/68/ES, kjer je primerno.
7. Vozila, opremljena z nadomestno napravo za uravnavanje onesnaževanja, izpolnjujejo enake zahteve za okoljske preskuse in mejne vrednosti emisij onesnaževal kot vozila, opremljena z originalno napravo za uravnavanje onesnaževanja.
Člen 5
Posebne obveznosti glede homologacije vozil ali motorjev
1. Proizvajalec zagotovi, da emisije plinastih in trdnih onesnaževal v izpušnih plinih tipa motorja ne presegajo emisij plinastih in trdnih onesnaževal v izpušnih plinih, ki so bile navedene za kategorije motorjev in kategorije moči v področju uporabe Direktive 97/68/ES.
2. Proizvajalec zagotovi, da zmogljivost pogonskega sistema ustreza vrednosti, ki je bila v opisni mapi predložena homologacijskemu organu, ko se vozilo daje na trg ali preden se začne uporabljati.
Uporaba odklopnih naprav, kot je opredeljeno v točki 2.8c Priloge I k Direktivi 97/68/ES, ki zmanjšajo učinkovitost opreme za uravnavanje emisij, je prepovedana v skladu s točko 4.1.1 Priloge III k Direktivi 97/68/ES.
3. Spremembe znamke sistema, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki nastanejo po homologaciji, homologacije ne razveljavijo samodejno, razen če se njihove prvotne značilnosti ali tehnični parametri spremenijo tako, da to vpliva na funkcionalnost motorja ali sistema za uravnavanje onesnaževanja.
Člen 6
Zahteve za homologacijo motorjev kot samostojne tehnične enote
Če želi proizvajalec dobiti EU-homologacijo za motor ali družino motorjev kot samostojno tehnično enoto, v skladu z določbami iz Priloge I k tej uredbi dokaže, da se na motorjih opravljajo preskusi in da izpolnjujejo zahteve iz te uredbe in Direktive 97/68/ES.
POGLAVJE III
OBVEZNOSTI DRŽAV ČLANIC
Člen 7
Enakovrednost nadomestnih homologacij
1. Nacionalni organi nadomestne homologacije priznajo kot enakovredne homologaciji na podlagi te uredbe v skladu s Prilogo IV.
2. Če proizvajalec želi, da se nadomestna homologacija prizna kot enakovredna homologaciji na podlagi te uredbe, poleg izpolnjevanja zahtev iz prvega pododstavka zagotovi nediskriminatoren dostop do informacij o popravilu in vzdrževanju vozila, kot je zahtevano v poglavju XV Uredbe (EU) št. 167/2013 in ustreznem delegiranem aktu.
Člen 8
Merjenje emisij onesnaževal
Tehnične službe izmerijo emisije onesnaževal v izpušnih plinih kmetijskih in gozdarskih vozil v skladu z določbami Direktive 97/68/ES, kot je bila prilagojena z zahtevami iz Priloge I k tej uredbi.
Člen 9
Merjenje ravni hrupa zunaj vozila
1. Tehnične službe za namene homologacije v skladu s preskusnimi pogoji in metodami iz točke 1.3.1 Priloge III izmerijo raven hrupa zunaj vozila pri kmetijskih in gozdarskih vozilih kategorije T, ki so opremljena s pnevmatikami, in vozilih kategorije C, ki so opremljena z gumijastimi gosenicami.
2. Tehnične službe uporabljajo tudi preskusne pogoje in metode iz točke 1.3.2 Priloge III ter zabeležijo rezultate v skladu z določbami točke 1.3.2.4 Priloge III.
3. Tehnične službe za namene homologacije v skladu s pogoji in metodami za preskus med mirovanjem iz točke 1.3.2 Priloge III izmerijo raven hrupa zunaj vozila pri kmetijskih in gozdarskih vozilih kategorije C, ki so opremljena s kovinskimi gosenicami.
4. Tehnične službe uporabljajo tudi preskusne pogoje in metode iz točke 1.3.3 Priloge III ter zabeležijo rezultate.
Člen 10
Zahteve za zmogljivost pogonskega sistema
V okviru ocenjevanja zmogljivosti pogonskega sistema kmetijskih in gozdarskih vozil se izvajajo meritve neto moči motorja, navora motorja in specifične porabe goriva v skladu s Pravilnikom UN/ECE št. 120 (spremembe 01).
Člen 11
Posebne določbe za homologacijo vozil ali motorjev
1. Homologacija se lahko podeli vozilom, ki so opremljena z motorji, ki ne spadajo v področje uporabe Direktive 97/68/ES.
2. Po 24 mesecih po začetku veljavnosti zakonodaje, ki razširja področje uporabe Direktive 97/68/ES na vozila, ki so opremljena z motorji, ki trenutno ne spadajo v področje uporabe navedene direktive, [ali najpozneje 1. januarja 2018] države članice začnejo zavračati podelitev homologacije na podlagi te uredbe vozilom, ki ne izpolnjujejo vseh zahtev te uredbe.
3. Homologacije, podeljene na podlagi odstavka 1, nehajo veljati tri leta po začetku veljavnosti zakonodaje, ki razširja področje uporabe Direktive 97/68/ES na navedene motorje [ali najpozneje 31. decembra 2018].
S 1. januarjem 2019 države članice obravnavajo certifikate o skladnosti v zvezi z novimi vozili kot neveljavne za namene člena 38 Uredbe (EU) št. 167/2013 ter prepovejo registracijo, prodajo in začetek uporabe takšnih vozil.
4. Za namene homologacije se roki iz člena 9(3c), (3d) in (4a) Direktive 97/68/ES za kmetijska in gozdarska vozila kategorij T2, T4.1 in C2, kot je opredeljeno v členu 4(3), (6) in (9) ter členu 2(2) Uredbe (EU) št. 167/2013, ki so opremljena z motorji kategorij L do R, prestavijo za tri leta. Skladno s tem se prestavijo tudi prehodne določbe in določbe o odstopanju iz člena 9(4a) in člena 10(5) Direktive 97/68/ES ter člena 39 Uredbe (EU) št. 167/2013.
5. Nadomestni motorji izpolnjujejo enake mejne vrednosti, ki jih je moral izpolnjevati zamenjani motor, ko je bil prvotno dan na trg.
6. Nadomestni motorji so označeni v skladu z Dodatkom Priloge I.
Člen 12
Postopki EU-homologacije
Ne glede na člen 11 ter ob upoštevanju začetka veljavnosti izvedbenih ukrepov iz člena 68 Uredbe (EU) št. 167/2013 nacionalni organi ne smejo, na zahtevo proizvajalca, zaradi razlogov, povezanih z emisijami vozil, zavrniti podelitve EU-homologacije ali nacionalne homologacije za novi tip vozila ali motorja ali prepovedati registracije, prodaje ali začetka uporabe novih vozil in prodaje ali uporabe novih motorjev, če so zadevna vozila ali motorji skladni s to uredbo in njenimi izvedbenimi ukrepi.
Člen 13
Dajanje na trg ali vgrajevanje nadomestnih naprav za uravnavanje onesnaževanja v vozilo
Za nadomestne naprave za uravnavanje onesnaževanja, ki jih zajema tudi homologacija sistema v povezavi z vozilom, se ne zahteva dodatna homologacija sestavnega dela ali samostojne tehnične enote v skladu s členom 26(3) Uredbe (EU) št. 167/2013.
Člen 14
Sistem prožnosti
1. Države članice z odstopanjem od člena 10(3) dovolijo dajanje na trg za omejeno število vozil, ki so opremljena z motorji, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 9 Direktive 97/68/ES, v okviru sistema prožnosti v skladu z določbami iz Priloge V, na zahtevo proizvajalca in pod pogojem, da je homologacijski organ podelil ustrezno dovoljenje za začetek uporabe.
2. Sistem prožnosti iz odstavka 1 se uporablja od začetka trajanja posamezne stopnje in traja enako dolgo kot stopnja.
Sistem prožnosti iz točke 1.2 Priloge V je omejen na trajanje stopnje III B ali na obdobje treh let, če naslednja stopnja ne obstaja.
3. Tipi vozil, ki se dajejo v uporabo v okviru sistema prožnosti, so opremljeni s tipi motorjev, ki izpolnjujejo določbe iz Priloge V.
POGLAVJE IV
KONČNE DOLOČBE
Člen 15
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2016.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Bruslju, 1. oktobra 2014