NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1286/2014
ze dne 26. listopadu 2014
o sděleních klíčových informací týkajících se strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Při zvažování investic je retailovým investorům stále častěji nabízena široká škála strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou (dále společně jen „produkty s investiční složkou“). Některé z těchto produktů poskytují konkrétní investiční řešení přizpůsobená na míru potřebám retailových investorů, jsou často nabízeny v kombinaci s pojistným krytím nebo mohou být složité a obtížně pochopitelné. Stávající informace o těchto produktech s investiční složkou, které jsou retailovým investorům poskytovány, nejsou vzájemně provázané a znesnadňují retailovým investorům porovnání jednotlivých produktů nebo pochopení jejich vlastností. Proto se retailovým investorům stává, že investují, aniž by chápali související rizika a náklady, v důsledku čehož občas utrpí nepředpokládané finanční ztráty.
(2)
Zlepšení transparentnosti produktů s investiční složkou nabízených retailovým investorům je důležitým opatřením na ochranu investorů a podmínkou obnovení důvěry retailových investorů ve finanční trh, zejména v době doznívající finanční krize. První kroky na úrovni Unie v tomto směru byly již učiněny vytvořením institutu klíčových informací pro investory stanoveného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (3).
(3)
Existence různých pravidel pro produkty s investiční složkou, která se liší podle sektoru poskytujícího tyto produkty, a rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech v této oblasti zakládají nerovné podmínky mezi jednotlivými produkty a distribučními kanály a vytvářejí další překážky pro vnitřní trh v oblasti finančních služeb a produktů. Členské státy již přijaly rozličná nekoordinovaná opatření s cílem řešit nedostatky v oblasti opatření na ochranu investorů a je pravděpodobné, že tento vývoj bude pokračovat i nadále. Odlišné přístupy k poskytování informací o produktech s investiční složkou brání vytvoření rovných podmínek mezi různými tvůrci produktů s investiční složkou a těmi, kdo poskytují poradenství o těchto produktech nebo tyto produkty prodávají, narušují tím hospodářskou soutěž a způsobují nestejnou úroveň ochrany investorů v Unii. Tyto odlišnosti představují překážku vytvoření a řádného fungování vnitřního trhu.
(4)
Aby bylo možno těmto rozdílnostem předcházet, a tím posílit ochranu investorů, je třeba stanovit jednotná pravidla transparentnosti na úrovni Unie, která budou platit pro všechny účastníky trhu produktů s investiční složkou. Je proto nezbytné přijmout nařízení, které zajistí, že společný standard pro sdělení klíčových informací bude do té míry jednotný, že umožní harmonizovat formát a obsah těchto dokumentů. Přímo použitelná pravidla nařízení by měla zajistit, aby všichni, kdo poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, podléhali jednotným požadavkům v souvislosti s poskytováním sdělení klíčových informací retailovým investorům. Toto nařízení se nedotýká dohledu nad propagačními sděleními. Nedotýká se ani opatření souvisejících se zásahy do produktů jinak než v souvislosti s pojistnými produkty s investiční složkou.
(5)
Kvalitnější poskytování informací o produktech s investiční složkou je zásadní pro obnovu důvěry retailových investorů ve finanční trhy, avšak stejně důležité jsou i účinně regulované procesy prodeje těchto produktů. Toto nařízení doplňuje opatření v oblasti distribuce uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (4). Doplňuje rovněž opatření v oblasti distribuce pojistných produktů uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (5).
(6)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny produkty bez rozdílu formy nebo struktury vytvářené v odvětví finančních služeb s cílem poskytovat investiční příležitosti retailovým investorům, u nichž částka, která má být vyplacena retailovému investorovi, podléhá výkyvům v důsledku expozice vůči referenčním hodnotám či výkonnosti jednoho nebo více aktiv, která retailový investor přímo nezakoupil. Tyto produkty by měly být pro účely tohoto nařízení označovány jako produkty s investiční složkou a měly by mimo jiné zahrnovat takové investiční produkty, jako jsou investiční fondy, životní pojištění s investičním prvkem, strukturované produkty a strukturované vklady. Finanční nástroje vydávané zvláštními účelovými jednotkami odpovídající definici produktu s investiční složkou by rovněž měly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení. U všech těchto produktů se nejedná o přímé investice, jakých je dosahováno přímým nákupem nebo držením aktiv. Tyto produkty naopak vstupují mezi retailového investora a trhy prostřednictvím procesu strukturování nebo sdružování aktiv s cílem vytvářet různé míry rizika, zajistit různé funkce produktu nebo dosáhnout odlišné struktury nákladů v porovnání s přímým investováním. Takové strukturování může retailovým investorům umožnit zapojení do investičních strategií, které by pro ně jinak byly nedostupné nebo nepraktické, ale může vyžadovat rovněž zpřístupnění dalších informací, a to zejména s cílem umožnit porovnání jednotlivých způsobů strukturování investic.
(7)
Aby se zajistilo, že se toto nařízení vztahuje pouze na takovéto produkty s investiční složkou, měly by být z oblasti jeho působnosti vyloučeny pojistné produkty, které nenabízejí investiční příležitosti, a vklady, které jsou vystaveny pouze riziku úrokových sazeb. V případě produktů životního pojištění se „kapitálem“ rozumí kapitál investovaný na žádost retailového investora. Kromě toho by z oblasti působnosti tohoto nařízení měly být vyloučeny veškeré vklady či certifikáty reprezentující tradiční vklady jiné než strukturované vklady definované v čl. 4 odst. 1 bodě 43 směrnice 2014/65/EU. Přímo držená aktiva, jako například akcie nebo veřejnoprávní dluhopisy, nejsou produkty s investiční složkou, a proto by měla být z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučena. Na investiční fondy, které se zaměřují na institucionální investory, se toto nařízení rovněž nevztahuje, protože nejsou určeny k prodeji retailovým investorům. Individuální a zaměstnanecké penzijní produkty, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorům příjem v důchodu, by měly být s ohledem na svá specifika a cíle z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučeny, zatímco na jiné individuální pojistné kapitálové nebo spořicí produkty, jež nabízejí investiční příležitosti, by se toto nařízení vztahovat mělo.
(8)
Tímto nařízením není dotčeno právo členských států upravit poskytování klíčových informací o produktech, které nespadají do jeho oblasti působnosti. V souladu se svým mandátem v oblasti ochrany spotřebitele podle článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (6), článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (7) a článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (8) by měly Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“ nebo „orgán EIOPA“) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“ nebo „orgán ESMA“) zřízené uvedenými nařízeními (společně dále jen „evropské orgány dohledu“) sledovat produkty, které jsou mimo oblasti působnosti tohoto nařízení, a ve vhodných případech vydávat obecné pokyny k vyřešení případných zjištěných problémů. Tyto obecné pokyny by měly být zohledněny při přezkumu, který bude proveden čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost a bude se týkat možného rozšíření oblasti působnosti a odstranění některých vyloučení.
(9)
V zájmu vyjasnění vztahu mezi povinnostmi stanovenými v tomto nařízení a povinnostmi stanovenými v jiných legislativních aktech požadujících poskytování informací investorům, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (10), je třeba ustanovit, že se uvedené legislativní akty budou používat i nadále společně s tímto nařízením.
(10)
Aby byl zajištěn řádný a účinný dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto nařízení, měly by členské státy určit příslušné orgány odpovědné za tento dohled. V mnoha případech již jsou určeny příslušné orgány pro dohled nad jinými povinnostmi tvůrců produktů s investiční složkou, jejich prodejců nebo poradců, jež vyplývají z jiných předpisů vnitrostátního práva a práva Unie.
(11)
Příslušným orgánům by měly být na vyžádání, a to i předem, poskytnuty veškeré informace nutné k ověření obsahu sdělení klíčových informací, posouzení souladu s tímto nařízením a zajištění ochrany zákazníků a investorů na finančních trzích.
(12)
Vypracovat pro své produkty sdělení klíčových informací by měli tvůrci produktů s investiční složkou, jako například správci fondů, pojišťovny, úvěrové instituce nebo investiční podniky, a to proto, že jsou o těchto produktech nejlépe informováni. Měli by rovněž odpovídat za správnost sdělení klíčových informací. Sdělení klíčových informací by měl tvůrce produktu s investiční složkou vypracovat dříve, než lze produkt prodávat retailovým investorům. Pokud však takový produkt není prodáván retailovým investorům, nemělo by být povinné sdělení klíčových informací vypracovat; a v případě, kdy by vypracování sdělení klíčových informací bylo pro tvůrce takového produktu neproveditelné, mělo by být umožněno, aby jeho vypracováním pověřil třetí osobu. Povinnosti podle tohoto nařízení v oblasti vypracování a úpravy sdělení klíčových informací by se měly vztahovat pouze na tvůrce produktu s investiční složkou a měly by platit po dobu obchodování produktu s investiční složkou na sekundárních trzích. Aby bylo zajištěno co největší rozšíření a dostupnost sdělení klíčových informací, mělo by toto nařízení stanovit, že tvůrce produktu s investiční složkou musí toto sdělení zveřejnit na svých internetových stránkách.
(13)
Pro uspokojení potřeb retailových investorů je nutné zajistit, aby informace o produktech s investiční složkou byly pro tyto retailové investory přesné, pravdivé a jasné a neuváděly je v omyl. Toto nařízení by proto mělo stanovit společné normy pro vytváření sdělení klíčových informací s cílem zajistit jeho srozumitelnost pro retailové investory. Vzhledem k tomu, že pro mnoho retailových investorů je obtížné orientovat se v odborné finanční terminologii, měla by se zvláštní pozornost věnovat volbě výrazů a stylu psaní užitým v tomto sdělení. Je rovněž potřeba stanovit pravidla týkající se jazyka, v němž by mělo být toto sdělení klíčových informací vypracováno. Retailoví investoři by dále měli být rovněž schopni pochopit sdělení klíčových informací samostatně bez odkazu na další nemarketingové informace.
(14)
Při vypracovávání technických norem pro obsah sdělení klíčových informací, tak aby přesně odpovídal investičním politikám produktu a jeho cílům v souladu s tímto nařízením, by evropské orgány dohledu měly zajistit, aby tvůrce produktu s investiční složkou používal jasný a srozumitelný jazyk, který je přístupný retailovým investorům, a aby popis způsobu, jakým se dosahuje investičních cílů, včetně popisu používaných finančních nástrojů, neobsahoval finanční žargon a terminologii, která pro retailové investory není okamžitě srozumitelná.
(15)
Retailovým investorům by měly být poskytnuty informace nezbytné k tomu, aby mohli učinit informované investiční rozhodnutí a porovnat různé produkty s investiční složkou, nebudou-li však tyto informace krátké a stručné, je zde riziko, že jich investoři nevyužijí. Sdělení klíčových informací by proto mělo obsahovat pouze základní informace týkající se zejména povahy a vlastností produktu včetně informace o tom, zda může dojít ke ztrátě kapitálu, informace o nákladech a rizikovém profilu produktu a rovněž příslušné informace o výkonnosti a některé další konkrétní informace, které mohou být nezbytné pro pochopení charakteru jednotlivých typů produktu.
(16)
Kalkulačky investičních produktů již vznikají na vnitrostátní úrovni. Aby však tyto kalkulačky byly pro spotřebitele co nejužitečnější, měly by zahrnovat náklady a poplatky účtované jednotlivými tvůrci produktů s investiční složkou, spolu s veškerými dalšími náklady nebo poplatky účtovanými zprostředkovateli nebo jinými články investičního řetězce, které ještě tvůrci produktů s investiční složkou nezahrnuli. Komise by měla podávat zprávy o tom, zda jsou tyto nástroje dostupné on-line v každém členském státě a zda poskytují spolehlivé a přesné výpočty souhrnných nákladů a poplatků u všech produktů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(17)
Sdělení klíčových informací by mělo být vypracováno ve standardizovaném formátu, který retailovým investorům umožní porovnat různé produkty s investiční složkou, protože vzhledem k chování a schopnostem spotřebitelů je nutné pečlivě nastavit formát, úpravu a obsah informací tak, aby je investoři v nejvyšší možné míře pochopili a využili. U každého sdělení je nutno dodržet stejné pořadí položek a jejich nadpisy. Podrobnosti informací o jednotlivých produktech s investiční složkou, které mají být zahrnuty do sdělení klíčových informací, a prezentace těchto informací by měly být dále harmonizovány prostřednictvím regulačních technických norem, které zohlední provedený i probíhající výzkum chování spotřebitelů, včetně výsledků testů účinnosti různých způsobů prezentace informací spotřebitelům. Kromě toho některé produkty s investiční složkou umožňují retailovým investorům volbu mezi mnoha podkladovými investicemi, jako jsou vnitřní fondy v držení pojišťoven. Tyto produkty by měly být při sestavování formátu zohledněny.
(18)
Jelikož některé investiční produkty spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení jsou složité a mohou být pro retailové investory obtížně pochopitelné, mělo by sdělení klíčových informací případně obsahovat o této skutečnosti varování. Produkt by měl být pokládán za složitý a obtížně pochopitelný, zejména investuje-li do podkladových aktiv, do kterých retailoví investoři běžně neinvestují, používá-li k výpočtu konečné návratnosti investice více různých mechanismů, což zvyšuje riziko nepochopení ze strany retailového investora, nebo jsou-li v konstrukci investice prvky ovlivňující postoj retailového investora k investici, například postupně rostoucí sazba nákladů nebo iterativní vzorec.
(19)
Retailoví investoři čím dál častěji vedle finanční návratnosti svých investic sledují další záměry, jako jsou například sociální nebo environmentální cíle. Informace o výsledcích v sociální nebo environmentální oblasti, o jejichž dosažení tvůrce produktu s investiční složkou usiluje, však mohou být obtížně porovnatelné nebo mohou chybět. Předvídatelný udržitelný environmentální a sociální vývoj v oblasti finančních investic, jakož i uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 (11) by tudíž měly umožnit začlenit tyto aspekty vhodnějším způsobem do právních předpisů Unie a v rámci těchto předpisů je dále podporovat. Avšak žádná ustálená kritéria ani formální postupy umožňující objektivně ověřit tato sociální nebo environmentální kritéria, jako je tomu již v potravinářském sektoru, neexistují. Je proto žádoucí, aby se Komise ve svém přezkumu tohoto nařízení důkladně zabývala vývojem v souvislosti s investičními produkty v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí a výsledky přezkumu nařízení (EU) č. 346/2013.
(20)
Sdělení klíčových informací by mělo být jasně odlišitelné a oddělené od všech propagačních materiálů.
(21)
Aby bylo zajištěno, že informace ve sdělení klíčových informací jsou spolehlivé, mělo by být po tvůrcích produktů s investiční složkou vyžadováno, aby sdělení klíčových informací průběžně aktualizovali. Za tímto účelem je nezbytné v regulačních technických normách, které přijme Komise, stanovit podrobná pravidla upravující podmínky a četnost kontroly informací a úpravu sdělení klíčových informací.
(22)
Sdělení klíčových informací jsou základem pro investiční rozhodování retailových investorů. Z tohoto důvodu mají tvůrci produktů s investiční složkou významnou odpovědnost vůči retailovým investorům, pokud jde o zajištění toho, aby sdělení nebyla zavádějící, nepřesná nebo v rozporu s příslušnými částmi smluvních dokumentů k danému produktu s investiční složkou. Proto je důležité zajistit, aby měli retailoví investoři reálné právo na zjednání nápravy. Rovněž je třeba zajistit, aby měli všichni retailoví investoři v celé Unii stejné právo uplatňovat náhradu škod, které utrpěli v důsledku nedodržení tohoto nařízení. Proto by pravidla o občanskoprávní odpovědnosti tvůrců produktů s investiční složkou měla být harmonizována. Retailoví investoři by měli mít možnost činit tvůrce produktu s investiční složkou odpovědným za porušení tohoto nařízení, pokud utrpěná škoda vznikla použitím sdělení klíčových informací, jež není v souladu s předsmluvními nebo smluvními dokumenty, není pod kontrolou tvůrce produktu s investiční složkou nebo je zavádějící či nepřesné.
(23)
Záležitosti týkající se občanskoprávní odpovědnosti tvůrce produktu s investiční složkou, které nejsou upraveny v tomto nařízení, by se měly řídit použitelným vnitrostátním právem. Soud příslušný rozhodovat o žalobě z občanskoprávní odpovědnosti podané retailovým investorem by měl být určen podle příslušných pravidel mezinárodní příslušnosti.
(24)
Toto nařízení nezavádí schválení umožňující přeshraniční prodej produktů s investiční složkou retailovým investorům nebo jejich přeshraniční uvádění na trh ani nemění případné stávající mechanismy schválení pro přeshraniční prodej produktů s investiční složkou nebo jejich přeshraniční uvádění na trh. Toto nařízení nemění rozdělení úkolů mezi stávající příslušné orgány platné podle dosavadních schvalovacích mechanismů. Příslušné orgány určené členskými státy pro účely tohoto nařízení by proto měly být propojené s orgány příslušnými pro uvádění produktů s investiční složkou na trh podle případného stávajícího schválení. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je produkt s investiční složkou uveden na trh, by měl být odpovědný za dohled nad uvedením tohoto produktu na trh. V případě, že toto nařízení nebude dodrženo, měl by mít příslušný orgán členského státu, ve kterém je produkt s investiční složkou uveden na trh, vždy právo pozastavit jeho uvádění na trh na svém území.
(25)
Pravomoci orgánu EIOPA a příslušných orgánů by měly být doplněny o explicitní mechanismus umožňující zakázat nebo omezit uvádění na trh, distribuci a prodej pojistných produktů s investiční složkou, které vzbuzují vážné obavy o ochranu investorů, řádné fungování a integritu finančních trhů či stabilitu celého finančního systému nebo jeho části, přičemž orgánu EIOPA by měly být svěřeny vhodné pravomoci v oblasti koordinace a zasahování v nouzových situacích. Tyto pravomoci by měly zohledňovat též pravomoci svěřené orgánům ESMA a EBA nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (12), aby bylo zajištěno, že tento intervenční mechanismus může být uplatněn vůči všem investičním produktům bez ohledu na jejich právní formu. Výkon těchto pravomocí příslušnými orgány a ve výjimečných případech orgánem EIOPA by měl podléhat zvláštním podmínkám. V případě, že jsou tyto podmínky splněny, měl by být příslušný orgán či ve výjimečných případech orgán EIOPA schopen preventivně uložit zákaz nebo omezení předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou uveden na trh, distribuován nebo prodán investorům. Tyto pravomoci neznamenají požadavek zavést nebo uplatňovat postup schvalování produktu nebo poskytování příslušné licence ze strany příslušného orgánu nebo orgánu EIOPA a nezbavují tvůrce produktu s investiční složkou odpovědnosti dodržovat veškeré příslušné požadavky tohoto nařízení. Tyto pravomoci by navíc měly být využívány výhradně ve veřejném zájmu a neměly by zakládat občanskoprávní odpovědnost příslušných orgánů.
(26)
Aby mohl retailový investor učinit informované investiční rozhodnutí, měly by být osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, povinny poskytnout sdělení klíčových informací s dostatečným předstihem před uzavřením jakéhokoli obchodu. Tento požadavek by měl platit bez ohledu na místo a formu tohoto obchodu. Pokud se však obchod uskutečňuje pomocí prostředků dálkové komunikace, může být sdělení klíčových informací poskytnuto okamžitě po uzavření obchodu, není-li toto sdělení možné poskytnout předem a retailový investor s tím souhlasí. Mezi osoby, které poskytují poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodávají, patří zprostředkovatelé a samotní tvůrci produktu s investiční složkou, pokud se tito tvůrci produktu s investiční složkou rozhodnou poskytovat o něm poradenství nebo jej prodávat retailovým investorům přímo. Tímto nařízením není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES (13) ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES (14).
(27)
Měla by být stanovena jednotná pravidla s cílem zajistit, aby si osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, mohla zvolit vhodný nosič, na kterém bude sdělení klíčových informací retailovým investorům poskytnuto, přičemž je možné použít elektronickou komunikaci, je-li to vhodné vzhledem k okolnostem obchodu. Retailový investor by však měl mít možnost zvolit si poskytnutí informací na papíře. V zájmu přístupu spotřebitelů k informacím by sdělení klíčových informací mělo být vždy poskytováno bezplatně.
(28)
Pro zajištění důvěry retailových investorů v produkty s investiční složkou a ve finanční trhy obecně by měly být stanoveny požadavky na vhodné vnitřní postupy, které zajistí, že retailoví investoři obdrží v případě stížnosti od tvůrce produktu s investiční složkou věcnou odpověď.
(29)
Vzhledem k tomu, že sdělení klíčových informací týkající se produktů s investiční složkou by měly předkládat subjekty působící v odvětví bankovnictví, pojišťovnictví, cenných papírů a fondů finančních trhů, je nanejvýš důležité zajistit bezproblémovou spolupráci mezi jednotlivými orgány dohledu nad tvůrci produktů s investiční složkou a nad osobami, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, tak aby dané orgány měly jednotný přístup k uplatňování tohoto nařízení.
(30)
V souladu se sdělením Komise z 8. prosince 2010 nazvaném Posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a s cílem zajistit splnění požadavků tohoto nařízení je nutné, aby členské státy učinily nezbytné kroky zajišťující, že z porušení tohoto nařízení vyplynou příslušné správní sankce a opatření. Sankce a opatření by měly být s výjimkou určitých přesně stanovených okolností zveřejňovány s cílem zajistit odrazující účinek sankcí a posílit ochranu investorů formou varování před produkty s investiční složkou nabízenými v rozporu s tímto nařízením.
(31)
Ačkoliv členské státy mohou stanovit pravidla týkající se správních sankcí i trestních sankcí v případě týchž porušení předpisů, nemělo by se od členských států vyžadovat, aby stanovily správní sankce za porušení tohoto nařízení, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo. V souladu s vnitrostátním právem nejsou členské státy povinny uložit správní sankce i trestní sankce za týž protiprávní čin, ale měly by mít možnost tak učinit, pokud to jejich vnitrostátní právo umožňuje. Zachováním trestních sankcí namísto správních sankcí za porušení tohoto nařízení by však neměla být omezena či jinak ovlivněna schopnost příslušných orgánů pro účely tohoto nařízení včas spolupracovat, mít přístup k informacím a vyměňovat si informace s příslušnými orgány v jiných členských státech, a to ani po postoupení daného porušení předpisů příslušným justičním orgánům k trestnímu stíhání.
(32)
V zájmu dosažení cílů tohoto nařízení by měla být pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie přenesena na Komisi, pokud jde o upřesnění postupů pro zjištění, zda se produkt s investiční složkou zaměřuje na konkrétní cíle v environmentální nebo sociální oblasti, a podmínek pro výkon zásahové pravomoci orgánu EIOPA a příslušných orgánů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(33)
Komise by měla přijmout návrhy regulačních technických norem vypracované evropskými orgány dohledu ve společném výboru, pokud jde o prezentaci a obsah sdělení klíčových informací, standardizovaný formát sdělení klíčových informací, metodiku podporující prezentaci rizik a výnosů a pro výpočet nákladů, jakož i podmínky a minimální četnost kontroly informací obsažených ve sdělení klíčových informací a podmínky splnění požadavku poskytovat sdělení klíčových informací retailovým investorům, a to podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010. Komise by měla doplnit technickou práci evropských orgánů dohledu prováděním spotřebitelských testů ohledně prezentace sdělení klíčových informací, jak je navrhnou evropské orgány dohledu.
(34)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (15) upravuje zpracování osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (16) upravuje zpracování osobních údajů prováděné evropskými orgány dohledu podle tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů. Veškeré zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení, jako je výměna nebo přenos osobních údajů příslušnými orgány, by mělo být prováděno v souladu se směrnicí 95/46/ES, a jakákoli výměna nebo přenos informací ze strany evropských orgánů dohledu by měly být prováděny v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
(35)
Přestože subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) představují investiční produkty ve smyslu tohoto nařízení, bylo by vzhledem k tomu, že požadavky na klíčové informace pro investory podle směrnice 2009/65/ES byly zavedeny teprve nedávno, vhodné stanovit pro tyto SKIPCP přechodné období pěti let po vstupu tohoto nařízení v platnost, během něhož by se na ně toto nařízení nevztahovalo. Po uplynutí tohoto přechodného období, a pokud nebude prodlouženo, by se na ně působnost tohoto nařízení rozšířila. Uvedené přechodné období by se mělo rovněž vztahovat na správcovské společnosti, investiční společnosti a osoby poskytující poradenství o podílových jednotkách jiných fondů než SKIPCP nebo tyto podílové jednotky prodávající, pokud členský stát na tyto fondy uplatňuje pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, jak je stanoveno v článcích 78 až 81 směrnice 2009/65/ES.
(36)
Čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost by měl být proveden jeho přezkum s cílem zohlednit vývoj na trhu, jako jsou například vznik nových typů produktů s investiční složkou, vývoj v jiných oblastech právních předpisů Unie a zkušenosti členských států. Tento přezkum by měl rovněž posoudit proveditelnost, náklady a případné přínosy zavedení označení pro sociálně a environmentálně zaměřené investice. Dále by měl tento přezkum posoudit, zda zavedená opatření vedla ke zvýšení porozumění produktům s investiční složkou u průměrných retailových investorů a porovnatelnosti produktů s investiční složkou. Měl by rovněž zvážit, zda je nutné prodloužit přechodné období uplatňované pro SKIPCP nebo některé fondy jiné než SKIPCP, nebo zda by se dalo uvažovat o jiné možnosti právní úpravy těchto fondů. Kromě toho by měl posoudit, zda by s ohledem na potřebu osvědčených standardů ochrany spotřebitele, včetně nástrojů umožňujících porovnávání finančních produktů, mělo být zachováno vynětí produktů z oblasti působnosti tohoto nařízení. Jako součást tohoto přezkumu by Komise měla provést rovněž průzkum trhu a zjistit, zda jsou na trhu k dispozici on-line kalkulačky umožňující retailovým investorům spočítat souhrnné náklady a poplatky spojené s produkty s investiční složkou a zda jsou tyto nástroje k dispozici bezplatně. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu, případně doplněnou legislativními návrhy.
(37)
S ohledem na probíhající práci orgánu EIOPA týkající se požadavků na poskytování informací o produktech penzijního pojištění a vzhledem ke zvláštnostem těchto produktů by Komise měla do čtyř let po vstupu tohoto nařízení v platnost posoudit, zda by mělo být zachováno vyloučení penzijních produktů, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorovi příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod. Při vypracovávání tohoto posouzení by Komise měla zvážit, zda je toto nařízení tím nejlepším legislativním mechanismem pro zajištění zveřejňování informací o penzijních produktech nebo zda by jiné mechanismy pro poskytování informací nebyly vhodnější.
(38)
Aby měli tvůrci produktů s investiční složkou a osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, dostatek času připravit se na praktické uplatňování požadavků tohoto nařízení, měly by jeho požadavky být použitelné až od dvou let po dni jeho vstupu v platnost.
(39)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie.
(40)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zvýšení ochrany retailových investorů a jejich důvěry v produkty s investiční složkou včetně případů přeshraničního prodeje těchto produktů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej z důvodu jeho účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec nezbytný pro dosažení tohoto cíle.
(41)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a vydal své stanovisko (17),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví jednotná pravidla pro formát a obsah sdělení klíčových informací, které vypracují tvůrci produktů s investiční složkou, a pro poskytování sdělení klíčových informací retailovým investorům s cílem umožnit retailovým investorům pochopit hlavní rysy produktu s investiční složkou a rizika s ním spojená.
Článek 2
1. Toto nařízení se vztahuje na tvůrce produktů s investiční složkou a na osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají.
2. Toto nařízení se nevztahuje na tyto produkty:
a)
produkty neživotního pojištění uvedené v příloze I směrnice 2009/138/ES;
b)
smlouvy o životním pojištění, u nichž se pojistné plnění podle smlouvy vyplácí pouze v případě smrti nebo ve vztahu k pracovní neschopnosti způsobené úrazem, nemocí nebo postižením;
c)
vklady jiné než strukturované vklady definované v čl. 4 odst. 1 bodě 43 směrnice 2014/65/EU;
d)
cenné papíry uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) až g) a písm. i) a j) směrnice 2003/71/ES;
e)
penzijní produkty, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorům příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod;
f)
úředně uznané zaměstnanecké penzijní systémy spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (18) nebo směrnice 2009/138/ES;
g)
individuální penzijní produkty, na něž podle vnitrostátních právních předpisů povinně finančně přispívá zaměstnavatel a u nichž si zaměstnavatel ani zaměstnanec nemohou zvolit penzijní produkt ani poskytovatele.
Článek 3
1. Pokud se na tvůrce produktu s investiční složkou, na které se vztahuje toto nařízení, vztahuje rovněž směrnice 2003/71/ES, použije se zároveň toto nařízení i směrnice 2003/71/ES.
2. Pokud se na tvůrce produktu s investiční složkou, na které se vztahuje toto nařízení, vztahuje rovněž směrnice 2009/138/ES, použije se zároveň toto nařízení i směrnice 2009/138/ES.
Článek 4
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„strukturovaným retailovým investičním produktem“ (PRIP) investice, včetně nástrojů vydávaných zvláštními účelovými jednotkami podle čl. 13 bodu 26 směrnice 2009/138/ES a sekuritizačními účelovými subjekty podle čl. 4 odst. 1 písm. an) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (19), u níž bez ohledu na právní formu investice podléhá částka, která má být retailovému investorovi vyplacena, výkyvům v důsledku expozice vůči referenčním hodnotám nebo výkonnosti jednoho nebo více aktiv, která retailový investor přímo nezakoupil;
2)
„pojistným produktem s investiční složkou“ pojistný produkt, který nabízí určitou hodnotu odkupného nebo hodnotu v době splatnosti, jež je zcela nebo zčásti vystavena, přímo či nepřímo, tržním výkyvům;
3)
„produktem s investiční složkou“ produkt, který je alespoň jedním z těchto produktů:
a)
strukturovaný retailový investiční produkt;
b)
pojistný produkt s investiční složkou;
4)
„tvůrcem produktu s investiční složkou“:
a)
jakýkoli subjekt, který vytvoří produkt s investiční složkou;
b)
jakýkoli subjekt, který provádí změny stávajícího produktu s investiční složkou, mimo jiné tím, že mění jeho profil rizik a výnosů nebo náklady spojené s investicí do tohoto produktu;
5)
„osobou, která prodává produkt s investiční složkou“, osoba, která retailovému investorovi nabízí nebo s ním uzavírá smlouvu o produktu s investiční složkou;
6)
„retailovým investorem“:
a)
neprofesionální zákazník ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 11 směrnice 2014/65/EU;
b)
zákazník ve smyslu směrnice 2002/92/ES, pokud jej nelze považovat za profesionálního zákazníka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 10 směrnice 2014/65/EU;
7)
„trvalým nosičem“ trvalý nosič ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. m) směrnice 2009/65/ES;
8)
„příslušnými orgány“ vnitrostátní orgány určené členským státem k vykonávání dohledu nad plněním požadavků, které toto nařízení ukládá tvůrcům produktů s investiční složkou a osobám, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají.
KAPITOLA II
SDĚLENÍ KLÍČOVÝCH INFORMACÍ
ODDÍL I
Vypracování sdělení klíčových informací
Článek 5
1. Předtím, než se produkt s investiční složkou začne nabízet retailovým investorům, vypracuje pro něj jeho tvůrce sdělení klíčových informací v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení a toto sdělení zveřejní na svých internetových stránkách.
2. Členské státy mohou požadovat, aby tvůrce produktu s investiční složkou nebo osoba, která prodává produkt s investiční složkou, sdělení klíčových informací předem poskytli příslušnému orgánu pro produkty s investiční složkou uváděné na trh v dotyčném členském státě.
ODDÍL II
Forma a obsah sdělení klíčových informací
Článek 6
1. Informace ve sdělení klíčových informací představují předsmluvní informace. Musí být přesné, pravdivé a jasné a nesmějí být zavádějící. Sdělení musí poskytovat klíčové informace a musí být v souladu s veškerými závaznými smluvními dokumenty, s relevantními částmi nabídek a s podmínkami produktu s investiční složkou.
2. Sdělení klíčových informací musí být samostatný dokument zřetelně oddělený od propagačních materiálů. Nesmí obsahovat odkazy na propagační materiály. Může obsahovat odkazy na jiné dokumenty, případně včetně prospektu, ale pouze pokud takový odkaz souvisí s informacemi, které podle tohoto nařízení musí být ve sdělení klíčových informací obsaženy.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku, pokud produkt s investiční složkou nabízí retailovému investorovi takovou škálu možností investování, že informace požadované podle čl. 8 odst. 3 o každé z možností podkladových investic nelze všechny poskytnout v jediném, stručném a samostatném dokumentu, musí sdělení klíčových informací obsahovat alespoň obecný popis možností podkladových investic a uvést, kde a jak lze získat podrobnější předsmluvní informační dokumentaci týkající se investičních produktů, o něž se uvedené možnosti podkladových investic opírají.
4. Sdělení klíčových informací musí být vypracováno jako krátký a stručný dokument, který po vytištění pro lepší porovnatelnost nepřesahuje tři strany velikosti A4. Tento dokument musí být:
a)
prezentován a uspořádán tak, aby se snadno četl, přičemž je použito písmo čitelné velikosti;
b)
zaměřen na klíčové informace, které retailoví investoři potřebují;
c)
jasně formulován a napsán jazykem a stylem, jež usnadňují pochopení informací, přičemž především používá jazyk, který je jasný, stručný a srozumitelný.
5. Pokud jsou ve sdělení klíčových informací použity barvy, nesmí se srozumitelnost informací zhoršit, je-li sdělení klíčových informací vytištěno nebo kopírováno černobíle.
6. Pokud je ve sdělení klíčových informací použita značka nebo logo tvůrce produktu s investiční složkou nebo skupiny, jíž je tento tvůrce členem, nesmí odvádět pozornost retailového investora od informací, které jsou ve sdělení uvedeny, ani zakrývat text.
Článek 7
1. Sdělení klíčových informací musí být sepsáno v úředních jazycích nebo v jednom z úředních jazyků používaných v té části členského státu, kde je produkt s investiční složkou distribuován, nebo v jiném jazyce, který příslušné orgány tohoto členského státu akceptují; v případě, že bylo sepsáno v jiném jazyce, musí být do jednoho z uvedených jazyků přeloženo.
Tento překlad musí věrně a přesně zachycovat obsah původního sdělení klíčových informací.
2. Je-li produkt s investiční složkou v členském státě propagován pomocí propagačních dokumentů sepsaných v jednom nebo více úředních jazycích tohoto členského státu, musí být sdělení klíčových informací sepsáno alespoň v odpovídajících úředních jazycích.
Článek 8
1. Název „Sdělení klíčových informací“ musí být viditelným písmem umístěn v horní části první strany sdělení klíčových informací.
Sdělení klíčových informací musí být uspořádáno v pořadí uvedeném v odstavcích 2 a 3.
2. Přímo pod názvem sdělení klíčových informací musí být umístěna vysvětlivka. Tato vysvětlivka zní:
„V tomto sdělení naleznete klíčové informace o tomto investičním produktu. Nejedná se o propagační materiál. Poskytnutí těchto informací vyžaduje zákon, aby Vám pomohlo porozumět podstatě, rizikům, nákladům, možným výnosům a ztrátám spojeným s tímto produktem a porovnat jej s jinými produkty.“
3. Sdělení klíčových informací musí obsahovat tyto informace:
a)
na začátku sdělení název produktu s investiční složkou, totožnost tvůrce produktu s investiční složkou a jeho kontaktní údaje, informace o příslušném orgánu tvůrce produktu s investiční složkou a datum vypracování sdělení;
b)
tam, kde je potřeba, upozornění týkající se srozumitelnosti v tomto znění: „Produkt, o jehož koupi uvažujete, je složitý a může být obtížně srozumitelný.“;
c)
v oddíle nazvaném „O jaký produkt se jedná?“ podstatu a hlavní rysy daného produktu s investiční složkou včetně:
i)
typu produktu s investiční složkou;
ii)
cílů tohoto produktu a prostředků k jejich dosažení, zejména pak toho, zda je cílů dosahováno přímou nebo nepřímou expozicí vůči aktivům z podkladových investic, včetně popisu příslušných podkladových nástrojů nebo referenčních hodnot s uvedením trhů, do kterých produkt s investiční složkou investuje, včetně případných konkrétních environmentálních nebo sociálních cílů, na něž se produkt zaměřuje, jakož i způsob stanovení návratnosti;
iii)
popisu typu retailového investora, jemuž má být produkt s investiční složkou nabízen, zejména pokud jde o investiční horizont a schopnost nést investiční ztráty;
iv)
údajů o pojistných plněních v případě, že je produkt s investiční složkou nabízí, včetně okolností, které právo na pojistná plnění zakládají;
v)
doby trvání produktu s investiční složkou, pokud je známa;
d)
v oddíle nazvaném „Jaká podstupuji rizika a jakého výnosu bych mohl dosáhnout?“ stručný popis profilu rizik a výnosů zahrnující mimo jiné tyto údaje:
i)
souhrnný ukazatel rizik doplněný o slovní vysvětlení tohoto ukazatele, jeho hlavní omezení a slovní vysvětlení rizik, která mají pro produkt s investiční složkou zásadní význam, avšak nejsou souhrnným ukazatelem rizik náležitě zachycena;
ii)
maximální možná ztráta investovaného kapitálu včetně informací o tom, zda:
-
retailový investor může ztratit veškerý investovaný kapitál nebo
-
retailový investor kromě kapitálu investovaného do produktu s investiční složkou nese riziko vzniku dalších finančních závazků nebo povinností, včetně podmíněných závazků,
-
je-li to relevantní, zda produkt s investiční složkou zahrnuje ochranu kapitálu proti tržnímu riziku a podrobnosti o tom, na co se tato ochrana vztahuje a jaká jsou její omezení, zejména pokud jde o časový aspekt jejího použití;
iii)
příslušné scénáře výkonnosti a předpoklady použité k jejich vypracování;
iv)
je-li to relevantní, podmínky návratnosti pro retailové investory nebo stanovené hranice výkonnosti;
v)
prohlášení o tom, že daňové předpisy domovského členského státu retailového investora mohou ovlivnit skutečnou výši vyplácené částky;
e)
v oddíle nazvaném „Co se stane, když [název tvůrce produktu s investiční složkou] není schopen uskutečnit výplatu?“ stručný popis toho, zda se na příslušnou ztrátu vztahuje systém odškodnění nebo záruk pro investory, a pokud ano, o jaký systém se jedná, jaké je jméno ručitele a na která rizika se systém vztahuje a která jsou vyloučena;
f)
v oddíle nazvaném „S jakými náklady je investice spojena?“ náklady spojené s investicí do produktu s investiční složkou, zahrnující přímé i nepřímé náklady retailového investora včetně jednorázových a opakovaných nákladů, vyjádřené pomocí souhrnných ukazatelů těchto nákladů, a pro zajištění porovnatelnosti celkové souhrnné náklady vyjádřené peněžně i procentně, aby byl ilustrován souhrnný dopad celkových nákladů na investici;
Ve sdělení klíčových informací musí být jasně uvedeno, že poradci, distributoři a všechny ostatní osoby, které poskytují poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodávají, poskytnou podrobné informace o veškerých nákladech spojených s distribucí, jež nebyly zahrnuty do výše uvedených nákladů, tak aby umožnili retailovému investorovi pochopit kumulativní účinek souhrnných nákladů na návratnost investice;
g)
v oddíle nazvaném „Jak dlouho bych měl investici držet? Mohu si peníze vybrat předčasně?“ informace o tom:
i)
zda se u daného produktu s investiční složkou případně poskytuje lhůta na rozmyšlenou nebo lhůta pro zrušení;
ii)
jaká je doporučená a případně požadovaná minimální doba držení;
iii)
jaké jsou možnosti a podmínky zrušení investice před její splatností, včetně všech použitelných poplatků a pokut, s ohledem na profil rizik a výnosů daného produktu s investiční složkou a vývoj na trhu, na který se zaměřuje;
iv)
jaké jsou možné důsledky odprodeje před uplynutím stanovené doby investice nebo doporučené doby držení, jako jsou ztráta ochrany kapitálu nebo nutnost úhrady dodatečných podmíněných poplatků;
h)
v oddíle nazvaném „Jakým způsobem mohu podat stížnost?“ informace o tom, jakým způsobem a ke komu může retailový investor podat stížnost ohledně daného produktu nebo ohledně jednání tvůrce produktu s investiční složkou či osoby, která poskytuje poradenství o tomto produktu nebo tento produkt prodává;
i)
v oddíle nazvaném „Jiné relevantní informace“ stručné uvedení všech dalších informačních dokumentů, které mají být retailovému investorovi poskytnuty v předsmluvní nebo posmluvní fázi, s výjimkou všech propagačních materiálů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, které upřesní postupy pro zjištění, zda se produkt s investiční složkou zaměřuje na konkrétní cíle v environmentální nebo sociální oblasti.
5. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve Společném výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „společný výbor“) návrhy regulačních technických norem upřesňující:
a)
podrobnosti týkající se prezentace a obsahu jednotlivých informací podle odstavce 3;
b)
metodiku podporující prezentaci rizik a výnosů podle odst. 3 písm. d) bodů i) a iii) a
c)
metodiku pro výpočet nákladů, včetně konkrétních souhrnných ukazatelů, jak je uvedeno v odst. 3 písm. f).
Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem evropské orgány dohledu zohlední jednotlivé druhy produktů s investiční složkou, rozdíly mezi nimi, schopnosti retailových investorů a charakteristiky produktů s investiční složkou umožňující retailovému investorovi výběr z různých podkladových investic nebo jiných obměn daného produktu včetně případů, kdy lze tuto volbu provést v různých okamžicích nebo ji v budoucnu změnit.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. března 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 9
Propagační materiály obsahující konkrétní informace o produktu s investiční složkou nesmějí obsahovat tvrzení, která jsou v rozporu s informacemi uvedenými ve sdělení klíčových informací nebo snižují jeho význam. V propagačních materiálech musí být uvedeno, že sdělení klíčových informací je k dispozici a jak a kde je možné ho získat, včetně adresy internetových stránek tvůrce daného produktu s investiční složkou.
Článek 10
1. Tvůrce produktu s investiční složkou podrobuje informace obsažené ve sdělení klíčových informací pravidelné kontrole, a pokud z této kontroly vyplyne potřeba změny, sdělení klíčových informací upraví. Upravenou verzi sdělení klíčových informací neprodleně zpřístupní.
2. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem upřesňující:
a)
podmínky kontroly informací obsažených ve sdělení klíčových informací;
b)
podmínky, za kterých je nutno sdělení klíčových informací upravit;
c)
konkrétní podmínky, za kterých je nutno zkontrolovat informace obsažené ve sdělení klíčových informací nebo upravit sdělení klíčových informací v případě, že produkt s investiční složkou není retailovým investorům k dispozici nepřetržitě;
d)
okolnosti, za kterých mají být retailoví investoři informováni o upraveném sdělení klíčových informací o produktu s investiční složkou, který zakoupili, jakož i prostředky, jimiž mají být informováni.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 11
1. Tvůrci produktu s investiční složkou nevzniká občanskoprávní odpovědnost na základě pouhého sdělení klíčových informací včetně jeho případného překladu, pokud není zavádějící, nepřesné nebo v rozporu s příslušnými částmi právně závazných předsmluvních a smluvních dokumentů nebo s požadavky stanovenými v článku 8.
2. Retailový investor, který prokazatelně utrpí ztrátu v důsledku toho, že při investování do produktu s investiční složkou, k němuž bylo sdělení klíčových informací vytvořeno, spoléhal na toto sdělení, jak je uvedeno v odstavci 1, může v souladu s vnitrostátním právem požadovat od tvůrce produktu s investiční složkou náhradu škody za utrpěnou ztrátu.
3. Pojmy jako „škoda“ nebo „ztráta“ uvedené v odstavci 2, které nejsou vymezeny, se vykládají a uplatňují v souladu s použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými pravidly mezinárodního práva soukromého.
4. Tento článek nevylučuje další nároky z občanskoprávní odpovědnosti v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
5. Povinnosti vyplývající z tohoto článku nelze smluvně omezit ani vyloučit.
Článek 12
Týká-li se sdělení klíčových informací pojistné smlouvy, má pojišťovna povinnosti podle tohoto nařízení pouze vůči pojistníkovi, a nikoli vůči osobě oprávněné z pojistné smlouvy.
ODDÍL III
Poskytnutí sdělení klíčových informací
Článek 13
1. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne retailovým investorům sdělení klíčových informací v dostatečném předstihu předtím, než se pro ně jakákoli smlouva nebo nabídka týkající se daného produktu s investiční složkou stane závaznou.
2. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, může vyhovět požadavkům odstavce 1 tím, že poskytne sdělení klíčových informací osobě písemně zmocněné přijímat investiční rozhodnutí jménem retailového investora ve vztahu k obchodům uzavíraným v rámci daného písemného zmocnění.
3. Odchylně od odstavce 1 a s výhradou čl. 3 odst. 1 a odst. 3 písm. a) a článku 6 směrnice 2002/65/ES může osoba, která prodává produkt s investiční složkou, sdělení klíčových informací retailovému investorovi poskytnout bez zbytečného odkladu až po uzavření obchodu, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
retailový investor se z vlastního podnětu rozhodne kontaktovat osobu, která produkt s investiční složkou prodává, a uzavřít obchod pomocí prostředků dálkové komunikace;
b)
sdělení klíčových informací nelze poskytnout v souladu s odstavcem 1 tohoto článku;
c)
osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, retailového investora informovala, že sdělení klíčových informací nelze poskytnout, a jasně mu sdělila, že retailový investor může obchod odložit s cílem obdržet a přečíst si sdělení klíčových informací před uzavřením obchodu;
d)
retailový investor souhlasí s tím, že sdělení klíčových informací obdrží bez zbytečného odkladu po uzavření obchodu, spíše než aby obchod odložil s cílem obdržet toto sdělení předem.
4. Pokud je jménem retailového investora provedeno několik po sobě následujících obchodů týkajících se téhož produktu s investiční složkou v souladu s pokyny, které tento retailový investor zadal osobě, jež daný produkt prodává, před prvním obchodem, vztahuje se povinnost poskytnout sdělení klíčových informací podle odstavce 1 pouze na první obchod a na první obchod provedený poté, co bylo sdělení klíčových informací upraveno podle článku 10.
5. S cílem zajistit jednotné uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem upřesňující podmínky pro splnění požadavků na poskytnutí sdělení klíčových informací podle odstavce 1.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 14
1. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne sdělení klíčových informací retailovým investorům bezplatně.
2. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne sdělení klíčových informací retailovému investorovi na jednom z těchto nosičů:
a)
na papíře, což by měla být standardní varianta v případě, že je daný produkt nabízen při osobním jednání, nepřeje-li si retailový investor jinak;
b)
na jiném trvalém nosiči než na papíře, pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 4; nebo
c)
prostřednictvím internetových stránek, pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 5.
3. Pokud je sdělení klíčových informací poskytnuto na jiném trvalém nosiči než na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek, retailovým investorům se na vyžádání bezplatně poskytne papírová kopie. Retailoví investoři musí být informováni o právu vyžádat si bezplatnou papírovou kopii.
4. Sdělení klíčových informací lze poskytnout na jiném trvalém nosiči než na papíře, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
užití trvalého nosiče je vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem a
b)
retailový investor měl možnost zvolit si informace na papíře nebo na trvalém nosiči a prokazatelně si zvolil druhou možnost.
5. Sdělení klíčových informací může být poskytnuto prostřednictvím internetových stránek, které nesplňují definici trvalého nosiče, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
poskytnutí sdělení klíčových informací prostřednictvím internetových stránek je vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem;
b)
retailový investor měl možnost zvolit si informace poskytnutou na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek a prokazatelně si zvolil druhou možnost;
c)
retailový investor byl elektronickou cestou nebo písemně informován o adrese internetových stránek a o místě na internetových stránkách, kde lze sdělení klíčových informací nalézt;
d)
sdělení klíčových informací je na těchto internetových stránkách přístupné po tak dlouhou dobu, jakou retailový investor může potřebovat k tomu, aby si je prohlédl, a lze je stáhnout a uložit na trvalý nosič.
Pokud bylo sdělení klíčových informací upraveno podle článku 10, musí být retailovému investorovi na požádání rovněž poskytnuty jeho předchozí verze.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 platí, že poskytnutí informací na trvalém nosiči jiném než na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek se považuje za vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem, jestliže má retailový investor prokazatelně pravidelný přístup na internet. Za důkaz se považuje e-mailová adresa, kterou retailový investor poskytl pro účely uskutečnění daného obchodu.
KAPITOLA III
SLEDOVÁNÍ TRHU A PRAVOMOCI K ZÁSAHŮM DO PRODUKTU
Článek 15
1. V souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 sleduje EIOPA trh s pojistnými produkty s investiční složkou, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v Unii.
2. Příslušné orgány sledují trh s pojistnými produkty s investiční složkou, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v jejich členském státě nebo z jejich členského státu.
Článek 16
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1094/2010 může EIOPA, pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, v Unii dočasně zakázat nebo omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej některých pojistných produktů s investiční složkou nebo pojistných produktů s investiční složkou s určitými stanovenými rysy nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky pojišťovny nebo zajišťovny.
Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených orgánem EIOPA nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
2. EIOPA přijme rozhodnutí podle odstavce 1 pouze v případě, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
navržené opatření řeší významnou obavu o ochranu investorů či hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části;
b)
hrozbu neřeší regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na příslušný pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost;
c)
příslušný orgán nebo příslušné orgány nepřijaly opatření k řešení dané hrozby nebo přijatá opatření na tuto hrozbu nereagují dostatečně.
Jsou-li podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může EIOPA preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou nabízen a prodáván investorům.
3. Při přijímání opatření podle tohoto článku EIOPA zajistí, aby dané opatření:
a)
nemělo škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů nebo na investory, který by nebyl úměrný přínosu opatření, ani
b)
nevytvářelo riziko regulatorní arbitráže.
Pokud příslušný orgán nebo příslušné orgány přijaly opatření podle článku 17, může orgán EIOPA přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku, aniž by vydával stanovisko stanovené v článku 18.
4. Než EIOPA rozhodne o přijetí jakéhokoli opatření podle tohoto článku, oznámí opatření, které navrhuje, příslušným orgánům.
5. EIOPA uveřejní na svých internetových stránkách oznámení o každém rozhodnutí přijmout jakékoli opatření podle tohoto článku. Oznámení uvádí podrobnosti zákazu nebo omezení a okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné poté, co opatření nabudou účinku.
6. EIOPA přezkoumává zákaz nebo omezení uložené podle odstavce 1 v přiměřených odstupech, nejméně však každé tři měsíce. Nejsou-li po uplynutí uvedené tříměsíční lhůty zákaz nebo omezení obnoveny, jejich platnost skončí.
7. Opatření přijaté orgánem EIOPA podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán.
8. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, jimiž vymezí kritéria a faktory, které EIOPA zohlední při určování toho, zda se objevila významná obava o ochranu investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti pojistného produktu s investiční složkou a vztah k typu investora, jemuž je nabízen a prodáván;
b)
objem či předpokládaná hodnota pojistného produktu s investiční složkou;
c)
míra inovace pojistného produktu s investiční složkou, činnosti či praktiky a
d)
finanční páka, kterou produkt či praktika poskytují.
Článek 17
1. Příslušný orgán může ve svém členském státě nebo ze svého členského státu zakázat či omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej pojistných produktů s investiční složkou nebo pojistných produktů s investiční složkou s určitými stanovenými rysy nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky pojišťovny nebo zajišťovny.
2. Příslušný orgán může přijmout opatření uvedené v odstavci 1, pokud má přiměřené důvody se domnívat, že:
a)
pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktika vzbuzuje významné obavy o ochranu investorů či představuje hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě;
b)
stávající regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktiku dostatečně neřeší rizika uvedená v písmeni a) a problém by lépe neřešil ani zdokonalený dohled či vynucování stávajících požadavků;
c)
opatření je přiměřené s ohledem na povahu zjištěných rizik, úroveň sofistikovanosti dotčených investorů nebo účastníků trhu a pravděpodobný účinek opatření na investory či účastníky trhu, kteří mohou držet nebo využívat pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktiku nebo z nich mít prospěch;
d)
příslušný orgán řádně konzultoval s příslušnými orgány v jiných členských státech, kterých by se opatření mohlo významně dotknout, a
e)
opatření nemá diskriminační účinek na služby nebo činnosti poskytované z jiného členského státu.
V případě, že jsou podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může příslušný orgán preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou nabízen a prodáván investorům. Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
3. Příslušný orgán neuloží zákaz či omezení podle tohoto článku, pokud nejméně jeden měsíc předtím, než má dané opatření nabýt účinku, všem ostatním zapojeným příslušným orgánům a orgánu EIOPA písemně nebo jiným prostředkem dohodnutým mezi orgány neoznámil údaje o:
a)
pojistném produktu s investiční složkou nebo činnosti či praktice, kterých se navrhované opatření týká;
b)
přesné povaze navrhovaného zákazu nebo omezení a o tom, kdy má nabýt účinku, a
c)
důkazech, na kterých založil své rozhodnutí a podle kterých je přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2.
4. Ve výjimečných případech, kdy se příslušný orgán domnívá, že je nutné urychleně přijmout opatření podle tohoto článku, aby se zabránilo poškození způsobenému těmito pojistnými produkty s investiční složkou, činnostmi nebo praktikami uvedenými v odstavci 1, může příslušný orgán přijmout přechodné opatření s písemným oznámením všem ostatním příslušným orgánům a orgánu EIOPA předaným nejpozději 24 hodin předtím, než má dané opatření nabýt účinku, za předpokladu, že jsou splněna všechna kritéria tohoto článku a dojde se kromě toho jednoznačně k závěru, že oznámení jeden měsíc předem by danou obavu či hrozbu odpovídajícím způsobem nevyřešilo. Příslušný orgán nepřijímá přechodná opatření s platností delší než tři měsíce.
5. Příslušný orgán na svých internetových stránkách uveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit zákaz nebo omezení podle odstavce 1. Oznámení uvádí podrobnosti zákazu nebo omezení, okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku, a důkazy, podle nichž je orgán přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné po uveřejnění oznámení.
6. Příslušný orgán zákaz nebo omezení zruší, pokud podmínky uvedené v odstavci 2 pominou.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, jimiž vymezí kritéria a faktory, které příslušný orgán zohlední při určování toho, zda se objevila významná obava o ochranu investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti pojistného produktu s investiční složkou a vztah k typu investora, jemuž je nabízen nebo prodáván;
b)
míra inovace pojistného produktu s investiční složkou, činnosti či praktiky;
c)
finanční páka, kterou produkt či praktika poskytují;
d)
v souvislosti s řádným fungováním a integritou finančních trhů objem či předpokládaná hodnota pojistného produktu s investiční složkou.
Článek 18
1. EIOPA usnadňuje a koordinuje opatření přijímaná příslušnými orgány podle článku 17. Zejména zajistí, aby opatření přijatá příslušným orgánem byla odůvodněná a přiměřená a aby příslušné orgány zaujímaly, je-li to vhodné, konzistentní přístup.
2. Poté, co obdrží oznámení podle článku 17 o opatření, které má být uloženo podle uvedeného článku, přijme EIOPA stanovisko, v němž uvede, zda se domnívá, že jsou zákaz či omezení odůvodněné a přiměřené. Jestliže se domnívá, že je pro řešení rizika nutné, aby opatření přijaly i další příslušné orgány, uvede to ve svém stanovisku. Stanovisko zveřejní na svých internetových stránkách.
3. Pokud příslušný orgán navrhne přijetí nebo přijme opatření v rozporu se stanoviskem orgánu EIOPA podle odstavce 2 nebo odmítne přijmout opatření v rozporu s takovým stanoviskem, ihned na svých internetových stránkách zveřejní oznámení s úplným vysvětlením důvodů, které jej k tomu vedou.
KAPITOLA IV
VYŘIZOVÁNÍ STÍŽNOSTÍ, ZJEDNÁVÁNÍ NÁPRAVY, SPOLUPRÁCE A DOHLED
Článek 19
Tvůrce produktu s investiční složkou a osoba, která o takovém produktu poskytuje poradenství nebo takový produkt prodává, zavedou vhodné postupy a opatření zajišťující, aby:
a)
retailoví investoři mohli účinným způsobem podat stížnost vůči tvůrci produktu s investiční složkou;
b)
retailoví investoři, kteří podali stížnost týkající se sdělení klíčových informací, obdrželi řádně a včas věcnou odpověď a
c)
retailoví investoři měli k dispozici účinné postupy zjednání nápravy též v případě přeshraničních sporů, zejména nachází-li se tvůrce produktu s investiční složkou v jiném členském státě nebo ve třetí zemi.
Článek 20
1. Pro účely uplatňování tohoto nařízení příslušné orgány vzájemně spolupracují a bez zbytečného prodlení si poskytují informace, které jsou relevantní pro plnění jejich povinností podle tohoto nařízení a využívání jejich pravomocí.
2. Příslušné orgány mají v souladu s vnitrostátním právem veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro plnění jejich úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 21
1. Členské státy použijí na zpracování osobních údajů prováděné v daném členském státě podle tohoto nařízení směrnici 95/46/ES.
2. Na zpracování osobních údajů, které provádějí evropské orgány dohledu, se použije nařízení (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA V
SPRÁVNÍ SANKCE A JINÁ OPATŘENÍ
Článek 22
1. Aniž jsou dotčeny dohledové pravomoci příslušných orgánů a právo členských států stanovit a ukládat trestní sankce, stanoví členské státy pravidla pro ukládání přiměřených správních sankcí a opatření použitelných v situacích představujících porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Tyto sankce a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy se mohou rozhodnout, že nestanoví pravidla pro správní sankce podle prvního pododstavce v případě porušení předpisů, na která se podle jejich vnitrostátního trestního práva vztahují trestní sankce.
Do 31. prosince 2016 oznámí členské státy pravidla uvedená v prvním pododstavci Komisi a společnému výboru. Neprodleně také Komisi a společnému výboru oznámí všechny jejich následné změny.
2. Při výkonu svých pravomocí uvedených v článku 24 příslušné orgány úzce spolupracují, aby zajistily, že správní sankce a opatření povedou k výsledkům sledovaným tímto nařízením, a koordinují svůj postup, aby se zabránilo jakémukoli zdvojování a překrývání při uplatňování správních sankcí a opatření v přeshraničních případech.
Článek 23
Příslušné orgány vykonávají své pravomoci ukládat sankce v souladu s tímto nařízením a vnitrostátním právem kterýmkoli z níže uvedených způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
v rámci vlastní odpovědnosti přenesením na jiné orgány;
d)
podáním návrhu příslušným justičním orgánům.
Článek 24
1. Tento článek se použije na porušení čl. 5 odst. 1, článků 6 a 7, čl. 8 odst. 1 až 3, článku 9, čl. 10 odst. 1, čl. 13 odst. 1, 3 a 4 a článků 14 a 19.
2. Příslušné orgány musí mít pravomoc ukládat v souladu s vnitrostátním právem alespoň tyto správní sankce a opatření:
a)
příkaz zakazující uvádění produktu s investiční složkou na trh;
b)
příkaz pozastavující uvádění produktu s investiční složkou na trh;
c)
veřejné upozornění, v němž je uvedena osoba odpovědná za porušení předpisů a povaha daného porušení;
d)
příkaz zakazující poskytování sdělení klíčových informací, které není v souladu s požadavky článků 6, 7, 8 nebo 10, a požadující vydání nové verze sdělení klíčových informací;
e)
správní pokuty v minimální výši:
i)
v případě právnické osoby:
-
až 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 30. prosince 2014, nebo až 3 % z celkového ročního obratu právnické osoby určeného podle poslední dostupné účetní závěrky schválené vedoucím orgánem nebo
-
až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení předpisů nebo výše ztráty, které se dotyčná osoba porušením předpisů vyhnula, pokud je lze stanovit;
ii)
v případě fyzické osoby:
-
až 700 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 30. prosinci 2014 nebo
-
až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení předpisů nebo dvojnásobku výše ztráty, které se dotyčná osoba porušením předpisů vyhnula, pokud je lze stanovit.
Je-li právnická osoba uvedená v písm. e) bodě i) prvního pododstavce mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (20), je příslušným celkovým obratem celkový roční obrat nebo odpovídající druh příjmů podle příslušných právních předpisů Unie týkajících se účetnictví vyplývající z poslední dostupné konsolidované účetní závěrky schválené vedoucím orgánem vrcholného mateřského podniku.
3. Členské státy mohou stanovit další sankce nebo opatření a vyšší úrovně správních pokut, než jsou stanoveny v tomto nařízení.
4. Pokud příslušné orgány uloží jednu nebo více správních sankcí nebo opatření v souladu s odstavcem 2, musí mít tyto příslušné orgány pravomoc vydat přímé sdělení dotyčnému retailovému investorovi, které obsahuje informace o správních opatřeních nebo správních sankcích a o tom, kde lze podat stížnost nebo uplatnit žádost o zjednání nápravy, nebo pravomoc požadovat, aby takové sdělení vydal tvůrce produktu s investiční složkou nebo osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává.
Článek 25
Příslušné orgány uplatňují správní sankce a opatření uvedené v čl. 24 odst. 2 s přihlédnutím ke všem relevantním okolnostem, včetně tam, kde je to vhodné:
a)
závažnosti a délky trvání porušení předpisů;
b)
míry odpovědnosti osoby odpovědné za porušení předpisů;
c)
dopadu porušení předpisů na zájmy retailových investorů;
d)
míry spolupráce osoby odpovědné za porušení předpisů;
e)
případných dřívějších případů porušení předpisů osobu odpovědnou za porušení předpisů;
f)
opatření přijatých následně osobou odpovědnou za porušení předpisů, aby se zabránilo jeho opakování.
Článek 26
Na rozhodnutí o uložení sankcí a opatření přijatá podle tohoto nařízení se vztahuje právo podat opravný prostředek.
Článek 27
1. Pokud příslušný orgán zveřejní správní sankce nebo opatření, oznámí je současně příslušnému evropskému orgánu dohledu.
2. Příslušný orgán poskytne ročně příslušnému evropskému orgánu dohledu souhrnné informace o všech správních sankcích a opatřeních uložených v souladu s článkem 22 a s čl. 24 odst. 2.
3. Evropské orgány dohledu informace uvedené v tomto článku zveřejní ve svých výročních zprávách.
Článek 28
1. Příslušné orgány zavedou účinné mechanismy, které umožní, aby jim byly hlášeny skutečné nebo potenciální případy porušení tohoto nařízení.
2. Mechanismy uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň:
a)
zvláštní postupy pro přijímání hlášení o skutečných nebo potenciálních případech porušení předpisů a jejich následné vyřízení;
b)
vhodnou ochranu pro zaměstnance, kteří nahlásí případy porušení předpisů, k nimž došlo u jejich zaměstnavatele, přinejmenším před odvetou, diskriminací a dalšími druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu totožnosti osoby, která případy porušení předpisů ohlásí, i fyzické osoby, která je za porušení předpisů údajně odpovědná, ve všech fázích postupů s výjimkou případů, kdy je toto zveřejnění vyžadováno vnitrostátním právem v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
3. Členské státy mohou stanovit, že příslušné orgány zavedou i další mechanismy podle vnitrostátního práva.
4. Členské státy mohou požadovat, aby zaměstnavatelé zabývající se činnostmi, které jsou regulovány pro účely finančních služeb, zavedli vhodné postupy, které jejich zaměstnancům umožní hlásit skutečné či potenciální případy porušení předpisů interně zvláštní, nezávislou a samostatnou cestou.
Článek 29
1. Pravomocné rozhodnutí o uložení správní sankce nebo opatření za porušení předpisů uvedená v čl. 24 odst. 1 zveřejní příslušné orgány na svých oficiálních internetových stránkách bez zbytečného odkladu poté, co byla o tomto rozhodnutí vyrozuměna osoba, jíž byly sankce nebo opatření uloženy.
Zveřejní se přinejmenším tyto informace:
a)
druh a povaha porušení předpisů;
b)
totožnost odpovědných osob.
Tato povinnost se nevztahuje na rozhodnutí ukládající opatření vyšetřovací povahy.
Pokud však má příslušný orgán na základě individuálního posouzení přiměřenosti zveřejnění totožnosti právnických osob nebo totožnosti či osobních údajů fyzických osob za to, že by zveřejnění těchto údajů bylo nepřiměřené, nebo pokud by toto zveřejnění ohrozilo stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, příslušné orgány:
a)
zveřejnění rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření odloží, dokud důvody pro nezveřejnění nepominou;
b)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření zveřejní anonymně a způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, pokud toto anonymní zveřejnění zajistí skutečnou ochranu dotyčných osobních údajů, nebo
c)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření nezveřejní, pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a b) dostatečně nezajišťují:
i)
že nebude ohrožena stabilita finančních trhů;
ii)
přiměřenost zveřejnění takových rozhodnutí s ohledem na opatření považovaná za méně významná.
2. Příslušné orgány informují evropské orgány dohledu o všech uložených správních sankcích nebo opatřeních, které nebyly zveřejněny v souladu s odst. 1 třetím pododstavcem písm. c), včetně opravných prostředků podaných proti nim a jejich výsledku.
V případě rozhodnutí zveřejnit sankci nebo opatření anonymně může být zveřejnění příslušných údajů o přiměřenou dobu odloženo, pokud se předpokládá, že důvody pro anonymní zveřejnění po uplynutí této doby pominou.
3. Pokud vnitrostátní právo stanoví, že rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření, proti němuž byl podán opravný prostředek k příslušnému soudnímu či jinému orgánu, má být zveřejněno, příslušné orgány takovou informaci a veškeré následné informace o výsledku tohoto opravného prostředku rovněž bez zbytečného odkladu uveřejní na svých oficiálních internetových stránkách. Zveřejněno navíc musí být jakékoli rozhodnutí, kterým se ruší dříve zveřejněné rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
4. Příslušné orgány zajistí, aby jakékoli zveřejnění v souladu s tímto článkem na jejich oficiálních internetových stránkách zůstalo po dobu nejméně pěti let od zveřejnění. Osobní údaje, jež taková zveřejněná informace obsahuje, jsou na oficiálních internetových stránkách příslušného orgánu uchovávány pouze po dobu, která je nezbytná v souladu s platnými předpisy o ochraně údajů.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4, v čl. 16 odst. 8 a v čl. 17 odst. 7 je Komisi svěřena na dobu tří let od 30. prosince 2014. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto tříletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4, v čl. 16 odst. 8 a v čl. 17 odst. 7 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 4, čl. 16 odst. 8 nebo čl. 17 odst. 7 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 31
Pokud Komise přijme regulační technické normy podle čl. 8 odst. 5, čl. 10 odst. 2 nebo čl. 13 odst. 5, které jsou totožné s návrhy regulačních technických norem předloženými evropskými orgány dohledu, činí lhůta, v níž mohou Evropský parlament a Rada vznést námitky vůči těmto regulačním technickým normám, odchylně od čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 a vzhledem ke složitosti a objemu dané problematiky dva měsíce ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se uvedená lhůta prodlouží o jeden měsíc.
Článek 32
1. Správcovské společnosti ve smyslu v čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65/ES, investiční společnosti uvedené v článku 27 této směrnice a osoby poskytující poradenství o podílových jednotkách SKIPCP uvedených v čl. 1 odst. 2 této směrnice nebo tyto jednotky prodávající jsou osvobozeny od povinností uvedených v tomto nařízení do 31. prosince 2019.
2. Pokud členský stát uplatňuje pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, jak je stanoveno v článcích 78 až 81 směrnice 2009/65/ES, na jiné fondy než SKIPCP nabízené retailovým investorům, vztahuje se osvobození stanovené v odstavci 1 tohoto článku i na správcovské společnosti, investiční společnosti a osoby poskytující poradenství ohledně podílů takových fondů nebo podíly těchto fondů prodávající retailovým investorům.
Článek 33
1. Komise přezkoumá toto nařízení do 31. prosince 2018. Tento přezkum zahrne na základě informací získaných od evropských orgánů dohledu obecné hodnocení toho, jak funguje upozornění týkající se srozumitelnosti, přičemž přihlédne k jakýmkoli vodítkům, jež příslušné orgány v tomto směru vypracují. Jeho součástí je dále hodnocení praktického uplatňování pravidel stanovených v tomto nařízení, se řádným zohledněním vývoje na trhu retailových investičních produktů, a proveditelnosti, nákladů a případných přínosů zavedení označení pro sociálně a environmentálně zaměřené investice. V rámci svého přezkumu provede Komise spotřebitelské testy a analýzu nelegislativních variant, stejně jako výsledků přezkumu nařízení (EU) č. 346/2013 v souvislosti s jeho čl. 27 odst. 1 písm. c), e) a g).
Pokud jde o SKIPCP, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 2 směrnice 2009/65/ES, přezkum posoudí, zda se přechodná opatření podle článku 32 tohoto nařízení prodlouží, nebo pokud dojde ke zjištění jakýchkoli nezbytných úprav, zda ustanovení o klíčových informacích pro investory ve směrnici 2009/65/ES mohou být nahrazena ustanoveními o sděleních klíčových informací podle tohoto nařízení nebo považována za rovnocenná těmto ustanovením. Při přezkumu se rovněž zváží možné rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení na další finanční produkty a s ohledem na osvědčené standardy ochrany spotřebitele, včetně porovnání finančních produktů, se posoudí, zda by mělo být vynětí produktů z oblasti působnosti tohoto nařízení zachováno. Přezkum rovněž posoudí vhodnost zavedení společných pravidel, pokud jde o potřebu toho, aby všechny členské státy za porušování tohoto nařízení stanovily správní sankce.
2. Komise na základě práce provedené orgánem EIOPA týkající se požadavků na poskytování informací o produktech posoudí do 31. prosince 2018, zda je třeba předložit návrh nového legislativního aktu, jenž zaručí požadavky na náležité poskytování informací o těchto produktech, nebo zda je třeba zahrnout do oblasti působnosti tohoto nařízení penzijní produkty uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. e).
Komise v posouzení zajistí, aby tato opatření nevedla ke snížení norem pro poskytování informací v členských státech, které režimy poskytování informací u těchto penzijních produktů již zavedly.
3. Po konzultaci se společným výborem předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu v souvislosti s odstavci 1 a 2, která bude případně doprovázena legislativním návrhem.
4. Do 31. prosince 2018 provede Komise průzkum trhu s cílem zjistit, zda jsou na trhu k dispozici on-line kalkulačky umožňující retailovým investorům spočítat souhrnné náklady a poplatky spojené s produkty s investiční složkou a zda jsou k dispozici bezplatně. Podá zprávu o tom, zda tyto nástroje poskytují spolehlivé a přesné výpočty u všech produktů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
Jestliže z průzkumu vyplyne, že žádné takové nástroje neexistují nebo že existující nástroje neumožňují retailovým investorům porozumět souhrnné výši nákladů a poplatků spojených s produkty s investiční složkou, vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem, které stanoví požadavky pro tyto nástroje na úrovni Unie.
Článek 34
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 31. prosince 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. listopadu 2014.
UREDBA (EU) št. 1286/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 26. novembra 2014
o dokumentih s ključnimi informacijami o paketnih naložbenih produktih za male vlagatelje in zavarovalnih naložbenih produktih (PRIIP)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (1),
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Ko se odločajo za naložbe, lahko mali vlagatelji izbirajo med več različnimi paketnimi naložbenimi produkti za male vlagatelje in zavarovalnimi naložbenimi produkti (PRIIP - packaged retail and insurance-based investment products). Nekateri od teh produktov ponujajo posebne naložbene rešitve, prilagojene potrebam malih vlagateljev, ter so običajno združeni z zavarovalnim kritjem ali so lahko zapleteni in težko razumljivi. Obstoječa razkritja malim vlagateljem o takih PRIIP so neusklajena in malim vlagateljem pogosto ne olajšujejo primerjave različnih produktov ali razumevanja njihovih značilnosti. Zato so se mali vlagatelji večkrat odločili za naložbe, pri katerih niso povsem razumeli povezanih tveganj in stroškov, ter so tako v nekaterih primerih utrpeli nepredvidene izgube.
(2)
Izboljšanje preglednosti PRIIP, ki so na voljo malim vlagateljem, je pomemben ukrep za varstvo vlagateljev in predpogoj za povrnitev zaupanja malih vlagateljev v finančni trg, zlasti po finančni krizi. Prvi takšni koraki na ravni Unije so že bili storjeni z vzpostavitvijo režima ključnih podatkov za vlagatelje z Direktivo 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3).
(3)
Obstoj različnih pravil o PRIIP v posameznih sektorjih, ki ponujajo PRIIP, in razlike v nacionalni predpisi na tem področju ustvarjajo neenake konkurenčne pogoje za različne produkte in distribucijske kanale ter predstavljajo dodatno oviro za notranji trg finančnih storitev in produktov. Ukrepi držav članic, ki so jih že sprejele za odpravo pomanjkljivosti pri varstvu vlagateljev, so razhajajoči in neusklajeni, ta trend pa se bo verjetno še nadaljeval. Razhajajoči pristopi k razkritjem, povezanih s PRIIP, ovirajo vzpostavitev enakih konkurenčnih pogojev za različne proizvajalce PRIIP in osebe, ki te produkte prodajajo ali o njih svetujejo, kar izkrivlja konkurenco in povzroča neenako raven varstva vlagateljev v Uniji. Takšna razhajanja predstavljajo oviro pri vzpostavitvi in nemotenemu delovanju notranjega trga.
(4)
Da bi preprečili razhajanje, je treba na ravni Unije uvesti enotna pravila o preglednosti, ki se bodo uporabljala za vse udeležence na trgu PRIIP in tako povečala varstvo vlagateljev. Potrebna je uredba, s katero bo zagotovljeno, da se skupni standard za dokumente s ključnimi informacijami določi na enoten način, tako da bo mogoče uskladiti obliko in vsebino teh dokumentov. Z neposredno uporabljivimi pravili uredbe bi bilo treba zagotoviti, da bi za vse osebe, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo, veljale enotne zahteve glede zagotovitve dokumenta s ključnimi informacijami malim vlagateljem. Ta uredba ne vpliva na nadzor oglaševalskih dokumentov. Prav tako ne vpliva na intervencijske ukrepe v zvezi s produkti, razen v zvezi zavarovalnimi naložbenimi produkti.
(5)
Izboljšanje razkritij, povezanih s PRIIP, je sicer bistveno za povrnitev zaupanja malih vlagateljev v finančne trge, vendar je prav tako pomembno, da so postopki prodaje teh produktov učinkovito regulirani. Ta uredba dopolnjuje ukrepe v zvezi z distribucijo iz Direktive 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta (4). Prav tako dopolnjuje tudi ukrepe v zvezi z distribucijo zavarovalnih produktov iz Direktive 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5).
(6)
Ta uredba bi se morala, ne glede na njihovo obliko ali sestavo, uporabljati za vse produkte, ki jih sektor finančnih storitev razvije, da bi malim vlagateljem ponudil naložbene priložnosti, in pri katerih je znesek, vračljiv malemu vlagatelju, odvisen od nihanja zaradi izpostavljenosti referenčnim vrednostim ali odvisen od uspešnosti enega ali več sredstev, ki jih mali vlagatelj ne kupi neposredno. V tej uredbi bi se ti produkti morali imenovati paketni naložbeni produkti za male vlagatelje in zavarovalni naložbeni produkti (PRIIP) ter bi med drugim morali zajemati naložbene produkte, kot so naložbeni skladi, police življenjskega zavarovanja z naložbenim elementom ter strukturirane produkte in strukturirane vloge. Finančni instrumenti, ki jih izdajo namenske družbe in ustrezajo opredelitvi PRIIP, bi prav tako morali spadati v področje uporabe te uredbe. Pri vseh teh produktih ne gre za neposredne naložbe kot pri samem nakupu ali lastništvu sredstev. Namesto tega gre pri teh produktih za posredovanje med malimi vlagatelji in trgi s postopkom paketiranja ali združevanja sredstev, tako da se ustvarijo drugačna tveganja, drugačne značilnosti produkta ali dosežejo drugačne stroškovne strukture kot pri neposrednem lastništvu. S takšnim paketiranjem se lahko mali vlagatelji usmerijo v naložbene strategije, ki bi sicer bile nedostopne ali nepraktične, vendar jim je pri tem morda treba dati na voljo dodatne informacije, zlasti za primerjavo različnih načinov paketiranja naložb.
(7)
Da bi se ta uredba uporabljala samo za takšne PRIIP, bi bilo treba iz področja njene uporabe izvzeti zavarovalne produkte, ki ne ponujajo naložbenih priložnosti, in vloge, ki so odvisni izključno od obrestnih mer. V primeru produktov življenjskega zavarovanja izraz „kapital“ pomeni kapital, ki je bil vložen na zahtevo malega vlagatelja. Poleg tega bi bilo treba iz področja uporabe te uredbe izvzeti vse vloge ali certifikate, ki predstavljajo običajne vloge, razen strukturiranih vlog, kot so opredeljene v točki 43 člena 4(1) Direktive 2014/65/EU. Sredstva v neposrednem lastništvu, kot so delnice podjetij ali državne obveznice, niso PRIIP in bi jih bilo zato treba izvzeti iz področja uporabe te uredbe. Investicijski skladi, namenjeni institucionalnim vlagateljem, so izvzeti iz področja uporabe te uredbe, ker niso namenjeni za prodajo malim vlagateljem. Individualne in poklicne pokojninske produkte, katerih glavni namen v skladu z nacionalnim pravom je vlagatelju zagotoviti prihodek po upokojitvi, bi bilo treba zaradi svojih posebnosti in ciljev izvzeti iz področja uporabe te uredbe, po drugi strani pa bi bilo treba s to uredbo zajeti druge individualne zavarovalne produkte za akumulacijo ali varčevanje sredstev, ki ponujajo naložbene priložnosti.
(8)
Ta uredba ne posega v pravico držav članic, da uredijo zagotavljanje ključnih informacij o produktih, ki so izvzeti iz njenega področja uporabe. V skladu s svojim mandatom za varstvo potrošnikov na podlagi člena 9 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (6), Uredbe (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (7) in Uredbe (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (8), bi morali Evropski nadzorni organ (Evropski bančni organ) (EBA), Evropski nadzorni organ (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) (EIOPA), in Evropski nadzorni organ (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (ESMA), ustanovljeni z navedenimi uredbami, (v nadaljnjem besedilu: evropski nadzorni organi) spremljati produkte, ki so izvzeti iz področja uporabe te uredbe, in bi morali, kadar je to ustrezno, izdati smernice za odpravo morebitnih ugotovljenih težav. Takšne smernice bi bilo treba upoštevati pri pregledu te uredbe, pri katerem bi se preučila morebitna razširitev njenega področja uporabe in odprava nekaterih izvzetij ter bi ga bilo treba izvesti štiri leta po začetku veljavnosti te direktive.
(9)
Da bi pojasnili razmerje med obveznostmi iz te uredbe in obveznostmi iz drugih zakonodajnih aktov, v skladu s katerimi se zahteva zagotavljanje informacij vlagateljem, med drugim tudi iz Direktive 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9) in Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10), je treba določiti, da se poleg te uredbe še naprej uporabljajo navedeni zakonodajni akti.
(10)
Da bi zagotovili reden in učinkovit nadzor izpolnjevanja zahtev te uredbe, bi morale države članice imenovati pristojne organe, odgovorne za ta nadzor. V številnih primerih so že imenovani pristojni organi za nadzor nad proizvajalci PRIIP in osebami, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo, pri izpolnjevanju drugih obveznosti, ki izhajajo iz drugih določb nacionalnega prava ali prava Unije.
(11)
Pristojnim organom bi morali proizvajalci na zahtevo in tudi predhodno zagotoviti vse potrebne informacije, da se preveri vsebina dokumentov s ključnimi informacijami, oceni, ali so izpolnjene določbe te uredbe, ter zagotovi varstvo strank in vlagateljev na finančnih trgih.
(12)
Proizvajalci PRIIP, kot so upravitelji skladov, zavarovalnice, kreditne institucije ali investicijska podjetja, bi morali pripraviti dokumente s ključnimi informacijami za PRIIP, ki jih proizvajajo, ker sami najbolje poznajo produkt. Prav tako bi morali biti odgovorni za pravilnost dokumenta s ključnimi informacijami. Proizvajalec PRIIP bi moral dokument s ključnimi informacijami pripraviti, preden se lahko produkt proda malim vlagateljem. Vendar dokumenta s ključnimi informacijami ne bi smelo biti potrebno pripraviti, če se produkt ne prodaja malim vlagateljem; kadar ni praktično, da bi dokument s ključnimi informacijami proizvajalec PRIIP pripravil sam, bi moralo še vedno biti mogoče, da za to pooblasti drug subjekt. Obveznosti, ki izhajajo iz te uredbe na podlagi določb o pripravi dokumenta s ključnimi informacijami in pravil o njegovi reviziji, bi morale veljati le za proizvajalca PRIIP, in sicer vse dokler se s PRIIP trguje na sekundarnih trgih. Da bi zagotovili splošno razširjanje in razpoložljivost dokumentov s ključnimi informacijami, bi bilo treba v tej uredbi določiti, da mora proizvajalec PRIIP dokumente s ključnimi informacijami objaviti na svojem spletnem mestu.
(13)
Da bi zadostili potrebam malih vlagateljev, je treba zagotoviti, da so informacije o PRIIP točne, poštene in jasne ter da ne zavajajo teh malih vlagateljev. Zato bi bilo treba v tej uredbi določiti skupne standarde za pripravo dokumenta s ključnimi informacijami, s katerimi bo zagotovljeno, da bo razumljiv za male vlagatelje. Glede na težave, ki jih imajo številni mali vlagatelji z razumevanjem strokovne finančne terminologije, bi bilo treba posebno pozornost nameniti besednjaku in slogu pisanja v dokumentu. Prav tako bi bilo treba določiti pravila glede jezika, v katerem bi moral biti dokument s ključnimi informacijami napisan. Za male vlagatelje bi moral biti dokument s ključnimi informacijami razumljiv sam po sebi, brez sklicevanja na dodatne netržne informacije.
(14)
Da bi vsebina dokumenta s ključnimi informacijami natančno odražala naložbene politike produkta in njegove cilje, določene v tej uredbi, bi morali evropski nadzorni organi pri oblikovanju tehničnih standardov za vsebino navedenega dokumenta zagotoviti, da proizvajalec PRIIP uporabi jasen in malim vlagateljem razumljiv jezik ter da se pri opisu, kako se naložbeni cilji dosegajo, pa tudi opisu uporabljenih finančnih instrumentov, izogiba finančnima žargonu in terminologiji, ki malim vlagateljem nista takoj razumljiva.
(15)
Malim vlagateljem bi bilo treba zagotoviti informacije, ki jih potrebujejo, da sprejmejo informirano naložbeno odločitev in primerjajo različne PRIIP, vendar morajo biti te informacije kratke in jedrnate, sicer se lahko zgodi, da jih ne bodo uporabili. Dokument s ključnimi informacijami bi zato moral vsebovati le ključne informacije, predvsem o naravi in značilnostih produkta, med drugim o možnosti izgube kapitala, podatke o stroških in profilu tveganja produkta ter ustrezne informacije o uspešnosti in nekatere druge specifične informacije, ki bi lahko bile potrebne za razumevanje lastnosti posameznih vrst produkta.
(16)
Razvoj kalkulatorjev naložbenih produktov že poteka na nacionalni ravni. Da bi bili ti kalkulatorji čim bolj uporabni za potrošnike, bi morali pri izračunu upoštevati stroške in provizije, ki jih zaračunajo različni proizvajalci PRIIP, in morebitne dodatne stroške in provizije, ki jih zaračunajo posredniki ali drugi členi v naložbeni verigi in ki jih proizvajalci PRIIP še niso vključili v ceno produkta. Komisija bi morala poročati, ali so ti kalkulatorji na voljo na spletu v vsaki državi članici ter ali omogočajo zanesljiv in točen izračun skupnih stroškov in provizij za vse produkte, ki spadajo v področje uporabe te uredbe.
(17)
Dokument s ključnimi informacijami bi moral biti pripravljen v standardizirani obliki, ki bi malim vlagateljem omogočala primerjavo različnih PRIIP, saj morajo biti oblika, prikaz in vsebina informacij glede na vedenjske vzorce in sposobnosti potrošnikov skrbno premišljeni, da bi bile informacije čim bolj razumljive in uporabne. Vrstni red posameznih informacij in naslovov, pod katerimi so navedene, bi moral biti enak v vseh dokumentih. Poleg tega bi bilo treba podrobnosti v zvezi z informacijami, ki bi jih bilo treba vključiti v dokument s ključnimi informacijami za različne PRIIP, in prikaz teh informacij dodatno uskladiti z regulativnimi tehničnimi standardi, v katerih se upoštevajo obstoječe in še potekajoče raziskave o vedenjskih vzorcih potrošnikov, vključno z rezultati testov učinkovitosti različnih načinov prikazovanja informacij potrošnikom. Poleg tega imajo mali vlagatelji pri nekaterih PRIIP možnost izbire med več osnovnimi naložbami, kot so notranji skladi zavarovalnic. Te produkte bi bilo treba upoštevati pri oblikovanju dokumenta.
(18)
Ker so nekateri naložbeni produkti, ki so zajeti v področje uporabe te uredbe, zapleteni in malim vlagateljem morda težko razumljivi, bi moral dokument s ključnimi informacijami, kjer je ustrezno, vključevati opozorilo glede kompleksnosti in težke razumljivosti, da bo mali vlagatelj seznanjen s tem dejstvom. Produkt bi moral veljati za zapletenega in težko razumljivega, zlasti če gre za naložbo v osnovna sredstva, v katera mali vlagatelji običajno ne vlagajo, če je uporabljenih več različnih mehanizmov za izračun donosnosti naložbe, zaradi česar je bolj verjetno, da ga bo mali vlagatelj napačno razumel, če se pri donosnosti naložbe izkoriščajo pričakovani vedenjski odkloni malih vlagateljev, tako da se jim primer ponudi vabljiva fiksna obrestna mera, ki ji sledi precej višja spremenljiva pogojna obrestna mera ali ponavljalna formula.
(19)
Mali vlagatelji si poleg finančnega donosa njihove naložbe vse pogosteje prizadevajo uresničiti tudi dodatne socialne ali okoljske cilje. Vendar je lahko primerjava informacij o socialnih ali okoljskih rezultatih, ki jih želi doseči proizvajalec PRIIP, otežena ali pa te informacije sploh niso na voljo. Predviden trajnostni okoljski in socialni razvoj v okviru finančnih naložb ter uporaba Uredbe (EU) št. 346/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11) bi zato lahko omogočila, da bi bili takšni odločilni vidiki ustrezneje vključeni v pravo Unije in nadalje obravnavani znotraj njega. Vendar pa trenutno še ni vzpostavljenih meril in ni uradnega postopka za objektivno preverjanje takšnih socialnih ali okoljskih meril, kot obstajajo v prehrambnem sektorju. Zato je zaželeno, da Komisija pri pregledu te uredbe podrobno preuči razvoj socialnih in okoljskih naložbenih produktov ter rezultat pregleda Uredbe (EU) št. 346/2013.
(20)
Dokument s ključnimi informacijami bi se moral jasno razlikovati in bi moral biti ločen od vseh drugih tržnih sporočil.
(21)
Za zagotovitev zanesljivosti informacij v dokumentu s ključnimi informacijami bi ga morali proizvajalci PRIIP redno posodabljati. V regulativnih tehničnih standardih, ki jih sprejme Komisija, je zato potrebno določiti podrobna pravila o pogojih in pogostosti pregledovanja informacij ter reviziji dokumenta s ključnimi informacijami.
(22)
Dokumenti s ključnimi informacijami so podlaga za naložbene odločitve malih vlagateljev. Odgovornost, ki jo imajo proizvajalci PRIIP do teh vlagateljev, je zato zelo velika, saj morajo zagotoviti, da so ti dokumenti nezavajajoči, točni in skladni z ustreznimi deli pogodbenih dokumentov PRIIP. Zato je pomembno zagotoviti, da imajo mali vlagatelji dejansko pravico do povrnitve škode. Poleg tega bi morali imeti vsi mali vlagatelji povsod v Uniji enako pravico do povrnitve škode, ki so jo utrpeli zaradi nespoštovanja te uredbe. Zato bi bilo treba harmonizirati pravila o civilni odgovornosti proizvajalca PRIIP. Mali vlagatelji bi morali imeti možnost zatrjevati, da je proizvajalec PRIIP odgovoren za kršitev te uredbe, v primeru, ko utrpi škodo zaradi zanašanja na dokument s ključnimi informacijami, ki je neskladen s predpogodbenimi ali pogodbenimi dokumenti, ki so v pristojnosti proizvajalca PRIIP, ali ki je zavajajoč ali netočen.
(23)
Vprašanja civilne odgovornosti proizvajalca PRIIP, ki niso zajeta v tej uredbi, bi moralo urejati veljavno nacionalno pravo. Sodišče, pristojno za odločanje o zahtevku iz naslova civilne odgovornosti, ki ga vloži mali vlagatelj, bi moralo biti določeno na podlagi ustreznih pravil o mednarodni pristojnosti.
(24)
Ta uredba sama po sebi ne uvaja dovoljenja za čezmejno prodajo ali trženje PRIIP malim vlagateljem oziroma ne spreminja obstoječih režimov dovoljenj za čezmejno prodajo ali trženje PRIIP, v kolikor obstajajo. Ta uredba ne spreminja porazdelitve odgovornosti med obstoječimi pristojnimi organi na podlagi obstoječih režimov dovoljenj. Pristojni organi, ki jih za namene te uredbe imenujejo države članice, bi zato morali delovati usklajeno z organi, pristojnimi za trženje PRIIP v skladu z obstoječim dovoljenjem, v kolikor obstaja. Pristojni organ države članice, v kateri se PRIIP trži, bi moral biti odgovoren za nadzor trženja zadevnega PRIIP. Pristojni organ države članice, v kateri se produkt trži, bi moral imeti v primeru neskladnosti s to uredbo vedno pravico do začasne prekinitve trženja PRIIP na ozemlju svoje države članice.
(25)
Pooblastila EIOPA in ustreznih pristojnih organov bi bilo treba dopolniti z izrecnim mehanizmom za prepoved ali omejitev trženja, distribucije in prodaje zavarovalnih naložbenih produktov, pri katerih so resno ogroženi varstvo vlagateljev, pravilno delovanje in integriteta finančnih trgov ali stabilnost celotnega finančnega sistema ali njegovega dela, ter ustreznimi pooblastili EIOPA za usklajevanje in sprejemanje nujnih ukrepov. Ta pooblastila bi morala vključevati tudi pooblastila, ki jih imata ESMA in EBA na podlagi Direktive (EU) št. 600/2014 Evropskega parlamenta in sveta (12), da se zagotovi uporaba takšnih intervencijskih mehanizmov za vse naložbene produkte, ne glede na njihovo pravno obliko. Za izvajanje teh pooblastil s strani pristojnih organov in v izrednih primerih s strani EIOPA bi morali veljati posebni pogoji. Kadar so ti pogoji izpolnjeni, bi moral imeti pristojni organ ali, v izjemnih primerih, EIOPA možnost, da kot previdnostni ukrep uvede prepoved ali omejitev, preden se zavarovalni naložbeni produkt začne tržiti, distribuirati ali prodajati investitorjem. Ta pooblastila ne pomenijo, da mora pristojni organ ali EIOPA uvesti ali uporabljati sistem odobritve produktov ali podeljevanja dovoljenj zanje, niti ne pomenijo, da proizvajalcu zavarovalnega naložbenega produkta ni treba izpolnjevati vseh ustreznih zahtev iz te uredbe. Poleg tega bi bilo treba ta pooblastila uporabljati izključno v javnem interesu in pristojni organi zanje ne bi smeli biti civilno odgovorni.
(26)
Da lahko mali vlagatelj sprejme informirano naložbeno odločitev, bi morali osebe, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo, posredovati dokument s ključnimi informacijami pravočasno pred sklenitvijo vsake transakcije. Ta zahteva bi morala veljati ne glede na kraj ali način izvedbe transakcije. Kadar se transakcija izvede prek sredstva za sporazumevanje na daljavo, se dokument s ključnimi informacijami kljub temu lahko posreduje takoj po zaključeni transakciji, če ga ni mogoče posredovati vnaprej in če se mali vlagatelj s tem strinja. Osebe, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo, vključujejo posrednike in same proizvajalce PRIIP, kadar se proizvajalci PRIIP odločijo za neposredno svetovanje o PRIIP ali prodajo PRIIP malim vlagateljem. Ta uredba ne posega v Direktivo 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta (13), in Direktivo 2002/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta (14).
(27)
Določiti bi bilo treba enotna pravila, da bi imele osebe, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo, določeno možnost izbire medija, na katerem bi se dokument s ključnimi informacijami posredoval malim vlagateljem, ki bi dopuščala uporabo elektronskih komunikacij, kadar je to ustrezno glede na okoliščine transakcije. Vendar bi moral imeti mali vlagatelj možnost, da ga prejme v tiskani obliki. V interesu dostopa potrošnikov do informacij bi bilo treba dokument s ključnimi informacijami vedno posredovati brezplačno.
(28)
Da bi zagotovili zaupanje malih vlagateljev v PRIIP in finančne trge kot celoto, bi bilo treba določiti zahteve glede ustreznih notranjih postopkov, s katerimi bi zagotovili, da bi mali vlagatelji na pritožbe prejeli konkreten odgovor proizvajalca PRIIP.
(29)
Ker bi morali dokument s ključnimi informacijami za PRIIP pripraviti subjekti, ki delujejo v sektorjih bančništva, zavarovalništva, vrednostnih papirjev in skladov, je izjemno pomembno zagotoviti nemoteno sodelovanje med različnimi organi, ki nadzorujejo proizvajalce PRIIP in osebami, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo, da bodo imeli skupen pristop k uporabi te uredbe.
(30)
V skladu s sporočilom Komisije z dne 8. decembra 2010 z naslovom „Krepitev sistemov sankcij v sektorju finančnih storitev“ in da bi zagotovili izpolnjevanje zahtev iz te uredbe, je pomembno, da države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev ustreznih upravnih sankcij in ukrepov v primeru kršitev te uredbe. Da bi z opozarjanjem malih vlagateljev na PRIIP, ki se tržijo v nasprotju s to uredbo, zagotovili odvračilen učinek sankcij in izboljšali varstvo vlagateljev, bi bilo treba sankcije in ukrepe objavljati, razen v nekaterih natančno določenih okoliščinah.
(31)
Čeprav države članice lahko določijo pravila za upravne in kazenske sankcije za iste kršitve, se od njih ne bi smelo zahtevati, da določijo pravila za upravne sankcije za kršitve te uredbe, za katere velja nacionalno kazensko pravo. Države članice v skladu z nacionalnim pravom niso obvezane naložiti tako upravnih kot kazenskih sankcij za isto kršitev, vendar bi morale imeti možnost, da to storijo, če jim to dovoljuje nacionalno pravo. Če se namesto upravnih sankcij za kršitve te uredbe ohranijo kazenske sankcije, to ne bi smelo zmanjšati možnosti pristojnih organov ali kako drugače vplivati nanje, da za namene te uredbe sodelujejo s pristojnimi organi v drugih državah članicah, da imajo dostop do informacij in da informacije s temi organi pravočasno izmenjujejo, tudi po prijavi zadevnih kršitev pristojnim pravosodnim organom za kazenski pregon.
(32)
Da se dosežejo cilji te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z določitvijo podrobnosti postopkov za ugotavljanje, ali ima PRIIP specifične okoljske in socialne cilje, ter pogojev za izvajanje intervencijske pristojnosti s strani EIOPA in pristojnih organov. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(33)
Komisija sprejme osnutke regulativnih tehničnih standardov, ki so jih pripravili evropski nadzorni organi v okviru skupnega odbora glede prikaza in vsebine dokumenta s ključnimi informacijami, standardizirano obliko dokumenta s ključnimi informacijami, metodologijo za prikaz tveganj in donosa ter izračun stroškov, kakor tudi glede pogojev za pregled informacij iz dokumenta s ključnimi informacijami in najmanjše pogostosti takega pregledovanja ter glede pogojev za izpolnjevanje zahtev o posredovanju dokumenta s ključnimi informacijami malim vlagateljem v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010, Uredbe (EU) št. 1094/2010 in Uredbe (EU) št. 1095/2010. Komisija bi morala dopolniti tehnično delo evropskih nadzornih organov z izvedbo potrošniškega testiranja glede prikaza dokumenta s ključnimi informacijami, kot so ga predlagali evropski nadzorni organi.
(34)
Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (15) ureja obdelavo osebnih podatkov, ki jo v okviru te uredbe in pod nadzorom pristojnih organov izvajajo države članice. Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (16) ureja obdelavo osebnih podatkov, ki jo v skladu s to uredbo in pod nadzorom Evropskega nadzornika za varstvo podatkov izvajajo evropski nadzorni organi. Vsaka obdelava osebnih podatkov, ki se izvede v okviru te uredbe, kot je izmenjava ali prenos osebnih podatkov, ki ga izvedejo pristojni organi, bi morala biti v skladu z Direktivo 95/46/ES, vsaka izmenjava ali prenos informacij, ki ga izvedejo evropski nadzorni organi, pa bi moral biti v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.
(35)
Medtem ko kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) pomenijo naložbene produkte v smislu te uredbe, pa nedavna določitev zahtev glede ključnih informacij za vlagatelje v skladu z Direktivo 2009/65/ES pomeni, da bi bilo takšnim KNPVP ustrezno zagotoviti prehodno obdobje petih let od začetka veljavnosti te uredbe, v katerem ta uredba zanje ne bi veljala. Po izteku tega prehodnega obdobja bi ta uredba zanje veljala, če to prehodno obdobje ne bi bilo podaljšano. To prehodno obdobje bi moralo veljati tudi za družbe za upravljanje, investicijske družbe in prodajalce enot premoženja skladov, ki niso KNPVP, ali svetovalce o takih enotah, kadar država članica uporablja pravila glede oblike in vsebine dokumenta s ključnimi informacijami, kot je za takšne sklade določeno v členih 78 do 81 Direktive 2009/65/ES.
(36)
Pregled te uredbe bi bilo treba opraviti štiri leta po začetku njene veljavnosti, da se upoštevajo spremembe na trgu, kot je pojav novih oblik PRIIP, razvoj na drugih področjih prava Unije in izkušnje držav članic. Med pregledom bi bilo treba oceniti tudi, ali je uvedba oznake za socialne in okoljske naložbe izvedljiva ter stroške in morebitne koristi takšne uvedbe. Prav tako bi bilo treba oceniti, ali povprečen mali vlagatelj zaradi uvedenih ukrepov PRIIP lažje razume in jih primerja. Prav tako bi bilo treba preučiti, ali bi bilo treba prehodno obdobje, ki velja za KNPVP ali za določene sklade, ki niso KNPVP, podaljšati oziroma ali bi se lahko preučile druge možnosti za obravnavo tovrstnih skladov. S pregledom bi bilo treba tudi oceniti, ali bi bilo treba ohraniti izvzetje produktov iz področja uporabe te uredbe, zlasti glede na to, da so potrebni zanesljivi standardi za varstvo potrošnikov, vključno s primerjavami med finančnimi produkti. Komisija bi morala v okviru pregleda opraviti tudi tržno raziskavo, da bi ugotovila, ali na trgu obstajajo spletni kalkulatorji, ki malemu vlagatelju omogočajo izračun skupnih stroškov in provizij za PRIIP, in ali je uporaba teh kalkulatorjev brezplačna. Komisija bi morala na podlagi navedenega pregleda predložiti poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu ter mu po potrebi priložiti zakonodajne predloge.
(37)
Ob upoštevanju sedanjega dela EIOPA v zvezi z zahtevami za razkritje informacij o osebnih pokojninskih produktih in posebnosti teh produktov bi Komisija morala v štirih letih po začetku veljavnosti te uredbe oceniti, ali naj se ohrani izvzetje pokojninskih produktov, katerih glavni namen po nacionalnem pravu je vlagatelju zagotoviti prihodek po upokojitvi in na podlagi katerih je vlagatelj upravičen do nekaterih koristi. Komisija bi morala pri svoji oceni preučiti, ali je ta uredba najboljši zakonodajni mehanizem za zagotavljanje razkritja, povezanega s pokojninskimi produkti, ali bi bili za to primernejši drugi mehanizmi.
(38)
Da bi imeli proizvajalci PRIIP ter osebe, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo, dovolj časa za pripravo na praktično uporabo zahtev iz te uredbe, bi se ta morala začeti uporabljati šele dve leti po začetku njene veljavnosti.
(39)
Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah.
(40)
Ker ciljev te uredbe, to je večjega varstva malih vlagateljev in večjega zaupanja teh vlagateljev v PRIIP, tudi pri čezmejni prodaji teh produktov, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi svojih učinkov lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.
(41)
V skladu z členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001 je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je podal svoje mnenje (17) -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
PREDMET UREJANJA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV
Člen 1
Ta uredba določa enotna pravila o obliki in vsebini dokumenta s ključnimi informacijami, ki ga morajo pripraviti proizvajalci paketnih naložbenih produktov za male vlagatelje in zavarovalnih naložbenih produktov (PRIIP), ter enotna pravila o posredovanju dokumenta s ključnimi informacijami malim vlagateljem, da se jim omogoči razumevanje in primerjavo ključnih elementov PRIIP in ključnih tveganj, povezanih z njimi.
Člen 2
1. Ta uredba se uporablja za proizvajalce PRIIP in osebe, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo.
2. Ta uredba se ne uporablja za naslednje produkte:
(a)
produkte neživljenjskega zavarovanja, naštete v Prilogi I k Direktivi 2009/138/ES;
(b)
pogodbe o življenjskem zavarovanju, pri katerih se sredstva po pogodbi izplačajo šele ob smrti ali v primeru nezmožnosti zaradi poškodbe, bolezni ali oslabelosti;
(c)
vloge, razen strukturiranih vlog, kot so opredeljene v točki 43 člena 4(1) Direktive 2014/65/EU;
(d)
vrednostne papirje iz točk (b) do (g) ter (i) in (j) člena 1(2) Direktive 2003/71/ES;
(e)
pokojninske produkte, katerih glavni namen v skladu z nacionalnim pravom je vlagatelju zagotoviti prihodek po upokojitvi in na podlagi katerih je vlagatelj upravičen do nekaterih koristi;
(f)
uradno priznane sheme poklicnega pokojninskega zavarovanja, ki spadajo v področje uporabe Direktive 2003/41/ES Evropskega parlamenta in Sveta (18) ali Direktive 2009/138/ES;
(g)
individualne pokojninske produkte, pri katerih nacionalno pravo zahteva finančni prispevek delodajalca in pri katerih delodajalec ali zaposleni ne more izbirati med pokojninskimi produkti ali ponudniki.
Člen 3
1. Kadar za proizvajalce PRIIP, za katere velja ta uredba, velja tudi Direktiva 2003/71/ES, se uporabljata tako ta uredba kot Direktiva 2003/71/ES.
2. Kadar za proizvajalce PRIIP, za katere velja ta uredba, velja tudi Direktiva 2009/138/ES, se uporabljata tako ta uredba kot Direktiva 2009/138/ES.
Člen 4
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„paketni naložbeni produkt za male vlagatelje“ ali „PRIP“, pomeni naložbo, vključno z instrumenti, ki jih izdajo namenske družbe, kakor so opredeljene v točki 26 člena 13 Direktive 2009/138/ES, ali subjekti s posebnim namenom pri listninjenju, kakor so opredeljeni v točki (an) člena 4(1) Direktive 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta (19), pri kateri je znesek, ki se povrne malemu vlagatelju, ne glede na pravno obliko naložbe odvisen od nihanj zaradi izpostavljenosti referenčnim vrednostim ali uspešnosti enega ali več sredstev, ki jih mali vlagatelj ne kupi neposredno;
2.
„zavarovalni naložbeni produkt“ pomeni zavarovalni produkt, ki ponuja vrednost zapadlosti ali odkupno vrednost, ki je v celoti ali delno ter neposredno ali posredno izpostavljena tržnim nihanjem;
3.
„paketni naložbeni produkt za male vlagatelje in zavarovalni naložbeni produkt“ ali „PRIIP“ pomeni produkt, ki je eno ali oboje od naslednjega:
(a)
PRIP;
(b)
zavarovalni naložbeni produkt;
4.
„proizvajalec paketnega naložbenega produkta za male vlagatelje in zavarovalnega naložbenega produkta“ ali „proizvajalec PRIIP“ pomeni:
(a)
vsak subjekt, ki proizvaja PRIIP;
(b)
vsak subjekt, ki spreminja obstoječi PRIIP, med drugim tudi s spremembo profila tveganja in donosa PRIIP ali stroškov, povezanih z naložbo v PRIIP;
5.
„prodajalec PRIIP“ pomeni osebo, ki malemu vlagatelju ponuja ali z njimi sklene pogodbo o PRIIP;
6.
„mali vlagatelj“ pomeni:
(a)
neprofesionalno stranko, kot je opredeljena v točki 11 člena 4(1) Direktive 2014/65/EU;
(b)
stranko v smislu Direktive 2002/92/ES, kadar ta stranka ne izpolnjuje meril za profesionalno stranko, kot je opredeljena v točki 10 člena 4(1) Direktive 2014/65/EU;
7.
„trajni nosilec podatkov“ pomeni trajni nosilec podatkov, kot je opredeljen v točki (m) člena 2(1) Direktive 2009/65/ES;
8.
„pristojni organi“ pomeni nacionalne organe, ki jih država članica imenuje za nadzor zahtev te uredbe, ki veljajo za proizvajalce PRIIP in osebe, ki PRIIP prodajajo ali o njih svetujejo.
POGLAVJE II
DOKUMENT S KLJUČNIMI INFORMACIJAMI
ODDELEK I
Priprava dokumenta s ključnimi informacijami
Člen 5
1. Preden je PRIIP na voljo malim vlagateljem, proizvajalec PRIIP za ta produkt v skladu z zahtevami iz te uredbe pripravi dokument s ključnimi informacijami ter ga objavi na svojem spletnem mestu.
2. Vsaka država članica lahko zahteva, da proizvajalec ali prodajalec PRIIP pristojni organ za PRIIP, ki se tržijo v tej državi članici, predhodno uradno obvesti o dokumentu s ključnimi informacijami.
ODDELEK II
Oblika in vsebina dokumenta s ključnimi informacijami
Člen 6
1. Dokument s ključnimi informacijami predstavlja predpogodbene informacije. Biti mora točen, pošten in jasen ter ne sme biti zavajajoč. Dokument mora vsebovati ključne informacije ter biti skladen z vsemi zavezujočimi pogodbenimi dokumenti, ustreznimi deli dokumentov, ki sestavljajo ponudbo, ter pravili in pogoji, ki veljajo za PRIIP.
2. Dokument s ključnimi informacijami je samostojen dokument, ki se jasno razlikuje od tržnega gradiva. V njem ni sklicevanj na tržno gradivo. Po potrebi lahko vsebuje sklicevanja na druge dokumente, tudi prospekte, vendar le, če je povezano z informacijami, ki jih je v skladu s to uredbo treba vključiti v dokument s ključnimi informacijami.
3. Kadar ima mali vlagatelj pri PRIIP na voljo več različnih možnosti naložb, tako da vseh zahtevanih informacij iz člena 8(3) o vsaki osnovni naložbeni možnosti ni mogoče posredovati v enotnem, strnjenem in samostojnem dokumentu, se z odstopanjem od odstavka 2 tega člena v dokumentu s ključnimi informacijami navedejo vsaj splošni opis osnovnih naložbenih možnosti in podatki o tem, kje in kako je mogoče dobiti podrobnejšo dokumentacijo s predpogodbenimi informacijami o osnovnih naložbenih možnostih, povezano z naložbenimi produkti.
4. Dokument s ključnimi informacijami mora biti kratek in strnjen ter ga mora biti mogoče natisniti na največ treh straneh formata A4, kar omogoča večjo primerljivost. Mora biti:
(a)
pripravljen in oblikovan tako, da je lahko berljiv, s črkami primerne velikosti za branje;
(b)
osredotočen na ključne informacije, ki jih mali vlagatelji potrebujejo;
(c)
jasen ter napisan v jeziku in stilu, ki omogočata lažje razumevanje informacij, to je v jasnem, jedrnatem in razumljivem jeziku.
5. Informacije v dokumentu s ključnimi informacijami, v katerem so uporabljene barve, ne smejo biti nič manj razumljive, če je ta dokument natisnjen ali fotokopiran v črno-beli tehniki.
6. Kadar se v dokumentu s ključnimi informacijami uporabi blagovna znamka ali logotip podjetja proizvajalca PRIIP ali skupine, ki ji pripada, ta ne sme odvračati pozornosti malega vlagatelja od informacij, ki jih vsebuje dokument, ali zakrivati besedila.
Člen 7
1. Dokument s ključnimi informacijami se sestavi v uradnih jezikih ali v enem od uradnih jezikov, ki se uporabljajo v delu države članice, v katerem je PRIIP na voljo, ali v drugem jeziku, ki ga odobrijo pristojni organi zadevne države članice, če pa ni napisan v nobenem od teh jezikov, se v enega od njih prevede.
Prevod dosledno in natančno odraža vsebino originalnega dokumenta s ključnimi informacijami.
2. Če se PRIIP v državi članici oglašuje s tržnimi dokumenti, napisanimi v enem ali več uradnih jezikov zadevne države članice, se dokument s ključnimi informacijami sestavi vsaj v teh uradnih jezikih.
Člen 8
1. Naslov „Dokument s ključnimi informacijami“ je na vidnem mestu na vrhu prve strani dokumenta s ključnimi informacijami.
Dokument s ključnimi informacijami se pripravi, kot je določeno v odstavkih 2 in 3.
2. Takoj pod naslovom dokumenta s ključnimi informacijami se navede obrazložitev. Ta se glasi:
„V tem dokumentu so navedene ključne informacije o tem naložbenem produktu. Dokument ni tržno gradivo. Informacije so predpisane z zakonom, da se lahko seznanite z naravo, tveganji in stroški tega produkta ter možnim dobičkom in izgubo ter ga lažje primerjate z drugimi produkti.“
3. Dokument s ključnimi informacijami vsebuje naslednje informacije:
(a)
na začetku dokumenta, ime PRIIP, identiteto in kontaktne podatke proizvajalca PRIIP, informacije o pristojnem organu proizvajalca PRIIP in datum dokumenta;
(b)
kadar je ustrezno, opozorilo glede kompleksnosti in težke razumljivosti produkta, ki se glasi: „Produkt, ki ga kupujete, ni enostaven in je morda težko razumljiv.“;
(c)
v oddelku z naslovom „Kaj je ta produkt?“, naravo in glavne značilnosti PRIIP, med drugim:
(i)
vrsto PRIIP;
(ii)
njegove cilje in načine, na katere se dosežejo, zlasti, ali se dosežejo z neposredno ali posredno izpostavljenostjo osnovnim naložbenim sredstvom, vključno z opisom osnovnih instrumentov ali referenčnih vrednosti, med drugim se navedejo trgi, v katere se vlaga v okviru PRIIP, in, kadar je ustrezno, specifični okoljski ali družbeni cilji produkta, pa tudi, kako je določen donos;
(iii)
opis ciljne skupine malih vlagateljev pri trženju PRIIP, predvsem v smislu njihove zmožnosti kritja izgub pri naložbah in izpolnitve naložbenega obdobja;
(iv)
podatke o zavarovalnih koristih, če jih PRIIP ponuja, vključno z okoliščinami, v katerih bi jih bilo mogoče uveljaviti;
(v)
obdobje PRIIP, če je znano;
(d)
v oddelku z naslovom „Kakšno je tveganje in kakšen donos lahko pričakujem?“, kratek opis profila tveganja in donosa, ki vsebuje naslednje elemente:
(i)
zbirni kazalnik tveganja s pojasnilnim opisom tega kazalnika ter njegovih glavnih omejitev in s pojasnilnim opisom tveganj, ki so bistvenega pomena za PRIIP, niso pa ustrezno zajeta v zbirnem kazalniku tveganj;
(ii)
podatke o največji možni izgubi vloženega kapitala in tudi navedbo:
-
ali lahko mali vlagatelj izgubi ves vloženi kapital, ali
-
ali mali vlagatelj tvega, da bo moral poleg kapitala, vloženega v PRIIP, prevzeti še dodatne finančne zaveze ali obveznosti, vključno s pogojnimi obveznostmi, in
-
kadar je ustrezno, ali PRIIP vključuje zaščito kapitala pred tržnim tveganjem, ter podatke o zadevnem kritju in omejitvah, zlasti v zvezi z njegovo časovno veljavnostjo;
(iii)
ustrezne scenarije uspešnosti in predpostavke, iz katerih ti izhajajo;
(iv)
kadar je ustrezno, informacije o pogojih, pod katerimi se malim vlagateljem izplača donos, ali vnaprej določenih zgornjih meja teh izplačil;
(v)
izjavo, da lahko davčna zakonodaja matične države članice malega vlagatelja vpliva na dejansko izplačilo;
(e)
v oddelku z naslovom „Kaj se zgodi, če [naziv proizvajalca PRIIP] ne more izplačati vlagateljev?“, kratko navedbo, ali odškodninska ali jamstvena shema za vlagatelje omogoča kritje zadevne izgube in, če je tako, za katero shemo gre, ime poroka ter tveganja, ki jih zajema, in tista, ki jih ne zajema;
(f)
v oddelku z naslovom „Kakšni so stroški?“, stroške v zvezi z naložbo v PRIIP, vključno z neposrednimi in posrednimi stroški, ki jih nosi mali vlagatelj, ter enkratnimi in ponavljajočimi se stroški, prikazanimi z zbirnimi kazalniki teh stroškov, zaradi zagotavljanja primerjave pa tudi skupne stroške, izražene v denarnih zneskih in odstotkih, da se ponazorijo skupni učinki celotnih stroškov na naložbo.
V dokumentu s ključnimi informacijami se jasno navede, da bodo svetovalci, distributerji ali druge osebe, ki svetujejo o PRIIP ali jih prodajajo, posredovali podrobne informacije o vseh dodatnih stroških pri distribuciji, ki niso zajeti v zgoraj navedenih stroških, da bi se lahko mali vlagatelj seznanil s kumulativnim učinkom teh skupnih stroškov na donosnost naložbe;
(g)
v oddelku z naslovom „Kako dolgo bi moral razpolagati z njim in ali lahko dobim denar izplačan predčasno?“:
(i)
kadar je ustrezno, navedbo, ali pri PRIIP obstaja obdobje, v katerem si je mogoče premisliti ali preklicati nakup;
(ii)
navedbo priporočenega in, kadar je ustrezno, najkrajšega zahtevanega obdobja razpolaganja;
(iii)
zmožnost in pogoje za morebitno likvidacijo naložbe še pred dospelostjo, vključno z vsemi provizijami in kaznimi, ob upoštevanju profila tveganja in donosa PRIIP ter predvidenega razvoja zadevnega trga;
(iv)
informacije o morebitnih posledicah predčasnega izplačila ali izplačila pred zaključkom priporočenega obdobja razpolaganja, na primer izguba zaščite kapitala ali s tem pogojene dodatne provizije;
(h)
v oddelku z naslovom „Kako se lahko pritožim?“, informacije o tem, kako in komu se lahko mali vlagatelj pritoži glede produkta ali ravnanja proizvajalca PRIIP ali osebe, ki svetuje o produktu ali ga prodaja;
(i)
v oddelku z naslovom „Druge pomembne informacije“, kratko navedbo morebitnega dodatnega informativnega gradiva, ki se posreduje malemu vlagatelju v fazi pred in/ali po sklenitvi pogodbe, razen tržnega gradiva.
4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 30, s katerimi določi podrobnosti postopkov za ugotavljanje morebitnih specifičnih okoljskih in socialnih ciljev PRIIP.
5. Da bi se ta člen dosledno uporabljal, evropski nadzorni organi v okviru skupnega odbora evropskih nadzornih organov (v nadaljnjem besedilu: skupni odbor) pripravijo osnutek regulativnih tehničnih standardov, s katerimi natančno opredelijo:
(a)
podrobnosti glede prikaza in vsebine vseh posameznih informacij iz odstavka 3;
(b)
metodologijo, na kateri temelji prikaz tveganja in donosa iz točk (d)(i) in (iii) odstavka 3, ter
(c)
metodologijo za izračun stroškov, vključno s specifikacijo zbirnih kazalnikov, iz točke (f) odstavka 3.
Evropski nadzorni organi pri oblikovanju osnutka regulativnih tehničnih standardov upoštevajo različne vrste PRIIP, razlike med njimi in zmožnosti malih vlagateljev ter tudi značilnosti PRIIP, da se malemu vlagatelju omogoči izbiro med različnimi osnovnimi naložbami ali drugimi možnostmi, ki jih produkt ponuja, tudi kadar se lahko ta izbira opravi v različnih obdobjih ali v prihodnosti spremeni.
Evropski nadzorni organi osnutke regulativnih tehničnih standardov predložijo Komisiji do 31. marca 2015.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010, Uredbe (EU) št. 1094/2010 oziroma Uredbe (EU) št. 1095/2010.
Člen 9
Tržna sporočila, ki vključujejo specifične informacije v zvezi s PRIIP, ne vključujejo informacij, ki bi bile v nasprotju s tistimi iz dokumenta s ključnimi informacijami ali bi zmanjševale pomen navedenega dokumenta. V tržnih sporočilih se navede, da je dokument s ključnimi informacijami na voljo, pa tudi, kako, kje in od koga ga je mogoče dobiti, ter spletno mesto proizvajalca PRIIP.
Člen 10
1. Proizvajalec PRIIP redno pregleduje informacije v dokumentu s ključnimi informacijami in dokument revidira, če se pri pregledu pokaže, da so potrebne spremembe. Revidirana različica je na voljo takoj, ko je mogoče.
2. Da bi se ta člen dosledno uporabljal, evropski nadzorni organi v okviru skupnega odbora pripravijo osnutek regulativnih tehničnih standardov, s katerimi natančno opredelijo:
(a)
pogoje za pregled informacij v dokumentu s ključnimi informacijami;
(b)
pogoje, pod katerimi je treba dokument s ključnimi informacijami revidirati;
(c)
posebne pogoje, pod katerimi je treba informacije v dokumentu s ključnimi informacijami pregledati ali ta dokument revidirati, kadar je PRIIP malim vlagateljem na voljo le občasno;
(d)
okoliščine, v katerih je treba male vlagatelje obvestiti o revidiranem dokumentu s ključnimi informacijami v zvezi s PRIIP, ki so ga kupili, in način, na katerega se to stori.
Evropski nadzorni organi osnutke regulativnih tehničnih standardov predložijo Komisiji do 31. decembra 2015.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010, Uredbe (EU) št. 1094/2010 oziroma Uredbe (EU) št. 1095/2010.
Člen 11
1. Proizvajalec PRIIP samo na podlagi dokumenta s ključnimi informacijami, vključno z njegovim prevodom, ne nosi civilne odgovornosti, razen če je ta dokument zavajajoč, netočen ali neskladen z ustreznimi deli pravno zavezujočih predpogodbenih ali pogodbenih dokumentov ali zahtevami iz člena 8.
2. Mali vlagatelj, ki izkaže, da je pri investiranju v PRIIP utrpel škodo, ker se je v okoliščinah iz odstavka 1 zanašal na dokument s ključnimi informacijami, pripravljen v zvezi z zadevnim produktom, lahko od proizvajalca PRIIP zahteva odškodnino za to škodo v skladu z nacionalnim pravom.
3. Elementi, kot sta „škoda“ ali „odškodnina“, kakor sta navedena v odstavku 2, ki niso opredeljeni, se razlagajo in uporabljajo v skladu z veljavnim nacionalnim pravom, kot je določeno z ustreznimi pravili mednarodnega zasebnega prava.
4. Ta člen ne izključuje nadaljnjih zahtevkov iz naslova civilne odgovornosti v skladu z nacionalnim pravom.
5. Obveznosti iz tega člena ne morejo biti omejene ali odpravljene s pogodbenimi klavzulami.
Člen 12
Kadar dokument s ključnimi informacijami zadeva zavarovalno pogodbo, ima zavarovalnica po tej uredbi obveznosti le do imetnika zavarovalne police iz zadevne zavarovalne pogodbe, ne pa tudi do upravičenca iz zavarovalne pogodbe.
ODDELEK III
Posredovanje dokumenta s ključnimi informacijami
Člen 13
1. Oseba, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, malim vlagateljem, še preden se ti zavežejo s pogodbo ali ponudbo v zvezi s PRIIP, pravočasno posreduje dokument s ključnimi informacijami.
2. Oseba, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, lahko izpolni zahteve iz odstavka 1 tako, da dokument s ključnimi informacijami posreduje osebi, ki ima pisno pooblastilo, da v imenu malega vlagatelja odloča o naložbah v zvezi s transakcijami, sklenjenimi v okviru tega pisnega pooblastila.
3. Z odstopanjem od odstavka 1 ter ob upoštevanju člena 3(1), točke (a) člena 3(3) in člena 6 Direktive 2002/65/ES lahko prodajalec PRIIP malemu vlagatelju posreduje dokument s ključnimi informacijami po sklenitvi transakcije brez nepotrebnega odlašanja, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
mali vlagatelj se na lastno pobudo odloči, da bo stopil v stik s prodajalcem PRIIP in sklenil transakcijo prek sredstva za komuniciranje na daljavo;
(b)
dokumenta s ključnimi informacijami ni mogoče posredovati v skladu z odstavkom 1 tega člena;
(c)
oseba, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, je malega vlagatelja obvestila o tem, da dokumenta s ključnimi informacijami ni mogoče posredovati, in jasno navedla, da lahko mali vlagatelj odloži transakcijo, če želi pred njeno sklenitvijo prejeti in prebrati dokument s ključnimi informacijami;
(d)
mali vlagatelj soglaša, da namesto odloga transakcije, ki bi omogočil, da dokument s ključnimi informacijami prejme vnaprej, slednjega dobi brez nepotrebnega odlašanja po sklenitvi transakcije.
4. Kadar se v imenu malega vlagatelja v skladu z navodili, ki jih je ta mali vlagatelj dal prodajalcu PRIIP pred prvo transakcijo, izvajajo zaporedne transakcije v zvezi z istim PRIIP, obveznost posredovanja dokumenta s ključnimi informacijami iz odstavka 1 velja le za prvo transakcijo in prvo transakcijo po reviziji dokumenta s ključnimi informacijami v skladu s členom 10.
5. Da bi se ta člen dosledno uporabljal, evropski nadzorni organi v okviru skupnega odbora pripravijo osnutek regulativnih tehničnih standardov, s katerimi natančno opredelijo pogoje za izpolnitev zahteve po posredovanju dokumenta s ključnimi informacijami, kot je določeno v odstavku 1.
Evropski nadzorni organi navedene osnutke regulativnih tehničnih standardov predložijo Komisiji do 31. decembra 2015.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010, Uredbe (EU) št. 1094/2010 oziroma Uredbe (EU) št. 1095/2010.
Člen 14
1. Oseba, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, malim vlagateljem brezplačno posreduje dokument s ključnimi informacijami.
2. Oseba, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, malemu vlagatelju posreduje dokument s ključnimi informacijami na enega od naslednjih načinov:
(a)
v tiskani obliki, kar bi morala biti standardna oblika, kadar se PRIIP ponudi osebno in mali vlagatelj ne zahteva drugače;
(b)
na trajnem nosilcu podatkov, ki ni papir, kadar so izpolnjeni pogoji iz odstavka 4, ali
(c)
prek spletnega mesta, kadar so izpolnjeni pogoji iz odstavka 5.
3. Kadar se dokument s ključnimi informacijami posreduje na trajnem nosilcu podatkov, ki ni papir, ali prek spletnega mesta, se malim vlagateljem na zahtevo brezplačno zagotovi izvod v tiskani obliki. Mali vlagatelji se obvestijo, da imajo pravico zahtevati brezplačen izvod v tiskani obliki.
4. Dokument s ključnimi informacijami se lahko posreduje na trajnem nosilcu podatkov, ki ni papir, če sta izpolnjena naslednja pogoja:
(a)
uporaba trajnega nosilca podatkov je ustrezna glede na posel, ki ga skleneta oseba, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, in mali vlagatelj, ter
(b)
mali vlagatelj je lahko izbiral med informacijami v tiskani obliki in na trajnem nosilcu podatkov ter je izbral slednjega, kar je mogoče potrditi z dokazili.
5. Dokument s ključnimi informacijami se lahko posreduje prek spletnega mesta, ki ne ustreza opredelitvi trajnega nosilca podatkov, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
posredovanje dokumenta s ključnimi informacijami prek spletnega mesta je ustrezno glede na posel, ki ga skleneta oseba, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, in mali vlagatelj;
(b)
mali vlagatelj lahko izbira med informacijami, podanimi v tiskani obliki in prek spletnega mesta, ter je izbral slednje, kar je mogoče potrditi z dokazili;
(c)
mali vlagatelj je po elektronski poti ali pisno obveščen o naslovu spletnega mesta ter delu spletnega mesta, kjer lahko dostopa do dokumenta s ključnimi informacijami;
(d)
dokument s ključnimi informacijami ostane dostopen na spletnem mestu ter ga je mogoče prenesti in shraniti na trajni nosilec podatkov, vse dokler mali vlagatelj morda potrebuje vpogled vanj.
Če je bil dokument s ključnimi informacijami revidiran v skladu s členom 10, se dajo malemu vlagatelju na njegovo zahtevo na voljo tudi predhodne različice.
6. Za namene odstavkov 4 in 5 se šteje, da je pri poslih, sklenjenih med osebo, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, in malim vlagateljem, ustrezno posredovati informacije na trajnem nosilcu podatkov, ki ni papir, ali prek spletnega mesta, če je mogoče dokazati, da ima mali vlagatelj reden dostop do spleta. Za tak dokaz se šteje elektronski poštni naslov, ki ga mali vlagatelj predloži za namene tega posla.
POGLAVJE III
SPREMLJANJE TRGA IN INTERVENCIJSKE PRISTOJNOSTI V ZVEZI S PRODUKTI
Člen 15
1. EIOPA v skladu s členom 9(2) Uredbe (EU) št. 1094/2010 spremlja trg zavarovalnih naložbenih produktov, ki se tržijo, distribuirajo ali prodajajo v Uniji.
2. Pristojni organi spremljajo trg zavarovalnih naložbenih produktov, ki se tržijo, distribuirajo ali prodajajo v njihovi državi članici ali iz nje.
Člen 16
1. Kadar so izpolnjeni pogoji iz odstavkov 2 in 3 tega člena, lahko EIOPA v skladu s členom 9(5) Uredbe (EU) št. 1094/2010 v Uniji začasno prepove ali omeji:
(a)
trženje, distribucijo ali prodajo določenih zavarovalnih naložbenih produktov ali zavarovalnih naložbenih produktov z določenimi specifičnimi lastnostmi ali
(b)
posamezno vrsto finančne dejavnosti ali prakse s strani zavarovalnice ali pozavarovalnice.
EIOPA določi, v katerih okoliščinah se lahko uporablja prepoved ali omejitev oziroma katere izjeme lahko veljajo zanjo.
2. EIOPA sprejme odločitev iz odstavka 1 le, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
s predlaganim ukrepom se rešuje pomembno vprašanje varstva vlagateljev ali odpravlja nevarnost, ki ogroža pravilno delovanje in integriteto finančnih trgov oziroma stabilnost celotnega finančnega sistema v Uniji ali njegovega dela;
(b)
z regulativnimi zahtevami v skladu s pravom Unije, ki veljajo za zadevni zavarovalni naložbeni produkt ali dejavnost, se ta nevarnost ne odpravlja;
(c)
pristojni organ ali organi niso sprejeli ukrepov, s katerimi bi odpravili nevarnost, ali pa sprejeti ukrepi ne zadostujejo za njeno odpravo.
Če so izpolnjeni pogoji iz prvega pododstavka, lahko EIOPA kot previdnostni ukrep uvede prepoved ali omejitev iz odstavka 1, preden se zavarovalni naložbeni produkt začne tržiti ali prodajati vlagateljem.
3. EOIPA pri sprejemanju ukrepa na podlagi tega člena zagotovi, da ukrep:
(a)
nima škodljivih posledic za učinkovitost finančnih trgov ali za vlagatelje, ki bi bile nesorazmerne glede na njegove koristi, oziroma
(b)
ne povzroča nevarnosti regulativne arbitraže.
Če pristojni organ ali organi sprejmejo ukrep iz člena 17, lahko EIOPA sprejme kateri koli ukrep iz odstavka 1 tega člena, ne da bi mu bilo pri tem treba izdati mnenje iz člena 18.
4. Preden se EIOPA odloči, da bo sprejel kateri koli ukrep iz tega člena, pristojne organe uradno obvesti o predlaganem ukrepu.
5. EIOPA na svojem spletnem mestu objavi obvestilo o odločitvi o sprejetju ukrepov iz tega člena. V obvestilu se navedejo podrobnosti o prepovedi ali omejitvi in v kolikšnem času po objavi obvestila začnejo ukrepi učinkovati. Prepoved ali omejitev velja le za ukrepe, sprejete po tem, ko so ukrepi začeli učinkovati.
6. EIOPA prepoved ali omejitev iz odstavka 1 pregleda v ustreznih intervalih in vsaj vsake tri mesece. Če prepoved ali omejitev po teh treh mesecih ni podaljšana, preneha veljati.
7. Ukrep, ki ga sprejme EIPOA v skladu s tem členom, ima prednost pred morebitnimi prejšnjimi ukrepi, ki jih je sprejel pristojni organ.
8. Komisija sprejme delegirane akte v skladu s členom 30, s katerimi opredeli merila in dejavnike, ki jih mora EIOPA upoštevati pri ugotavljanju, kdaj obstaja pomembno vprašanje varstva vlagateljev oziroma so ogroženi pravilno delovanje in integriteta finančnih trgov ali stabilnost celotnega finančnega sistema v Uniji ali njegovega dela, kot je navedeno v točki (a) prvega pododstavka odstavka 2.
Ta merila in dejavniki vključujejo:
(a)
stopnjo kompleksnosti zavarovalnega naložbenega produkta ter povezavo s ciljno skupino vlagateljev pri trženju in prodaji;
(b)
obseg ali nominalno vrednost zavarovalnega naložbenega produkta;
(c)
stopnjo inovativnosti zavarovalnega naložbenega produkta, dejavnosti ali prakse in
(d)
finančni vzvod, ki ga produkt ali praksa zagotavlja.
Člen 17
1. Pristojni organ lahko prepove ali omeji, da se v njegovi državi članici ali iz nje:
(a)
tržijo, distribuirajo ali prodajajo zavarovalni naložbeni produkti ali zavarovalni naložbeni produkti z določenimi lastnostmi ali
(b)
opravlja posamezna vrsta finančne dejavnosti s strani zavarovalnice ali pozavarovalnice.
2. Pristojni organ lahko sprejme ukrep iz odstavka 1, če iz utemeljenih razlogov meni, da:
(a)
se je zaradi zavarovalnega naložbenega produkta ali dejavnosti ali prakse odprlo pomembno vprašanje varstva vlagateljev oziroma so ogroženi pravilno delovanje in integriteta finančnih trgov ali stabilnost celotnega finančnega sistema ali njegovega dela v vsaj eni državi članici;
(b)
z obstoječimi regulativnimi zahtevami v skladu s pravom Unije, ki veljajo za zavarovalni naložbeni produkt ali dejavnost ali prakso, ni mogoče v celoti odpraviti nevarnosti iz točke (a) ter tega vprašanja tudi ne bi bilo mogoče učinkoviteje rešiti z boljšim nadzorom ali izvrševanjem obstoječih zahtev;
(c)
je ukrep sorazmeren glede na naravo ugotovljenih nevarnosti, strukturo zadevnih vlagateljev ali udeležencev na trgu in verjetni učinek ukrepa na vlagatelje in udeležence na trgu, ki lahko imajo ali uporabljajo zavarovalni naložbeni produkt ali dejavnost ali prakso oziroma imajo od tega koristi;
(d)
se je pristojni organ ustrezno posvetoval s pristojnimi organi v drugih državah članicah, na katere morda ukrep znatno vpliva, in
(e)
ukrep nima diskriminatornega učinka na storitve ali dejavnosti, ki se opravljajo iz druge države članice.
Če so izpolnjeni pogoji iz prvega pododstavka, lahko pristojni organ kot previdnostni ukrep uvede prepoved ali omejitev iz odstavka 1, preden se zavarovalni naložbeni produkt začne tržiti ali prodajati vlagateljem. Pristojni organ določi, v katerih okoliščinah se lahko uporablja prepoved ali omejitev oziroma katere izjeme lahko veljajo zanjo.
3. Pristojni organ ne sme uvesti prepovedi ali omejitve na podlagi tega člena, razen če je najmanj en mesec pred predvidenim začetkom učinkovanja ukrepa vsem drugim udeleženim pristojnim organom in EIPOA pisno ali na drug način, ki je bil dogovorjen med organi, uradno sporočil podatke o:
(a)
zavarovalnem naložbenem produktu, dejavnosti ali praksi, s katero je povezan predlagani ukrep;
(b)
točni naravi predlagane prepovedi ali omejitve in tem, kdaj naj bi začela učinkovati, ter
(c)
dokazih, na katerih temelji njegova odločitev in na podlagi katerih meni, da so izpolnjeni vsi pogoji iz odstavka 2.
4. V izjemnih primerih lahko pristojni organ, kadar meni, da je treba z nujnimi ukrepi na podlagi tega člena preprečiti, da bi zavarovalni naložbeni produkti, dejavnosti ali prakse iz odstavka 1 povzročili škodo, in so hkrati izpolnjena vsa merila iz tega člena, obenem pa z enomesečnim rokom za obvestilo očitno ne bi bilo mogoče ustrezno rešiti specifičnega vprašanja ali odpraviti nevarnosti, sprejme začasni ukrep, o katerem najmanj 24 ur pred predvidenim začetkom učinkovanja tega ukrepa uradno pisno obvesti vse druge pristojne organe in EOIPA. Začasni ukrep pristojnega organa ne sme trajati več kot tri mesece.
5. Pristojni organ na svojem spletnem mestu objavi obvestilo o odločitvi glede uvedbe prepovedi ali omejitve iz odstavka 1. V tem obvestilu se navedejo podrobnosti o prepovedi ali omejitvi, v kolikšnem času po objavi obvestila začnejo ukrepi učinkovati, in dokazi, na podlagi katerih pristojni organ meni, da so izpolnjeni vsi pogoji iz odstavka 2. Prepoved ali omejitev velja le za ukrep, sprejet po objavi obvestila.
6. Pristojni organ prekliče prepoved ali omejitev, če pogoji iz odstavka 2 niso več podani.
7. Komisija sprejme delegirane akte v skladu s členom 30, s katerimi opredeli merila in dejavnike, ki jih morajo pristojni organi upoštevati pri ugotavljanju, ali obstaja pomembno vprašanje varstva vlagateljev oziroma so ogroženi pravilno delovanje in integriteta finančnih trgov ter stabilnost celotnega finančnega sistema v Uniji ali njegovega dela, kot je navedeno v točki (a) prvega pododstavka odstavka 2.
Ta merila in dejavniki vključujejo:
(a)
stopnjo kompleksnosti zavarovalnega naložbenega produkta ter povezavo s ciljno skupino vlagateljev pri trženju in prodaji;
(b)
stopnjo inovativnosti zavarovalnega naložbenega produkta, dejavnosti ali prakse;
(c)
finančni vzvod, ki ga produkt ali praksa zagotavlja;
(d)
kar zadeva pravilno delovanje in integriteto finančnih trgov, obseg ali nominalno vrednost zavarovalnih naložbenih produktov.
Člen 18
1. EIOPA ima pri ukrepih, ki jih sprejmejo pristojni organi v skladu s členom 17, spodbujevalno in usklajevalno vlogo. EIOPA zlasti zagotavlja, da so ukrepi, ki jih sprejme pristojni organ, utemeljeni in sorazmerni ter da je ravnanje pristojnih organov po potrebi usklajeno.
2. EIOPA po prejemu uradnega obvestila v skladu s členom 17 o katerem koli ukrepu, ki bo uveden v skladu z navedenim členom, sprejme mnenje, ali je prepoved ali omejitev utemeljena in sorazmerna. Če EIOPA meni, da je za odpravo nevarnosti potreben ukrep drugih pristojnih organov, to navede v svojem mnenju. Mnenje se objavi na spletnem mestu EIOPA.
3. Če pristojni organ predlaga sprejetje ukrepov ali sprejme ukrepe, ki so v nasprotju z mnenjem EIOPA iz odstavka 2, ali v nasprotju s tem mnenjem zavrne sprejetje ukrepov, na svojem spletnem mestu takoj objavi obvestilo, v katerem v celoti pojasni razloge za tako ravnanje.
POGLAVJE IV
PRITOŽBE, POVRNITEV ŠKODE, SODELOVANJE IN NADZOR
Člen 19
Proizvajalec PRIIP in oseba, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja, uvedeta ustrezne postopke, ki zagotovijo, da:
(a)
lahko mali vlagatelji na učinkovit način vložijo pritožbo proti proizvajalcu PRIIP;
(b)
mali vlagatelji, ki so vložili pritožbo v zvezi z dokumentom s ključnimi informacijami, pravočasno in na ustrezen način prejmejo vsebinski odgovor in
(c)
imajo mali vlagatelji na voljo učinkovite postopke pravnega varstva tudi pri čezmejnih sporih, zlasti kadar je proizvajalec PRIIP v drugi državi članici ali tretji državi.
Člen 20
1. Pristojni organi za namene uporabe te uredbe med seboj sodelujejo in si brez nepotrebnega odlašanja izmenjajo vse informacije, potrebne za opravljanje nalog, ki jih imajo v skladu s to uredbo, in za izvajanje svojih pristojnosti.
2. Pristojni organi imajo v skladu z nacionalnim pravom vsa potrebna nadzorna in preiskovalna pooblastila, potrebna za opravljanje svojih nalog v skladu s to uredbo.
Člen 21
1. Države članice za obdelavo osebnih podatkov, ki se izvede v državi članici na podlagi te uredbe, uporabljajo Direktivo 95/46/ES.
2. Uredba (ES) št. 45/2001 se uporablja za obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvedejo evropski nadzorni organi.
POGLAVJE V
UPRAVNE SANKCIJE IN DRUGI UKREPI
Člen 22
1. Brez poseganja v nadzorne pristojnosti pristojnih organov in pravico držav članic, da določijo in izrečejo kazenske sankcije, države članice določijo pravila o ustreznih upravnih sankcijah in ukrepih, ki se uporabljajo pri kršitvah te uredbe, ter naredijo vse, kar je potrebno, da se zagotovi njihovo izvajanje. Te sankcije in ukrepi so učinkoviti, sorazmerni in odvračilni.
Države članice lahko sklenejo, da za kršitve, za katere so v skladu z nacionalnim pravom že določene kazenske sankcije, ne bodo določile pravil o upravnih sankcijah, kot je navedeno v prvem pododstavku.
Države članice Komisijo in skupni odbor uradno obvestijo o pravilih iz prvega pododstavka do 31. decembra 2016. Komisijo in skupni odbor takoj uradno obvestijo o vseh poznejših spremembah teh pravil.
2. Pristojni organi pri izvajanju pooblastil iz člena 24 tesno sodelujejo, da zagotovijo, da se z upravnimi sankcijami in ukrepi dosežejo želeni rezultati iz te uredbe, ter usklajujejo svoje dejavnosti, da preprečijo morebitno podvajanje in prekrivanje pri uporabi upravnih sankcij in ukrepov v čezmejnih primerih.
Člen 23
Pristojni organi svoja pooblastila za izrekanje sankcij v skladu s to uredbo in nacionalnim pravom izvajajo na katerega koli od naslednjih načinov:
(a)
neposredno;
(b)
v sodelovanju z drugimi organi;
(c)
v okviru svoje pristojnosti s prenosom pooblastil na take organe;
(d)
z vložitvijo zahtevka pri pristojnih sodnih organih.
Člen 24
1. Ta člen se uporablja za kršitve člena 5(1), členov 6 in 7, člena 8(1) do (3), člena 9, člena 10(1), člena 13(1), (3) in (4) ter členov 14 in 19.
2. Pristojni organi so pooblaščeni, da v skladu z nacionalnim pravom izrečejo vsaj naslednje upravne sankcije in ukrepe:
(a)
odredbo o prepovedi trženja PRIIP;
(b)
odredbo o začasni prekinitvi trženja PRIIP;
(c)
javno opozorilo, v katerem sta navedeni oseba, odgovorna za kršitev, in narava kršitve;
(d)
odredbo o prepovedi posredovanja dokumenta s ključnimi informacijami, pri katerem niso izpolnjene zahteve iz členov 6, 7, 8 oziroma 10, in obvezno objavo nove različice navedenega dokumenta;
(e)
upravne globe, v višini najmanj:
(i)
v primeru pravne osebe:
-
do 5 000 000 EUR oziroma v državah članicah, katerih valuta ni euro, do ustrezne vrednosti v nacionalni valuti na dan 30. decembra 2014, ali do 3 % skupnega letnega prometa zadevne pravne osebe glede na zadnje razpoložljive računovodske izkaze, ki jih je odobril upravljalni organ, ali
-
do dvakratnega zneska dobička, pridobljenega s kršitvijo, ali izgube, preprečene s kršitvijo, če ju je mogoče določiti,
(ii)
v primeru fizične osebe:
-
do 700 000 EUR oziroma v državah članicah, katerih valuta ni euro, do ustrezne vrednosti v nacionalni valuti na dan 30. decembra 2014, ali
-
do dvakratnega zneska dobička, pridobljenega s kršitvijo, ali izgube, preprečene s kršitvijo, če ju je mogoče določiti.
Če je pravna oseba iz točke (e)(i) prvega pododstavka obvladujoče podjetje ali njegovo odvisno podjetje, ki mora pripraviti konsolidirane računovodske izkaze v skladu z Direktivo 2013/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta (20), je zadevni skupni promet skupni letni promet ali ustrezna vrsta prihodka v skladu z ustreznim pravom Unije na področju računovodstva glede na zadnje razpoložljive konsolidirane računovodske izkaze, ki jih je odobril upravljalni organ končnega obvladujočega podjetja.
3. Države članice lahko določijo dodatne sankcije ali ukrepe ter višje upravne globe, kot so določene v tej uredbi.
4. Pristojni organi so pooblaščeni, da po izreku ene ali več upravnih sankcij in drugih ukrepov v skladu z odstavkom 2 zadevnega malega vlagatelja neposredno seznanijo - ali pa to zahtevajo od proizvajalca ali osebe, ki svetuje o PRIIP ali ga prodaja - z upravno sankcijo ali ukrepom ter s tem, kje lahko vloži pritožbo ali zahtevek za pravno varstvo.
Člen 25
Pristojni organi pri uporabi upravnih sankcij in ukrepov iz člena 24(2) upoštevajo vse pomembne okoliščine, ki vključujejo, kadar je ustrezno,:
(a)
težo in trajanje kršitve;
(b)
stopnjo odgovornosti osebe, ki je odgovorna za kršitev;
(c)
posledice kršitve za interese malih vlagateljev;
(d)
sodelovanje osebe, ki je odgovorna za kršitev;
(e)
morebitne prejšnje kršitve osebe, ki je odgovorna za kršitev;
(f)
ukrepe, ki jih je po kršitvi sprejela oseba, ki je odgovorna za kršitev, da bi preprečila njeno ponovitev.
Člen 26
Zoper odločitve o izreku sankcij in ukrepov, sprejete v skladu s to uredbo, je dopustna pritožba.
Člen 27
1. Pristojni organ o upravnih sankcijah ali ukrepih, ki jih razkrije javnosti, istočasno obvesti pristojne evropske nadzorne organe.
2. Pristojni organ enkrat letno pristojnim evropskim nadzornim organom predloži informacije v zbirni obliki o vseh upravnih sankcijah in ukrepih, izrečenih v skladu s členom 22 in členom 24(2).
3. Evropski nadzorni organi informacije iz tega člena objavijo v svojih letnih poročilih.
Člen 28
1. Pristojni organi vzpostavijo učinkovite mehanizme, preko katerih se jim lahko prijavijo dejanske ali potencialnih kršitve te uredbe.
2. Mehanizmi iz odstavka 1 vključujejo vsaj:
(a)
posebne postopke za prejemanje prijav o dejanskih ali potencialnih kršitvah in ukrepanje na podlagi teh prijav;
(b)
ustrezno varstvo zaposlenih, ki prijavijo kršitve pri delodajalcu, pri katerem so zaposleni, vsaj pred povračilnimi ukrepi, diskriminacijo ali drugimi oblikami nepravičnega obravnavanja;
(c)
varstvo identitete osebe, ki prijavi kršitve, in fizične osebe, ki je domnevno odgovorna za kršitev, na vseh stopnjah postopka, razen če nacionalno pravo zahteva razkritje identitete v nadaljnji preiskavi ali poznejših sodnih postopkih.
3. Države članice lahko določijo, da morajo pristojni organi v skladu z nacionalnim pravom vzpostaviti dodatne mehanizme.
4. Države članice lahko od delodajalcev, ki opravljajo zakonsko urejene dejavnosti v sklopu opravljanja finančnih storitev, zahtevajo, da imajo vzpostavljene ustrezne postopke, v katerih zaposleni prek posebnega, neodvisnega in avtonomnega kanala lahko interno prijavijo dejanske in potencialne kršitve.
Člen 29
1. Pristojni organi odločitev, zoper katero ni pritožbe, o izreku upravne sankcije ali ukrepa zaradi kršitev iz člena 24(1) objavijo na svojem uradnem spletnem mestu brez nepotrebnega odlašanja, potem ko je oseba, ki ji je bila sankcija ali ukrep izrečen, o tej odločitvi obveščena.
Objava odločitve vključuje vsaj informacije o:
(a)
vrsti in naravi kršitve;
(b)
identiteti odgovornih oseb.
Ta obveznost ne velja za odločitve o uvedbi ukrepov preiskovalne narave.
Kadar je objava identitete pravnih oseb oziroma identitete ali osebnih podatkov fizičnih oseb po mnenju pristojnega organa nesorazmerna, pri čemer se o sorazmernosti objave takšnih podatkov presoja za vsak primer posebej, ali če bi takšna objava ogrozila stabilnost finančnih trgov ali kazensko preiskavo v teku, pristojni organi:
(a)
odložijo objavo odločitve o izreku sankcije ali ukrepa, dokler zadevni razlogi proti objavi ne prenehajo obstajati;
(b)
odločitev o izreku sankcije ali ukrepa objavijo brez navedbe osebnih podatkov in skladno z nacionalnim pravom, če taka anonimna objava zagotavlja učinkovito varstvo zadevnih osebnih podatkov, ali
(c)
odločitve o izreku sankcije ali ukrepa sploh ne objavijo, če se možnosti iz točk (a) in (b) štejejo za nezadostne za zagotovitev, da:
(i)
stabilnost finančnih trgov ne bo ogrožena;
(ii)
bo objava takšnih odločitev sorazmerna glede na ukrepe, ki štejejo za milejše.
2. Pristojni organi obvestijo evropske nadzorne organe o vseh upravnih sankcijah ali ukrepih, ki so bili izrečeni, vendar v skladu s točko (c) tretjega pododstavka odstavka 1 niso bili objavljeni, ter o morebitnih pritožbah v zvezi z njimi in njihovem izidu.
V primeru odločitve, da se sankcija ali ukrep objavi anonimno, se lahko objava zadevnih podatkov odloži za razumno obdobje, če bodo v tem obdobju predvidoma prenehali obstajati razlogi za anonimno objavo.
3. Če nacionalno pravo določa, da se objavi tudi odločitev o izreku sankcije ali ukrepa, zoper katero je dopustna pritožba pri ustreznem sodnem ali drugem organu, pristojni organi na svojem spletnem mestu brez nepotrebnega odlašanja objavijo te informacije in vse poznejše informacije o izidu take pritožbe. Objavi se tudi vsaka odločitev o razveljavitvi predhodno objavljene odločitve o izreku sankcije ali ukrepa.
4. Pristojni organi zagotovijo, da vse informacije, objavljene v skladu s tem členom, ostanejo na voljo na njihovem uradnem spletnem mestu vsaj pet let po njihovi objavi. Objavljeni osebni podatki ostanejo na uradnem spletnem mestu pristojnega organa le toliko časa, kolikor je potrebno v skladu z veljavnimi predpisi o varstvu osebnih podatkov.
POGLAVJE VI
KONČNE DOLOČBE
Člen 30
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 8(4), člena 16(8) in člena 17(7) se prenese na Komisijo za obdobje treh let od 30. decembra 2014. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem triletnega obdobja. Pooblastilo se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred iztekom vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz člena 8(4), člena 16(8) in člena 17(7) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 8(4), členom 16(8) ali členom 17(7), začne veljati le, če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v treh mesecih od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za tri mesece.
Člen 31
Kadar Komisija v skladu s členom 8(5), členom 10(2) ali členom 13(5) sprejme regulativne tehnične standarde, ki so enaki kot osnutki regulativnih tehničnih standardov, ki jih predložijo evropski nadzorni organi, je rok, v katerem lahko Evropski parlament in Sveta izrazita nasprotovanje tem regulativnim tehničnim standardom, z odstopanjem od drugega pododstavka člena 13(1) Uredbe (EU) št. 1093/2010, Uredbe (EU) št. 1094/2010 oziroma Uredbe (EU) št. 1095/2010 in zaradi upoštevanja zapletenosti in obsega obravnavanih vprašanj, dva meseca od prejema uradnega obvestila. Ta rok se lahko na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta enkrat podaljša za en mesec.
Člen 32
1. Družbe za upravljanje, kot so opredeljene v členu 2(1)(b) Direktive 2009/65/ES, investicijske družbe iz člena 27 navedene direktive ter osebe, ki prodajajo KNPVP, kot so opredeljeni v členu 1(2) navedene direktive, ali o njih svetujejo, so izvzeti iz obveznosti na podlagi te uredbe do 31. decembra 2019.
2. Kadar država članica pravila o obliki in vsebini dokumenta s ključnimi informacijami iz členov 78 do 81 Direktive 2009/65/ES uporablja za sklade, ki niso KNPVP in se ponujajo malim vlagateljem, se izjema iz odstavka 1 tega člena uporablja za družbe za upravljanje, investicijske družbe in osebe, ki prodajajo enote teh skladov malim vlagateljem ali jim o njih svetujejo.
Člen 33
1. Komisija to uredbo pregleda do 31. decembra 2018. Pregled se opravi na podlagi informacij, prejetih od evropskih nadzornih organov, in vključuje splošno analizo uporabe opozoril glede kompleksnosti in težki razumljivosti produktov, pri čemer se upoštevajo morebitne smernice, ki so jih v ta namen pripravili pristojni organi. Vključuje tudi analizo praktične uporabe pravil iz te uredbe, pri katerem se ustrezno upoštevajo razvoj na trgu naložbenih produktov za male vlagatelje ter izvedljivost, stroški in morebitne koristi uvedbe oznake za socialne in okoljske naložbe. Komisija pri tem pregledu izvede potrošniško testiranje ter preuči nezakonodajne možnosti in rezultate pregleda Uredbe (EU) št. 346/2013 glede točk (c), (e) in (g) člena 27(1) navedene uredbe.
V zvezi s KNPVP, kot so opredeljeni v členu 1(2) Direktive 2009/65/ES, se pri pregledu oceni, ali je treba prehodne ureditve iz člena 32 te uredbe podaljšati ali pa bi določbe o ključnih informacijah za vlagatelje iz Direktive 2009/65/ES, potem ko se ugotovi, kaj vse je treba prilagoditi, lahko nadomestili z dokumentom s ključnimi informacijami za vlagatelje iz te uredbe ali obravnavali kot enakovredne temu dokumentu. Pri pregledu se preuči tudi morebitna razširitev področja uporabe te uredbe na druge finančne produkte, pa tudi, ali bi bilo treba ohraniti izvzetje produktov iz področja uporabe te uredbe glede na to, da so potrebni zanesljivi standardi za varstvo potrošnikov, vključno s primerjavami med finančnimi produkti. Pri pregledu se preuči še ustreznost uvedbe skupnih pravil, v skladu s katerimi bi morale vse države članice določiti upravne sankcije za kršitve te uredbe.
2. Komisija do 31. decembra 2018 na podlagi dela EIOPA, opravljenega v zvezi z zahtevami glede razkritja informacij o produktih, oceni, ali naj predlaga nov zakonodajni akt, s katerim bodo zagotovljene ustrezne zahteve glede razkritja informacij o teh produktih, oziroma ali naj v področje uporabe te uredbe vključi pokojninske produkte iz točke (e) člena 2(2).
Komisija pri svoji oceni zagotovi, da ti ukrepi ne znižajo standardov v zvezi z razkritjem v državah članicah, ki že imajo vzpostavljene sisteme razkritij o takih pokojninskih produktih.
3. Komisija po posvetovanju s skupnim odborom Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo v zvezi z odstavkoma 1 in 2 ter jima po potrebi priloži zakonodajni predlog.
4. Komisija do 31. decembra 2018 opravi tudi tržno raziskavo, da ugotovi, ali so na trgu na voljo spletni kalkulatorji, ki malemu vlagatelju omogočajo izračun skupnih stroškov in provizij za PRIIP, in ali je uporaba teh kalkulatorjev brezplačna. Komisija poroča o tem, ali ti kalkulatorji omogočajo zanesljiv in točen izračun za vse produkte, ki spadajo v področje uporabe te uredbe.
Če raziskava pokaže, da takšnih kalkulatorjev ni ali da obstoječi kalkulatorji malim vlagateljem ne omogočajo, da bi razumeli, kakšen je skupni znesek stroškov in provizij za PRIIP, Komisija oceni, ali je izvedljivo, da evropski nadzorni organi preko skupnega odbora pripravijo osnutke regulativnih tehničnih standardov, ki določajo specifikacije za takšne kalkulatorje na ravni Unije.
Člen 34
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 31. decembra 2016.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 26. novembra 2014