NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1253/2014
ze dne 7. července 2014,
kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign větracích jednotek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2009/125/ES se má na výrobky spojené se spotřebou energie, které mají významný objem prodeje, významný dopad na životní prostředí v Unii a významný potenciál ke zlepšení dopadu na životní prostředí bez nepřiměřeně vysokých nákladů, vztahovat prováděcí opatření nebo samoregulační opatření týkající se požadavků na ekodesign.
(2)
Komise posoudila technické, environmentální a ekonomické aspekty větracích jednotek. Z tohoto posouzení vyplynulo, že větrací jednotky jsou uváděny na trh Unie ve velkém množství. Nejvýznamnějším environmentálním aspektem větracích jednotek je spotřeba energie ve fázi používání, která má významný potenciál k nákladově efektivním úsporám energie a snížení emisí skleníkových plynů.
(3)
Důležitou součástí větracích jednotek jsou ventilátory. Obecné požadavky na minimální energetickou účinnost ventilátorů jsou stanoveny v nařízení Komise (EU) č. 327/2011 (2). Minimální požadavky na energetickou náročnost uvedené ve zmíněném nařízení se vztahují na spotřebu energie u větracích funkcí ventilátorů, které jsou součástí větracích jednotek, avšak řada větracích jednotek užívá ventilátory, na něž se zmíněné nařízení nevztahuje. Je proto nutné zavést prováděcí opatření pro větrací jednotky.
(4)
Je třeba rozlišovat mezi opatřeními vztahujícími se na větrací jednotky pro obytné budovy a opatřeními vztahujícími se na větrací jednotky pro jiné než obytné budovy na základě jejich individuálního průtoku vzduchu, protože v praxi se užívají dva různé soubory norem měření.
(5)
Od požadavků tohoto nařízení, kromě požadavků na informace, by měly být osvobozeny malé větrací jednotky s elektrickým příkonem nižším než 30 W na jeden proud vzduchu. Uvedené jednotky jsou určeny pro řadu různých použití, fungují většinou přerušovaně a pouze s doplňkovými funkcemi, například v koupelně. Jejich zahrnutí by představovalo značnou administrativní zátěž z hlediska dozoru nad trhem, vzhledem k tomu, že objem jejich prodeje je velký, avšak podíl na potenciálu úspor energie je jen malý. Avšak vzhledem k tomu, že mají podobné funkce jako ostatní větrací jednotky, je třeba řešit jejich případné zahrnutí do působnosti tohoto nařízení v rámci jeho přezkumu. Vyňaty by měly být rovněž větrací jednotky speciálně určené k provozování výlučně pro nouzové účely nebo ve výjimečných nebo nebezpečných prostředích, protože jsou využívány jen výjimečně a po krátkou dobu. Výjimky rovněž objasňují, že jsou vyloučeny multifunkční jednotky, které převážně vytápějí nebo chladí, a kuchyňské sporákové odsavače par. Komise vypracovala přípravné studie, které analyzují technické, environmentální a ekonomické aspekty větracích jednotek pro obytné a pro jiné než obytné budovy. Studie byly zpracovány ve spolupráci se zúčastněnými a zainteresovanými stranami z Unie i třetích zemí a jejich výsledky byly zveřejněny.
(6)
Environmentálním parametrem zahrnutých výrobků, který je pro účely tohoto nařízení považován za nejvýznamnější, je spotřeba energie ve fázi jejich používání. Roční spotřeba elektrické energie v Unii byla v roce 2010 u výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, odhadnuta na 77,6 TWh. Tyto výrobky zároveň šetří 2 570 PJ energie na vytápění prostor. Celková energetická bilance při užití převodního koeficientu primární energie 2,5 pro elektřinu činila v roce 2010 1 872 PJ ročních úspor primární energie. Bez přijetí zvláštních opatření se nárůst celkové úspory v roce 2025 odhaduje na 2 829 PJ.
(7)
Z přípravných studií vyplývá, že spotřebu energie u výrobků podléhajících tomuto nařízení lze výrazně snížit. Předpokládaným výsledkem kombinovaného účinku požadavků na ekodesign stanovených v tomto nařízení a v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1254/2014 (3) je celkové zvýšení úspor o 1 300 PJ (45 %) na 4 130 PJ v roce 2025.
(8)
Z přípravných studií vyplývá, že požadavky týkající se ostatních parametrů ekodesignu uvedených v příloze I části 1 směrnice 2009/125/ES nejsou pro větrací jednotky potřebné, vzhledem k tomu, že spotřeba energie ve fázi jejich používání je zdaleka nejdůležitějším environmentálním parametrem.
(9)
Požadavky na ekodesign by měly být zaváděny postupně, aby měli výrobci dostatek času na potřebné změny konstrukce výrobků, na něž se toto nařízení vztahuje. Časový rámec by měl zohlednit dopad na náklady pro konečné uživatele a výrobce, zejména malé a střední podniky, a zároveň bez zbytečného odkladu zajistit zlepšení vlivu větracích jednotek na životní prostředí.
(10)
Měření a výpočty parametrů výrobků by měly být prováděny za použití spolehlivých, přesných a opakovatelných metod, které zohledňují uznávané nejnovější metody měření a výpočtů, včetně harmonizovaných norem přijatých evropskými normalizačními orgány na žádost Komise v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (4), jsou-li k dispozici.
(11)
V prováděcím opatření by měly být na základě informací získaných během přípravy opatření určeny referenční hodnoty pro aktuálně dostupné typy větracích jednotek s vysokou energetickou účinností, aby výrobci mohli použít toto posouzení k vyhodnocení alternativních návrhových řešení a dosaženého vlivu výrobku na životní prostředí v porovnání s referenčními hodnotami. To přispěje k zajištění široké dostupnosti údajů a usnadní přístup k nim, zejména pro malé a střední podniky a velmi malé podniky, což dále usnadní integraci nejlepších konstrukčních technologií a vývoj účinnějších výrobků za účelem snižování spotřeby elektrické energie.
(12)
Bylo konzultováno konzultační fórum uvedené v článku 18 směrnice 2009/125/ES.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 19 odst. 1 směrnice 2009/125/ES.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na větrací jednotky a stanoví požadavky na ekodesign pro jejich uvádění na trh nebo do provozu.
2. Toto nařízení se nevztahuje na větrací jednotky, které:
a)
jsou jednosměrné (odvádějí nebo přivádějí vzduch) s elektrickým příkonem menším než 30 W, s výjimkou požadavků na informace;
b)
jsou obousměrné s celkovým elektrickým příkonem ventilátorů menším než 30 W na jeden proud vzduchu, s výjimkou požadavků na informace;
c)
jsou pouze axiálními nebo radiálními ventilátory vybavenými krytem ve smyslu nařízení (EU) č. 327/2011;
d)
jsou výlučně specifikovány jako provozované v prostředí s nebezpečím výbuchu ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES (5);
e)
jsou výlučně specifikovány jako provozované pro nouzové použití, pro krátkodobý provoz, a které jsou v souladu se základními požadavky na stavby s ohledem na požární bezpečnost podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (6);
f)
jsou výlučně specifikovány jako provozované:
i)
v prostředí, kde provozní teploty dopravovaného vzduchu přesahují 100 °C;
ii)
v prostředí, kde provozní teplota okolí motoru pohánějícího ventilátor přesahuje 65 °C v případě, že je umístěn mimo proudění vzduchu;
iii)
v prostředí, kde je teplota dopravovaného vzduchu nebo provozní teplota okolí motoru v případě, že je umístěn mimo proudění vzduchu, nižší než - 40 °C;
iv)
s napájecím střídavým napětím vyšším než 1 000 V nebo s napájecím stejnosměrným napětím vyšším než 1 500 V;
v)
v toxickém, vysoce korozním nebo hořlavém prostředí nebo v prostředí s abrazivními látkami;
g)
zahrnují výměník tepla a tepelné čerpadlo pro zpětné získávání tepla nebo umožňují, aby přenos nebo odvádění tepla doplňovaly systém zpětného získávání tepla, s výjimkou přenosu tepla pro ochranu před mrazem nebo odmrazování;
h)
jsou klasifikovány jako sporákové odsavače par, na něž se vztahuje nařízení Komise (EU) č. 66/2014 (7) o kuchyňských přístrojích.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„větrací jednotkou“ elektricky poháněný spotřebič vybavený alespoň jedním oběžným kolem, jedním motorem a skříní určený k nahrazování použitého vzduchu v budově nebo v její části venkovním vzduchem;
2)
„větrací jednotkou pro obytné budovy“ větrací jednotka, jejíž:
a)
maximální průtok nepřesahuje 250 m3/h;
b)
maximální průtok se pohybuje mezi 250 a 1 000 m3/h a výrobce deklaruje její zamýšlené použití výhradně pro potřeby větrání v obytných budovách;
3)
„větrací jednotkou pro jiné než obytné budovy“ větrací jednotka, jejíž maximální průtok přesahuje 250 m3/h, a v případě, že se maximální průtok pohybuje mezi 250 a 1 000 m3/h, výrobce nedeklaroval její zamýšlené použití výhradně pro potřeby větrání v obytných budovách;
4)
„maximálním průtokem“ deklarovaný maximální objemový průtok vzduchu větrací jednotky, kterého lze dosáhnout s integrovanými nebo samostatnými společně dodávanými ovládacími prvky za standardních vlastností vzduchu (20 °C) a 101 325 Pa, je-li jednotka instalována kompletně (např. včetně čistých filtrů) a v souladu s pokyny výrobce, přičemž u větracích jednotek pro obytné budovy připojených k potrubí se maximální průtok vztahuje k průtoku vzduchu při 100 Pa rozdílu vnějšího statického tlaku a u bezpotrubních větracích jednotek pro obytné budovy se vztahuje k průtoku vzduchu při nejnižším dosažitelném rozdílu celkového tlaku, který bude vybrán ze souboru hodnot 10 (minimum)-20-50-100-150-200-250 Pa podle toho, která se rovná hodnotě naměřeného rozdílu tlaku nebo je bezprostředně nižší;
5)
„jednosměrnou větrací jednotkou“ větrací jednotka, která vytváří proud vzduchu pouze v jednom směru, a to buď z vnitřního do vnějšího prostoru (odvádění) nebo z vnějšího do vnitřního prostoru (přivádění), kde je mechanicky vytvářený proud vzduchu vyrovnáván opatřeními pro přirozené přivádění nebo odvádění vzduchu;
6)
„obousměrnou větrací jednotkou“ větrací jednotka, která vytváří proud vzduchu mezi vnitřním a vnějším prostorem a je vybavena ventilátory odvádějícími i přivádějícími vzduch;
7)
„rovnocenným modelem větrací jednotky“ větrací jednotka, která má podle platných požadavků na informace o výrobku tytéž technické vlastnosti, ale je uváděna na trh jako jiný model větrací jednotky týmž výrobcem, zplnomocněným zástupcem nebo dovozcem.
Další definice pro účely příloh II až IX jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
Požadavky na ekodesign
1. Od 1. ledna 2016 musí větrací jednotky pro obytné budovy splňovat zvláštní požadavky na ekodesign stanovené v příloze II bodě 1.
2. Od 1. ledna 2016 musí větrací jednotky pro jiné než obytné budovy splňovat zvláštní požadavky na ekodesign stanovené v příloze III bodě 1.
3. Od 1. ledna 2018 musí větrací jednotky pro obytné budovy splňovat zvláštní požadavky na ekodesign stanovené v příloze II bodě 2.
4. Od 1. ledna 2018 musí větrací jednotky pro jiné než obytné budovy splňovat zvláštní požadavky na ekodesign stanovené v příloze III bodě 2.
Článek 4
Požadavky na informace
1. Od 1. ledna 2016 musí výrobci větracích jednotek pro obytné budovy, jejich zplnomocnění zástupci a dovozci splňovat požadavky na informace stanovené v příloze IV.
2. Od 1. ledna 2016 musí výrobci větracích jednotek pro jiné než obytné budovy, jejich zplnomocnění zástupci a dovozci splňovat požadavky na informace stanovené v příloze V.
Článek 5
Posuzování shody
1. Výrobci větracích jednotek provádějí posuzování shody uvedené v článku 8 směrnice 2009/125/ES pomocí systému interní kontroly návrhu stanoveného v příloze IV uvedené směrnice nebo systému řízení stanoveného v příloze V uvedené směrnice.
Pro účely posuzování shody větracích jednotek pro obytné budovy se výpočet požadavku na specifickou spotřebu energie provede v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
Pro účely posuzování shody větracích jednotek pro jiné než obytné budovy se měření a výpočty zvláštních požadavků na ekodesign provedou v souladu s přílohou IX tohoto nařízení.
2. Technická dokumentace sestavená v souladu s přílohou IV směrnice 2009/125/ES obsahuje kopii informací o výrobku uvedených v přílohách IV a V tohoto nařízení.
Jestliže byly informace uvedené v technické dokumentaci ke konkrétnímu modelu větrací jednotky získány výpočtem na základě konstrukčního návrhu nebo extrapolací údajů od jiných větracích jednotek, případně oběma těmito metodami, obsahuje technická dokumentace následující informace:
a)
podrobnosti o těchto výpočtech nebo extrapolacích či obou těchto metodách;
b)
podrobnosti o zkouškách provedených výrobci za účelem ověření přesnosti těchto výpočtů a extrapolací;
c)
seznam všech ostatních modelů větracích jednotek, u kterých byly informace uvedené v technické dokumentaci získány stejným způsobem;
d)
seznam rovnocenných modelů větracích jednotek.
Článek 6
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Orgány členských států použijí při provádění dohledu nad trhem podle čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/125/ES postup ověřování popsaný v příloze VI tohoto nařízení za účelem splnění požadavků stanovených pro větrací jednotky pro obytné budovy v příloze II tohoto nařízení a pro větrací jednotky pro jiné než obytné budovy v příloze III tohoto nařízení.
Článek 7
Referenční hodnoty
Referenční hodnoty uvedené v části 3 bodě 2 přílohy I směrnice 2009/125/ES, které mají být použity pro větrací jednotky, jsou uvedeny v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 8
Přezkum
Komise přezkoumá s ohledem na technologický pokrok potřebu stanovit požadavky na velikost průtoku vzduchu netěsnostmi a výsledky tohoto posouzení předloží konzultačnímu fóru do 1. ledna 2017.
Komise přezkoumá toto nařízení s ohledem na technologický pokrok a výsledky tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru do 1. ledna 2020.
V rámci přezkumu se posoudí:
a)
možné rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení na jednosměrné jednotky s elektrickým příkonem menším než 30 W a obousměrné jednotky s celkovým elektrickým příkonem ventilátorů menším než 30 W na jeden proud vzduchu;
b)
odchylky při ověřování uvedené v příloze VI;
c)
vhodnost zohlednění účinků filtrů s nízkou spotřebou energie na energetickou účinnost;
d)
potřeba stanovit další fázi se zpřísněnými požadavky na ekodesign.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. července 2014.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1253/2014
z dne 7. julija 2014
o izvajanju Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede zahtev za okoljsko primerno zasnovo prezračevalnih enot
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo (1), in zlasti člena 15(1) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu z Direktivo 2009/125/ES se izdelki, povezani z energijo, ki predstavljajo pomemben obseg prodaje in trgovanja, imajo pomemben vpliv na okolje v Uniji in pomenijo veliko možnost za izboljšanje vpliva na okolje brez pretiranih stroškov, zajamejo v izvedbene ali samoregulacijske ukrepe v zvezi z zahtevami za okoljsko primerno zasnovo.
(2)
Komisija je ocenila tehnične, okoljske in gospodarske vidike prezračevalnih enot. Ocena je pokazala, da se prezračevalne enote dajejo na trg Unije v velikih količinah. Poraba energije v času uporabe je najpomembnejši okoljski vidik prezračevalnih enot in predstavlja veliko priložnost za stroškovno učinkovite prihranke energije in zmanjšanje emisij toplogrednih plinov.
(3)
Ventilatorji so pomemben del prezračevalnih enot. Splošne minimalne zahteve za energijsko učinkovitost ventilatorjev so določene v Uredbi Komisije (EU) št. 327/2011 (2). Minimalne zahteve za energijsko učinkovitost navedene uredbe zajemajo porabo energije prezračevalnih funkcij ventilatorjev, ki so del prezračevalnih enot, mnoge prezračevalne enote pa uporabljajo ventilatorje, ki jih navedena uredba ne zajema. Zaradi tega je pomembno, da se uvedejo izvedbeni ukrepi za prezračevalne enote.
(4)
Razlikovati bi bilo treba med ukrepi, ki veljajo za stanovanjske prezračevalne enote, in tistimi, ki veljajo za nestanovanjske prezračevalne enote, in sicer na podlagi posameznih stopenj pretoka zraka, saj se v praksi uporabljata dva različna sklopa merilnih standardov.
(5)
Majhne prezračevalne enote z električno vhodno močjo, manjšo od 30 W na tok zraka, bi bilo treba izvzeti iz zahtev te uredbe, razen iz zahtev za navajanje podatkov. Te enote so zasnovane za različne vrste uporabe in večinoma delujejo prekinjeno, saj je njihova funkcija le dopolnilna, kot na primer v kopalnicah. Vključitev teh enot bi povzročila precejšnjo upravno obremenitev na področju tržnega nadzora zaradi velikega števila prodanih izdelkov, k prihranku energije pa bi prispevala le malo. Toda z upoštevanjem, da so njihove funkcije podobne drugim prezračevalnim enotam, bi bilo treba njihovo možno vključitev prav tako obravnavati pri pregledu te uredbe. Poleg tega bi bilo treba izvzeti tudi prezračevalne enote, posebej zasnovane za uporabo v nujnih primerih ali izjemnih ali nevarnih okoljih, saj se uporabljajo redko in kratek čas. Izjeme tudi pojasnjujejo, da so večfunkcijske enote, ki predvsem ogrevajo ali hladijo, in kuhinjske nape izvzete. Komisija je izvedla pripravljalne študije za analizo tehničnih, okoljskih in gospodarskih vidikov stanovanjskih in nestanovanjskih prezračevalnih enot. Študije so bile pripravljene skupaj z deležniki in zainteresiranimi stranmi iz Unije in tretjih držav, rezultati pa so na voljo javnosti.
(6)
Ugotovljeno je bilo, da je za namene te uredbe najpomembnejši okoljski parameter analiziranih izdelkov poraba energije v času uporabe. Letna poraba električne energije pri izdelkih iz te uredbe je bila v Uniji v letu 2010 ocenjena na 77,6 TWh. Izdelki pa v istem času prihranijo 2 570 PJ energije zaradi ogrevanja prostora. Z uporabo pretvorbenega količnika 2,5 za pretvorbo električne energije v primarno energijo to v energijski bilanci pomeni 1 872 PJ skupne privarčevane primarne energije v letu 2010. Brez posebnih ukrepov naj bi skupna privarčevana energija leta 2025 predvidoma narasla na 2 829 PJ.
(7)
Pripravljalne študije kažejo, da je mogoče porabo energije izdelkov iz te uredbe bistveno zmanjšati. Pričakovana posledica skupnega učinka zahtev za okoljsko primerno zasnovo iz te uredbe in Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1254/2014 (3) je skupen porast prihrankov v višini 1 300 PJ (45 %) do ravni v višini 4 130 PJ leta 2025.
(8)
Pripravljalne študije kažejo, da zahteve v zvezi z drugimi parametri za okoljsko primerno zasnovo iz dela 1 Priloge I k Direktivi 2009/125/ES niso potrebne, saj je pri prezračevalnih enotah daleč najpomembnejši okoljski parameter poraba energije v času uporabe.
(9)
Zahteve za okoljsko primerno zasnovo bi bilo treba uvajati postopoma, tako da bodo imeli proizvajalci na voljo dovolj časa za ponovno zasnovo izdelkov, ki so predmet te uredbe. Časovno obdobje bi moralo biti takšno, da bi se upoštevale stroškovne posledice za končne uporabnike in proizvajalce, zlasti za mala in srednje velika podjetja, hkrati pa bi se zagotovilo izboljšanje okoljske učinkovitosti prezračevalnih enot brez nepotrebnih zamud.
(10)
Parametre izdelkov bi bilo treba izmeriti in izračunati z zanesljivimi, točnimi in ponovljivimi metodami, ki upoštevajo najsodobnejše priznane merilne in računske metode ter harmonizirane standarde, če so na voljo, ki jih sprejmejo evropske organizacije za standardizacijo na zahtevo Komisije, v skladu s postopki iz Uredbe (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (4).
(11)
Ciljne vrednosti za trenutno razpoložljive vrste prezračevalnih enot z visoko energijsko učinkovitostjo bi bilo treba določiti v izvedbenem ukrepu na podlagi informacij, zbranih med pripravo ukrepa, tako da proizvajalci lahko sledijo oceni ter vrednotijo alternativne zasnove in doseženo okoljsko učinkovitost izdelka glede na ciljne vrednosti. To bo pripomoglo k zagotavljanju široke razpoložljivosti in preprostega dostopa do informacij, in sicer zlasti malim, srednje velikim in zelo majhnim podjetjem, kar dodatno olajšuje integracijo najboljših razvojnih tehnologij in razvoj učinkovitejših izdelkov za zmanjšanje porabe energije.
(12)
Opravljeno je bilo posvetovanje s Posvetovalnim forumom iz člena 18 Direktive 2009/125/ES.
(13)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega na podlagi člena 19(1) Direktive 2009/125/ES -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Ta uredba se uporablja za prezračevalne enote in določa zahteve za okoljsko primerno zasnovo za dajanje enot na trg ali v uporabo.
2. Ta uredba se ne uporablja za prezračevalne enote, ki:
(a)
so enosmerne (odvodne ali dovodne), z električno vhodno močjo, manjšo od 30 W, razen pri zahtevah za navajanje podatkov;
(b)
so dvosmerne, s skupno električno vhodno močjo za ventilatorje, manjšo od 30 W na tok zraka, razen pri zahtevah za navajanje podatkov;
(c)
so osni ali centrifugalni ventilatorji, opremljeni samo z ohišjem v smislu Uredbe (EU) št. 327/2011;
(d)
so navedene izključno za delovanje v potencialno eksplozivnih atmosferah, opredeljenih v Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/9/ES (5);
(e)
so navedene izključno za uporabo v nujnih primerih in za kratek čas delovanja in ki ustrezajo osnovnih zahtevam za gradbena dela z ozirom na varnost v primeru požara, kot je opredeljeno v Uredbi (EU) št. 305/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (6);
(f)
so navedene izključno za delovanje:
(i)
pri delovni temperaturi zraka, ki se premika, višji od 100 °C;
(ii)
pri delovni temperaturi okolja motorja, ki poganja ventilator, če je nameščen zunaj toka zraka, ki je višja od 65 °C;
(iii)
pri temperaturi zraka, ki se premika, ali pri delovni temperaturi okolja motorja, ki poganja ventilator, če je nameščen zunaj toka zraka, ki je nižja od - 40 °C;
(iv)
pri napajalni napetosti, ki presega 1 000 V pri izmeničnem toku ali 1 500 V pri enosmernem toku;
(v)
v strupenih, zelo jedkih ali gorljivih okoljih ali v okoljih z abrazivnimi snovmi;
(g)
vključujejo izmenjevalnik toplote in toplotno črpalko za rekuperacijo toplote ali omogočajo transfer toplote ali ekstrakcijo, in sicer dodatno k sistemu za rekuperacijo toplote, razen transfera toplote za zaščito pred zamrzovanjem ali odmrzovanje;
(h)
so razvrščene kot kuhinjske nape v Uredbi Komisije (EU) št. 66/2014 (7) o kuhinjskih napravah.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„prezračevalna enota (PE)“ pomeni napravo na električni pogon z vsaj enim propelerjem, enim motorjem in ohišjem, namenjeno za zamenjavo uporabljenega zraka z zunanjim zrakom v stavbi ali delu stavbe;
2.
„stanovanjska prezračevalna enota“ (SPE) pomeni prezračevalno enoto, kjer:
(a)
največja stopnja pretoka ne preseže 250 m3/h;
(b)
je največja stopnja pretoka med 250 in 1 000 m3/h, proizvajalec pa za namen uporabe navede izključno uporabo za stanovanjsko prezračevanje;
3.
„nestanovanjska prezračevalna enota“ (NSPE) pomeni prezračevalno enoto, pri kateri največja stopnja pretoka prezračevalne enote presega 250 m3/h, kjer je največja stopnja pretoka med 250 in 1 000 m3/h, proizvajalec pa za namen uporabe ne navede izključne uporabe za stanovanjsko prezračevanje;
4.
„največja stopnja pretoka“ je navedena največja stopnja pretoka zraka, ki se doseže z vgrajenim ali ločenim priloženim krmiljem pri običajnih pogojih zraka (20 °C) in 101 325 Pa, če je enota nameščena v celoti (npr. vključno s čistimi filtri) in v skladu z navodili proizvajalca, pri čemer je za SPE s kanalskim razvodom največji pretok povezan z zračnim pretokom pri 100 Pa zunanje razlike statičnega tlaka in za SPE brez kanalskega razvoda z zračnim pretokom pri najmanjši možni skupni tlačni razliki, ki se izbere iz skupine vrednosti 10 (najmanjša)-20-50-100-150-200-250 Pa, in sicer tista, ki je enaka izmerjeni vrednosti tlačne razlike ali je tik pod njo;
5.
„enosmerna prezračevalna enota“ (EPE) pomeni prezračevalno enoto, ki proizvaja pretok zraka le v eno smer, in sicer iz notranjega prostora v zunanjega (odvodna) ali iz zunanjega prostora v notranjega (dovodna), kjer je mehansko proizveden pretok zraka uravnotežen z naravnim dovodom zraka ali odvodom;
6.
„dvosmerna prezračevalna enota“ (DPE) pomeni prezračevalno enoto, ki proizvaja pretok zraka med notranjim in zunanjim prostorom in je opremljena z ventilatorji za odvajanje in dovajanje;
7.
„enakovredni model prezračevalne enote“ pomeni prezračevalno enoto z enakimi tehničnimi značilnostmi iz veljavnih zahtev za navajanje podatkov o izdelku, vendar ga isti proizvajalec, pooblaščeni zastopnik ali uvoznik da na trg kot drugačen model prezračevalne enote.
Priloga I vsebuje dodatne opredelitve pojmov za namene prilog II do IX.
Člen 3
Zahteve za okoljsko primerno zasnovo
1. Od 1. januarja 2016 SPE ustrezajo posebnim zahtevam za okoljsko primerno zasnovo iz Priloge II, točka 1.
2. Od 1. januarja 2016 NSPE ustrezajo posebnim zahtevam za okoljsko primerno zasnovo iz Priloge III, točka 1.
3. Od 1. januarja 2018 SPE ustrezajo posebnim zahtevam za okoljsko primerno zasnovo iz Priloge II, točka 2.
4. Od 1. januarja 2018 NSPE ustrezajo posebnim zahtevam za okoljsko primerno zasnovo iz Priloge III, točka 2.
Člen 4
Zahteve za navajanje podatkov
1. Od 1. januarja 2016 proizvajalci SPE, njihovi pooblaščeni zastopniki ali uvozniki ravnajo v skladu z zahtevami za navajanje podatkov iz Priloge IV.
2. Od 1. januarja 2016 proizvajalci NSPE, njihovi pooblaščeni zastopniki ali uvozniki ravnajo v skladu z zahtevami za navajanje podatkov iz Priloge V.
Člen 5
Ocena skladnosti
1. Proizvajalci prezračevalnih enot izvedejo oceno skladnosti iz člena 8 Direktive 2009/125/ES, in sicer z notranjim nadzorom snovanja iz Priloge IV k navedeni direktivi ali s sistemom upravljanja iz Priloge V k navedeni direktivi.
Za namene ocenjevanja skladnosti SPE se izvede izračun specifične porabe energije v skladu s Prilogo VIII k tej uredbi.
Za namene ocenjevanja skladnosti NSPE se izvedejo meritve in izračuni za posebne zahteve za okoljsko primerno zasnovo v skladu s Prilogo IX k tej uredbi.
2. Dosje tehnične dokumentacije, pripravljen v skladu s Prilogo IV k Direktivi 2009/125/ES, vsebuje kopijo podatkov o izdelku, navedenih v prilogah IV in V k tej uredbi.
Če so bili podatki, vključeni v tehnično dokumentacijo za določen model prezračevalne enote, pridobljeni z izračunom na podlagi načrta in/ali ekstrapolacije iz drugih prezračevalnih enot, tehnična dokumentacija vsebuje naslednje podatke:
(a)
podrobnosti o takih izračunih in/ali ekstrapolacijah;
(b)
podrobnosti o preskusih, ki jih je izvedel proizvajalec za preverjanje točnosti izračunov in ekstrapolacij;
(c)
seznam vseh drugih modelov prezračevalnih enot, pri katerih so bili podatki, vključeni v tehnično dokumentacijo, pridobljeni na enak način;
(d)
seznam enakovrednih modelov prezračevalnih enot.
Člen 6
Postopek preverjanja za namene tržnega nadzora
Pri izvajanju tržnega nadzora iz člena 3(2) Direktive 2009/125/ES za zagotavljanje skladnosti z zahtevami za SPE iz Priloge II k tej uredbi in zahtevami za NSPE iz Priloge III k tej uredbi uporabljajo organi držav članic postopek preverjanja, ki je opisan v Prilogi VI.
Člen 7
Ciljne vrednosti
Ciljne vrednosti iz točke 2 dela 3 Priloge I k Direktivi 2009/125/ES, ki se uporabijo za prezračevalne enote, so navedene v Prilogi VII k tej uredbi.
Člen 8
Pregled
Komisija oceni potrebo po določitvi zahtev za stopnje puščanja zraka z vidika tehnološkega napredka in rezultate te ocene predstavi Posvetovalnemu forumu najpozneje do 1. januarja 2017.
Komisija to uredbo pregleda z vidika tehnološkega napredka in rezultate tega pregleda predstavi Posvetovalnemu forumu najpozneje do 1. januarja 2020.
Pregled vsebuje naslednje ocene:
(a)
morebitno razširitev področja uporabe te uredbe na enosmerne enote z električno vhodno močjo, manjšo od 30 W, in dvosmerne enote s skupno električno vhodno močjo za ventilatorje, manjšo od 30 W na tok zraka;
(b)
dovoljena odstopanja pri preverjanju iz Priloge VI;
(c)
ustreznost upoštevanja učinkov filtrov z nizko porabo energije na energijsko učinkovitost;
(d)
potrebo za določitev nadaljnjih stopenj s poostrenimi zahtevami za okoljsko primerno zasnovo.
Člen 9
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 7. julija 2014