NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 165/2014
ze dne 4. února 2014
o tachografech v silniční dopravě, o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 (3) upravuje konstrukci, montáž, používání a zkoušení tachografů. Bylo několikrát podstatně změněno. Za účelem větší srozumitelnosti je proto třeba jeho hlavní ustanovení zjednodušit a nově uspořádat.
(2)
Ze zkušeností vyplývá, že pro zajištění účinnosti a účelnosti systému tachografů je třeba zlepšit některé technické prvky a kontrolní postupy.
(3)
Na některá vozidla se vztahuje výjimka z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 (4). V zájmu zajištění soudržnosti je třeba umožnit vynětí těchto vozidel i z oblasti působnosti tohoto nařízení.
(4)
Tachografy by měly být nainstalovány do vozidel, na něž se vztahuje nařízení (ES) č. 561/2006. S cílem dosáhnout určité pružnosti by měla být z oblasti působnosti uvedeného nařízení vyňata vozidla s maximální přípustnou hmotností nepřekračující 7,5 tuny, která jsou používána pro přepravu materiálu, zařízení nebo strojů, jež řidič při výkonu svého povolání potřebuje, a jsou používána pouze na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla a za podmínky, že řízení těchto vozidel nepředstavuje řidičovu hlavní činnost. V zájmu zajištění soudržnosti mezi relevantními výjimkami stanovenými v nařízení (ES) č. 561/2006 a snížení administrativní zátěže pro dopravce při současném dodržování cílů uvedeného nařízení je třeba revidovat některé nejvyšší povolené vzdálenosti těmito výjimkami stanovené.
(5)
Komise zváží prodloužení období platnosti pro použití adaptéru u vozidel kategorií M1 a N1 do roku 2015 a dále do roku 2015 posoudí dlouhodobé řešení pro vozidla těchto kategorií.
(6)
Komise by měla zvážit zavedení snímačů hmotnosti u těžkých nákladních vozidel a měla by posoudit možný přínos snímačů hmotnosti pro lepší dodržování právních předpisů v oblasti silniční dopravy.
(7)
Použití tachografů napojených na globální navigační družicový systém je vhodný a nákladově efektivní způsob automatického zaznamenávání polohy vozidla v určitých místech během denní pracovní doby za účelem podpory kontrolorů při kontrolách, a proto by mělo být právně upraveno.
(8)
Soudní dvůr ve věci C-394/92, Marc Michielsen et Geybels Transport Service NV (5), stanovil definici pojmu „denní pracovní doba“, a kontrolní orgány by proto měly vykládat ustanovení tohoto nařízení s ohledem na tuto definici. „Denní pracovní doba“ začíná v okamžiku, kdy řidič zapne tachograf po týdenní či denní době odpočinku, nebo je-li denní odpočinek rozdělen do dvou oddělených úseků, po době odpočinku v trvání nejméně devíti hodin. Denní pracovní doba končí na počátku denní doby odpočinku, nebo je-li denní odpočinek rozdělen do dvou oddělených úseků, na počátku doby odpočinku trvající nejméně devět po sobě následujících hodin.
(9)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES (6) požaduje, aby členské státy prováděly minimální počet silničních kontrol. Dálková komunikace mezi tachografem a kontrolními orgány pro účely silničních kontrol usnadňuje cílené silniční kontroly, což umožňuje snížit administrativní zátěž namátkových kontrol u dopravců, a proto by měla být právně upravena.
(10)
Inteligentní dopravní systémy (ITS) mohou napomoci řešení problémů v evropské dopravní politice, jako jsou rostoucí objem silniční dopravy a přetížení a růst spotřeby energie. Je tedy třeba pro tachografy stanovit standardizovaná rozhraní, aby byla zajištěna jejich interoperabilita s dalšími aplikacemi inteligentních dopravních systémů.
(11)
Přednost by měla být dána vývoji aplikací, jež by řidičům pomohly interpretovat údaje zaznamenané tachografem s cílem umožnit jim dodržovat právní předpisy v sociální oblasti.
(12)
Zabezpečení tachografu a jeho systému je nezbytným předpokladem pro zajištění tvorby důvěryhodných údajů. Výrobci by tedy měli tachograf konstruovat, zkoušet a průběžně přezkoumávat v průběhu jeho životního cyklu, aby bylo možné předcházet slabým místům v oblasti bezpečnosti, zjišťovat je a zmírňovat je.
(13)
Provozní zkoušky tachografu, který ještě nebyl typově schválen, umožňují zkoušení zařízení v reálných podmínkách před jeho uvedením na trh, což vede k rychlejšímu zlepšení. Je proto třeba povolit provozní zkoušky za podmínky, že účast na nich a dodržování nařízení (ES) č. 561/2006 jsou účinně monitorovány a kontrolovány.
(14)
Osvědčení o bezpečnosti by s ohledem na význam zachování nejvyšší možné úrovně bezpečnosti měl vydávat certifikační orgán uznaný řídícím výborem v rámci „dohody o vzájemném uznávání osvědčení o posuzování informací o technologické bezpečnosti“ skupiny vyšších úředníků pro bezpečnost informačních systémů (SOG-IS).
V mezinárodních vztazích s třetími zeměmi by Komise neměla pro účely tohoto nařízení uznat žádný certifikační orgán, který neposkytuje podmínky hodnocení bezpečnosti rovnocenné podmínkám uvedeným ve zmíněné dohodě o vzájemném uznávání. V této souvislosti by se měla spoléhat na doporučení řídícího výboru.
(15)
Montéři a dílny hrají významnou úlohu v zabezpečení tachografů. Proto je vhodné stanovit určité minimální požadavky na jejich spolehlivost, schvalování a audit. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření k zabránění vzniku střetu zájmů mezi montéry či dílnami a dopravci. Žádné ustanovení tohoto nařízení nebrání členským státům v tom, aby schvalování, kontrolu a certifikaci montérů a dílen zajišťovaly postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (7), jsou-li splněna minimální kritéria stanovená v tomto nařízení.
(16)
V zájmu zajištění účinnějšího monitorování a kontroly karet řidiče a usnadnění plnění úkolů kontrolorů by měly být zřízeny vnitrostátní elektronické rejstříky a vytvořeny podmínky pro jejich vzájemné propojení.
(17)
Při ověřování jedinečnosti karet řidiče by členské státy měly používat postupy uvedené v doporučení Komise 2010/19/EU (8).
(18)
Je třeba zvážit zvláštní situaci, v níž by členský stát měl mít možnost řidiči, který nemá obvyklé bydliště v některém členském státě nebo v zemi, která je smluvní stranou Evropské dohody o práci posádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě ze dne 1. července 1970 (dále jen „dohoda AETR“), vystavit dočasnou a neobnovitelnou kartu řidiče. V takových případech mají dotčené členské státy plně uplatňovat příslušná ustanovení tohoto nařízení.
(19)
Dále by členský stát měl mít možnost vydávat karty řidiče řidičům, kteří mají bydliště na jeho území, i když se na některé jeho části nevztahují Smlouvy. V takových případech mají dotčené členské státy plně uplatňovat příslušná ustanovení tohoto nařízení.
(20)
Kontroloři čelí neustálým problémům v důsledku změn tachografů a nových technik manipulace. Aby byla zajištěna účinnější kontrola a zvýšena harmonizace kontrolních přístupů v rámci Unie, měla by být přijata společná metodika pro úvodní a průběžná školení kontrolorů.
(21)
Záznam údajů tachografem i vývoj technologií pro záznam údajů o poloze, dálkovou komunikaci a rozhraní s inteligentními dopravními systémy bude vyžadovat zpracování osobních údajů. Použijí se proto příslušná pravidla Unie, zejména pravidla stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (9) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (10).
(22)
S cílem umožnit spravedlivou hospodářskou soutěž při vývoji aplikací souvisejících s tachografy by měla být všem bezúplatně přístupná práva duševního vlastnictví a patenty týkající se přenosu údajů z tachografu či do něj.
(23)
Údaje vyměňované během komunikace s kontrolními orgány v členských státech by měly splňovat případné příslušné mezinárodní normy, jako je soubor norem souvisejících s vyhrazeným spojením krátkého dosahu stanovený Evropským výborem pro normalizaci.
(24)
S cílem zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž na vnitřním trhu silniční dopravy a poskytnout řidičům a dopravcům jasný signál by měly členské státy ukládat v souladu s kategoriemi porušení definovanými ve směrnici 2006/22/ES účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační sankce, aniž je dotčena zásada subsidiarity.
(25)
Členské státy by měly zajistit, aby výběr vozidel ke kontrole byl prováděn bez diskriminace na základě státní příslušnosti řidiče nebo země registrace užitkového vozidla nebo země, v níž bylo uvedeno do provozu.
(26)
V zájmu jednoznačného, účinného, přiměřeného a jednotného provádění předpisů v sociální oblasti v silniční dopravě by měly orgány členských států uplatňovat předpisy jednotně.
(27)
Členské státy by měly informovat Komisi o veškerých svých zjištěních o dostupnosti přístrojů či montáže za účelem podvodu a manipulace s tachografem, včetně těch, které jsou nabízeny na internetu, a Komise by o těchto zjištěních měla informovat ostatní členské státy.
(28)
Komise by měla i nadále zachovat své internetové kontaktní místo pro pomoc, na něž se mohou řidiči, dopravci, kontrolní orgány a schválení montéři, dílny a výrobci vozidel obracet s otázkami a problémy týkajícími se digitálních tachografů, a to i v souvislosti s novými druhy manipulace či podvodů.
(29)
Úpravami dohody AETR se stalo používání digitálního tachografu povinným pro vozidla registrovaná ve třetích zemích, které jsou signatáři dohody AETR. Jelikož jsou tyto země změnami záznamových zařízení zavedenými tímto nařízením přímo dotčeny, měly by být zapojeny do dialogu o technických otázkách, a to i ohledně systému výměny informací o kartách řidiče a kartách dílen. Mělo by tedy být zřízeno Fórum pro tachografy.
(30)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci týkající se požadavků, funkcí zobrazení a výstrahy a schválení typu tachografů, včetně podrobných ustanovení o inteligentních tachografech; postupů, podle nichž mají být prováděny provozní zkoušky, a formulářů používaných k monitorování těchto provozních zkoušek; jednotného formuláře pro písemné prohlášení uvádějící důvody pro odstranění plomby; společných postupů a specifikací nezbytných pro propojení elektronických rejstříků; a metodiky stanovící obsah úvodního a průběžného školení kontrolorů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(31)
Prováděcí akty přijaté pro účely tohoto nařízení, které nahradí ustanovení přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85, a další prováděcí opatření by měly být přijaty do 2. března 2016. Avšak pro případ, že by uvedené prováděcí akty nebyly z nějakého důvodu přijaty včas, by měla nezbytnou kontinuitu zajistit přechodná ustanovení.
(32)
Prováděcí akty uvedené v tomto nařízení by Komise neměla přijímat v případě, že výbor uvedený v tomto nařízení nepředloží k návrhu prováděcího aktu předloženého Komisí žádné stanovisko.
(33)
V souvislosti s uplatňováním dohody AETR by se odkazy na nařízení (EHS) č. 3821/85 měly rozumět odkazy na toto nařízení. Unie zváží odpovídající kroky, které je třeba učinit v rámci Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů s cílem zajistit nezbytnou soudržnost mezi tímto nařízením a dohodou AETR.
(34)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 (12) a vydal stanovisko dne 5. října 2011 (13),
(35)
Nařízení (EHS) č. 3821/85 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZÁSADY, OBLAST PŮSOBNOSTI A POŽADAVKY
Článek 1
Předmět a zásady
1. Toto nařízení stanoví povinnosti a požadavky týkající se konstrukce, montáže, používání, zkoušení a kontroly tachografů používaných v silniční dopravě za účelem kontroly dodržování nařízení (ES) č. 561/2006, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES (14) a směrnice Rady 92/6/EHS (15).
Tachografy musí s ohledem na svou konstrukci, montáž, používání a zkoušení vyhovovat požadavkům tohoto nařízení.
2. Toto nařízení stanoví podmínky a požadavky, za nichž mohou být informace a údaje jiné než osobní zaznamenané, zpracované nebo uložené v tachografech použity pro účely jiné, než je kontrola dodržování aktů uvedených v odstavci 1.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení platí definice stanovené v článku 4 nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Vedle definic uvedených v odstavci 1 se pro účely tohoto nařízení rozumí:
a)
„tachografem nebo záznamovým zařízením“ zařízení určené k montáži do silničních vozidel a k automatickému či poloautomatickému zobrazování, záznamu, tisku, ukládání a výstupu podrobných informací o pohybu, včetně rychlosti, těchto vozidel v souladu s čl. 4 odst. 3 a podrobných informací o některých dobách činnosti jejich řidičů;
b)
„celkem ve vozidle“ tachograf s výjimkou snímače pohybu a kabelů připojujících snímač pohybu. Celkem ve vozidle může být buď jediný celek, nebo několik celků rozmístěných ve vozidle, za předpokladu, že splňuje bezpečnostní požadavky tohoto nařízení; celek ve vozidle zahrnuje mimo jiné řídící jednotku, datovou paměť, funkci měření času, dvě čtecí zařízení čipových karet pro řidiče a druhého řidiče, tiskárnu, zobrazení, konektory a zařízení pro vkládání uživatelských údajů;
c)
„snímačem pohybu“ část tachografu vysílající signál odpovídající rychlosti vozidla nebo vzdálenosti ujeté vozidlem;
d)
„kartou tachografu“ čipová karta určená k použití s tachografem, která umožňuje identifikaci role držitele karty a přenos a ukládání údajů tachografem;
e)
„záznamovým listem“ list určený k přijímání a uchování zaznamenaných údajů, který se vkládá do analogového tachografu a na němž zapisovací zařízení analogového tachografu průběžně zapisuje informace, které mají být zaznamenány;
f)
„kartou řidiče“ karta tachografu vystavená orgány členského státu konkrétnímu řidiči, která identifikuje řidiče a umožňuje ukládání údajů o jeho činnostech;
g)
„analogovým tachografem“ tachograf používající záznamový list podle tohoto nařízení;
h)
„digitálním tachografem“ tachograf používající kartu tachografu podle tohoto nařízení;
i)
„kontrolní kartou“ karta tachografu vydaná orgány členského státu příslušnému vnitrostátnímu kontrolnímu orgánu, která identifikuje kontrolní subjekt a případně kontrolora a která umožňuje přístup k údajům uloženým v datové paměti nebo na kartě řidiče a případně na kartách dílny pro čtení, tisk nebo stahování;
j)
„kartou podniku“ karta tachografu vydaná orgány členského státu dopravci, jenž musí provozovat vozidla vybavená tachografem, která identifikuje dopravce a umožňuje zobrazení, stahování a tisk údajů uložených v tachografu uzamčených daným dopravcem;
k)
„kartou dílny“ karta tachografu vydaná orgány členského státu pověřenému personálu výrobce tachografů, montéra, výrobce vozidel nebo dílny schválených členským státem, která identifikuje držitele karty a umožňuje zkoušení, kalibraci a aktivaci tachografů nebo stahování údajů z nich;
l)
„aktivací“ fáze, v níž se tachograf stává plně funkčním a v níž provádí veškeré funkce, včetně bezpečnostních, za použití karty dílny;
m)
„kalibrací“ digitálního tachografu aktualizace nebo potvrzení parametrů vozidla, včetně identifikace a vlastností vozidla, které je třeba chovat v datové paměti za použití karty dílny;
n)
„stahováním“ z digitálního tachografu kopírování, společně s digitálním podpisem, části souborů údajů nebo úplné sady souborů údajů uložených v paměti údajů celku ve vozidle nebo v paměti karty tachografu za předpokladu, že se tímto postupem žádné uložené údaje nezmění ani nevymažou;
o)
„událostí“ mimořádná činnost zjištěná digitálním tachografem, která může být způsobena pokusem o podvod;
p)
„závadou“ mimořádná činnost zjištěná digitálním tachografem, která může být způsobena chybnou funkcí nebo poruchou zařízení;
q)
„montáží“ zabudování tachografu do vozidla;
r)
„neplatnou kartou“ karta, která byla zjištěna jako vadná nebo u které se úvodní prokázání pravosti nezdařilo, jejíž doba platnosti dosud nezačala nebo jejíž doba platnosti uplynula;
s)
„pravidelnou kontrolou“ řada operací s cílem zkontrolovat, že tachograf funguje správně, že jeho seřízení odpovídá parametrům vozidla a že k němu nejsou připojeny žádné manipulační přístroje;
t)
„opravou“ oprava snímače pohybu nebo celku ve vozidle, která vyžaduje jeho odpojení od napájení nebo od jiných součástí tachografu nebo otevření snímače pohybu či celku ve vozidle;
u)
„schválením typu“ postup, kterým členský stát osvědčuje podle článku 13, že tachograf, jeho příslušné součásti či karta tachografu, které mají být uvedeny na trh, splňují požadavky tohoto nařízení;
v)
„interoperabilitou“ kapacita systémů a základních funkčních procesů pro výměnu údajů a sdílení informací;
w)
„rozhraním“ zařízení mezi systémy, jehož prostřednictvím dochází k jejich propojení a interakci;
x)
„měřením času“ trvalý digitální záznam koordinovaného světového data a času (UTC);
y)
„nastavením času“ automatické nastavení aktuálního času v pravidelných intervalech a s maximální přípustnou odchylkou jedna minuta nebo nastavení provedené během kalibrace;
z)
„otevřenou normou“ norma stanovená v dokumentu specifikujícím normu dostupném bezplatně nebo za nominální poplatek, který je dovoleno kopírovat, distribuovat nebo využívat bezplatně nebo za nominální poplatek.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Tachografy musí být namontovány a používány ve vozidlech, která jsou registrována v členských státech a používána pro silniční přepravu cestujících nebo zboží a na která se vztahuje nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla uvedená v čl. 13 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 561/2006.
3. Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla užívaná pro dopravu, pro kterou byla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 561/2006.
Členské státy mohou z oblasti působnosti tohoto nařízení vyjmout vozidla užívaná pro dopravu, pro kterou byla udělena výjimka podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 561/2006; tuto skutečnost neprodleně oznámí Komisi.
4. Patnáct let od doby, kdy jsou nově zaregistrovaná vozidla povinně vybavena tachografem podle článků 8, 9 a 10, musí být vozidla provozovaná v jiném členském státě, než je stát, v němž je vozidlo zaregistrováno, vybavena takovým tachografem.
5. V oblasti vnitrostátní přepravy mohou členské státy požadovat montáž a užívání tachografů v souladu s tímto nařízením pro všechna vozidla, pro která není jejich montáž a používání požadována již podle odstavce 1.
Článek 4
Požadavky a údaje, které musí být zaznamenávány
1. Tachografy, včetně vnějších částí, karty tachografu a záznamové listy musí splňovat přísné technické a jiné požadavky, aby bylo možné náležitě provádět toto nařízení.
2. Tachografy a karty tachografu musí splňovat níže uvedené požadavky.
Musí:
-
zaznamenávat údaje týkající se řidiče, činností řidiče a vozidla, které jsou přesné a spolehlivé,
-
být zabezpečeny, zejména aby byla zajištěna integrita a původ zdroje údajů zaznamenaných v celcích ve vozidle a snímači pohybu,
-
být interoperabilní mezi různými generacemi celků ve vozidle a kartami tachografu,
-
umožňovat účinnou kontrolu dodržování tohoto nařízení a jiných použitelných právních aktů,
-
být snadno ovladatelné.
3. Digitální tachografy musí zaznamenávat tyto údaje:
a)
ujetou vzdálenost a rychlost vozidla;
b)
časové údaje;
c)
polohu míst uvedených v čl. 8 odst. 1;
d)
totožnost řidiče:
e)
činnost řidiče:
f)
kontrolní a kalibrační údaje a údaje o opravě tachografu, včetně určení dílny;
g)
události a závady.
4. Analogové tachografy musí zaznamenávat alespoň údaje uvedené v odst. 3 písm. a), b) a e).
5. Přístup k údajům uloženým v tachografu a na kartě tachografu může být kdykoli poskytnut:
a)
příslušným kontrolním orgánům;
b)
příslušnému dopravci, aby mohl plnit své zákonné povinnosti, zejména povinnosti uvedené v článcích 32 a 33.
6. Stahování údajů musí probíhat s minimální časovou ztrátou pro dopravce nebo řidiče.
7. Údaje zaznamenané tachografem, které lze přenášet do tachografu či z něj pomocí bezdrátového připojení nebo elektronicky, musí být v podobě veřejně dostupných protokolů stanovených v otevřených normách.
8. S cílem zajistit, aby tachografy a karty tachografu splňovaly zásady a požadavky tohoto nařízení, a zejména tohoto článku, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku, zejména ustanovení, která stanoví technické prostředky pro splnění těchto požadavků. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
9. Podrobná ustanovení uvedená v odstavci 8 musí být tam, kde je to vhodné, založena na normách a zajišťovat interoperabilitu a kompatibilitu mezi jednotlivými generacemi celků ve vozidle a všemi kartami tachografu.
Článek 5
Funkce digitálního tachografu
Digitální tachografy musí zajišťovat tyto funkce:
-
měření rychlosti a ujeté vzdálenosti,
-
monitorování činnosti řidiče a provozního stavu,
-
monitorování vkládání a vyjímání karet tachografu,
-
zaznamenávání údajů vkládaných ručně řidičem,
-
kalibraci,
-
automatické zaznamenávání polohy v místech uvedených v čl. 8 odst. 1,
-
monitorování kontrolních činností,
-
zjišťování a zaznamenávání událostí a závad,
-
čtení z paměti údajů a zaznamenávání a ukládání do paměti údajů,
-
čtení z karet tachografu a zaznamenávání a ukládání na karty tachografu,
-
zobrazení, výstrahu, tisk a stahování údajů do externích zařízení,
-
nastavení a měření času,
-
dálkovou komunikaci,
-
spravování zámků podniků,
-
vestavěné zkoušky a autotesty.
Článek 6
Zobrazení a výstraha
1. Informace obsažené v digitálních tachografech a na kartách tachografu týkající se činností vozidla, řidičů a spolujezdců se musí zobrazovat jasně, jednoznačně a ergonomicky.
2. Musí být zobrazeny tyto informace:
a)
čas;
b)
provozní režim;
c)
činnost řidiče:
-
pokud je stávající činností řízení, doba nepřetržitého řízení řidiče a jeho stávající souhrnná doba přestávek,
-
je-li jeho stávající činnost pracovní pohotovost / jiná práce / odpočinek nebo přestávka, stávající trvání této činnosti (pokud byla zvolena) a stávající souhrnná doba přestávek;
d)
údaje vztahující se k výstrahám;
e)
údaje vztahující se k výběru možností pro přístup.
Další informace mohou být zobrazeny za předpokladu, že jsou jasně odlišitelné od informací vyžadovaných v tomto odstavci.
3. Digitální tachografy musí řidiče upozornit, pokud zaznamenají jakoukoliv událost nebo závadu a před překročením maximální přípustné doby nepřetržitého řízení a v okamžiku tohoto překročení, s cílem usnadnit dodržování příslušných právních předpisů.
4. Výstraha musí být vizuální a může být rovněž zvuková. Musí trvat nejméně 30 vteřin, pokud uživatel stiskem jakéhokoliv ovládacího tlačítka tachografu nepotvrdí, že ji bere na vědomí. Příčina výstrahy musí být zobrazena a zůstat viditelná, dokud uživatel použitím specifického tlačítka nebo vložením příkazu tachografu nepotvrdí, že ji bere na vědomí.
5. S cílem zajistit, aby tachografy splňovaly požadavky tohoto článku na zobrazení a výstrahy, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Členské státy zajistí, aby zpracování osobních údajů v souvislosti s tímto nařízením bylo prováděno pouze pro účely ověření souladu s tímto nařízením a s nařízením (ES) č. 561/2006, v souladu se směrnicemi 95/46/ES a 2002/58/ES a pod dozorem orgánu dozoru členského státu uvedeného v článku 28 směrnice 95/46/ES.
2. Členské státy zejména zajistí, aby byly osobní údaje chráněny proti jinému použití, než které souvisí výhradně s tímto nařízení a nařízením (ES) č. 561/2006 podle odstavce 1, v souvislosti s:
-
používáním globálních družicových navigačních systémů (GNSS) pro záznam údajů o poloze podle článku 8,
-
používáním dálkové komunikace pro kontrolní účely podle článku 9,
-
používáním tachografů s rozhraním podle článku 10,
-
elektronickou výměnou informací o kartách řidiče uvedenou v článku 31, a zejména s přeshraniční výměnou takových údajů se třetími zeměmi,
-
uchováváním záznamů dopravci podle článku 33.
3. Digitální tachografy musí být zkonstruovány tak, aby zajišťovaly soukromí. Zpracovávány smějí být pouze údaje nezbytné pro účely tohoto nařízení.
4. Vlastníci vozidel, dopravci a jakékoli další dotčené subjekty musí dodržovat případná příslušná ustanovení o ochraně osobních údajů.
KAPITOLA II
INTELIGENTNÍ TACHOGRAF
Článek 8
Zaznamenávání polohy vozidla v určitých místech během denní pracovní doby
1. Aby se zjednodušilo ověřování dodržování příslušných právních předpisů, musí se poloha vozidla zaznamenávat automaticky v následujících místech či v místech nejbližších k místům, na nichž je dostupný signál družice:
-
místo začátku denní pracovní doby,
-
každé tři hodiny celkové doby řízení,
-
místo konce denní pracovní doby.
Za tímto účelem musí být vozidla poprvé registrovaná 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost vybavena tachografem napojeným na službu pro určování polohy na základě družicového navigačního systému.
2. Pokud jde o napojení tachografu na službu pro určování polohy na základě družicového navigačního systému podle odstavce 1, použijí se pouze napojení na služby, která využívají bezplatnou službu pro určování polohy. V tachografu se trvale neukládají žádné jiné údaje o poloze než údaje vyjádřené, kdykoli je to možné, v zeměpisných souřadnicích pro určení míst podle odstavce 1. Údaje o poloze, jež je třeba dočasně uložit s cílem umožnit automatické zaznamenání míst uvedených v odstavci 1 nebo potvrdit snímač pohybu, nesmějí být dostupné žádnému uživateli, a jakmile přestanou být pro tyto účely potřebné, musí být automaticky vymazány.
Článek 9
Včasné dálkové odhalování případné manipulace nebo zneužití
1. Za účelem usnadnění cílených silničních kontrol příslušnými kontrolními orgány musí být tachografy namontované do vozidel poprvé registrovaných 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost schopny komunikovat s těmito orgány i v době, kdy je vozidlo v pohybu.
2. Patnáct let od doby, kdy musí být nově zaregistrovaná vozidla vybavena tachografem podle tohoto článku a článků 8 a 10, vybaví členské státy své kontrolní orgány v přiměřeném rozsahu zařízeními pro včasné dálkové odhalování, která jsou nezbytná k tomu, aby mohly být předávány údaje podle tohoto článku, při zohlednění specifických požadavků a strategií v oblasti prosazování práva. Do té doby mohou členské státy rozhodnout, zdali taková zařízení pro včasné dálkové odhalování svým kontrolním orgánům poskytnou.
3. Komunikace uvedená v odstavci 1 se s tachografem naváže pouze tehdy, je-li zařízením kontrolních orgánů vyžádána. Musí být zabezpečená, aby byla zajištěna integrita údajů a prokázána pravost záznamového a kontrolního zařízení. Přístup ke sdělovaným údajům mají pouze kontrolní orgány pověřené kontrolou porušování nařízení (ES) č. 561/2006 a tohoto nařízení a dílny, pokud je to nutné k ověření správného fungování tachografu.
4. Údaje vyměňované v průběhu komunikace se musí omezit na údaje nezbytně nutné pro účely cílených silničních kontrol vozidel s potenciálně zmanipulovaným či zneužitým tachografem. Tyto údaje se vztahují k následujícím událostem či údajům zaznamenaným tachografem:
-
poslední pokus o narušení zabezpečení,
-
nejdelší přerušení dodávky energie,
-
porucha snímače,
-
chyba v údajích o pohybu vozidla,
-
nesoulad údajů o pohybu vozidla,
-
jízda bez platné karty,
-
vložení karty během řízení,
-
údaje o úpravě času,
-
kalibrační údaje včetně dat dvou posledních kalibrací,
-
registrační značka vozidla,
-
rychlost zaznamenaná tachografem.
5. Vyměňované údaje lze použít výhradně pro účely kontroly dodržování tohoto nařízení. Nesmějí být předány jiným subjektům než orgánům pověřeným kontrolou doby řízení a doby odpočinku a soudním orgánům v rámci probíhajícího soudního řízení.
6. Kontrolní orgány smějí údaje uchovávat pouze po dobu trvání silniční kontroly a musí je vymazat nejpozději tři hodiny po jejich sdělení, pokud údaje nenaznačují možnou manipulaci s tachografem či jeho zneužití. Pokud v průběhu následné silniční kontroly není manipulace nebo zneužití potvrzena, musí být přenesené údaje smazány.
7. Dopravce provozující vozidlo má povinnost informovat řidiče o možnosti dálkové komunikace pro účely včasného odhalování případné manipulace s tachografem či jeho zneužití.
8. V žádném případě nesmí komunikace pro včasné dálkové odhalování, jak je vymezena v tomto článku, vést k automatickému ukládání pokut či sankcí řidiči či dopravci. Příslušný kontrolní orgán může na základě vyměněných údajů rozhodnout o provedení kontroly vozidla a jeho tachografu. Výsledek dálkové komunikace nebrání kontrolním orgánům provádět náhodné silniční kontroly založené na systému hodnocení rizika stanoveném článkem 9 směrnice 2006/22/ES.
Článek 10
Rozhraní s inteligentními dopravními systémy
Tachografy vozidel registrovaných poprvé 36 měsíců po vstupu podrobných ustanovení uvedených v článku 11 v platnost mohou být vybaveny standardizovaným rozhraním umožňujícím, aby údaje zaznamenané či vytvořené tachografem byly v provozním režimu používány vnějším zařízením, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
rozhraní nemá vliv na pravost a integritu údajů tachografu;
b)
rozhraní vyhovuje podrobným ustanovením uvedeným v článku 11;
c)
vnější zařízení připojené k rozhraní má přístup k osobním údajům, včetně údajů o zeměpisné poloze, pouze po prokazatelném souhlasu řidiče, k němuž se tyto údaje vztahují.
Článek 11
Podrobná ustanovení pro inteligentní tachografy
S cílem zajistit, aby inteligentní tachografy splňoval zásady a požadavky stanovené v tomto nařízení, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení nezbytná pro jednotné uplatňování článků 8, 9 a 10, s výjimkou všech ustanovení, která by stanovovala zaznamenávání dalších údajů tachografem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Podrobná ustanovení uvedená v prvním pododstavci:
a)
ve vztahu k výkonu funkcí inteligentního tachografu uvedených v této kapitole zahrnují nezbytné požadavky tak, aby bylo zajištěno zabezpečení, přesnost a spolehlivost údajů poskytovaných tachografu družicovou službou pro určování polohy a technologií pro dálkovou komunikaci uvedenými v článcích 8 a 9;
b)
upřesní jednotlivé podmínky a požadavky pro družicovou službu pro určování polohy a technologii pro dálkovou komunikaci uvedené v článcích 8 a 9, které jsou buď součástí tachografu, nebo ne, a v případě, že jeho součástí nejsou, upřesní podmínky pro použití družicového signálu pro určování polohy jakožto druhého snímače pohybu;
c)
upřesní nezbytné normy pro rozhraní uvedené v článku 10. Takové normy mohou zahrnovat ustanovení o přidělování přístupových práv řidičům, dílnám a dopravcům a o kontrolních rolích pro údaje zaznamenané tachografem; tyto kontrolní role se zakládají na mechanismu prokázání pravosti nebo oprávnění určeného pro takové rozhraní, jako je osvědčení pro každou úroveň přístupu, pod podmínkou jejich technické proveditelnosti.
KAPITOLA III
SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 12
Žádosti
1. Výrobci nebo jejich zmocněnci podávají žádost o schválení týkající se typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu orgánům příslušným pro schvalování typu, které za tím účelem určí členský stát.
2. Členské státy sdělí Komisi do 2. března 2015 názvy a kontaktní informace určených orgánů uvedených v odstavci 1 a podle potřeby je následně aktualizují. Komise na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam orgánů určených ke schvalování typu.
3. K žádosti o schválení typu musí být připojeny příslušné specifikace, včetně nezbytných informací týkajících se plomb, a osvědčení o bezpečnosti, funkčnosti a interoperabilitě. Osvědčení o bezpečnosti vydává uznaný certifikační orgán určený Komisí.
Osvědčení o funkčnosti vydává výrobci orgán příslušný pro schvalování typu.
Osvědčení o interoperabilitě vydává jediná zkušebna schválená Komisí a Komisi podléhající.
4. U tachografů, jejich příslušných součástí a karet tachografu:
a)
osvědčení o bezpečnosti potvrzuje, že celek ve vozidle, karty tachografu, snímač pohybu a připojení k přijímači GNSS, není-li GNSS součástí celků ve vozidle:
i)
splňují cíle bezpečnosti,
ii)
splňují tyto bezpečnostní funkce: identifikace a prokázání pravosti, autorizace, důvěrnost, odpovědnost, integrita, audit, přesnost a spolehlivost služby;
b)
osvědčení o funkčnosti potvrzuje, že zkoušený prvek splňuje příslušné požadavky z hlediska prováděných funkcí, ekologických charakteristik, charakteristik elektromagnetické kompatibility, splnění fyzických požadavků a splnění dalších příslušných norem;
c)
osvědčení o interoperabilitě potvrzuje, že zkoušený prvek je plně interoperabilní s nezbytnými tachografy či modely karet tachografu.
5. Jakákoliv úprava týkající se softwarového nebo hardwarového vybavení tachografu nebo povahy materiálů použitých k jeho výrobě musí být před zavedením oznámena orgánu, který vydal schválení typu zařízení. Tento orgán potvrdí výrobci rozšíření schválení typu nebo může požadovat aktualizaci nebo potvrzení příslušných osvědčení o funkčnosti, bezpečnosti nebo o interoperabilitě.
6. Žádost týkající se jakéhokoli typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu smí být podána jen jednomu členskému státu.
7. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů podrobná ustanovení pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 13
Udělení schválení typu
Členský stát udělí schválení typu každému typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu, který odpovídá požadavkům stanoveným v článcích 4 a 11, pokud je tento členský stát schopen ověřovat, že se vyráběné modely shodují se schváleným typem.
Jakýmkoli úpravám schváleného vzoru nebo doplňků k němu uděluje dodatečné schválení typu členský stát, který udělil původní schválení typu.
Článek 14
Značka schválení typu
Členské státy přidělí žadateli pro každý typ celku ve vozidle, snímače pohybu, vzorového záznamového listu nebo karty tachografu, které schvalují podle článku 13 a přílohy II, značku schválení typu, která odpovídá předem stanovenému vzoru. Tyto vzory přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
Článek 15
Schválení nebo zamítnutí
Příslušné orgány členského státu, jimž byla podána žádost o schválení typu, zašlou orgánům ostatních členských států do jednoho měsíce kopii osvědčení o schválení každého typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzorového záznamového listu nebo karty tachografu doplněnou o kopie příslušných specifikací, včetně specifikací týkajících se plomb. Jestliže příslušné orgány žádost o schválení typu neschválí, uvědomí orgány ostatních členských států o tom, že žádost byla zamítnuta, a sdělí důvody svého rozhodnutí.
Článek 16
Shoda zařízení se schválením typu
1. Jestliže členský stát, který udělil schválení typu podle článku 13, zjistí, že jakékoli celky ve vozidle, snímače pohybu, záznamové listy nebo karty tachografu nesoucí značku schválení typu, kterou tento členský stát přidělil, neodpovídají typu, který schválil, učiní nezbytná opatření, aby byla zajištěna shoda vyráběných modelů se schváleným typem. V případě nutnosti smí odejmout schválení typu.
2. Členský stát, který udělil schválení typu, toto schválení odejme, jestliže se schválený celek ve vozidle, snímač pohybu, záznamový list nebo karta tachografu neshoduje s tímto nařízením nebo vykazuje-li při používání závadu všeobecné povahy, která jej činí nevhodným pro zamýšlený účel.
3. Jestliže členskému státu, který udělil schválení typu, oznámí jiný členský stát některý z případů uvedených v odstavci 1 nebo 2, přijme tento členský stát po konzultaci s oznamujícím členským státem opatření stanovená v uvedených odstavcích, s výhradou odstavce 5.
4. Členský stát, který zjistí některý z případů uvedených v odstavci 2, smí zakázat až do odvolání uvádění celku ve vozidle, snímače pohybu, záznamového listu nebo karty dotčeného tachografu na trh a do provozu. Smí tak učinit rovněž v případech uvedených v odstavci 1 u celků ve vozidle, snímačů pohybu, záznamových listů nebo karet tachografu, které byly vyňaty z prvotního ověření EU, jestliže je výrobce po řádném upozornění neuvede do souladu se schváleným vzorem nebo s požadavky tohoto nařízení.
V každém případě příslušné orgány členských států do jednoho měsíce oznámí sobě navzájem a Komisi odebrání schválení typu nebo jiná opatření učiněná podle odstavce 1, 2 nebo 3 a uvedou důvody těchto opatření.
5. Jestliže členský stát, který udělil schválení typu, zpochybňuje existenci jakýchkoli případů uvedených v odstavci 1 nebo 2, které mu byly oznámeny, usilují dotčené členské státy o urovnání sporu a průběžně informují Komisi.
Jestliže rozhovory mezi členskými státy nevedou k dohodě do čtyř měsíců ode dne oznámení podle odstavce 3, přijme Komise po konzultaci s odborníky ze všech členských států a po zvážení všech významných faktorů, například hospodářských a technických, do šesti měsíců od konce uvedeného čtyřměsíčního období rozhodnutí, které oznámí dotčeným členským státům a které zároveň sdělí ostatním členským státům. Komise stanoví pro každý případ lhůtu pro provedení svého rozhodnutí.
Článek 17
Schválení záznamových listů
1. Žadatel o schválení typu vzoru záznamového listu ve své žádosti uvede typ nebo typy analogových tachografů, pro něž je daný záznamový list určen, a k provedení zkoušek záznamového listu poskytne vhodné zařízení takového typu nebo takových typů.
2. Příslušné orgány každého členského státu vyznačí na osvědčení o schválení vzoru záznamového listu typ nebo typy analogových tachografů, v nichž smí být záznamový list tohoto vzoru používán.
Článek 18
Odůvodnění zamítavých rozhodnutí
Každé rozhodnutí o odmítnutí nebo odebrání schválení typu celku ve vozidle, snímače pohybu, vzoru záznamového listu nebo karty tachografu učiněné na základě tohoto nařízení musí být podrobně odůvodněno. Rozhodnutí se sdělí dotčené straně, která musí být současně informována o opravných prostředcích, které má podle práva příslušného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich uplatnění.
Článek 19
Uznávání typově schválených tachografů
Členské státy nesmějí odmítnout zaregistrovat vozidlo vybavené tachografem ani zakázat uvedení tohoto vozidla do provozu nebo jeho používání z důvodů souvisejících se skutečností, že vozidlo je vybaveno tímto zařízením, jestliže je zařízení opatřeno značkou schválení typu uvedenou v článku 14 a montážním štítkem uvedeným v čl. 22 odst. 4.
Článek 20
Zabezpečení
1. Výrobci konstruují, zkoušejí a přezkoumávají celky ve vozidlech, snímače pohybu a karty tachografu uvedené do výroby, aby odhalili slabá místa vznikající ve všech fázích životního cyklu výrobku, a zamezují nebo zmírňují jejich možné zneužití. Četnost zkoušek, jež nesmí být nižší než jednou za dva roky, stanoví členský stát, který vydal osvědčení o schválení.
2. Za tímto účelem výrobci předloží dokumentaci nezbytnou pro rozbor slabých míst certifikačnímu orgánu uvedenému v čl. 12 odst. 3.
3. Pro účely odstavce 1 certifikační orgán uvedený v čl. 12 odst. 3 provede zkoušky celků ve vozidle, snímačů pohybu a karet tachografu, aby potvrdil, že známá slabá místa nemohou být zneužita osobami s veřejně dostupnými znalostmi.
4. Pokud jsou v průběhu zkoušek podle odstavce 1 zjištěna slabá místa systémových prvků (celky ve vozidle, snímače pohybu a karty tachografu), nesmějí být tyto prvky uvedeny na trh. Pokud jsou v průběhu zkoušek podle odstavce 3 zjištěna slabá místa u prvků, které jsou již na trhu, výrobce nebo certifikační orgán informují příslušné orgány daného členského státu, který schválení typu udělil. Tyto příslušné orgány přijmou veškerá nezbytná opatření s cílem zajistit vyřešení problému, zejména výrobcem, a informují neprodleně Komisi o zjištěných slabých místech a o plánovaných nebo přijatých opatřeních, včetně v případě nutnosti o odebrání schválení typu podle čl. 16 odst. 2.
Článek 21
Provozní zkoušky
1. Členské státy mohou povolit provozní zkoušky tachografů, které dosud nebyly typově schváleny. Členské státy vzájemně uznávají tato oprávnění k provozním zkouškám.
2. Řidiči a dopravci účastnící se provozních zkoušek musí splňovat požadavky nařízení (ES) č. 561/2006. Tuto shodu řidiči prokazují postupem stanoveným v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Komise může přijmout prováděcí akty s cílem stanovit postupy, podle kterých mají být provozní zkoušky prováděny, a formuláře, které mají být používány k monitorování těchto provozních zkoušek. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
KAPITOLA IV
MONTÁŽ A KONTROLA
Článek 22
Montáž a oprava
1. Montovat a opravovat tachografy jsou oprávněni pouze montéři, dílny nebo výrobci vozidel schválení pro tento účel v souladu s článkem 24 příslušnými orgány členských států.
2. Schválení montéři, dílny nebo výrobci vozidel v souladu se specifikacemi uvedenými v osvědčení o schválení typu podle článku 15 tachograf zaplombují poté, co ověří jeho správné fungování, a zejména takovým způsobem, aby žádný manipulační přístroj nemohl do zaznamenaných údajů neoprávněně zasahovat nebo je měnit.
3. Schválený montér, dílna nebo výrobce vozidel opatří připevněné plomby zvláštní značkou a navíc v případě digitálních tachografů zapíše elektronické bezpečnostní údaje pro ověřování pravosti. Příslušné orgány každého členského státu zašlou Komisi seznam používaných značek a elektronických bezpečnostních údajů a nezbytné informace o používaných elektronických bezpečnostních údajích. Komise členským státům na požádání umožní přístup k těmto informacím.
4. Skutečnost, že montáž tachografu byla provedena v souladu s požadavky tohoto nařízení, se potvrzuje připevněním montážního štítku tak, aby byl jasně viditelný a snadno přístupný.
5. Části tachografu se zaplombují, jak je specifikováno v osvědčení o schválení typu. Zaplombována musí být všechna spojení tachografu, u nichž by mohlo docházet k nedovolenému zasahování, včetně spojení mezi snímačem pohybu a převodovou skříní, a případně montážní štítek.
Plomba smí být odstraněna či porušena pouze:
-
montéry nebo dílnami schválenými příslušnými orgány podle článku 24 pro účely opravy, údržby či opětovné kalibrace tachografu nebo řádně vyškolenými a tam, kde je to vyžadováno, oprávněnými kontrolory pro účely kontroly,
-
pro účely opravy vozidla či změny, která má dopad na plombu. V takových případech musí být ve vozidle uloženo písemné prohlášení s uvedením dne a času, kdy byla plomba porušena, a s uvedením důvodů pro odstranění plomby. Komise vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů jednotný formulář pro toto písemné prohlášení.
V každém případě schválený montér nebo dílna plomby nahradí bez zbytečného prodlení a nejpozději sedm dnů po jejich odstranění.
Schválená dílna provede před nahrazením plomb ověření a kalibraci tachografu.
Článek 23
Kontroly tachografů
1. Tachografy musí být pravidelně kontrolovány schválenými dílnami. Pravidelné kontroly se provádějí alespoň jednou za dva roky.
2. Při kontrolách uvedených v odstavci 1 se ověřuje alespoň to, zda:
-
je tachograf správně namontován a odpovídá danému vozidlu,
-
tachograf správně funguje,
-
je tachograf opatřen značkou schválení typu,
-
je připevněn montážní štítek,
-
jsou všechny plomby neporušené a účinné,
-
nejsou k tachografu připojeny žádné manipulační přístroje a zda nejsou ani nalezeny žádné stopy po použití takových přístrojů,
-
odpovídá velikost pneumatik a skutečný obvod pneumatik.
3. V případech, kdy muselo být opraveno nesprávné fungování tachografu, ať již na základě výsledku pravidelné kontroly nebo kontroly provedené na konkrétní žádost příslušného vnitrostátního orgánu, vypracují dílny kontrolní zprávu. Vedou seznam všech vypracovaných kontrolních zpráv.
4. Kontrolní zprávy musí být uchovávány nejméně dva roky od svého vypracování. Členské státy rozhodnou, zda mají být kontrolní zprávy během tohoto období uchovávány nebo zaslány příslušnému orgánu. Uchovává-li kontrolní zprávy dílna, zpřístupní zprávy o kontrolách a kalibracích provedených v uvedeném období na žádost příslušnému orgánu.
Článek 24
Schválení montérů, dílen a výrobců vozidel
1. Členské státy schvalují, pravidelně kontrolují a certifikují montéry, dílny a výrobce vozidel, kteří mohou provádět montáž, ověřování, kontroly a opravy tachografů.
2. Členské státy zajistí odbornou způsobilost a spolehlivost montérů, dílen a výrobců vozidel. Za tím účelem stanoví a zveřejní jasné vnitrostátní postupy a zajistí splnění těchto minimálních kritérií:
a)
personál je řádně vyškolen;
b)
zařízení potřebné k provádění příslušných zkoušek a úkonů je dostupné;
c)
montéři, dílny a výrobci vozidel mají dobrou pověst.
3. Audity schválených montérů nebo dílen se provádějí takto:
a)
schválení montéři nebo dílny podléhají alespoň každé dva roky auditu postupů používaných při zacházení s tachografy. Audit se zaměří především na přijatá bezpečnostní opatření a zacházení s kartami dílny. Členské státy mohou tyto audity provádět bez inspekce na místě;
b)
rovněž se provádějí neohlášené technické audity schválených montérů nebo dílen s cílem zkontrolovat provedené kalibrace, kontroly a montáže. Tyto audity musí zahrnovat alespoň 10 % schválených montérů nebo dílen ročně.
4. Členské státy a jejich příslušné orgány přijmou příslušná opatření k zabránění střetů zájmů mezi montéry nebo dílnami a dopravci. Zejména v případě závažného rizika střetu zájmů musí být přijata dodatečná zvláštní opatření s cílem zajistit, aby daný montér nebo dílna toto nařízení dodržoval.
5. Příslušné orgány členských států Komisi každoročně, pokud možno elektronicky, zašlou seznamy schválených montérů a dílen a karet, které jim byly vydány. Komise tyto seznamy zveřejní na svých internetových stránkách.
6. Příslušné orgány v členských státech dočasně nebo trvale odejmou schválení montérům, dílnám a výrobcům vozidel, kteří neplní své povinnosti podle tohoto nařízení.
Článek 25
Karty dílny
1. Doba platnosti karet dílny nesmí překročit jeden rok. Při obnově karty dílny příslušný orgán zajistí, aby montér, dílna nebo výrobce vozidel splňovali kritéria uvedená v čl. 24 odst. 2.
2. Příslušný orgán obnoví kartu dílny do patnácti pracovních dnů od obdržení platné žádosti o obnovu a všech nezbytných dokumentů. Jestliže je karta poškozena, nefunguje správně nebo je ztracena či odcizena, vydá příslušný orgán náhradní kartu do pěti pracovních dnů ode dne obdržení podrobné žádosti za tímto účelem. Příslušné orgány vedou rejstřík ztracených, odcizených nebo vadných karet.
3. Jestliže členský stát odejme montérovi, dílně nebo výrobci vozidel schválení uvedené v článku 24, odejme mu rovněž karty dílny, které mu byly vydány.
4. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření proti padělání karet vydávaných schváleným montérům, dílnám a výrobcům vozidel.
KAPITOLA V
KARTY ŘIDIČE
Článek 26
Vydávání karet řidiče
1. Kartu řidiče vydá na požádání řidiče příslušný orgán členského státu, kde má řidič obvyklé bydliště. Karta musí být vydána do jednoho měsíce od obdržení žádosti a veškeré nezbytné dokumentace příslušným orgánem.
2. Pro účely tohoto článku se „obvyklým bydlištěm“ rozumí místo, kde osoba obvykle, tj. nejméně 185 dní v každém kalendářním roce, žije z důvodů osobních a profesních vazeb nebo v případě osoby bez profesních vazeb z důvodu osobních vazeb, z nichž vyplývá úzké spojení této osoby s místem, kde žije.
Za obvyklé bydliště osoby, jejíž profesní vazby jsou jinde než vazby osobní, a která tedy střídavě pobývá na různých místech ve dvou nebo více členských státech, se však považuje místo jejích osobních vazeb, pokud se tam pravidelně vrací. Tato poslední podmínka nemusí být splněna, pokud osoba pobývá v některém členském státě, aby zde vykonávala časově omezený úkol.
3. Řidiči prokazují obvyklé bydliště jakýmkoli vhodným dokladem, například průkazem totožnosti nebo jakýmkoli jiným platným dokladem. Mají-li příslušné orgány členského státu vydávající kartu řidiče pochybnosti o správnosti uvedeného obvyklého bydliště, nebo pro účely určitých specifických kontrol, mohou požadovat jakékoli dodatečné informace nebo důkazy.
4. V řádně odůvodněných a výjimečných případech mohou členské státy vydat řidiči, který nemá obvyklé bydliště ani v členském státě, ani ve státě, jenž je smluvní stranou dohody AETR, dočasnou a neobnovitelnou kartu řidiče, jejíž platnost nelze prodloužit a která platí po dobu nejvýše 185 dní, je-li tento řidič v pracovněprávním poměru s dopravcem usazeným ve vydávajícím členském státě, a v případech, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 (16), pokud předloží osvědčení řidiče uvedené ve zmíněném nařízení.
Komise na základě údajů poskytnutých členskými státy pečlivě sleduje uplatňování tohoto odstavce. Každé dva roky podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o svých zjištěních a posoudí zejména, zda dočasné karty řidiče mají nějaký nepříznivý dopad na trh práce a zda jsou dočasné karty vydávány konkrétním řidičům více než jednou. Komise může podat vhodný legislativní návrh na revizi tohoto odstavce.
5. Příslušné orgány vydávajícího členského státu přijmou vhodná opatření k ověření toho, že žadatel dosud není držitelem platné karty řidiče, zapíší na kartu řidiče osobní údaje a zajistí, aby byly údaje viditelné a zabezpečené.
6. Doba platnosti karty řidiče nepřekročí dobu pěti let.
7. Platná karta řidiče smí být odejmuta nebo její platnost smí být pozastavena pouze tehdy, pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že karta byla padělána, že řidič používá cizí kartu nebo že karta byla získána na základě nepravdivých prohlášení nebo padělaných dokladů. Jestliže platnost karty pozastaví nebo kartu odejme jiný členský stát, než který ji vydal, vrátí tento členský stát kartu co nejdříve orgánům vydávajícího členského státu a toto odebrání či pozastavení platnosti odůvodní. Lze-li očekávat, že vrácení karty potrvá déle než dva týdny, uvědomí členský stát, který pozastavil platnost karty nebo ji odejmul, během těchto dvou týdnů vydávající členský stát o důvodech tohoto pozastavení platnosti či odebrání.
8. Členské státy učiní všechna nezbytná opatření, aby zabránily padělání karet řidiče.
9. Tento článek členskému státu nebrání vydat kartu řidiče řidiči, který má obvyklé bydliště v části území uvedeného členského státu, na něž se nevztahují Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie, jsou-li v takových případech uplatňována příslušná ustanovení tohoto nařízení.
Článek 27
Používání karet řidiče
1. Karta řidiče je osobní.
2. Řidič smí být držitelem pouze jedné platné karty řidiče a je oprávněn používat pouze vlastní osobní kartu řidiče. Řidič nesmí používat kartu řidiče, která je vadná nebo jejíž platnost skončila.
Článek 28
Obnova karet řidiče
1. Jestliže si řidič přeje obnovit svou kartu řidiče, podá žádost příslušným orgánům členského státu, ve kterém má obvyklé bydliště, nejpozději patnáct pracovních dní před skončením platnosti karty.
2. Jestliže se v případě obnovy členský stát, ve kterém má řidič obvyklé bydliště, liší od členského státu, který vydal jeho stávající kartu, a orgány členského státu bydliště jsou žádány o obnovu karty řidiče, tyto orgány informují orgány, které vydaly stávající kartu, o důvodech pro její obnovu.
3. V případě žádosti o obnovu karty bezprostředně před skončením její platnosti vydá příslušný orgán novou kartu před koncem platnosti, jestliže byla žádost podána ve lhůtě stanovené v odstavci 1.
Článek 29
Odcizené, ztracené nebo vadné karty řidiče
1. Vydávající orgány vedou záznamy o vydaných, odcizených, ztracených nebo vadných kartách řidiče po dobu, která se rovná nejméně době jejich platnosti.
2. Jestliže je karta řidiče poškozena nebo nefunguje správně, vrátí ji řidič příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má obvyklé bydliště. Krádež karty řidiče musí být formálně oznámena příslušným orgánům státu, ve kterém ke krádeži došlo.
3. Každá ztráta karty řidiče musí být oznámena formálním prohlášením příslušným orgánům vydávajícího členského státu, který kartu vydal, a příslušným orgánům členského státu obvyklého bydliště řidiče, pokud se tyto státy liší.
4. Jestliže je karta řidiče poškozena, nefunguje správně nebo je ztracena či odcizena, požádá řidič během sedmi kalendářních dnů o její náhradu příslušné orgány členského státu, ve kterém má své obvyklé bydliště. Tyto orgány vydají náhradní kartu do osmi pracovních dnů ode dne obdržení podrobné žádosti za tímto účelem.
5. Nastanou-li okolnosti uvedené v odstavci 4, smí řidič pokračovat v řízení bez karty řidiče nejdéle po dobu patnácti kalendářních dnů nebo déle, je-li to nezbytné vzhledem k návratu vozidla na místo jeho obvyklého odstavení, pokud může tento řidič během této doby prokázat nemožnost kartu předložit nebo používat.
Článek 30
Vzájemné uznávání a výměna karet řidiče
1. Karty řidiče vydané členskými státy jsou vzájemně uznávány.
2. Jestliže držitel platné karty řidiče vydané jedním členským státem zřídí své obvyklé bydliště v jiném členském státě, může požádat o výměnu své karty za rovnocennou kartu řidiče. Členský stát provádějící tuto výměnu odpovídá za ověření platnosti předložené karty.
3. Členské státy provádějící výměnu vrátí starou kartu orgánům vydávajícího členského státu a výměnu zdůvodní.
4. Jestliže členský stát nahradí nebo vymění kartu řidiče, musí být tato náhrada nebo výměna a každá následná náhrada nebo výměna zaevidována v tomto členském státě.
Článek 31
Elektronická výměna informací o kartách řidiče
1. Aby se zajistilo, že žadatel dosud není držitelem platné karty řidiče, jak je uvedeno v článku 26, vedou členské státy vnitrostátní elektronické rejstříky obsahující po dobu, která se rovná alespoň době platnosti karet řidiče, následující informace o kartách řidiče, včetně karet uvedených v čl. 26 odst. 4:
-
příjmení a jméno řidiče,
-
datum a případně i místo narození řidiče,
-
číslo platného řidičského průkazu a (případně) stát, který řidičský průkaz vydal,
-
stav karty řidiče,
-
číslo karty řidiče.
2. Komise a členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění propojení a dostupnosti elektronických rejstříků v rámci Unie prostřednictvím systému předávání zpráv TACHOnet uvedeného v doporučení 2010/19/EU nebo kompatibilního systému. V případě použití kompatibilního systému musí být možné vyměňovat elektronické údaje se všemi ostatními členskými státy prostřednictvím systému pro předávání zpráv TACHOnet.
3. Při vydávání, náhradě nebo případné obnově karty řidiče členské státy prostřednictvím elektronické výměny údajů ověří, zda řidič již není držitelem jiné platné karty řidiče. Sdílené údaje se omezují na údaje nezbytně nutné pro účely tohoto ověření.
4. Kontroloři mohou mít přístup do elektronického rejstříku za účelem kontroly stavu karty řidiče.
5. Komise přijme prováděcí akty ke stanovení společných postupů a specifikací nezbytných k propojení uvedenému v odstavci 2, včetně formátu vyměňovaných údajů, technických postupů elektronické konzultace vnitrostátních elektronických rejstříků, postupů týkajících se přístupu a bezpečnostních mechanismů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
KAPITOLA VI
POUŽÍVÁNÍ ZAŘÍZENÍ
Článek 32
Správné používání tachografů
1. Dopravce a řidiči zajistí správné fungování a náležité používání digitálních tachografů a karet řidiče. Dopravce a řidiči používající analogové tachografy zajistí jejich správné fungování a náležité používání záznamových listů.
2. Digitální tachografy nesmějí být nastaveny tak, aby byly po vypnutí motoru vozidla nebo zapalování automaticky přepnuty na určitou kategorii činnosti, pokud řidiči nezůstane možnost příslušnou kategorii činnosti zvolit ručně.
3. Je zakázáno falšovat, skrývat, potlačovat nebo ničit údaje zaznamenané na záznamovém listu nebo uchovávané v tachografu nebo na kartě řidiče nebo na výstupních sestavách vytištěných tachografem. Rovněž je zakázána jakákoli manipulace s tachografem, záznamovým listem nebo kartou řidiče, která může mít za následek falšování údajů nebo vytištěných informací, jejich potlačení nebo zničení. Ve vozidle se nesmí nacházet žádný přístroj umožňující provádět takové manipulace.
4. Vozidla nesmějí být vybavena více než jedním tachografem s výjimkou vozidel používaných k provozním zkouškám podle článku 21.
5. Členské státy zakáží výrobu, šíření, propagaci nebo prodej zařízení sestrojených za účelem nezákonné manipulace s tachografy nebo pro tento účel zamýšlených.
Článek 33
Odpovědnost dopravce
1. Dopravce odpovídá za zajištění toho, aby jeho řidiči měli řádné školení a instruktáž ohledně správného fungování digitálních i analogových tachografů, provádí pravidelné kontroly s cílem zajistit, aby jeho řidiči tachografy správně používali, a nesmí svým řidičům poskytnout žádné přímé ani nepřímé pobídky, které by je mohly motivovat k tomu, aby tachografy zneužívali.
Dopravce vydá řidičům vozidel vybavených analogovým tachografem dostatečný počet záznamových listů s ohledem na osobní povahu těchto záznamových listů, na dobu trvání přepravy a na možnou potřebu nahradit záznamové listy poškozené nebo odebrané pověřeným kontrolorem. Dopravce řidičům vydá pouze záznamové listy schváleného vzoru vhodné pro použití v zařízení namontovaném ve vozidle.
Je-li vozidlo vybaveno digitálním tachografem, dopravce a řidič zajistí, aby s ohledem na dobu trvání přepravy mohly být údaje z tachografu v případě kontroly na žádost kontrolora správně vytištěny údaje z tachografu.
2. Dopravce uchovává záznamové listy a výtisky, vyhotovují-li se podle článku 35, v chronologickém pořadí a čitelné podobě nejméně jeden rok po jejich použití a na žádost dotčených řidičů jim vydá jejich kopie. Dopravce vydá dotčeným řidičům na požádání rovněž kopie stažených údajů z karet řidiče a výtisky těchto kopií v papírové podobě. Záznamové listy, výtisky a stažené údaje musí být předloženy nebo vydány na žádost pověřeného kontrolora.
3. Dopravce odpovídá za porušení tohoto nařízení svými řidiči nebo řidiči, které má k dispozici. Členské státy však mohou tuto odpovědnost podmínit porušením odst. 1 prvního pododstavce tohoto článku a čl. 10 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 561/2006 dopravcem.
Článek 34
Používání karet řidiče a záznamových listů
1. Řidič používá záznamové listy nebo kartu řidiče každý den, kdy řídí, od okamžiku, kdy převezme vozidlo. Záznamový list nebo karta řidiče nesmějí být vyjmuty před koncem denní pracovní doby, pokud není jejich vyjmutí jinak povoleno. Žádný záznamový list nebo karta řidiče se nesmí používat po dobu delší, než pro niž jsou určeny.
2. Řidiči vhodným způsobem chrání záznamové listy nebo karty řidiče a nesmí používat ušpiněné nebo poškozené záznamové listy nebo karty řidiče.
3. Jestliže se řidič vzdálí od vozidla a v důsledku toho nemůže tachograf zabudovaný do vozidla používat, musí být časové úseky uvedené v odst. 5 písm. b) bodech ii), iii) a iv):
a)
zaznamenány na záznamovém listu ručně, automatickým záznamem nebo jinými prostředky čitelně a bez znečištění záznamového listu, je-li vozidlo vybaveno analogovým tachografem, nebo
b)
zadány na kartu řidiče zařízením k ručnímu zadávání údajů v tachografu, je-li vozidlo vybaveno digitálním tachografem.
Členské státy neuloží řidičům povinnost předkládat formuláře dokládající jejich činnost za dobu, kdy se od vozidla vzdálili.
4. Nachází-li se ve vozidle vybaveném digitálním tachografem více než jeden řidič, každý řidič zajistí, aby jeho karta řidiče byla vložena do správného otvoru v tachografu.
Nachází-li se ve vozidle vybaveném analogovým tachografem více než jeden řidič, mění řidiči záznamové listy tak, aby příslušné informace byly zaznamenány na záznamovém listu řidiče, který v danou dobu skutečně řídil.
5. Řidič:
a)
zajistí, aby doba zaznamenaná na záznamovém listu souhlasila s úředním časem v zemi registrace vozidla;
b)
zachází s přepínacím mechanismem tak, aby byly časové úseky zaznamenány odděleně, zřetelně a takto:
i)
pod značkou
: doba řízení,
ii)
pod značkou
: „jiná práce“, kterou se rozumí jakákoli činnost, kromě řízení ve smyslu čl. 3 písm. a) směrnice 2002/15/ES, a také jakákoli práce pro stejného či jiného zaměstnavatele v odvětví dopravy či v jiném odvětví,
iii)
pod značkou
: „pracovní pohotovost“ ve smyslu čl. 3 písm. b) směrnice 2002/15/ES,
iv)
pod značkou
: přerušení práce nebo doba odpočinku.
6. Každý řidič vozidla vybaveného analogovým tachografem zapíše na svůj záznamový list tyto informace:
a)
na počátku používání záznamového listu své příjmení a jméno;
b)
datum a místo začátku a konce použití záznamového listu;
c)
registrační značku každého vozidla, ke kterému je řidič přidělen, jak na začátku první jízdy zaznamenané na záznamovém listu, tak i v okamžiku, kdy dojde ke změně vozidla v průběhu používání záznamového listu;
d)
stav počitadla ujetých kilometrů:
i)
na začátku první jízdy zaznamenané na záznamovém listu,
ii)
na konci poslední jízdy zaznamenané na záznamovém listu,
iii)
při změně vozidla během pracovního dne stav počitadel v prvním a v dalším vozidle, ke kterému byl řidič přidělen;
e)
případně dobu, kdy dojde k výměně vozidla.
7. Řidič do digitálního tachografu zapíše symboly zemí, ve kterých začala a skončila jeho denní pracovní doba. Nicméně členský stát může požadovat na řidičích vozidel, která na území tohoto členského státu provozují vnitrostátní dopravu, aby k symbolu země připojili přesnější zeměpisné údaje, jestliže je tento členský stát sdělil Komisi před 1. dubnem 1998.
Řidič nemusí informace uvedené v první větě prvního pododstavce zaznamenávat, pokud tachograf automaticky zaznamenává údaje o poloze v souladu s článkem 8.
Článek 35
Poškozené karty řidiče nebo záznamové listy
1. V případě poškození záznamového listu obsahujícího záznamy nebo karty řidiče připojí řidič poškozený záznamový list nebo kartu řidiče k jakémukoli rezervnímu záznamovému listu použitému jako jeho náhrada.
2. Jestliže je karta řidiče poškozena, nefunguje správně, je ztracena nebo odcizena, řidič:
a)
na začátku jízdy vytiskne údaje o vozidle, které řídí, a na výtisk zaznamená:
i)
údaje, které umožní identifikaci řidiče (jméno, číslo karty řidiče nebo řidičského oprávnění), včetně svého podpisu,
ii)
časové úseky uvedené v čl. 34 odst. 5 písm. b) bodech ii), iii) a iv);
b)
na konci jízdy vytiskne informace o časových úsecích zaznamenaných tachografem, zaznamená dobu jiné práce, dobu pracovní pohotovosti a odpočinku od vyhotovení výtisku při zahájení jízdy, nejsou-li zaznamenány tachografem, a uvede na tomto dokumentu údaje k identifikaci řidiče (jméno, číslo karty řidiče nebo řidičského oprávnění), včetně svého podpisu.
Článek 36
Záznamy, které musí mít řidič u sebe
1. Řídí-li řidič vozidlo vybavené analogovým tachografem, musí být schopen kdykoliv na žádost pověřeného kontrolora předložit:
i)
záznamové listy pro daný den a záznamové listy použité řidičem v předcházejících 28 dnech,
ii)
kartu řidiče, pokud je jejím držitelem, a
iii)
veškeré ručně provedené záznamy a výtisky pořízené daný den a v předcházejících 28 dnech, jak je vyžadováno podle tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006.
2. Řídí-li řidič vozidlo vybavené digitálním tachografem, musí být schopen kdykoliv na žádost pověřeného kontrolora předložit:
i)
svou kartu řidiče,
ii)
veškeré ručně provedené záznamy a výtisky pořízené v daném dni a v předchozích 28 dnech, jak je vyžadováno podle tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006,
iii)
záznamové listy, které odpovídají stejnému období jako v bodě ii), během kterého řídil vozidlo vybavené analogovým tachografem.
3. Pověřený kontrolor může ověřit dodržování nařízení (ES) č. 561/2006 analýzou záznamových listů a zobrazených, vytištěných nebo stažených údajů, které zaznamenal tachograf nebo karta řidiče, nebo není-li to možné, jakéhokoli jiného podkladového dokumentu, který zdůvodňuje nedodržení některého ustanovení, například čl. 29 odst. 2 a čl. 37 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 37
Postupy v případě selhání zařízení
1. Jestliže dojde k poruše nebo vadné činnosti tachografu, nechá ho dopravce opravit schváleným montérem nebo dílnou, jakmile to okolnosti dovolí.
Není-li vozidlo schopno se vrátit zpět do provozovny dopravce do jednoho týdne ode dne poruchy nebo objevení vadné činnosti, musí být oprava provedena během cesty.
Členské státy v rámci článku 41 stanoví, že příslušné orgány mohou zakázat užívání vozidla, pokud porucha nebo vadná činnost nebyly opraveny v souladu s prvním a druhým pododstavcem tohoto odstavce, je-li to v souladu s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu.
2. V době, kdy je tachograf mimo provoz nebo nefunguje správně, uvede řidič údaje umožňující jeho identifikaci (jméno, číslo karty řidiče nebo číslo řidičského průkazu) včetně podpisu, jakož i informace o různých časových úsecích, které už tachografem nebyly zaznamenávány nebo tištěny správně:
a)
na záznamovém listu nebo listech nebo
b)
na prozatímním listu, který je třeba připojit k záznamovému listu nebo uchovávat společně s kartou řidiče.
KAPITOLA VII
PROSAZOVÁNÍ A SANKCE
Článek 38
Kontroloři
1. Pro účinné monitorování dodržování tohoto nařízení musí mít oprávnění kontroloři k dispozici dostatečné vybavení a odpovídající pravomoci, aby mohli vykonávat své povinnosti v souladu s tímto nařízením. Toto vybavení musí zahrnovat zejména:
a)
kontrolní karty, které umožňují přístup k údajům zaznamenávaným v tachografech a na kartách tachografu, a případně na kartách dílny;
b)
nezbytné nástroje ke stahování souborů údajů z celků ve vozidle a karet tachografu a k provádění analýzy souborů údajů a výtisků z digitálních tachografů v kombinaci se záznamovými listy či grafy z analogových tachografů.
2. Jestliže kontroloři po provedení kontroly zjistí, že existují dostatečné důkazy pro důvodné podezření na podvod, mají pravomoc odeslat vozidlo do schválené dílny k provedení dalších zkoušek s cílem zkontrolovat především to, zda tachograf:
a)
funguje správně;
b)
zaznamenává a ukládá údaje správně a je správně kalibrován.
3. Kontroloři mají pravomoc požádat schválenou dílnu, aby provedla zkoušky uvedené v odstavci 2 a zvláštní zkoušky, jejichž účelem je zjistit přítomnost manipulačních přístrojů. Je-li zjištěna přítomnost manipulačních přístrojů, mohou být zařízení, včetně samotného přístroje, celku ve vozidle nebo jeho části a karty řidiče z vozidla odstraněny a použity jako důkazní prostředky v souladu s vnitrostátními procesními pravidly pro nakládání s takovými důkazními prostředky.
4. Kontroloři využívají tam, kde je to vhodné, možnosti kontrolovat tachografy a karty řidičů na místě během kontroly provozoven podniku.
Článek 39
Odborná příprava kontrolorů
1. Členské státy zajistí, aby kontroloři byli řádně proškoleni pro účely analýzy zaznamenaných údajů a kontroly tachografů s cílem dosáhnout účinné a harmonizované kontroly a prosazování.
2. Členské státy informují Komisi o požadavcích na odbornou přípravu svých kontrolorů do 2. září 2016.
3. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů opatření, jejichž prostřednictvím upřesní obsah počáteční a průběžné odborné přípravy kontrolorů, včetně školení o metodách pro cílené kontroly a odhalování manipulačních přístrojů a podvodů. Tato opatření zahrnou pokyny pro usnadnění provádění příslušných ustanovení tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 561/2006. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 42 odst. 3.
4. Členské státy zahrnou obsah upřesněný Komisí do odborné přípravy poskytované kontrolorům.
Článek 40
Vzájemná pomoc
Členské státy si poskytují vzájemnou pomoc při uplatňování tohoto nařízení a kontrole jeho dodržování.
V rámci této vzájemné pomoci si příslušné orgány členských států zejména pravidelně zasílají veškeré dostupné informace o porušení tohoto nařízení montéry a dílnami, o druzích manipulačních praktik a o sankcích uložených za tato porušení.
Článek 41
Sankce
1. Členské státy stanoví, v souladu se svým vnitrostátním ústavním pořádkem, sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační a musí být v souladu s kategoriemi porušení stanovenými ve směrnici 2006/22/ES.
2. Členské státy takto stanovené sankce a opatření a pravidla oznámí Komisi do 2. března 2016. Rovněž Komisi sdělí všechny následné změny těchto ustanovení.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být o stanovisku výboru rozhodnuto písemným postupem, ukončuje se tento postup bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
Článek 43
Fórum pro tachografy
1. Zřizuje se Fórum pro tachografy na podporu dialogu o technických otázkách týkajících se tachografů mezi odborníky členských států, členy výboru uvedeného v článku 42 a odborníky ze třetích zemí, které používají tachografy v rámci dohody AETR.
2. Členské státy by měly do Fóra pro tachografy jmenovat jako odborníky ty, kteří jsou členy výboru uvedeného v článku 42.
3. Fóra pro tachografy se mohou účastnit odborníci ze zainteresovaných třetích zemí, které jsou smluvními stranami dohody AETR.
4. K účasti na Fóru pro tachografy se přizvou zúčastněné strany, zástupci výrobců vozidel, výrobci tachografů, sociální partneři a evropský inspektor ochrany údajů.
5. Fórum pro tachografy přijme svůj jednací řád.
6. Fórum pro tachografy se schází alespoň jednou ročně.
Článek 44
Sdělování vnitrostátních opatření
Členské státy sdělí Komisi znění právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti tohoto nařízení, do třiceti dnů od jejich přijetí a poprvé do 2. března 2015.
Článek 45
Změna nařízení (ES) č. 561/2006
Nařízení (ES) č. 561/2006 se mění takto:
1)
V článku 3 se vkládá nové písmeno, které zní:
„aa)
vozidly nebo jejich kombinacemi s maximální přípustnou hmotností nepřekračující 7,5 tun, která jsou používána pro přepravu materiálu, zařízení nebo strojů, jež řidič při výkonu svého povolání potřebuje, a která jsou používány pouze na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla a za podmínky, že řízení vozidla nepředstavuje řidičovu hlavní činnost;“.
2)
V článku 13 se odstavec 1 mění takto:
a)
v písmenech d), f) a p) se vzdálenost „50 kilometrů“ nahrazuje vzdáleností „100 kilometry“;
b)
v písmenu d) se první pododstavec nahrazuje tímto:
„d)
vozidly nebo kombinacemi vozidel, jejichž maximální přípustná hmotnost nepřekračuje 7,5 tuny a která používají poskytovatelé všeobecných služeb definovaní v čl. 2 bodě 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (17) za účelem doručování zásilek v rámci všeobecných služeb.
Článek 46
Přechodná ustanovení
Pokud nebudou prováděcí akty uvedené v tomto nařízení přijaty tak, aby mohly být používány od začátku použitelnosti tohoto nařízení, použijí se i nadále na přechodném základě ustanovení nařízení (EHS) č. 3821/85, včetně jeho přílohy IB, až do dne použitelnosti prováděcích aktů uvedených v tomto nařízení.
Článek 47
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 3821/85 se zrušuje. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 48
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
S výhradou přechodných ustanovení v článku 46 se použije ode dne 2. března 2016. Avšak články 24, 34 a 45 se použijí ode dne 2. března 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 4. února 2014.
UREDBA (EU) št. 165/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 4. februarja 2014
o tahografih v cestnem prometu, razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 91 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Sveta (EGS) št. 3821/85 (3) opredeljuje določbe v zvezi s konstrukcijo, vgradnjo, uporabo in testiranjem tahografov. Uredba je bila večkrat znatno spremenjena. Da se doseže večja jasnost bi bilo zato treba njene najpomembnejše določbe poenostaviti in preoblikovati.
(2)
Izkušnje so pokazale, da bi bilo treba za zagotovitev uspešnosti in učinkovitosti tahografskega sistema izboljšati nekatere tehnične elemente in postopke nadzora.
(3)
Nekatera vozila so izvzeta iz določb Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Da se doseže skladnost, bi morala obstajati možnost, da se ta vozila izvzamejo tudi iz področja uporabe te uredbe.
(4)
Tahografi bi se morali vgraditi v vozila, za katera se uporablja Uredba (ES) št. 561/2006. Določena vozila bi bilo treba izvzeti iz področja uporabe navedene uredbe, da bi uvedli določeno mero prožnosti, in sicer za vozila, katerih največja dovoljena masa ne presega 7,5 tone in ki se uporabljajo za prevoz materiala, opreme ali strojev za voznikovo uporabo pri njegovem delu ter samo v oddaljenosti 100 km od baze podjetja pod pogojem, da vožnja takih vozil ni voznikova glavna dejavnost. Da bi dosegli skladnost med ustreznimi oprostitvami iz Uredbe (ES) št. 561/2006 in zmanjšali upravne obremenitve prevoznih podjetij ob upoštevanju ciljev navedene uredbe, bi bilo treba spremeniti določene največje dovoljene razdalje, določene v teh oprostitvah.
(5)
Komisija bo preučila podaljšanje veljavnosti pretvornikov za vozila kategorij M1 in N1 do leta 2015 ter do takrat še nadalje razmislila o dolgoročni rešitvi za vozila kategorij M1 in N1.
(6)
Komisija bi morala preučiti možnost vključitve senzorjev teže v težka tovorna vozila in oceniti, koliko bi senzorji teže lahko prispevali k večji skladnosti z zakonodajo na področju cestnega prometa.
(7)
Uporaba tahografov, ki so povezani z globalnim satelitskim navigacijskim sistemom, je ustrezen in stroškovno učinkovit način za avtomatsko zapisovanje položaja vozila ob določenih urah med dnevnim delovnim časom, da se podpre delo inšpektorjev med nadzorom, zato bi jo bilo treba določiti.
(8)
Sodišče je v zadevi C-394/92 Michielsen in Geybels Transport Service (5), določilo opredelitev pojma „dnevni delovni čas“, in zato bi morali nadzorni organi določbe te uredbe razumeti glede na to opredelitev. „Dnevni delovni čas“ se začne ob času, ko voznik vklopi tahograf po tedenskem ali dnevnem času počitka, oziroma, če je dnevni čas počitka razdeljen v ločena obdobja, po času počitka, ki traja vsaj devet ur. Konča se z začetkom dnevnega časa počitka, oziroma, če je dnevni čas počitka razdeljen v ločena obdobja, z začetkom časa počitka, ki traja vsaj devet zaporednih ur.
(9)
Direktiva 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6) zahteva, naj države članice opravijo minimalno število cestnih preverjanj. Komunikacija na daljavo med tahografom in nadzornimi organi zaradi cestnega preverjanja olajša ciljna cestna preverjanja, kar omogoča zmanjšanje upravnih obremenitev, ki nastajajo z naključnimi pregledi prevoznih podjetij, zato bi jo bilo treba določiti.
(10)
Inteligentni prometni sistemi (ITS) lahko pomagajo pri obravnavanju problemov, s katerimi se srečuje evropska prometna politika, kot sta naraščanje obsega cestnega prometa in zastojev ter povečevanje porabe energije. Zato bi bilo treba v tahografih zagotoviti standardizirane vmesnike, da se zagotovi njihova interoperabilnost z aplikacijami ITS.
(11)
Prednost bi moral imeti razvoj aplikacij, ki voznikom omogočajo razlago podatkov, zapisanih v tahografu in jim s tem omogoči izpolnjevanje zahtev socialne zakonodaje.
(12)
Varnost tahografa in njegovega sistema je bistvenega pomena za zagotavljanje zanesljivosti podatkov, ki jih daje. Proizvajalci bi zato morali oblikovati, testirati in stalno pregledovati tahografe v njihovem celotnem življenjskem ciklu, da preprečijo, odkrijejo in omilijo šibke točke v zvezi z varnostjo.
(13)
Testi tahografa, ki še ni bil homologiran, na terenu omogočajo testiranje naprave v dejanskih razmerah, preden se uvede v široko uporabo, in s tem omogočajo hitrejše izboljšave. Zato bi bilo treba dovoliti testiranja na terenu pod pogojem, da se sodelovanje v takšnih testiranjih in upoštevanje Uredbe (ES) št. 561/2006 lahko učinkovito spremlja in nadzoruje.
(14)
Glede na to, da je pomembno zagotoviti kar najvišjo mogočo stopnjo varnosti, bi moral varnostna potrdila izdajati certifikacijski organ, ki ga prizna upravni odbor v okviru sporazuma skupine visokih uradnikov za informacijsko varnost (SOG-IS) o vzajemnem priznavanju potrdil o varnosti informacijskih tehnologij (Mutual Recognition Agreement of Information Technology Security Evaluation Certificates).
Komisija v mednarodnih odnosih s tretjimi državami za namene te uredbe ne bi smela priznati nobenega certifikacijskega organa, razen kadar navedeni organ zagotavlja enakovredne pogoje ocene varnosti, kot jih določa sporazum o vzajemnem priznavanju. V zvezi s tem bi bilo treba upoštevati nasvet upravnega odbora.
(15)
Serviserji in servisne delavnice imajo pomembno vlogo pri varnosti tahografov. Zato je primerno določiti nekatere minimalne zahteve za njihovo zanesljivost, pooblastitev in revizijo. Države članice bi morale poleg tega sprejeti ustrezne ukrepe, da se preprečijo navzkrižja interesov med serviserji ali servisnimi delavnicami in prevoznimi podjetji. Nobena določba iz te uredbe državam članicam ne preprečuje njihovega pooblaščanja, nadzora in potrjevanja s postopki, določenimi v Uredbi (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (7), če so izpolnjena minimalna merila iz te uredbe.
(16)
Da se zagotovi učinkovitejši pregled in nadzor vozniških kartic in olajšajo naloge inšpektorjev, bi bilo treba vzpostaviti nacionalne elektronske registre ter poskrbeti za njihovo medsebojno povezavo.
(17)
Države članice bi morale pri preverjanju edinstvenosti vozniških kartic uporabljati postopke iz Priporočila Komisije 2010/19/EU (8).
(18)
Upoštevati bi bilo treba posebne primere, v katerih bi država članica vozniku, ki nima običajnega prebivališča v državi članici ali državi, ki je pogodbenica Evropskega sporazuma o delu posadk vozil, ki opravljajo mednarodne cestne prevoze, z dne 1. julija 1970 (v nadaljnjem besedilu: Sporazum AETR) lahko izdala začasno vozniško kartico, ki je ne bi bilo mogoče podaljšati. V takšnih primerih zadevne države članice dosledno uporabljajo ustrezne določbe te uredbe.
(19)
Prav tako bi bilo treba omogočiti, da država članica izda vozniške kartice voznikom, ki prebivajo na njihovem ozemlju, tudi če se Pogodbi ne uporabljata za nekatere dele ozemlja. V takšnih primerih zadevne države članice dosledno uporabljajo ustrezne določbe te uredbe.
(20)
Inšpektorji se srečujejo s stalnimi problemi, ki so posledica sprememb tahografov in novih tehnik njihovega prirejanja. Da se zagotovi učinkovitejši nadzor in izboljša harmonizacija pristopov nadzora po vsej Uniji, bi bilo treba sprejeti skupno metodologijo za začetno in redno usposabljanje inšpektorjev.
(21)
Zapisovanje podatkov v tahografih in razvijanje tehnologij za zapisovanje podatkov o položaju, komuniciranje na daljavo in vmesnik z ITS bodo zahtevali obdelavo osebnih podatkov. Zato bi bilo treba uporabljati ustrezna pravila Unije, zlasti tista, določena v Direktivi 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9) ter Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10).
(22)
Da bi se omogočila pravična konkurenca pri razvoju aplikacij, povezanih s tahografom, bi morale biti pravice intelektualne lastnine in patenti, povezani s prenosom podatkov na tahograf ali z njega, brezplačno na voljo vsem.
(23)
Podatki, izmenjani med komunikacijo z nadzornimi organi v državah članicah, bi morali biti v skladu z ustreznimi mednarodnimi standardi, kot je sklop standardov v zvezi z enouporabniško (osebno) komunikacijo kratkega obsega (Dedicated Short Range Communication), ki jih je določil Evropski odbor za standardizacijo.
(24)
Za zagotovitev poštene konkurence na notranjem trgu cestnega prometa ter jasnega sporočila voznikom in prevoznim podjetjem bi morale države članice brez poseganja v načelo subsidiarnosti v skladu s kategorijami kršitev, kakor so opredeljene v Direktivi 2006/22/ES, naložiti učinkovite, sorazmerne, odvračilne in nediskriminatorne kazni.
(25)
Države članice bi morale zagotoviti, da se izbor vozil za kontrolne preglede opravlja nediskriminatorno z vidika državljanstva voznika ali države, v kateri je bilo gospodarsko vozilo registrirano oziroma se je začelo uporabljati.
(26)
Da bi zagotovili jasno, učinkovito, sorazmerno in enotno izvajanje socialnih pravil na področju cestnega prometa, bi jih morali organi držav članic enotno uporabljati.
(27)
Vsaka država članica bi morala Komisijo obvestiti vsakič, ko naletijo na ponudbo goljufivih naprav ali pripomočkov za prirejanje tahografa, tudi s tistimi, ki so ponujeni na internetu, Komisija pa bi morala o tem obvestiti vse druge države članice.
(28)
Komisija bi morala še naprej ohranjati svoj spletni center za pomoč uporabnikom, ki voznikom, prevoznim podjetjem, nadzornim organom, pooblaščenim serviserjem, servisnim delavnicam in proizvajalcem vozil omogoča, da predložijo vprašanja in pomisleke, povezane z digitalnim tahografom, vključno v zvezi z novimi vrstami prirejanja ali goljufij.
(29)
S prilagoditvami Sporazuma AETR je postala uporaba digitalnega tahografa obvezna za vozila, registrirana v tretjih državah, ki so podpisnice Sporazuma AETR. Ker spremembe v zvezi s tahografi, ki jih uvaja ta uredba, neposredno vplivajo na te države, bi morale te imeti možnost sodelovanja v dialogu o tehničnih zadevah, tudi glede sistema za izmenjavo informacij o vozniških karticah in karticah servisnih delavnic. Zato bi bilo treba vzpostaviti forum o tahografih.
(30)
Da bi zagotovili enotne pogoje za izvajanje te uredbe, bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila v zvezi z zahtevami, funkcijami prikazovanja in opozarjanja ter homologacijo tahografov ter pa tudi podrobnimi določbami za pametne tahografe; postopke za izvajanje testiranj na terenu in obrazce, ki se uporabljajo za spremljanje teh testiranj; standardno obliko za pisno utemeljitev razlogov za odstranitev pečata; splošne postopke in specifikacije, potrebne za medsebojno povezanost elektronskih registrov; in metodologijo z navedbo vsebine začetnega in nadaljevalnega usposabljanja inšpektorjev. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (11).
(31)
Izvedbene akte, sprejete za namene te uredbe, ki bodo nadomestili določbe iz priloge I B k Uredbi (EGS) št. 3821/85, in druge izvedbene ukrepe bi bilo treba sprejeti do 2. marca 2016. Če pa ti izvedbeni akti iz katerega koli razloga niso bili sprejeti pravočasno, bi bilo treba potrebno kontinuiteto zagotoviti s prehodnimi ukrepi.
(32)
Komisija ne bi smela sprejeti izvedbenih aktov iz te uredbe, če odbor iz te uredbe ne da mnenja o osnutku izvedbenega akta, ki ga predloži Komisija.
(33)
V okviru uporabe Sporazuma AETR bi se sklicevanja na Uredbo (EGS) št. 3821/85 morala razumeti kot sklicevanja na to uredbo. Unija bo razmislila o ustreznih ukrepih, ki bi jih bilo treba izvesti v okviru Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo, da bi zagotovili potrebno skladnost med to uredbo in Sporazumom AETR.
(34)
V skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (12) je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je podal mnenje 5. oktobra 2011 (13).
(35)
Uredbo (EGS) št. 3821/85 bi zato bilo treba razveljaviti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
NAČELA, PODROČJE UPORABE IN ZAHTEVE
Člen 1
Predmet urejanja in načela
1. Ta uredba opredeljuje obveznosti in zahteve v zvezi s konstrukcijo, vgradnjo, uporabo, testiranjem in nadzorom tahografov, ki se uporabljajo v cestnem prometu, da se preveri skladnost z Uredbo (ES) št. 561/2006, Direktivo 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta (14) in Direktivo Sveta 92/6/EGS (15).
Tahografi po njihovi konstrukciji, vgradnji, uporabi in testiranju ustrezajo zahtevam te uredbe.
2. Ta uredba določa pogoje in zahteve, v skladu s katerimi se lahko informacije in podatki, razen osebnih podatkov, zapisani, obdelani ali shranjeni v tahografih uporabijo tudi za druge namene kot preverjanje skladnosti z akti iz odstavka 1.
Člen 2
Opredelitev pojmov
1. V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 4 Uredbe (ES) št. 561/2006.
2. Poleg opredelitev pojmov iz odstavka 1 se v tej uredbi uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„tahograf“ ali „zapisovalna naprava“ pomeni opremo, ki se namesti v cestna vozila, za avtomatsko ali polavtomatsko prikazovanje, zapisovanje, tiskanje, hranjenje in izpisovanje podatkov o gibanju, vključno s hitrostjo, teh vozil, v skladu s členom 4(3), in podrobnosti o določenih obdobjih dejavnosti njihovih voznikov;
(b)
„enota vozila“ pomeni tahograf, razen zaznavala gibanja in povezovalnih kablov zaznavala gibanja. Enota vozila je lahko ena sama enota ali več enot, porazdeljenih po vozilu, če izpolnjuje varnostne zahteve te uredbe; enota vozila med drugim vključuje procesno enoto, pomnilnik podatkov, funkcijo merjenja časa, dve vmesniški napravi za pametne kartice (voznikovo in sovoznikovo), tiskalnik, prikazovalnik, konektorje in priprave za vnašanje podatkov s strani uporabnika;
(c)
„zaznavalo gibanja“ pomeni del tahografa, ki daje signal, ustrezen hitrosti in/ali prevoženi poti vozila;
(d)
„tahografska kartica“ pomeni pametno kartico, ki je predvidena za uporabo s tahografom in omogoča identifikacijo vloge imetnika kartice ter omogoča prenos in shranjevanje podatkov s tahografom;
(e)
„tahografski vložek“ pomeni vložek za zapis in shranjevanje zapisanih podatkov, ki se vstavi v analogni tahograf in na katerega njegovi pisalni mehanizmi neprekinjeno beležijo informacije, ki se zapisujejo;
(f)
„vozniška kartica“ pomeni tahografsko kartico, ki jo organi države članice izdajo določenemu vozniku; ta kartica identificira voznika in omogoča shranjevanje podatkov o dejavnosti voznika;
(g)
„analogni tahograf“ pomeni tahograf z uporabo tahografskega vložka v skladu s to uredbo;
(h)
„digitalni tahograf“ pomeni tahograf z uporabo tahografske kartice v skladu s to uredbo;
(i)
„nadzorna kartica“ pomeni tahografsko kartico, ki jo organi države članice izdajo pristojnemu nacionalnemu nadzornemu organu; ta kartica identificira nadzorni organ in neobvezno tudi inšpektorja ter omogoča dostop do branja, izpisa in/ali prenosa podatkov, ki so shranjeni v pomnilniku podatkov ali na vozniških karticah in neobvezno na karticah servisnih delavnic;
(j)
„kartica podjetja“ pomeni tahografsko kartico, ki jo organi države članice izdajo podjetju za cestni prevoz, ki mora upravljati z vozili, opremljenimi s tahografom; ta kartica identificira podjetje za cestni prevoz in omogoča prikazovanje, prenos in izpis podatkov, shranjenih v tahografu, ki jih je zaklenilo to podjetje za prevoz;
(k)
„kartica servisne delavnice“ pomeni tahografsko kartico, ki jo organi države članice izdajo imenovanemu osebju proizvajalca tahografa, serviserju, proizvajalcu vozil ali servisni delavnici, odobrenim v navedeni državi članici; ta kartica identificira imetnika kartice in omogoča testiranje, umerjanje in aktiviranje tahografov in/ali prenos iz njih;
(l)
„aktivacija“ pomeni fazo, v kateri se vzpostavi vsestransko delovanje tahografa in se prek kartice servisne delavnice uporabljajo vse funkcije, vključno z varnostnimi;
(m)
„umerjanje“ digitalnega tahografa pomeni posodobitev ali potrditev parametrov vozila, vključno z identifikacijo vozila in značilnostmi vozila, ki se hranijo v pomnilniku podatkov, in sicer z uporabo kartice servisne delavnice;
(n)
„prenos podatkov“ z digitalnega tahografa pomeni kopiranje, skupaj z digitalnim podpisom, dela ali celotnega niza datotek, shranjenih na pomnilniku podatkov enote vozila ali v spominu tahografske kartice, pod pogojem, da ta postopek ne spremeni ali zbriše shranjenih podatkov;
(o)
„dogodek“ pomeni nenormalno delovanje, ki ga zazna digitalni tahograf, do katerega lahko pride zaradi poskusa goljufije;
(p)
„napaka“ pomeni nenormalno delovanje, ki ga zazna digitalni tahograf, do katerega lahko pride zaradi nepravilnega delovanja ali okvare opreme;
(q)
„namestitev“ pomeni vgradnjo tahografa v vozilo;
(r)
„neveljavna kartica“ pomeni kartico, ki je zaznana kot kartica z napako ali pri kateri začetno ugotavljanje pristnosti ni bilo uspešno ali kateri se veljavnost še ni začela oziroma je že potekla;
(s)
„redni kontrolni pregledi“ pomeni skupek del, opravljenih z namenom preverjanja, ali tahograf deluje pravilno, ali njegove nastavitve ustrezajo parametrom vozila, in ali so na tahograf morda pritrjene naprave za prirejanje;
(t)
„popravilo“ pomeni kakršno koli popravilo zaznavala gibanja ali enote v vozilu, pri katerem je potreben odklop napajanja, njegov odklop od drugih delov tahografa ali odpiranje zaznavala gibanja ali enote vozila;
(u)
„homologacija“ pomeni postopek, s katerim država članica v skladu s členom 13 potrdi, da tahograf, njegovi sestavni deli ali tahografska kartica, ki naj bi se dala na trg, izpolnjujejo zahteve iz te uredbe;
(v)
„interoperabilnost“ pomeni zmožnost sistemov ter osnovnih poslovnih procesov za izmenjavo podatkov ter informacij;
(w)
„vmesnik“ pomeni napravo med sistemi, ki omogoča povezovanje in komuniciranje sistemov;
(x)
„merjenje časa“ pomeni stalni digitalni zapis usklajenega univerzalnega datuma in časa (UTC);
(y)
„nastavljanje časa“ pomeni samodejno nastavljanje tekočega časa v rednih presledkih in v okviru maksimalnega odstopanja ene minute ali nastavljanje med umerjanjem;
(z)
„odprti standard“ pomeni standard iz dokumenta o specifikaciji standardov, ki je na voljo brezplačno ali po nominalni ceni in vsakomur dovoljuje kopiranje, širjenje ali brezplačno uporabo ali uporabo po nominalni ceni.
Člen 3
Področje uporabe
1. Tahografi se vgradijo in uporabljajo v vozilih, ki so registrirana v državi članici, se uporabljajo za prevoz oseb ali blaga po cesti in za katera se uporablja Uredba (ES) št. 561/2006.
2. Države članice lahko iz uporabe te uredbe izvzamejo vozila, ki so navedena v členu 13(1) in (3) Uredbe (ES) št. 561/2006.
3. Države članice lahko iz uporabe te uredbe izvzamejo vozila za prevoze, za katere se je odobrila izjema v skladu s členom 14(1) Uredbe (ES) št. 561/2006.
Države članice lahko iz uporabe te uredbe izvzamejo vozila za prevoze, za katere se je odobrila izjema v skladu s členom 14(2) Uredbe (ES) št. 561/2006; o tem uradno obvestijo Komisijo.
4. Petnajst let po začetku obveznosti uporabe tahografa v novo registriranih vozilih v skladu s členi 8, 9 in 10, se vozila, ki se uporabljajo v državi članici, ki ni njihova država članica registracije, opremijo s takim tahografom.
5. Države članice lahko za notranji promet zahtevajo vgradnjo in uporabo tahografov v skladu s to uredbo pri vsakem vozilu, za katero se njihova vgradnja in uporaba po odstavku 1 drugače ne zahtevata.
Člen 4
Zahteve in podatki, ki se zapišejo
1. Tahografi, vključno z zunanjimi sestavnimi deli, tahografske kartice in tahografski vložki izpolnjujejo stroge tehnične in druge take zahteve, da se omogoči ustrezno izvajanje te uredbe.
2. Tahografi in tahografske kartice izpolnjujejo naslednje zahteve. Tahografi in tahografske kartice:
-
zapisujejo točne in zanesljive podatke o vozniku, voznikovi dejavnosti in vozilu,
-
so varni, zlasti da se zagotovita celovitost in izvor vira podatkov, ki se zapišejo v enotah vozila in zaznavalih gibanja,
-
so interoperabilni med različnimi generacijami enot vozila in tahografskimi karticami,
-
omogočajo učinkovito preverjanje skladnosti s to uredbo in drugih veljavnih pravnih aktov,
-
so prijazni uporabnikom.
3. Digitalni tahografi zapisujejo naslednje podatke:
(a)
prevoženo razdaljo in hitrost vozila;
(b)
merjenje časa;
(c)
točke položaja iz člena 8(1);
(d)
identiteto voznika;
(e)
dejavnost voznika;
(f)
podatke o nadzoru, umerjanju in popravilu tahografov, vključno s podatki o servisni delavnici;
(g)
o dogodkih in napakah.
4. Analogni tahografi zapisujejo vsaj podatke iz točk (a), (b) in (e) odstavka 3.
5. Dostop do podatkov, shranjenih v tahografu in na tahografski kartici, se lahko vedno omogoči:
(a)
pristojnim nadzornim organom;
(b)
zadevnim prevoznim podjetjem, da lahko izpolnijo svoje pravne obveznosti, zlasti iz členov 32 in 33.
6. Prenos podatkov poteka z minimalnim časovnim zaostankom za prevozna podjetja ali voznike.
7. Podatki, zapisani s tahografom, ki se lahko brezžično ali elektronsko prenašajo v tahograf ali iz njega, so v obliki, ki je skladna z javnimi protokoli, kot so opredeljeni v odprtih standardih.
8. Da se zagotovi, da so tahografi in tahografske kartice skladni z načeli in zahtevami iz te uredbe, zlasti s tem členom, Komisija z izvedbenimi akti sprejme podrobne določbe, potrebne za enotno izvajanje tega člena, zlasti določbe, ki določajo tehnične možnosti za izpolnjevanje teh zahtev. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(3).
9. Podrobne določbe iz odstavka 8 po potrebi temeljijo na standardih ter zagotavljajo interoperabilnost in združljivost med različnimi generacijami enot vozila in vsemi tahografskimi karticami.
Člen 5
Funkcije digitalnega tahografa
Digitalni tahografi zagotavljajo naslednje funkcije:
-
merjenje hitrosti in razdalj,
-
spremljanje voznikovih dejavnosti in stanja vožnje,
-
spremljanje vstavljanja in izvlečenja tahografskih kartic,
-
zapisovanje voznikovih ročnih vnosov,
-
umerjanje,
-
samodejno zapisovanje točk položaja iz člena 8(1),
-
spremljanje nadzornih dejavnosti,
-
zaznavanje in zapisovanje dogodkov in napak,
-
branje iz pomnilnika podatkov ter zapisovanje in shranjevanje v pomnilnik podatkov,
-
branje s tahografskih kartic ter zapisovanje in shranjevanje na tahografske kartice,
-
prikazovanje, opozarjanje, tiskanje in prenos podatkov na zunanje naprave,
-
nastavljanje in merjenje časa,
-
komunikacija na daljavo,
-
upravljanje blokad s strani podjetja,
-
vgrajeni preskusi in preskusi lastnega delovanja.
Člen 6
Prikazovanje in opozarjanje
1. Podatki, ki jih vsebujejo digitalni tahografi in tahografske kartice v zvezi z dejavnostmi vozila ter vozniki in sovozniki, se prikažejo jasno, nedvoumno in ergonomično.
2. Prikažejo se naslednji podatki:
(a)
čas;
(b)
način delovanja;
(c)
dejavnost voznika:
-
če je tekoča dejavnost vožnja, trenutni čas neprekinjene vožnje voznika in dosedanji skupni čas odmorov,
-
če je tekoča dejavnost čas pripravljenosti/drugo delo/počitek ali odmor, dosedanji čas te dejavnosti (od takrat, ko je bila ta dejavnost izbrana) in skupni čas odmorov;
(d)
podatki o opozorilih;
(e)
podatki o dostopu do menijev.
Prikažejo se lahko tudi dodatni podatki, če jih je mogoče jasno ločiti od zahtevanih podatkov iz tega odstavka.
3. Digitalni tahografi voznike opozorijo, ko zazna dogodek in/ali napako ter pred in med prekoračitvijo najdaljšega dovoljenega časa neprekinjene vožnje, da se omogoči skladnost z ustrezno zakonodajo.
4. Opozorila so vizualna, lahko pa tudi zvočna. Trajajo najmanj 30 sekund, razen če jih uporabnik potrdi s pritiskom na katero koli tipko na tahografu. Prikaže se razlog opozorila, ki ostane viden, dokler ga uporabnik ne potrdi z namensko tipko ali ukazom na tahografu.
5. Da se zagotovi, da so tahografi skladni z zahtevami iz tega člena glede prikazovanja in opozarjanja iz tega člena, Komisija z izvedbenimi akti sprejme podrobne določbe, potrebne za enotno izvajanje tega člena. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(3).
Člen 7
Varstvo podatkov
1. Države članice zagotovijo, da se obdelava osebnih podatkov v okviru te uredbe opravlja zgolj zaradi preverjanja skladnosti s to uredbo in Uredbo (ES) št. 561/2006, v skladu z direktivama 95/46/ES in 2002/58/ES ter pod nadzorom nadzornega organa države članice iz člena 28 Direktive 95/46/ES.
2. Države članice zlasti zagotovijo, da se osebni podatki varujejo pred uporabami, ki niso strogo povezane s to uredbo in Uredbe (ES) št. 561/2006, v skladu z odstavkom 1 v zvezi z/s:
-
uporabo globalnega satelitskega navigacijskega sistema (GNSS) za zapisovanje določanja kraja iz člena 8,
-
uporabo komunikacije na daljavo za potrebe nadzora iz člena 9,
-
uporabo tahografa z vmesnikom iz člena 10,
-
elektronsko izmenjavo podatkov o vozniških karticah iz člena 31 in zlasti vsako čezmejno izmenjavo takšnih podatkov s tretjimi državami,
-
hranjenjem zapisov pri prevoznih podjetjih iz člena 33.
3. Digitalni tahografi so zasnovan tako, da zagotavljajo zasebnost. Obdelujejo le tiste podatke, ki so potrebni za njihove namene na podlagi te uredbe.
4. Lastniki vozil, prevozna podjetja in kateri koli drugi zadevni subjekt, kjer je primerno, ravnajo v skladu z ustreznimi določbami o varstvu osebnih podatkov.
POGLAVJE II
PAMETNI TAHOGRAF
Člen 8
Zapisovanje položaja vozila v določenih trenutkih med dnevnim delovnim časom
1. Da bi omogočili preverjanje skladnosti z ustrezno zakonodajo, se položaj vozila zapiše avtomatsko na naslednjih točkah ali na točki, ki je najbližje tem krajem, če je na voljo satelitski signal:
-
v začetnem kraju dnevnega delovnega časa,
-
vsake tri ure v skupnem času vožnje,
-
v končnem kraju dnevnega delovnega časa.
Za ta namen morajo biti vozila, ki so prvič registrirana 36 mesecev po začetku veljavnosti podrobnih določb iz člena 11, opremljena s tahografi, povezanimi s storitvijo za določanje položaja, ki temelji na satelitskem navigacijskem sistemu.
2. Kar zadeva povezavo tahografa s storitvijo za določanje položaja, ki temelji na satelitskem navigacijskem sistemu, iz odstavka 1, se uporabljajo samo povezave s storitvijo, ki storitev določanja položaja koristijo brezplačno. V tahografu se trajno hranijo le podatki o položaju, po možnosti izraženi v geografskih koordinatah za določitev točk iz odstavka 1. Podatki o položaju, ki jih je treba shraniti začasno, da bi omogočili avtomatsko zapisovanje točk iz odstavka 1 ali da bi potrdili zaznavalo gibanja, niso dostopni uporabnikom in se avtomatsko izbrišejo, ko niso več potrebni za te namene.
Člen 9
Zgodnje odkrivanje morebitnega prirejanja ali zlorabe na daljavo
1. Za lažje izvajanje ciljnih cestnih preverjanj, ki jih opravljajo pristojni nadzorni organi, morajo biti tahografi, ki so vgrajeni v vozila, prvič registrirana 36 mesecev po začetku veljavnosti podrobnih določb iz člena 11, sposobni komunicirati s temi organi, ko se vozilo giblje.
2. Petnajst let po začetku obveznosti uporabe tahografa v novo registriranih vozilih na podlagi tega člena in členov 8 in 10 države članice svoje nadzorne organe v ustrezni meri opremijo z napravami za zgodnje odkrivanje na daljavo, potrebnimi za omogočanje sporočanja podatkov iz tega člena, ob upoštevanju njihovih posameznih zahtev in strategij glede izvrševanja. Do takrat se lahko države članice odločijo, ali bodo svoje nadzorne organe opremile s takšnimi napravami za zgodnje odkrivanje na daljavo.
3. Komunikacija iz odstavka 1 se s tahografom vzpostavi samo, če to zahteva naprava nadzornih organov. Komunikacija je zavarovana, da se zagotovi integriteta podatkov ter ugotovitev pristnosti tahografa in naprave za nadzor. Dostop do prenesenih podatkov se omeji na nadzorne organe, pristojne za preverjanje kršitev Uredbe (ES) št. 561/2006 in te uredbe, ter na servisne delavnice, če je treba preveriti pravilno delovanje tahografa.
4. Izmenjava podatkov med komunikacijo je omejena na podatke, potrebne za ciljna cestna preverjanja vozil z morebitnim prirejenim ali zlorabljenim tahografom. Takšni podatki se nanašajo na naslednje dogodke ali podatke, ki jih je zapisal tahograf:
-
zadnji poskus kršenja varnosti,
-
najdaljši izpad napajanja,
-
napaka na zaznavalu,
-
napaka v podatkih o gibanju,
-
navzkrižje med gibanjem vozila,
-
vožnja brez veljavne kartice,
-
vstavitev kartice med vožnjo,
-
podatki o nastavljanju časa,
-
podatki o umerjanju, vključno z datumi dveh zadnjih umerjanj,
-
registrska številka vozila,
-
hitrost, ki jo zapiše tahograf.
5. Izmenjani podatki se uporabljajo samo za namene preverjanja skladnosti s to uredbo. Ne prenašajo se drugim subjektom, razen organom, ki nadzorujejo čas vožnje in počitka, in sodnim organom v okviru tekočega sodnega postopka.
6. Podatke lahko shranjujejo le nadzorni organi za čas trajanja cestnega preverjanja in se zbrišejo najpozneje tri ure po prenosu, razen če podatki kažejo na morebitno prirejanje ali zlorabo tahografa. Če med naslednjim cestnim preverjanjem prirejanje ali zloraba ni potrjena, se preneseni podatki zbrišejo.
7. Prevozna podjetja, ki upravljajo z vozili, so odgovorna za obveščanje voznikov o možnosti komunikacije na daljavo zaradi zgodnjega odkrivanja morebitnega prirejanja ali zlorabe tahografov.
8. Sporočanje za zgodnje odkrivanje na daljavo, kot je opisano v tem členu, ne sme v nobenem primeru voditi do samodejnih glob ali kazni za voznika ali prevozno podjetje. Pristojni nadzorni organ se lahko na podlagi izmenjanih podatkov odloči za izvedbo preverjanja vozila in tahografa. Rezultat sporočanja na daljavo nadzornim organom ne preprečuje izvajanja naključnih cestnih preverjanj na podlagi sistema ocenjevanja tveganja iz člena 9 Direktive 2006/22/ES.
Člen 10
Vmesnik za povezavo z inteligentnimi prometnimi sistemi
Tahografi vozil, ki so prvič registrirana 36 mesecev po začetku veljavnosti podrobnih določb iz člena 11, se lahko opremijo s standardiziranimi vmesniki, ki v delovnem režimu na zunanji napravi omogočajo uporabo podatkov, ki jih je zapisal ali izdelal tahograf, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
vmesnik ne vpliva na pristnost in celovitost podatkov tahografa;
(b)
vmesnik izpolnjuje podrobne določbe iz člena 11;
(c)
zunanja naprava, povezana z vmesnikom, ima dostop do osebnih podatkov, vključno s podatki za geografsko določitev položaja, samo po preverljivem soglasju voznika, na katerega se podatki nanašajo.
Člen 11
Podrobne določbe za pametne tahografe
Da se zagotovi, da so pametni tahografi skladni z načeli in zahtevami iz te uredbe, Komisija z izvedbenimi akti sprejme podrobne določbe, potrebne za enotno izvajanje členov 8, 9 in 10, kar izključuje katere koli določbe, ki bi določale, da tahograf zapisuje dodatne podatke. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(3).
Podrobne določbe iz prvega odstavka:
(a)
glede izvajanja funkcij pametnega tahografa iz tega poglavja vsebujejo potrebne zahteve, da se zagotovi varnost, točnost in zanesljivost podatkov, ki jih tahografu zagotovita storitev za satelitsko določanje položaja in tehnologija komuniciranja na daljavo iz členov 8 in 9;
(b)
opredeljujejo različne pogoje in zahteve za storitev za satelitsko določanje položaja in tehnologijo komuniciranja na daljavo iz členov 8 in 9, da sta zunaj tahografa ali vgrajena vanj, kadar pa sta zunaj, opredeljujejo tudi pogoje za uporabo signala za satelitsko določanje položaja kot drugega zaznavala gibanja;
(c)
določajo potrebne standarde za vmesnik iz člena 10. Takšni standardi lahko vključujejo določbo o porazdelitvi pravic do dostopa za voznike, servisne delavnice in prevozna podjetja ter o nadzornih vlogah za podatke, zapisane na tahografu, katere nadzorne vloge temeljijo na mehanizmu za ugotavljanje pristnosti/odobritve, določenem za vmesnik, kot je potrdilo za vsako stopnjo dostopa, odvisno od njegove tehnične izvedljivosti.
POGLAVJE III
HOMOLOGACIJA
Člen 12
Vloge
1. Proizvajalci ali njihovi zastopniki predložijo vlogo za homologacijo enote vozila, zaznavala gibanja, vzorca tahografskega vložka ali tahografske kartice homologacijskim organom, ki jih je v ta namen imenovala država članica.
2. Države članice Komisiji do 2. marca 2015 sporočijo naziv in kontaktne podatke imenovanih organov iz odstavka 1, in pozneje po potrebi tudi spremembe teh podatkov. Komisija objavi seznam imenovanih homologacijskih organov na svoji spletni strani in ga posodablja.
3. Vlogi za homologacijo se priložijo ustrezne specifikacije, vključno s potrebnimi informacijami glede pečatov, ter potrdila o varnosti, funkcionalnosti in interoperabilnosti. Varnostno potrdilo izda priznan certifikacijski organ, ki ga določi Komisija.
Funkcionalno potrdilo proizvajalcu izda homologacijski organ.
Potrdilo o interoperabilnosti izda en sam laboratorij, za katerega je pristojna in odgovorna Komisija.
4. Za tahografe, njihove sestavne dele in tahografske kartice:
(a)
se z varnostnim potrdilom za enoto vozila, tahografske kartice, zaznavalo gibanja in povezavo s sprejemnikom GNSS, kadar ta ni vgrajen v enote vozila, potrdi naslednje:
(i)
skladnost z varnostnimi cilji;
(ii)
izpolnjevanje naslednjih varnostnih funkcij: identifikacija in avtentifikacija, odobritev, zaupnost, odgovornost, celovitost, pregled, natančnost in zanesljivost storitve;
(b)
se s potrdilom o funkcionalnosti potrdi, da testirani predmeti izpolnjujejo ustrezne zahteve glede izvajanja funkcij, okoljskih lastnosti, lastnosti v zvezi z elektromagnetno združljivostjo, skladnosti s fizičnimi zahtevami in skladnosti z drugimi veljavnimi standardi;
(c)
se s potrdilom o interoperabilnosti potrdi, da je testirani predmet v celoti interoperabilen s potrebnimi modeli tahografov ali tahografskih kartic.
5. O vsaki spremembi programske ali strojne opreme tahografa ali vrste materialov, uporabljenih pri njegovi izdelavi, je treba pred uporabo obvestiti organ, ki je opremo homologiral. Ta organ lahko proizvajalcu odobri razširitev homologacije, lahko pa zahteva posodobitev ali potrditev ustreznih potrdil o funkcionalnosti, varnosti in/ali interoperabilnosti.
6. Za noben tip enote vozila, zaznavala gibanja, vzorca tahografskega vložka ali tahografske kartice se ne sme predložiti vloga več kot eni državi članici.
7. Komisija z izvedbenimi akti sprejme podrobne določbe za enotno izvajanje tega člena. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(3).
Člen 13
Podelitev homologacije
Država članica podeli homologacijo za vsak tip enote vozila, zaznavala gibanja, vzorca tahografskega vložka ali tahografske kartice, ki je v skladu z zahtevami iz členov 4 in 11, pod pogojem, da država članica lahko preveri, ali so proizvedeni vzorci skladni z odobrenim tipom.
Za vse spremembe ali dodatke k odobrenemu vzorcu je treba pridobiti dodatno homologacijo od države članice, ki je podelila prvotno homologacijo.
Člen 14
Homologacijska oznaka
Države članice izdajo prosilcu homologacijsko oznako, ki je v skladu z vnaprej določenim vzorcem, za vsak tip enote vozila, zaznavala gibanja, vzorca tahografskega vložka ali tahografske kartice, ki so jo odobrile po členu 13 in Prilogi II. Takšne vzorce z izvedbenimi akti sprejme Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(3).
Člen 15
Odobritev ali zavrnitev
Pristojni organi države članice, katerim je bila predložena vloga za homologacijo, pošljejo za vsak tip enote vozila, zaznavala gibanja, vzorca tahografskega vložka ali tahografske kartice, ki jo odobrijo, organom drugih držav članic v enem mesecu kopijo potrdila o homologaciji skupaj s kopijami ustreznih specifikacij, tudi glede pečatov. Kadar pristojni organi ne odobrijo vloge za homologacijo, uradno obvestijo organe druge države članice, da je bila vloga zavrnjena, in sporočijo razloge za svojo odločitev.
Člen 16
Skladnost naprave s homologacijo
1. Če država članica, ki je podelila homologacijo, kot določa člen 13, ugotovi, da katere koli enote vozila, zaznavala gibanja, tahografski vložki ali tahografske kartice s homologacijsko oznako, ki jo je izdala, ne ustrezajo odobrenemu tipu, sprejme potrebne ukrepe, da se zagotovi skladnost proizvedenih vzorcev z odobrenim tipom. Sprejeti ukrepi lahko, če je to potrebno, vključujejo tudi preklic homologacije.
2. Država članica, ki je podelila homologacijo, to homologacijo prekliče, če enota vozila, zaznavalo gibanja, tahografski vložek ali tahografska kartica, ki jih je odobrila, niso v skladu s to uredbo ali če se pri uporabi pokaže splošna napaka, zaradi katere so enota vozila, zaznavalo gibanja, tahografski vložek ali tahografska kartica neprimerni za predvideno uporabo.
3. Če država članica obvesti državo članico, ki je dodelila homologacijo, o primerih iz odstavka 1 ali 2, po posvetovanju z njo ukrepa, kot je določeno v teh odstavkih, pri čemer upošteva odstavek 5.
4. Država članica, ki ugotovi, da je prišlo do enega od primerov iz odstavka 2, lahko do nadaljnjega prepove dajanje zadevne enote vozila, zaznavala gibanja, tahografskega vložka ali tahografske kartice v promet in uporabo. To velja tudi v primerih iz odstavka 1 za enote vozila, zaznavala gibanja, tahografske vložke ali tahografske kartice, ki so bile oproščene začetne preveritve EU, če proizvajalec po ustreznem opozorilu ne uskladi naprave z odobrenim vzorcem ali zahtevami te uredbe.
V vsakem primeru pristojni organi držav članic v enem mesecu obvestijo drug drugega in Komisijo o vsakem odvzemu homologacije ali vseh drugih ukrepih na podlagi odstavkov 1, 2 ali 3 ter navedejo razloge za tako ukrepanje.
5. Če država članica, ki je podelila homologacijo, izpodbija obstoj katerega koli primera iz odstavka 1 ali 2, o katerem je bila obveščena, si vpletene države članice prizadevajo spor rešiti in o tem obveščajo Komisijo.
Če države članice niso s pogovori dosegle sporazuma v štirih mesecih od datuma obvestila iz odstavka 3, Komisija po posvetu s strokovnjaki iz vseh držav članic in ob upoštevanju vseh pomembnih dejavnikov, kot so ekonomski in tehnični dejavniki, v šestih mesecih po poteku tega obdobja štirih mesecev sprejme sklep, o katerem uradno obvesti zadevne države članice in ga hkrati posreduje drugim državam članicam. Komisija v vsakem primeru posebej določi rok za izvajanje svoje odločitve.
Člen 17
Odobritev tahografskih vložkov
1. V vlogi za homologacijo za vzorec tahografskega vložka prosilec navede tip(e) analognega tahografa, s katerim(i) se bo ta tahografski vložek uporabljal, in zagotovi ustrezni(-e) tip(e) tahografa za preskus tahografskega vložka.
2. Pristojni organi vsake države članice v certifikatu o homologaciji vzorca tahografskega vložka navedejo, s katerim tipom ali s katerimi tipi analognih tahografov se ta vzorec vložka lahko uporablja.
Člen 18
Utemeljitev sklepov o zavrnitvi
Vsi sklepi v skladu s to uredbo, s katerimi se zavrne ali prekliče homologacija enote vozila, zaznavala gibanja, vzorca tahografskega vložka ali tahografske kartice, natančno navajajo razloge, na katerih temeljijo. Sklep se sporoči zadevni stranki hkrati z obvestilom o pravnih sredstvih, ki so na voljo po zakonodaji zadevne države članice, in rokih za njihovo uveljavitev.
Člen 19
Priznavanje homologiranih tahografov
Država članica ne sme zavrniti registracije vozila ali prepovedati zagona ali uporabe vozil, ki so opremljena s tahografom, samo zaradi dejstva, da so opremljena s tako napravo, če ima ta naprava oznako homologacije iz člena 14 in ploščico o vgraditvi iz člena 22(4).
Člen 20
Varnost
1. Proizvajalci oblikujejo, testirajo in pregledujejo enote vozila, zaznavala gibanja in tahografske kartice, ki se dajejo v proizvodnjo, zato da odkrijejo šibke točke, ki nastajajo v vseh fazah življenjske dobe proizvoda, ter preprečijo ali omilijo morebitno izkoriščanje teh šibkih točk. Pogostost testov določi država članica, ki je podelila certifikat o homologaciji, pri čemer obdobje med dvema testoma ne sme presegati dveh let.
2. Za ta namen proizvajalci predložijo potrebno dokumentacijo za analizo šibkih točk certifikacijskemu organu iz člena 12(3).
3. Za namene odstavka 1 certifikacijski organ iz člena 12(3) na enotah vozil, zaznavalih gibanja in tahografskih karticah opravi teste, s katerimi potrdi, da posamezniki, ki poznajo te elemente iz javnih virov, ne morejo izkoriščati znanih šibkih točk.
4. Če se med testi iz odstavka 1 v sistemskih komponentah (enotah vozil, zaznavalih gibanja in tahografskih karticah) odkrijejo šibke točke, se te komponente ne dajo na trg. Če se med testi iz odstavka 3 odkrijejo šibke točke pri komponentah, ki so že na trgu, proizvajalec ali certifikacijski organ obvestita pristojne organe države članice, ki je podelila homologacijo. Ti pristojni organi sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev odprave problema, zlasti s strani proizvajalca, in nemudoma obvestijo Komisijo o ugotovljenih šibkih točkah in načrtovanih ali sprejetih ukrepih, po potrebi vključno s preklicem homologacije v skladu s členom 16(2).
Člen 21
Testiranja na terenu
1. Države članice lahko dovolijo testiranje na terenu za tahografe, ki še niso homologirani. Države članice vzajemno priznavajo taka dovoljenja za testiranja na terenu.
2. Vozniki in prevozna podjetja, ki sodelujejo v testiranju na terenu, morajo upoštevati zahteve iz Uredbe (ES) št. 561/2006. Vozniki za dokazovanje take skladnosti upoštevajo postopek, določen v členu 35(2) te uredbe.
3. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi postopke za izvajanje testiranj na terenu in obrazce, ki se uporabljajo za spremljanje teh testiranj na terenu. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(3).
POGLAVJE IV
VGRADNJA IN KONTROLNI PREGLEDI
Člen 22
Vgradnja in popravila
1. Tahografe lahko vgrajujejo ali popravljajo le serviserji, servisne delavnice ali proizvajalci vozil, ki so jih za ta namen pooblastili pristojni organi držav članic v skladu s členom 24.
2. Pooblaščeni serviserji, servisne delavnice ali proizvajalci vozil zapečatijo tahograf v skladu s specifikacijami, vključenimi v certifikat o homologaciji iz člena 15, ko so preverili, da deluje pravilno in zlasti na tak način, da se zagotovi, da nobena naprava za prirejanje ne more poškodovati ali spremeniti zapisanih podatkov.
3. Pooblaščeni serviser, servisna delavnica ali proizvajalec vozil na pečate odtisne posebno oznako in poleg tega v digitalne tahografe vnese elektronske varnostne podatke za izvajanje preverjanj pristnosti. Pristojni organi vsake države članice Komisiji pošljejo register uporabljenih oznak in elektronskih varnostnih podatkov ter potrebne informacije v zvezi z uporabljenimi elektronskimi varnostnimi podatki. Komisija državam članicam na zahtevo odobri dostop do teh informacij.
4. Za namene potrditve, da je bila vgradnja tahografa opravljena v skladu z zahtevami te uredbe, se pritrdi ploščica o vgraditvi na tak način, da je jasno vidna in enostavno dostopna.
5. Sestavni deli tahografa se zapečatijo, kot je določeno v certifikatu o homologaciji. Zapečatijo se vse povezave s tahografom, ki bi lahko bile izpostavljene posegom, vključno s povezavo med zaznavalom gibanja in menjalnikom, ter po potrebi ploščica o vgraditvi.
Pečat lahko odstranijo ali poškodujejo le:
-
serviserji ali servisne delavnice, ki so jih pristojni organi v skladu s členom 24 odobrili za popravila, vzdrževanje ali ponovno umerjanje tahografa, ali pa ustrezno usposobljeni in po potrebi pooblaščeni inšpektorji z namenom nadzora,
-
če je to potrebno zaradi popravila ali spremembe vozila, ki vpliva na pečat. V takih primerih se v vozilu hrani pisna izjava, v kateri sta navedena datum in čas, ko je bil pečat poškodovan, ter so navedeni razlogi za odstranitev tega pečata. Komisija z izvedbenimi akti določi standardni obrazec za pisno izjavo.
Pečate v vsakem primeru takoj in najpozneje v sedmih dneh po njihovi odstranitvi zamenja pooblaščeni serviser ali servisna delavnica.
Pred zamenjavo pečatov pooblaščena servisna delavnica opravi preverjanje in umerjanje tahografa.
Člen 23
Kontrolni pregledi tahografov
1. Tahografe redno pregledujejo pooblaščene servisne delavnice. Redni kontrolni pregledi se opravijo najmanj vsaki dve leti.
2. Pri kontrolnih pregledih iz odstavka 1 se preveri vsaj naslednje:
-
ali je tahograf pravilno nameščen in ustrezen za vozilo,
-
ali tahograf deluje pravilno,
-
ali je na tahografu homologacijska oznaka,
-
ali je nameščena ploščica o vgraditvi,
-
ali so vsi pečati nedotaknjeni in učinkoviti,
-
da na tahografu ni pritrjena nobena naprava za prirejanje oziroma da ni znakov, da bi bila takšna naprava uporabljena,
-
preverjanje velikosti pnevmatik in njihovega dejanskega obsega.
3. Servisne delavnice pripravijo poročilo o kontrolnem pregledu, kadar je bilo treba odpraviti nepravilnosti pri delovanju tahografa, ne glede na to, ali gre za rezultat rednega kontrolnega pregleda ali kontrolnega pregleda, ki se opravi na posebno zahtevo pristojnega nacionalnega organa. Servisne delavnice hranijo seznam vseh poročil o kontrolnih pregledih, ki so jih pripravile.
4. Poročila o kontrolnih pregledih se hranijo vsaj dve leti od časa priprave poročila. Države članice odločijo, ali se bodo poročila o kontrolnem pregledu v tem obdobju hranila ali poslala pristojnemu organu. Če poročila o kontrolnih pregledih hrani servisna delavnica, ta na zahtevo pristojnega organa predloži poročila o kontrolnih pregledih in umerjanjih, opravljenih v tem obdobju.
Člen 24
Pooblastitev serviserjev, servisnih delavnic in proizvajalcev vozil
1. Države članice pooblastijo, redno nadzorujejo in potrjujejo serviserje, servisne delavnice in proizvajalce vozil, ki lahko izvajajo vgradnje, preverjanja, kontrolne preglede in popravila tahografov.
2. Države članice zagotovijo, da so serviserji, servisne delavnice in proizvajalci vozil usposobljeni in zanesljivi. Za ta namen vzpostavijo in objavijo sklop jasnih nacionalnih postopkov ter zagotovijo izpolnjevanje naslednjih minimalnih meril:
(a)
osebje je ustrezno usposobljeno;
(b)
na voljo je oprema, potrebna za izvajanje ustreznih testov in nalog;
(c)
serviserji, servisne delavnice in proizvajalci vozil so na dobrem glasu.
3. Revizije pooblaščenih serviserjev ali servisnih delavnic se izvajajo na naslednji način:
(a)
pri pooblaščenih serviserjih ali servisnih delavnicah se najmanj vsaki dve leti revidirajo postopki, ki jih uporabljajo pri obravnavanju tahografov. Revizija se mora osredotočiti zlasti na uvedene varnostne ukrepe in obravnavanje kartic servisnih delavnic. Države članice lahko te revizije izvajajo brez izvajanja obiskov na mestu samem;
(b)
potekajo tudi nenapovedane tehnične revizije pooblaščenih serviserjev ali servisnih delavnic, da se preverijo opravljena umerjanja, kontrolni pregledi in vgradnje. Te revizije zajamejo letno vsaj 10 % pooblaščenih serviserjev in servisnih delavnic.
4. Države članice in njihovi pristojni organi ustrezno ukrepajo za preprečevanje navzkrižja interesov med serviserji ali servisnimi delavnicami ter prevozna podjetja. Zlasti kadar obstaja resno tveganje za navzkrižje interesov, se sprejmejo dodatni posebni ukrepi, s katerimi se zagotovi, da serviser ali servisna delavnica ravna skladno s to uredbo.
5. Pristojni organi držav članic Komisiji, po možnosti v elektronski obliki, vsako leto pošljejo sezname pooblaščenih serviserjev in servisnih delavnic ter kartic, ki so jim bile izdane. Komisija te sezname objavi na svoji spletni strani.
6. Pristojni organi v državah članicah serviserjem, servisnim delavnicam in proizvajalcem vozil, ki ne izpolnjujejo obveznosti iz te uredbe, začasno ali za stalno prekličejo pooblastilo.
Člen 25
Kartice servisnih delavnic
1. Veljavnost kartic servisnih delavnic ne sme biti daljša od enega leta. Pri podaljševanju kartice servisne delavnice se pristojni organ prepriča, da serviser, servisna delavnica ali proizvajalec vozil izpolnjuje merila iz člena 24(2).
2. Pristojni organ kartico servisne delavnice podaljša v 15 delovnih dneh po prejemu veljavne zahteve za podaljšanje, ko prejme vso potrebno dokumentacijo. Če je kartica servisne delavnice poškodovana, ne deluje pravilno, je izgubljena ali ukradena, pristojni organ izda nadomestno kartico v petih delovnih dneh po prejemu podrobne zahteve v ta namen. Pristojni organi vodijo register izgubljenih, ukradenih in poškodovanih kartic.
3. Če država članica prekliče pooblastilo serviserja, servisne delavnice ali proizvajalca vozil, kakor določa člen 24, prekliče tudi kartice servisne delavnice, ki jih je izdala.
4. Države članice ukrenejo vse potrebno, da preprečijo ponarejanje kartic servisnih delavnic, razdeljenih pooblaščenim serviserjem, servisnim delavnicam in proizvajalcem vozil.
POGLAVJE V
VOZNIŠKE KARTICE
Člen 26
Izdajanje vozniških kartic
1. Vozniške kartice izda pristojni organ države članice, v kateri ima voznik običajno prebivališče, na voznikovo zahtevo. Kartice se izda v enem mesecu, potem ko je pristojni organ prejel zahtevo zanjo in vso ustrezno dokumentacijo.
2. Za namene tega člena „običajno prebivališče“ pomeni kraj, kjer oseba običajno živi, najmanj 185 dni v vsakem koledarskem letu, zaradi osebnih ali poklicnih vezi, v primeru osebe brez poklicnih vezi pa zaradi osebnih vezi, ki kažejo tesne povezave med navedeno osebo in krajem, kjer živi.
Za običajno prebivališče osebe, ki ima poklicne vezi drugje kakor osebne vezi in zato živi izmenoma v različnih krajih v dveh ali več državah članicah, pa se šteje kraj njenih osebnih vezi, če se taka oseba tja redno vrača. Ni nujno, da je zadnji pogoj izpolnjen, kadar oseba živi v državi članici, da bi opravljala nalogo za določen čas.
3. Vozniki svoje običajno prebivališče ustrezno dokažejo z osebno izkaznico ali kakim drugim veljavnim dokumentom. Kadar pristojni organi države članice, ki izdajo vozniško kartico, podvomijo v verodostojnost izjave o običajnem prebivališču, ali če gre za posebni nadzor, lahko zahtevajo kakršne koli dodatne informacije ali dokazila.
4. Države članice lahko v ustrezno utemeljenih in izjemnih primerih izdajo začasno vozniško kartico, ki je ni mogoče podaljšati in velja največ 185 dni, in sicer vozniku, ki nima običajnega prebivališča v državi članici ali pogodbenici Sporazuma AETR, če je tak voznik v delovno pravnem razmerju s prevoznim podjetjem, ki ima sedež v državi članici izdajateljici, in da ima - če se uporablja Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (16) - potrdilo za voznike iz te uredbe.
Komisija na podlagi podatkov, ki jih zagotovijo države članice, natančno spremlja izvajanje tega odstavka. O svojih ugotovitvah vsaki dve leti poroča Evropskemu parlamentu in Svetu ter zlasti preuči, ali začasne vozniške kartice kakor koli negativno vplivajo na trg dela in da se začasna kartica imenovanemu vozniku praviloma ne izda več kot enkrat. Komisija lahko poda ustrezen zakonodajni predlog za revizijo tega odstavka.
5. Pristojni organi države članice izdajateljice sprejmejo ustrezne ukrepe, da se prepričajo, da prosilec še nima veljavne vozniške kartice, in vozniško kartico opremijo z osebnimi podatki voznika ter zagotovijo, da so podatki na njej vidni in varni.
6. Vozniška kartica ne sme veljati več kot pet let.
7. Veljavna vozniška kartica se ne prekliče ali razveljavi, razen če pristojni organi države članice ugotovijo, da je ponarejena ali da voznik uporablja kartico, katere imetnik ni on sam, ali da je kartico pridobil na podlagi lažnih izjav in/ali ponarejenih dokumentov. Če država članica, ki ni država članica izdajateljica, sprejme ukrepe za razveljavitev ali preklic, kartico čim prej vrne organom države članice, ki jo je izdala, in navede razloge za njeno razveljavitev oz. preklic. Če se predvideva, da bo vrnitev kartice trajala več kot dva tedna, država članica, ki je kartico razveljavila ali preklicala, državo članico izdajateljico v teh dveh tednih obvesti o razlogih za njeno razveljavitev oz. preklic.
8. Države članice ukrenejo vse potrebno za preprečitev možnosti ponarejanja vozniških kartic.
9. Ta člen državi članici ne preprečuje, da bi izdala vozniško kartico vozniku, ki ima običajno prebivališče na delu ozemlja te države članice, za katerega se Pogodbe o Evropski uniji in Pogodbe o delovanju Evropske unije ne uporabljata, pod pogojem, da se v takšnih primerih uporabljajo ustrezne določbe te uredbe.
Člen 27
Uporaba vozniških kartic
1. Vozniška kartica je vezana na osebo.
2. Voznik ne more imeti več kot ene veljavne vozniške kartice in lahko uporablja le svojo osebno vozniško kartico. Voznik ne sme uporabljati poškodovane vozniške kartice ali kartice, ki je potekla.
Člen 28
Podaljšanje vozniških kartic
1. Kadar želi voznik svojo vozniško kartico podaljšati, zaprosi pristojne organe države članice, v kateri ima običajno prebivališče, vsaj 15 delovnih dni pred datumom poteka njene veljavnosti.
2. Kadar je v primeru podaljšanja država članica, v kateri ima voznik običajno prebivališče, različna od države članice, ki je izdala njegovo trenutno kartico, in če so organi prejšnje države članice ti zaprošeni, da to vozniško kartico podaljšajo, obvestijo organe, ki so izdali staro kartico, o razlogih za njeno podaljšanje.
3. Ob zahtevi za podaljšanje kartice, katere veljavnost bo kmalu potekla, pristojni organ pred tem datumom izda novo kartico, če mu je bila zahteva poslana v roku iz odstavka 1.
Člen 29
Ukradene, izgubljene ali poškodovane vozniške kartice
1. Organi, ki kartice izdajajo, vodijo evidenco o izdanih, ukradenih, izgubljenih in poškodovanih vozniških karticah najmanj za čas, ki je enak času njihove veljavnosti.
2. Če je vozniška kartica poškodovana ali ne deluje pravilno, jo voznik vrne pristojnemu organu države članice, v kateri ima običajno prebivališče. Tatvina vozniške kartice se uradno prijavi pristojnim organom države, v kateri je bila kartica ukradena.
3. Vsaka izguba vozniške kartice se z uradno izjavo sporoči pristojnim organom države članice, ki je kartico izdala, in pristojnim organom države članice običajnega prebivališča voznika, če sta različni.
4. Če je vozniška kartica poškodovana, ne deluje pravilno ali je izgubljena ali ukradena, voznik v sedmih koledarskih dneh pristojne organe države članice, v kateri ima običajno prebivališče, zaprosi za njeno zamenjavo. Ti organi izdajo nadomestno kartico v osmih delovnih dneh po prejemu podrobne zahteve v ta namen.
5. V okoliščinah iz odstavka 4 lahko voznik nadaljuje vožnjo brez vozniške kartice največ 15 koledarskih dni, ali daljše obdobje, kadar je to potrebno za vrnitev vozila v prostore, kjer je nastanjen, pod pogojem, da lahko dokaže, da v tem obdobju ne more predložiti ali uporabljati kartice.
Člen 30
Medsebojno priznavanje in zamenjava vozniških kartic
1. Države članice medsebojno priznavajo vozniške kartice, ki so jih izdale.
2. Kadar imetnik veljavne vozniške kartice, ki jo je izdala država članica, pridobi običajno prebivališče v drugi državi članici, lahko zaprosi za zamenjavo svoje vozniške kartice z enakovredno vozniško kartico. Država članica, ki opravi zamenjavo, je odgovorna za preverjanje veljavnosti predložene kartice.
3. Države članice, ki izvedejo zamenjavo, vrnejo staro kartico organom države članice izdajateljice in navedejo razloge za vrnitev.
4. Kadar država članica nadomesti ali zamenja vozniško kartico, se nadomestitev ali zamenjava in morebitna poznejša nadomestitev ali zamenjava evidentirajo v tej državi članici.
Člen 31
Elektronska izmenjava informacij o vozniških karticah
1. Da se preveri, ali prosilec še ni imetnik veljavne vozniške kartice iz člena 26, države članice za obdobje, ki je vsaj enako obdobju veljavnosti teh kartic, vodijo nacionalne elektronske registre z naslednjimi informacijami o vozniških karticah, vključno s tistimi iz člena 26(4):
-
priimek in ime voznika,
-
datum in, če je na voljo, kraj rojstva voznika,
-
številka veljavnega vozniškega dovoljenja in država, ki je vozniško dovoljenje izdala(če je navedena),
-
status vozniške kartice ter
-
številka vozniške kartice.
2. Komisija in države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, da zagotovijo medsebojno povezavo elektronskih registrov in dostop do njih po vsej Uniji z uporabo sporočilnega sistema TACHOnet iz Priporočila 2010/19/EU ali združljivega sistema. Če se uporablja združljiv sistem, je mogoča izmenjava elektronskih podatkov z vsemi drugimi državami članicami prek sporočilnega sistema TACHOnet.
3. Države članice pri izdajanju, nadomeščanju in, kadar je potrebno, podaljševanju vozniške kartice z izmenjavo elektronskih podatkov preverijo, ali voznik že ima drugo veljavno vozniško kartico. Izmenjava podatkov je omejena na podatke, potrebne za takšno preverjanje.
4. Inšpektorji imajo dostop do elektronskega registra, da lahko preverijo status vozniške kartice.
5. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi določi splošne postopke in specifikacije, ki so potrebne za medsebojno povezavo iz odstavka 2, vključno z obliko izmenjanih podatkov, tehničnimi postopki za elektronsko posvetovanje nacionalnih elektronskih registrov, postopki za dostop in varnostnimi mehanizmi. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(3).
POGLAVJE VI
UPORABA NAPRAVE
Člen 32
Pravilna uporaba tahografov
1. Prevozno podjetje in vozniki zagotavljajo pravilno delovanje in ustrezno uporabo digitalnega tahografa in vozniške kartice. Prevozna podjetja in vozniki pri uporabi analognih tahografov zagotavljajo njihovo pravilno delovanje in ustrezno uporabo tahografskih vložkov.
2. Digitalni tahografi se ne namestijo tako, da bi samodejno preklopili na določeno kategorijo dejavnosti, kadar je motor vozila ugasnjen ali stikalo za vžig izklopljeno, razen če lahko voznik še naprej ročno izbira ustrezno kategorijo dejavnosti.
3. Podatke, ki so zapisani na tahografskem vložku ali shranjeni v tahografu, na vozniški kartici ali na izpisih iz tahografa, je prepovedano ponarejati, zatajiti, skrivati ali uničiti. Prepovedana je tudi vsako prirejanje tahografa, tahografskega vložka ali vozniške kartice, ki bi lahko povzročila ponarejanje, skrivanje ali uničenje podatkov in/ali izpisanih informacij. Na vozilu ne sme biti nobene naprave, ki bi se lahko uporabila v ta namen.
4. Vozila ne smejo biti opremljena z več kot enim tahografom, razen za namene testiranj na terenu, opredeljenih v členu 21.
5. Države članice prepovejo proizvodnjo, distribucijo, oglaševanje in/ali prodajo naprav, ki so izdelane in/ali namenjene za prirejanje tahografov.
Člen 33
Odgovornost prevoznega podjetja
1. Prevozna podjetja so odgovorna za zagotavljanje, da so njihovi vozniki ustrezno usposobljeni in imajo ustrezna navodila v zvezi s pravilnim delovanjem digitalnih ali analognih tahografov, izvajajo redna preverjanja, s katerimi se prepričajo, da njihovi vozniki tahografe pravilno uporabljajo, in svojih voznikov niti neposredno niti posredno ne spodbujajo k zlorabi tahografov.
Prevozna podjetja izdajo voznikom vozil, opremljenih z analognim tahografom, zadostno število tahografskih vložkov, pri čemer upoštevajo osebno naravo tahografskih vložkov, trajanje prevoza in morebitno potrebo po nadomestitvi poškodovanih tahografskih vložkov ali vložkov, ki jih je odvzel pooblaščeni inšpektor. Prevozna podjetja izdajo voznikom samo tahografske vložke, katerih vzorec je odobren in primeren za uporabo v napravi, ki je vgrajena v vozilo.
Kadar je vozilo opremljeno z digitalnim tahografom, prevozno podjetje in voznik zagotovita, da se lahko izpis podatkov iz tahografa na zahtevo inšpektorja ob upoštevanju trajanja prevoza v primeru kontrolnega pregleda pravilno izvede.
2. Prevozna podjetja hranijo tahografske vložke in izpise, kadar koli so izpisi narejeni v skladu s členom 35, v časovnem zaporedju in čitljivi obliki vsaj eno leto po njihovi uporabi in kopije na njihovo zahtevo izročijo zadevnim voznikom. Prevozna podjetja na zahtevo izročijo zadevnim voznikom tudi kopije prenesenih podatkov iz vozniških kartic in tiskane izpise teh kopij. Tahografski vložki, izpisi in preneseni podatki se izdelajo ali izročijo na zahtevo vsakega pooblaščenega inšpektorja.
3. Prevozna podjetja so odgovorna za kršitve te uredbe, ki jih povzročijo njihovi vozniki ali vozniki, ki so jim dani na voljo. Vendar lahko države članice to odgovornost pogojujejo s kršitvijo prvega pododstavka odstavka 1 tega člena ter člena 10(1) in (2) Uredbe (ES) št. 561/2006 s strani podjetja.
Člen 34
Uporaba vozniških kartic in tahografskih vložkov
1. Vozniki uporabljajo tahografske vložke ali vozniške kartice vsak dan vožnje od prevzema vozila dalje. Tahografski vložek ali vozniška kartica se ne odvzame pred koncem dnevnega dela, razen če je odvzem drugače dovoljen. Tahografski vložek ali vozniška kartica se ne uporabljata dlje kot v obdobju, za katerega sta namenjena.
2. Vozniki tahografske vložke ali vozniške kartice ustrezno zaščitijo in ne smejo uporabljati umazanih ali poškodovanih tahografskih vložkov ali vezniških kartic.
3. Kadar voznik zaradi morebitne oddaljenosti od vozila ne more uporabljati vgrajenega tahografa, se obdobja iz točk (ii), (iii) in (iv) odstavka 5(b):
(a)
če je vozilo opremljeno z analognim tahografom, vpišejo na tahografski vložek ročno, avtomatsko ali na drug način, tako da so čitljiva in se tahografski vložek ne umaže, ali
(b)
če je vozilo opremljeno z digitalnim tahografom, vpišejo na vozniško kartico z uporabo naprave za ročno vpisovanje, ki je v tahografu.
Države članice voznikom ne naložijo obveznosti predložitve obrazcev, s katerimi bi potrjevali svoje dejavnosti, kadar niso v vozilu.
4. Kadar je v vozilu, ki ima vgrajen digitalni tahograf, več voznikov, vsak voznik zagotovi, da je njegova vozniška kartica vstavljena v ustrezno režo v tahografu.
Kadar je v vozilu, ki ima vgrajen analogni tahograf, več voznikov, vozniki vnesejo ustrezne spremembe na tahografske vložke, tako da se ustrezni podatki zapišejo na tahografski vložek voznika, ki dejansko vozi vozilo.
5. Vozniki:
(a)
zagotovijo, da čas zapisa na tahografskem vložku ustreza uradnemu času v državi registracije vozila;
(b)
upravljajo preklopne mehanizme, ki omogočajo ločen in razločen zapis naslednjih časovnih obdobij:
(i)
pod oznako
: čas vožnje;
(ii)
pod oznako
: „drugo delo“, ki pomeni vsako dejavnost, razen vožnje, kot je opredeljena v točki (a) člena 3 Direktive 2002/15/ES, in tudi vsako delo za istega ali drugega delodajalca v prevozniškem sektorju ali zunaj njega;
(iii)
pod oznako
: „čas pripravljenosti“, kot je opredeljen v točki (b) člena 3 Direktive 2002/15/ES;
(iv)
pod oznako
: odmore ali počitek.
6. Vsak voznik vozila, na katerem je nameščen analogni tahograf, na svoj tahografski vložek vpiše naslednje podatke:
(a)
na začetku uporabe tahografskega vložka - priimek in ime;
(b)
datum ter kraj začetka in prenehanja uporabe tahografskega vložka;
(c)
registrsko številko vsakega vozila, ki mu je dodeljeno, na začetku prve vožnje, ki se zapisuje na tahografskem vložku, in pozneje, če med uporabo tahografskega vložka zamenja vozilo;
(d)
stanje kilometrskega števca:
(i)
na začetku prve vožnje, ki se zapiše na tahografskem vložku;
(ii)
na koncu zadnje vožnje, ki se zapiše na tahografskem vložku;
(iii)
če zamenja vozilo med delovnim dnem, stanje števca v prvem vozilu, ki mu je bilo dodeljeno, in stanje števca v naslednjem vozilu;
(e)
čas vsake zamenjave vozila.
7. Voznik vnese v digitalni tahograf oznake držav, v katerih se začne in konča dnevni delovni čas. Država članica lahko zahteva, da vozniki vozil, ki so vključena v prevoze na njenem ozemlju, dodajo oznaki države podrobnejše geografske podatke, če je država članica o njih uradno obvestila Komisijo pred 1. aprilom 1998.
Voznikom ni treba vpisovati podatkov iz prvega stavka prvega pododstavka, če tahograf avtomatsko zapisuje podatke o kraju v skladu s členom 8.
Člen 35
Poškodovane vozniške kartice in tahografski vložki
1. V primeru, da sta tahografski vložek ali vozniška kartica, na katerih je zapis, poškodovana, voznik hrani poškodovani tahografski vložek ali vozniško kartico skupaj z rezervnim tahografskim vložkom, s katerim ju je nadomestil.
2. Kadar je vozniška kartica poškodovana, ne deluje pravilno, je izgubljena ali ukradena, voznik:
(a)
na začetku vožnje izpiše podrobne podatke o vozilu, ki ga vozi, in na ta izpis vpiše:
(i)
podatke, ki omogočajo identifikacijo voznika (ime, številka vozniške kartice ali vozniškega dovoljenja), vključno s svojim podpisom;
(ii)
obdobja iz točk (ii), (iii) in (iv) člena 34(5)(b);
(b)
na koncu vožnje izpiše podatke za obdobja, ki jih je zapisal tahograf, evidentira vsa obdobja drugega dela, pripravljenosti in počitka, ki jih je imel od izdelave izpisa na začetku vožnje in jih tahograf ni zapisal, ter na tem dokumentu označi podatke, ki omogočajo identifikacijo voznika (ime, številka vozniške kartice ali vozniškega dovoljenja), vključno s podpisom voznika.
Člen 36
Zapisi, ki jih opravi voznik
1. Kadar voznik vozi vozilo, ki je opremljeno z analognim tahografom, mora na zahtevo pooblaščenega inšpektorja kadar koli predložiti:
(i)
tahografske vložke za tekoči dan in tiste, ki jih je uporabljal v predhodnih 28 dneh;
(ii)
vozniško kartico, če jo ima, in
(iii)
vse ročne zapise in izpise, izdelane v tekočem dnevu in predhodnih 28 dneh, kot to zahtevata ta uredba in Uredba (ES) št. 561/2006.
2. Kadar voznik vozi vozilo, ki je opremljeno z digitalnim tahografom, mora na zahtevo pooblaščenega inšpektorja kadar koli predložiti:
(i)
vozniško kartico;
(ii)
vse ročne zapise in izpise, izdelane v tekočem dnevu in predhodnih 28 dneh, kot to zahtevata ta uredba in Uredba (ES) št. 561/2006;
(iii)
tahografske vložke, ki ustrezajo obdobju iz točke (ii), v katerem je vozil vozilo z vgrajenim analognim tahografom.
3. Pooblaščeni inšpektor lahko skladnost z Uredbo (ES) št. 561/2006 preveri z analizo tahografskih vložkov, analizo prikazanih, izpisanih ali prenesenih podatkov, ki jih je tahograf zapisal, ali z analizo vozniške kartice ali, če te ni, z analizo katerega koli drugega spremnega dokumenta, ki utemeljuje neskladnost z eno izmed določb, kot sta člen 29(2) in 37(2) te uredbe.
Člen 37
Postopki v primeru nepravilnega delovanja naprave
1. V primeru okvare ali nepravilnega delovanja tahografa prevozno podjetje zagotovi pri pooblaščenem serviserju ali v pooblaščeni servisni delavnici popravilo takoj, ko je to mogoče.
Če se vozilo ne more vrniti v prostore prevoznega podjetja v enem tednu po okvari ali po ugotovitvi nepravilnega delovanja, se popravilo opravi na poti.
Z ukrepi, ki jih sprejmejo države članice v skladu s členom 41, pristojne organe pooblastijo za prepoved uporabe vozila v primerih, ko okvara oziroma nepravilno delovanje ni bilo odpravljeno, kot določata prvi in drugi pododstavek tega odstavka, kolikor je to v skladu z nacionalno zakonodajo zadevne države članice.
2. Medtem ko je tahograf neuporaben ali deluje nepravilno, voznik vnese podatke, ki omogočajo njegovo identifikacijo (ime, številko vozniške kartice ali vozniškega dovoljenja), vključno s svojim podpisom, ter informacije za različna obdobja, ki jih tahograf ni več pravilno zapisal ali izpisal:
(a)
na tahografskem vložku ali vložkih ali
(b)
na začasnem vložku, ki se priloži tahografskemu vložku ali hrani skupaj z vozniško kartico.
POGLAVJE VII
IZVRŠEVANJE IN SANKCIJE
Člen 38
Inšpektorji
1. Za učinkovito spremljanje skladnosti s to uredbo so pooblaščenim inšpektorjem na voljo zadostna oprema in primerna zakonska pooblastila, da se jim omogoči opravljanje nalog v skladu s to uredbo. Ta oprema vključuje zlasti:
(a)
nadzorne kartice, ki jim omogočajo dostop do podatkov, zapisanih v tahografu in na tahografskih karticah, ter neobvezno tudi kartice servisnih delavnic;
(b)
potrebna orodja za prenos datotek iz enot vozila in s tahografskih kartic ter za analizo takšnih datotek in izpisov iz digitalnih tahografov v kombinaciji s tahografskimi vložki ali diagrami iz analognih tahografov.
2. Če inšpektor po opravljenem preverjanju ugotovi, da obstajajo zadostni dokazi za utemeljen sum goljufije, ima pooblastilo, da vozilo napoti v pooblaščeno servisno delavnico na dodatne preskuse, kjer se zlasti preveri, da tahograf:
(a)
pravilno deluje;
(b)
pravilno zapisuje in shranjuje podatke ter ali so parametri umerjanja pravilni.
3. Inšpektorji so pristojni, da pooblaščene servisne delavnice zaprosijo, naj opravijo preskus iz odstavka 2 in specifične preskuse, ki so zasnovani za to, da zaznajo prisotnost naprav za prirejanje. Če se odkrijejo naprave za prirejanje, se lahko oprema, vključno s samo napravo, enoto v vozilu ali njenimi sestavnimi deli, ter vozniška kartica odstranijo iz vozila in uporabijo kot dokazno gradivo v skladu z nacionalnimi predpisi o postopkih ravnanja s takšnim dokaznim gradivom.
4. Inšpektorji po potrebi izkoristijo možnost preverjanja tahografov in vozniških kartic, ki so najdeni med preverjanjem v prostorih prevoznih podjetij.
Člen 39
Usposabljanje inšpektorjev
1. Države članice zagotovijo, da so inšpektorji ustrezno usposobljeni za analizo zapisanih podatkov in preverjanje tahografov, da bi tako zagotovili učinkovit in usklajen nadzor ter izvrševanje.
2. Države članice Komisijo obvestijo o zahtevah za usposabljanje svojih inšpektorjev najpozneje do 2. septembra 2016.
3. Komisija z izvedbenimi akti sprejme ukrepe ter določi vsebino začetnega in rednega usposabljanja inšpektorjev, vključno z usposabljanjem v zvezi s tehnikami za načrtovanje nadzora ter odkrivanje naprav za prirejanje in goljufanje. Ti ukrepi vključujejo smernice za lažje izvajanje ustreznih določb te uredbe in Uredbe (ES) št. 561/2006. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(3).
4. Države članice vključijo vsebine, ki jih določi Komisija, v usposabljanje inšpektorjev.
Člen 40
Vzajemna pomoč
Države članice si medsebojno pomagajo pri uporabi te uredbe in preverjanju skladnosti s to uredbo.
V okviru te medsebojne pomoči pristojni organi držav članic zlasti drug drugemu redno pošiljajo vse razpoložljive informacije o kršitvah te uredbe, ki se nanašajo na serviserje in servisne delavnice, vrstah prirejanja ter vseh kaznih, naloženih za take kršitve.
Člen 41
Kazni
1. Države članice v skladu z nacionalno ustavno ureditvijo določijo predpise o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve te uredbe, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da zagotovijo njihovo izvajanje. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne, odvračilne in nediskriminatorne ter so skladne s kategorijami kršitev, opredeljenimi v Direktivi 2006/22/ES.
2. Države članice Komisijo o teh ukrepih ter predpisih o kaznih uradno obvestijo do 2. marca 2016. Komisijo obvestijo o vsaki poznejši spremembi teh ukrepov.
POGLAVJE VIII
KONČNE DOLOČBE
Člen 42
Odbor
1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Kadar odbor ne da nobenega mnenja, Komisija ne sprejme osnutka izvedbenega akta in uporabi se tretji pododstavek člena 5(4) Uredbe (EU) št. 182/2011.
Kadar je treba mnenje odbora pridobiti s pisnim postopkom, se pisni postopek zaključi brez izida, če v roku za predložitev mnenja tako odloči predsednik odbora ali če to zahteva navadna večina članov odbora.
Člen 43
Forum o tahografih
1. Ustanovi se forum o tahografih, da podpre dialog o tehničnih zadevah v zvezi s tahografi med strokovnjaki držav članic, člani odbora iz člena 42 in strokovnjaki iz tretjih držav, ki uporabljajo tahografe v skladu s Sporazumom AETR.
2. Države članice bi morale v forum o tahografih delegirati strokovnjake, ki sodelujejo v odboru iz člena 42.
3. Forum o tahografih je odprt za sodelovanje strokovnjakov iz zainteresiranih tretjih držav, ki so pogodbenice Sporazuma AETR.
4. Na forum o tahografih so vabljeni deležniki, predstavniki proizvajalcev vozil, proizvajalcev tahografov, socialnih partnerjev in Evropski nadzornik za varstvo podatkov.
5. Forum o tahografih sprejme svoj poslovnik.
6. Forum o tahografih se sestane vsaj enkrat letno.
Člen 44
Obveščanje o nacionalnih ukrepih
Države članice Komisiji pošljejo besedilo zakonov, predpisov in upravnih določb, sprejetih na področju, ki ga ureja ta uredba, najpozneje 30 dni po datumu njihovega sprejetja, prvič pa 2. marca 2015.
Člen 45
Spremembe Uredbe (ES) št. 561/2006
Uredba (ES) št. 561/2006 se spremeni:
1.
v členu 3 se za točko (a) vstavi naslednja točka:
„(aa)
vozili ali kombinacijami vozil, katerih največja dovoljena masa ne presega 7,5 tone in ki se uporabljajo za prevoz materiala, opreme ali strojev za voznikovo uporabo pri njegovem delu ter ki se uporabljajo samo v oddaljenosti 100 km od baze podjetja, in pod pogojem, če vožnja z vozilom ni voznikova glavna dejavnost.“;
2.
člen 13(1) se spremeni:
(a)
v točkah (d), (f) in (p) se besedi „50 km“ nadomestita z besedama „100 km“;
(b)
prvi pododstavek točke (d) se nadomesti z naslednjim:
„(d)
z vozili ali kombinacijami vozil z največjo dovoljeno maso vlečnega vozila, ki ne presega 7,5 tone in ki jih uporabljajo izvajalci univerzalnih storitev, kakor so opredeljeni v členu 2(13) Direktive 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (17), za dostavo pošiljk kot dela univerzalne storitve.
Člen 46
Prehodni ukrepi
Če izvedbeni akti iz te uredbe niso bili sprejeti in jih torej ob začetku izvajanja te uredbe ni mogoče uporabljati, se v prehodnem obdobju še naprej uporabljajo določbe iz Uredbe (EGS) št. 3821/85, vključno s Prilogo IB k navedeni uredbi, in sicer do datuma začetka uporabe izvedbenih aktov iz te uredbe.
Člen 47
Razveljavitev
Uredba (EGS) št. 3821/85 se razveljavi. Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo za sklicevanja na to uredbo.
Člen 48
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporabljati se začne - ob upoštevanju prehodnih ukrepov iz člena 46 - 2. marca 2016. Členi 24, 34 in 45 pa se uporabljajo z učinkom od 2. marca 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 4. februarja 2014