NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2015/159
ze dne 27. ledna 2015,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2532/98 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 132 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 34.3 tohoto statutu,
s ohledem na doporučení Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
s ohledem na stanovisko Evropské komise (3),
v souladu s postupem stanoveným v čl. 129 odst. 4 Smlouvy a článku 41 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 2532/98 (4) vychází z čl. 132 odst. 3 Smlouvy o fungování EU a článku 34.3 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut“), jež svěřují Radě pravomoc stanovit meze a podmínky, za nichž je Evropská centrální banka (dále jen „ECB“) oprávněna ukládat podnikům peněžité pokuty nebo penále za neplnění povinností vyplývajících z jejích nařízení a rozhodnutí. Obsah nařízení (ES) č. 2532/98 by proto měl být omezen na porušení nařízení a rozhodnutí přijatých ECB. Pro porušení přímo použitelných právních předpisů Unie jiných, než jsou nařízení a rozhodnutí přijatá ECB, by se měla použít příslušná ustanovení nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (5).
(2)
ECB uplatňuje nařízení (ES) č. 2532/98 při ukládání sankcí v různých oblastech své působnosti, a to zejména v oblasti provádění měnové politiky v Unii, provozování platebních systémů a shromažďování statistických informací.
(3)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 svěřilo ECB některé úkoly v oblasti dohledu a opravňuje ji ukládat úvěrovým institucím, nad nimiž vykonává dohled: a) správní peněžité sankce, poruší-li tyto instituce požadavek vyplývající z přímo použitelných právních předpisů Unie, v souvislosti s nímž mají příslušné orgány podle příslušnýchprávních předpisů Unie k dispozici správní peněžité sankce, a b) sankce v souladu s nařízením (ES) č. 2532/98 v případě porušení nařízení či rozhodnutí ECB (společně dále jen „správní sankce“).
(4)
V čl. 18 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013 se stanoví, že ECB může za účelem plnění úkolů, které jsou jí uvedeným nařízením svěřeny, v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB uložit sankce v souladu s nařízením (ES) č. 2532/98.
(5)
V této souvislosti nejsou některá ustanovení nařízení (ES) č. 2532/98 konzistentní s celou řadou ustanovení obsažených v nařízení (EU) č. 1024/2013, která se přímo týkají pravomoci ECB ukládat sankce v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Proto je nezbytné určit, která z pravidel stanovených v nařízení (ES) č. 2532/98 by měla být změněna, odkazuje-li se na ukládání sankcí ze strany ECB v případě porušení jejích nařízení nebo rozhodnutí týkajících se jejích úkolů v oblasti dohledu.
(6)
Na základě pravomoci provádět úkoly v oblasti dohledu, které ECB svěřují Smlouvy, jak ji stanoví článek 34 Protokolu (č. 4) o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, přijala ECB nařízení (EU) č. 468/2014 (6). Za účelem vymezení úkolu ECB spočívajícího v zajišťování souladu s pravidly obsaženými v přímo použitelných právních předpisech Unie stanoví nařízení (EU) č. 468/2014 dále v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 a základními právy a zásadami obsaženými v Listině základních práv Evropské unie rámec pro správní sankce podle článku 18 nařízení (EU) č. 1024/2013. Zavádí rovněž pravidla týkající se ukládání správních sankcí v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB. Nařízení (EU) č. 468/2014 je aktem provádějícím sekundární právní předpis. V případě rozporu mezi jeho ustanoveními a nařízením (ES) č. 2532/98 tak má přednost nařízení (ES) č. 2532/98.
(7)
ECB by měla zveřejňovat rozhodnutí o uložení sankcí v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, ledaže by toto zveřejnění ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo by způsobilo, pokud to lze zjistit, dotyčnému podniku nepřiměřenou škodu.
(8)
K zajištění jednotného zacházení v případě stejně závažných protiprávních jednání by se horní mez pokuty, kterou ECB může podniku uložit za nedodržování nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, neměla lišit od horní meze pokuty, kterou ECB může uložit podniku za porušení přímo použitelných právních předpisů Unie. Na všechny pokuty, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, by se proto měly vztahovat stejné horní meze.
(9)
ECB by měla mít možnost uložit podnikům penále s cílem přinutit je k dodržování nařízení či rozhodnutí ECB v oblasti dohledu anebo k ukončení trvajícího protiprávního jednání spočívajícího v porušování těchto nařízení či rozhodnutí ECB. Horní mez penále by měla být úměrná horní mezi, která se uplatňuje v případě pokut v oblasti dohledu.
(10)
Článek 25 nařízení (EU) č. 1024/2013 stanoví zásadu oddělení funkcí, podle které ECB provádí úkoly, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, aniž jsou dotčeny její úkoly týkající se měnové politiky a odděleně od těchto a všech ostatních úkolů. Tuto zásadu je nutné bez omezení dodržovat u všech úkolů, které ECB provádí. V zájmu jejího důsledného uplatňování byla v souladu článkem 26 nařízení (EU) č. 1024/2013 zřízena Rada dohledu, která odpovídá mimo jiné za přípravu konečných návrhů rozhodnutí Rady guvernérů ECB v oblasti dohledu. Rozhodnutí Rady guvernérů ECB dále podléhají za podmínek stanovených v článku 24 nařízení (EU) č. 1024/2013 přezkumu správní revizní komisí. S ohledem na zásadu oddělení funkcí a na zřízení Rady dohledu a správní revizní komise by se měly uplatňovat dva odlišné postupy: a) zvažuje-li ECB uložení správní sankce při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, přijímá rozhodnutí za tímto účelem Rada guvernérů ECB na základěkonečného návrhu rozhodnutí Rady dohledu a tato rozhodnutí podléhají přezkumu správní revizní komisí, a b) zvažuje-li ECB uložení sankce při plnění svých úkolů v oblastech, které se netýkají dohledu, přijímá rozhodnutí za tímto účelem Výkonná rada ECB a tato rozhodnutí podléhají přezkumu Radou guvernérů ECB.
(11)
Vzhledem ke složitosti vyšetřování případů protiprávního jednání v oblasti dohledu by se na výkon pravomoci uložit a vymáhat sankce v souvislosti s úkoly ECB v oblasti dohledu měly uplatňovat delší lhůty, než jaké jsou stanoveny v případě sankcí v souvislosti s úkoly ECB v oblastech, které se netýkají dohledu. Odpovídajícím způsobem by mělo být upraveno stavění a přerušení běhu těchto lhůt, a to i s přihlédnutím k tomu, že se řízení o sankcích v oblasti dohledu může překrývat s vyšetřováním trestného činu a trestním řízením vedeným na základě stejných skutečností.
(12)
Nařízení (ES) č. 2532/98 by mělo být proto odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 2532/98 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
bod 6 se nahrazuje tímto:
„6.
‚penále‘ rozumí peněžní částky, které musí platit podnik v případě trvajícího protiprávního jednání jako trest nebo které mají přinutit dotyčné osoby k tomu, aby dodržovaly nařízení či rozhodnutí ECB v oblasti dohledu. Penále se počítají za každý celý den trvání protiprávního jednání:
a)
od okamžiku, kdy byl podnik postupem podle čl. 3 odst. 1 druhého pododstavce vyrozuměn o rozhodnutí, jímž se nařizuje ukončení protiprávního jednání, nebo
b)
v případě, že trvající protiprávní jednání spadá do oblasti působnosti čl. 18 odst. 7 nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (7), v souladu s postupem podle článku 4b tohoto nařízení;
;
b)
bod 7 se nahrazuje tímto:
„7.
‚sankcí‘ rozumí pokuty a penále.“
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 1a
Všeobecné zásady a oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na ukládání sankcí podnikům ze strany ECB za neplnění povinností vyplývajících z rozhodnutí nebo nařízení ECB.
2. Pravidla vztahující se na ukládání sankcí ze strany ECB při plnění úkolů v oblasti dohledu v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB se použijí odchylně od pravidel stanovených v článcích 2 až 4 v rozsahu stanoveném v článcích 4a až 4c.
3. ECB zveřejní jakékoli rozhodnutí o uložení sankcí podniku v případě porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB v oblasti dohledu, a to bez ohledu na to, zda proti němu byl podán opravný prostředek či nikoli.
ECB toto zveřejnění učiní na svých internetových stránkách bez zbytečného odkladu a poté, co dané rozhodnutí oznámila dotyčnému podniku. Zveřejňované informace zahrnují druh a povahu porušení a totožnost dotyčného podniku, ledaže by zveřejnění tímto způsobem:
a)
ohrožovalo stabilitu finančních trhů nebo probíhající trestní vyšetřování, nebo
b)
pokud to lze zjistit, způsobilo dotyčnému podniku nepřiměřenou škodu.
Za těchto okolností se rozhodnutí o sankcích zveřejňují anonymně. Je-li pravděpodobné, že tyto okolnosti v přiměřené lhůtě pominou, lze zveřejnění na základě tohoto odstavce po tuto dobu odložit.
Bylo-li proti rozhodnutí o sankcích podáno odvolání k Soudnímu dvoru, zveřejní ECB bez zbytečného odkladu na svých oficiálních internetových stránkách rovněž informace o stavu předmětného odvolání a jeho výsledek.
ECB zajistí, aby informace zveřejněné podle tohoto odstavce byly na jejích oficiálních internetových stránkách po dobu alespoň pěti let.“
3)
V článku 2 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Spočívá-li protiprávní jednání v opomenutí, nezbavuje uložení sankce podnik plnění jeho povinností, nestanoví-li rozhodnutí přijaté podle čl. 3 odst. 4 nebo článku 4b výslovně jinak.“
4)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první věta nahrazuje tímto:
„1. Rozhodnutí o tom, zda má být zahájeno řízení o sankcích, přijímá ECB z vlastního podnětu nebo na základě žádosti národní centrální banky členského státu, v jehož soudní pravomoci k údajnému protiprávnímu jednání došlo.“
;
b)
odstavec 10 se nahrazuje tímto:
„10. Pokud protiprávní jednání souvisí výlučně s úkolem, který je podle Smlouvy a statutu svěřen ESCB nebo ECB, lze řízení o sankcích zahájit výhradně podle tohoto nařízení, bez ohledu na to, zda vnitrostátní právní předpisy stanoví jiné řízení. Pokud protiprávní jednání souvisí s jednou nebo více oblastí, které nespadají do působnosti ESCB nebo ECB, není právem příslušného vnitrostátního orgánu zahájit zvláštní řízení v souvislosti s oblastmi, které nespadají do působnosti ESCB nebo ECB, dotčeno právo zahájit řízení o sankcích podle tohoto nařízení. Tímto ustanovením není dotčeno uplatňování trestního práva a vnitrostátních právních předpisů týkajících se pravomocí v oblasti obezřetnostního dohledu v zúčastněných členských státech podle nařízení (EU) č. 1024/2013.“
5)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 4a
Zvláštní pravidla týkající se horních mezí sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od čl. 2 odst. 1 jsou meze, v nichž ECB může ukládat pokuty a penále v případě protiprávních jednání týkajících se rozhodnutí a nařízení, která ECB přijala při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, tyto:
a)
U pokut činí horní mez dvojnásobek zisku, kterého bylo dosaženo v důsledku protiprávního jednání, nebo ztráty, které bylo v důsledku protiprávního jednání zabráněno, jestliže je lze určit, nebo 10 % celkového ročního obratu podniku.
b)
U penále činí: horní mez 5 % průměrného denního obratu za každý den protiprávního jednání. Penále mohou být ukládána po dobu nejvýše šesti měsíců ode dne stanoveného v rozhodnutí, kterým byla uložena.
2. Pro účely odstavce 1 se rozumí:
a)
‚ročním obratem‘ roční obrat dotyčného podniku v předcházejícím hospodářském roce, jak je vymezen v příslušných právních předpisech Unie, a pokud tento obrat není k dispozici, obrat podle poslední dostupné roční účetní závěrky této osoby. Je-li dotyčný podnik dceřiným podnikem mateřského podniku, je příslušným celkovým ročním obratem celkový roční obrat vyplývající z poslední dostupné konsolidované roční účetní závěrky v předcházejícím hospodářském roce, a pokud tato účetní závěrka není k dispozici, podle poslední dostupné roční účetní závěrky této osoby;
b)
‚průměrným denním obratem‘ roční obrat, jak je vymezen v písmenu a), dělený 365.
Článek 4b
Zvláštní procesní pravidla týkající se sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 až 8 tohoto nařízení se na protiprávní jednání týkající se rozhodnutí a nařízení, která ECB přijala při plnění svých úkolů v oblasti dohledu, uplatní pravidla stanovená v tomto článku.
2. Má-li ECB při plnění svých úkolů podle nařízení (EU) č. 1024/2013 za to, že existuje důvodné podezření, že se podnik s ústředím v členském státě eurozóny dopouští nebo dopustil jednoho nebo několika porušení nařízení nebo rozhodnutí ECB, jak je uvedeno v čl. 18 odst. 7 nařízení (EU) č. 1024/2013, provede příslušné vyšetřování v souladu s následujícími ustanoveními.
3. Po skončení vyšetřování a předtím, než je předloha konečného návrhu rozhodnutí vypracována a předložena Radě dohledu, vyrozumí ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu písemně dotyčný podnik o zjištěních provedeného vyšetřování a o námitkách vznesených vůči těmto zjištěním.
V oznámení podle prvního pododstavce ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu dotyčný podnik informuje o právu předložit jí písemné připomínky týkající se skutkových závěrů a námitek, které byly proti tomuto subjektu vzneseny a které jsou v tomto oznámení uvedeny, včetně jednotlivých ustanovení, jež byla údajně porušena, a stanoví přiměřenou lhůtu pro předložení těchto připomínek. ECB není povinna zohlednit písemné připomínky, jež byly předloženy po uplynutí lhůty, kterou v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu stanovila.
V návaznosti na oznámení ve smyslu prvního pododstavce může ECB v rámci své pravomoci vyšetřovat případy porušení předpisů v oblasti dohledu dotyčný podnik rovněž vyzvat k účasti na ústním jednání. Strany, které jsou předmětem vyšetřování, mohou být na jednání zastoupeny právníkem nebo jinými kvalifikovanými osobami nebo jim může právník nebo tyto osoby pomáhat. Ústní jednání jsou neveřejná.
Je zaručeno právo dotyčného podniku, který je předmětem vyšetřování, na přístup ke spisu. Toto právo se nevztahuje na důvěrné informace.
4. Rada dohledu předloží Radě guvernérů konečný návrh rozhodnutí, který stanoví, zda se dotyčný podnik dopustil porušení či nikoli, a uvede sankce, které mají být případně uloženy, postupem podle čl. 26 odst. 8 nařízení (EU) č. 1024/2013.
5. Dotyčný podnik má právo požádat o přezkum rozhodnutí, které Rada guvernérů přijala podle odstavce 4, správní revizní komisí postupem podle článku 24 nařízení (EU) č. 1024/2013.
Článek 4c
Zvláštní lhůty v případě sankcí, které ECB ukládá při plnění svých úkolů v oblasti dohledu
1. Odchylně od článku 4 zaniká právo rozhodnout o uložení sankce v případě porušení rozhodnutí nebo nařízení ECB týkajícího se jejích úkolů v oblasti dohledu pět let poté, kdy k protiprávnímu jednání došlo, nebo v případě trvajícího protiprávního jednání pět let poté, kdy bylo protiprávní jednání ukončeno.
2. Běh lhůty stanovené v odstavci 1 přerušuje jakýkoli úkon, který ECB učiní pro účely vyšetřování nebo řízení, pokud se týká protiprávního jednání. Běh promlčecí lhůty se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je úkon oznámen dotčenému dohlíženému subjektu. Po každém přerušení této lhůty začne běžet lhůta nová. Lhůta však nepřesáhne dobu 10 let od okamžiku, kdy k protiprávnímu jednání došlo, nebo v případě trvajícího protiprávního jednání 10 let od okamžiku, kdy bylo protiprávní jednání ukončeno.
3. Lhůty uvedené v předchozích odstavcích lze prodloužit, pokud:
a)
je rozhodnutí Rady guvernérů předmětem přezkumu před správní revizní komisí nebo odvolacího řízení před Soudním dvorem Evropské unie nebo
b)
je proti dotyčnému podniku vedeno trestní řízení v souvislosti se stejnými skutečnostmi. V takovém případě se lhůty uvedené v předchozích odstavcích prodlužují o dobu, po kterou trvá přezkum rozhodnutí před správní revizní komisí nebo Soudním dvorem, nebo do ukončení trestního řízení proti dotyčnému podniku.
4. Právo ECB vymáhat rozhodnutí o uložení sankce zaniká pět let po přijetí daného rozhodnutí. Běh promlčecí lhůty pro vymáhání přerušuje jakýkoli úkon ECB, jehož účelem je vymáhání platby nebo platebních podmínek uložené sankce.
5. Běh promlčecí lhůty pro vymáhání sankcí se staví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení uložené sankce;
b)
pokud je vymáhání platby uložené sankce pozastaveno na základě rozhodnutí Rady guvernérů nebo Soudního dvora.“
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 27. ledna 2015.
UREDBA SVETA (EU) 2015/159
z dne 27. januarja 2015
o spremembi Uredbe (ES) št. 2532/98 o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 132(3) Pogodbe,
ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 34.3 Statuta,
ob upoštevanju priporočila Evropske centralne banke (1),
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2),
ob upoštevanju mnenja Evropske komisije (3),
po postopku, določenem v členu 129(4) Pogodbe in členu 41 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 2532/98 (4) temelji na členu 132(3) PDEU in členu 34.3 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljnjem besedilu: statut), ki Svet pooblašča, da lahko sprejme meje in pogoje, v skladu s katerimi ima Evropska centralna banka (v nadaljnjem besedilu: ECB) pravico naložiti globe ali periodične denarne kazni podjetjem, ki ne izpolnjujejo obveznosti iz njenih uredb in sklepov. Vsebino Uredbe (ES) št. 2532/98 bi bilo zato treba omejiti na kršitve uredb in sklepov, ki jih sprejme ECB. Za kršitve prava Unije, ki se neposredno uporablja, razen uredb in sklepov, ki jih sprejme ECB, pa bi bilo treba uporabiti zadevne določbe iz Uredbe (EU) št. 1024/2013 (5).
(2)
ECB uporablja Uredbo (ES) št. 2532/98 pri nalaganju sankcij na raznih področjih v njeni pristojnosti, vključno zlasti z izvajanjem monetarne politike Unije, upravljanjem plačilnih sistemov in zbiranjem statističnih informacij.
(3)
V skladu z Uredbo (EU) št. 1024/2013 ima ECB nekatere nadzorniške naloge in lahko naloži kreditnim institucijam, ki jih nadzira: (a) upravne denarne kazni, če te institucije kršijo zahtevo iz zakonodaje Unije, ki se neposredno uporablja, v zvezi s katero lahko pristojni organi v skladu z zadevno zakonodajo Unije izrečejo upravne denarne sankcije, in (b) sankcije v skladu z Uredbo (ES) št. 2532/98 v primeru kršitve uredb ali sklepov ECB (v nadaljnjem besedilu skupaj imenovane „upravne kazni“).
(4)
Člen 18(7) Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa, da lahko ECB za namene opravljanja nalog, prenesenih nanjo z navedeno uredbo, v primeru kršitve uredb in sklepov ECB naloži sankcije v skladu z Uredbo (ES) št. 2532/98.
(5)
V tem smislu nekatere določbe Uredbe (ES) št. 2532/98 niso usklajene s številnimi določbami iz Uredbe (EU) št. 1024/2013, ki se neposredno nanašajo na pooblastilo ECB za nalaganje sankcij v primeru kršitve uredb in sklepov ECB. Zato bi bilo treba določiti pravila iz Uredbe (ES) št. 2532/98, ki bi jih lahko spremenili v delih, ki se nanašajo na naložitev sankcij s strani ECB v primeru kršitve uredb ali sklepov ECB, ki se nanaša na njene nadzorniške naloge.
(6)
ECB je sprejela Uredbo (EU) št. 468/2014 (6) na podlagi njenih pristojnosti za izvajanje nadzorniških nalog, ki ji jih podeljujejo Pogodbe, in so določene v členu 34. Protokola (št. 4) Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke. Da bi organizirali nalogo ECB v zvezi z zagotavljanjem skladnosti s pravili iz prava Unije, ki se neposredno uporablja, je v Uredbi (EU) št. 468/2014 natančneje določen - v skladu s členom 4(3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 in v skladu s temeljnimi pravicami in načeli iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah - okvir za upravne kazni, določene v členu 18 Uredbe (EU) št. 1024/2013. Določena so tudi pravila v zvezi z naložitvijo upravnih kazni v primeru kršitve uredbe ali sklepa ECB. Uredba (EU) št. 468/2014 je instrument za izvajanje sekundarne zakonodaje. Zato se v primeru navzkrižja med določbami iz navedene uredbe in določbami iz Uredbe (ES) št. 2532/98 uporabljajo določbe iz Uredbe (ES) št. 2532/98.
(7)
ECB bi morala objaviti odločbe o naložitvi sankcij v primeru kršitve uredbe ali sklepa ECB na področju nadzora, razen v primeru, če bi takšna objava ogrožala stabilnost finančnih trgov ali bi zadevnemu podjetju povzročila nesorazmerno škodo, če je to mogoče določiti.
(8)
Zgornja meja za globe, ki jih ECB lahko naloži podjetju zaradi neupoštevanja uredbe ali sklepa ECB na področju nadzora, se ne bi smela razlikovati od zgornje meje za globe, ki jih ECB lahko naloži podjetju za kršitev zakonodaje Unije, ki se neposredno uporablja, da bi se zagotovila skladna obravnava enako resnih kršitev. Za vse globe, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzornih nalog, bi zato morale veljati enake zgornje meje.
(9)
ECB bi moralo biti omogočeno, da naloži podjetjem periodične denarne kazni, s katerimi jih prisili k upoštevanju uredb ali sklepov ECB na področju nadzora ali k prenehanju trajajoče kršitve teh določb. Zgornja meja periodičnih denarnih kazni bi morala biti sorazmerna z zgornjo mejo za globe na področju nadzora.
(10)
Člen 25 Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa načelo ločenosti, po katerem ECB opravlja naloge, prenesene nanjo z Uredbo (EU) št. 1024/2013, brez poseganja v naloge, povezane z monetarno politiko, in druge njene naloge ter ločeno od njih. To načelo je treba brez omejitev upoštevati pri vseh nalogah, ki jih izvaja ECB. Za okrepitev tega načela ločenosti je bil na podlagi člena 26 Uredbe (EU) št. 1024/2013 ustanovljen Nadzorni odbor, ki je med drugim odgovoren za pripravo končnih osnutkov odločitev za Svet ECB na področju nadzora. Poleg tega so odločitve Sveta ECB predmet pregleda Upravnega odbora za pregled pod pogoji, določenimi v členu 24 Uredbe (EU) št. 1024/2013. Ob upoštevanju načela ločenosti ter ustanovitve Nadzornega odbora in Upravnega odbora za pregled je treba uporabljati dva različna postopka: (a) kadar ECB preučuje možnost naložitve upravnih kazni pri izvajanju svojih nadzorniških nalog, sprejme ustrezne odločitve Svet ECB na podlagi dokončnega osnutka odločitve, ki ga predloži Nadzorni odbor, pregleda pa jih Upravni odbor za pregled; in (b) kadar ECB preučuje možnost naložitve sankcij pri izvajanju svojih nalog, ki niso povezane z nadzorom, sprejme ustrezne odločitve Izvršilni odbor ECB, pregleda pa jih Svet ECB.
(11)
Zaradi kompleksnosti preiskave kršitev na področju nadzora bi morali za pooblastila za nalaganje in izvrševanje sankcij, povezanih z nadzorniškimi nalogami ECB, veljati roki, ki bi bili daljši od tistih, ki so določeni za sankcije v zvezi z nalogami ECB, ki niso povezane z nadzorom. Zadržanje in prekinitev teh rokov bi bilo treba ustrezno urediti, tudi ob upoštevanju, da se lahko postopki zaradi kršitev na področju nadzora prekrivajo s kazenskimi preiskavami in kazenskimi postopki, ki temeljijo na istih dejstvih.
(12)
Uredbo (ES) št. 2532/98 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Spremembe
Uredba (ES) št. 2532/98 se spremeni:
1.
člen 1 se spremeni:
(a)
točka 6 se nadomesti z naslednjim:
„6.
‚periodične denarne kazni‘ pomeni denarne zneske, ki jih mora podjetje v primeru trajajoče kršitve plačati kot kazen ali za to, da bi zadevne osebe prisilili k upoštevanju uredb in sklepov ECB na področju nadzora. Periodične denarne kazni se izračunajo za vsak cel dan trajajoče kršitve:
(a)
po tem, ko je bilo podjetje uradno obveščeno o odločbi, s katero se zahteva prenehanje kršitve, v skladu s postopkom, določenim v drugem pododstavku člena 3(1); ali
(b)
kadar trajajoča kršitev spada v okvir člena 18(7) Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 (7), v skladu s postopkom, določenem v členu 4b te uredbe;
;
(b)
točka 7 se nadomesti z naslednjim:
„7.
‚sankcije‘ pomeni globe in periodične denarne kazni.“
;
2.
vstavi se naslednji člen:
„Člen 1a
Splošna načela in področje uporabe
1. Ta uredba se uporablja, kadar ECB nalaga sankcije podjetjem zaradi neizpolnjevanja obveznosti, ki izhajajo iz sklepov ali uredb ECB.
2. Pravila, ki jih ECB uporablja, kadar pri izvajanju svojih nadzorniških nalog nalaga sankcije za kršitev uredbe ali sklepa ECB odstopajo od pravil, določenih v členih 2 do 4, kolikor je določeno v členih 4a do 4c.
3. ECB objavi vse odločitve o naložitvi sankcij podjetjem v primeru kršitve uredbe ali sklepa ECB na področju nadzora, ne glede na to, ali je bila vložena pritožba zoper to odločitev ali ne.
ECB to objavi na svoji spletni strani brez nepotrebnega odlašanja takoj po tem, ko je o takšni odločitvi uradno obvestila zadevno podjetje. Objava vključuje informacije o vrsti in naravi kršitve ter identiteto zadevnega podjetja, razen če bi takšna objava:
(a)
ogrozila stabilnost finančnih trgov ali kazensko preiskavo v teku ali
(b)
zadevnemu podjetju povzročila nesorazmerno škodo, kolikor je to mogoče ugotoviti.
V teh okoliščinah se odločitve o sankcijah objavijo na anonimni podlagi. Druga možnost pa je, da se v primeru, kadar je verjetno, da bodo te okoliščine prenehale obstajati v razumnem obdobju, objava po tem odstavku lahko preloži za to obdobje.
Če je na Sodišču sprožen pritožbeni postopek v zvezi z odločitvijo o naložitvi sankcije, ECB na svoji uradni spletni strani brez nepotrebnega odlašanja objavi tudi informacije o statusu zadevnega pritožbenega postopka in izidu tega postopka.
ECB zagotovi, da informacije, objavljene v skladu s tem odstavkom, ostanejo na njeni uradni spletni strani najmanj pet let.“
;
3.
v členu 2 se odstavek 4 nadomesti z naslednjim:
„4. Kadar kršitev pomeni neizpolnjevanje dolžnosti, podjetje zaradi uporabe sankcije ni oproščeno izpolnitve dolžnosti, razen če odločitev, sprejeta v skladu s členom 3(4) ali členom 4b, izrecno ne navaja drugače.“
;
4.
člen 3 se spremeni:
(a)
prvi stavek odstavka 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Odločitev o tem, ali uvesti postopek za ugotavljanje kršitev ali ne, sprejme ECB bodisi na lastno pobudo bodisi na podlagi ustreznega predloga, ki ga nanj naslovi nacionalna centralna banka države članice, pod jurisdikcijo katere je prišlo do domnevne kršitve.“
;
(b)
odstavek 10 se nadomesti z naslednjim:
„10. Če se kršitev nanaša izključno na nalogo, ki je ESCB ali ECB poverjena v skladu s Pogodbo in Statutom, je možno uvesti postopek za ugotavljanje kršitev le na podlagi te uredbe, ne glede na nacionalne zakone ali druge predpise, ki bi lahko določali ločen postopek. Če se kršitev nanaša tudi na eno ali več področij zunaj pristojnosti ESCB ali ECB, je pravica do uvedbe postopka za ugotavljanje kršitev na podlagi te uredbe neodvisna od katere koli pravice pristojnega nacionalnega organa do uvedbe ločenih postopkov v zvezi s takimi področji zunaj pristojnosti ESCB ali ECB. Ta določba ne posega v uporabo kazenskega prava in nacionalnega prava v zvezi s pristojnostmi bonitetnega nadzora v sodelujoči državi članici v skladu z Uredbo (EU) št. 1024/2013.“
;
5.
vstavijo se naslednji členi:
„Člen 4a
Posebna pravila o zgornjih mejah sankcij, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog
1. Z odstopanjem od člena 2(1), v primeru kršitev, povezanih s sklepi in uredbami, ki jih sprejme ECB pri izvajanju svojih nadzorniških nalog, so meje, v katerih lahko ECB nalaga globe in periodične denarne kazni, naslednje:
(a)
za globe: zgornja meja je dvakratnik pridobljenega dobička ali nenastale izgube zaradi kršitve, kadar se ta dobiček oziroma izguba lahko določita, ali 10 % skupnega letnega prometa podjetja.
(b)
za periodične denarne kazni: zgornja meja je 5 % povprečnega dnevnega prometa na dan kršitve. Periodične denarni kazni se lahko naložijo največ za obdobje šestih mesecev od datuma, določenega v odločitvi o naložitvi periodične denarne kazni.
2. Za namene odstavka 1:
(a)
‚letni promet‘ pomeni letni promet zadevnega podjetja v preteklem poslovnem letu, kot je opredeljen v zadevni zakonodaji Unije, kadar pa ta ni na voljo, v skladu z najnovejšimi razpoložljivimi letnimi finančnimi računi take osebe. Kadar je zadevno podjetje podrejena družba nadrejenega podjetja, se upošteva skupni letni promet, ki izhaja iz najnovejših razpoložljivih konsolidiranih letnih finančnih računov v preteklem poslovnem letu, kadar pa ta ni na voljo, v skladu z najnovejšimi razpoložljivimi letnimi finančnimi računi take osebe;
(b)
‚povprečni dnevni promet‘ pomeni letni promet, kot je opredeljen v točki (a), deljeno s 365.
Člen 4b
Posebna postopkovna pravila za sankcije, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog
1. Z odstopanjem od člena 3(1) do (8) te uredbe se uporabljajo pravila iz tega člena za kršitve v zvezi s sklepi in uredbami, ki jih sprejme ECB pri izvajanju svojih nadzorniških nalog.
2. Če ECB pri izvajanju svojih nalog v skladu z Uredbo (EU) št. 1024/2013 meni, da obstaja razlog za sum, da je podjetje, ki ima sedež v državi članici euroobmočja enkrat ali večkrat kršilo uredbo ali sklep ECB, kot je določeno v členu 18(7) Uredbe (EU) št. 1024/2013, ECB opravi ustrezne preiskave v skladu z naslednjimi določbami.
3. Po zaključku preiskave in preden se predlog za dokončen osnutek odločitve pripravi in predloži Nadzornemu odboru, ECB v okviru svojih pristojnosti za preiskavo kršitev na področju nadzora pisno uradno obvesti zadevno podjetje o ugotovitvah opravljene preiskave in kakršnih koli ugovorih zoper te ugotovitve.
V uradnem obvestilu iz prvega pododstavka ECB v okviru svojih pristojnosti za preiskavo kršitev na področju nadzora obvesti zadevno podjetje o njegovi pravici, da ECB predloži pisna stališča o dejanskih izidih in ugovorih zoper subjekt, ki so navedeni v tem uradnem obvestilu, vključno s posameznimi določbami, ki so bile domnevno kršene, in določi razumni rok za predložitev teh stališč. ECB ni treba upoštevati pisnih stališč, ki jih je prejela v okviru svojih pristojnosti za preiskavo kršitev na področju nadzora po določenem roku.
ECB lahko v okviru svojih pristojnosti za preiskavo kršitev na področju nadzora potem, ko pošlje uradno obvestilo v skladu s prvim pododstavkom, zadevno podjetje povabi na ustno obravnavo. Stranke, udeležene v preiskavi, lahko na obravnavi zastopajo in/ali jim pomagajo odvetniki ali druge usposobljene osebe. Ustne obravnave niso javne.
Zadevnemu podjetju, na katerega se nanaša preiskava, je treba zagotoviti pravico dostopa do spisa. To ne velja za zaupne informacije.
4. Nadzorni odbor predlaga Svetu ECB dokončen osnutek odločitve, v katerem navede, ali je zadevni nadzorovani subjekt storil kršitev, in določi kazni, ki se naložijo, po postopku iz člena 26(8) Uredbe (EU) št. 1024/2013.
5. Zadevno podjetje ima pravico zahtevati, da odločitev, ki jo sprejme Svet ECB na podlagi odstavka 4, pregleda Upravni odbor za pregled v skladu s postopkom, določenim v členu 24 Uredbe (EU) št. 1024/2013.
Člen 4c
Posebna postopkovna pravila za sankcije, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog
1. Z odstopanjem od člena 4 pravica do sprejetja odločitve o naložitvi upravne kazni glede kršitev v zvezi z zadevno zakonodajo Unije, ki se neposredno uporablja, ter s sklepi in uredbami, ki jih sprejme ECB pri izvajanju svojih nadzorniških nalog, preneha pet let po tem, ko je prišlo do kršitve, v primeru trajajoče kršitve pa pet let po prenehanju kršitve.
2. Kakršno koli dejanje, ki ga opravi ECB zaradi preiskave ali postopkov glede kršitve, pretrga rok, določen v odstavku 1. Pretrganje zastaralnega roka učinkuje od datuma, na katerega je zadevni nadzorovani subjekt uradno obveščen o dejanju. Po vsakem pretrganju začne rok teči znova. Rok pa ne sme biti daljši kot deset let po tem, ko je prišlo do kršitve, v primeru trajajoče kršitve pa deset let po prenehanju kršitve.
3. Roki, navedeni v predhodnih odstavkih, se lahko podaljšajo v naslednjih primerih:
(a)
odločitev Sveta ECB je predmet pregleda pred Upravnim odborom za pregled ali postopka pritožbe pred Sodiščem Evropske unije; ali
(b)
zoper zadevno podjetje tečejo kazenski postopki v zvezi z istimi dejstvi. V takem primeru se roki, navedeni v predhodnih odstavkih, podaljšajo za obdobje, ki ga Upravni odbor za pregled ali Sodišče potrebuje za pregled odločitve ali dokler se kazenski postopki zoper zadevno podjetje ne zaključijo.
4. Pravica ECB do izvršitve odločitve o naložitvi sankcije preneha pet let po sprejetju take odločitve. Kakršno koli dejanje ECB, namenjeno uveljavitvi plačila ali plačilnih pogojev na podlagi naložene sankcije, pretrga zastaralni rok za izvršitev kazni.
5. Zastaralni rok za izvršitev sankcij se zadrži:
(a)
dokler ne poteče rok za plačilo naložene sankcije;
(b)
če se uveljavitev plačila naložene sankcije zadrži po odločitvi Sveta ECB ali Sodišča.“
Člen 2
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Bruslju, 27. januarja 2015