NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 377/2014
ze dne 3. dubna 2014,
kterým se zavádí program Copernicus a zrušuje nařízení (EU) č. 911/2010
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 189 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Globální monitorování životního prostředí a bezpečnosti („Global Monitoring for Environment and Security“, dále jen „GMES“) byla iniciativa monitorování Země, která se pod vedením Unie prováděla na základě partnerství s členskými státy a Evropskou kosmickou agenturou (dále jen „ESA“). Počátky GMES se datují do května roku 1998, kdy orgány zapojené do rozvoje kosmických aktivit v Evropě vydaly společné prohlášení známé jako „Manifest z Bavena“. Manifest vyzval k přijetí dlouhodobých závazků, pokud jde o rozvoj služeb v oblasti monitorování životního prostředí z vesmíru s využitím a dalším rozvojem evropských dovedností a technologií. V roce 2005 učinila Unie strategické rozhodnutí vybudovat společně s agenturou ESA nezávislou evropskou kapacitu pro pozorování Země, která by poskytovala služby v oblasti životního prostředí a bezpečnosti.
(2)
Z uvedené iniciativy vycházelo nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 911/2010 (3), kterým byl zřízen Evropský program monitorování Země (GMES) a stanovena pravidla pro provádění jeho počátečních provozních činností.
(3)
Zatímco program zřízený nařízením (EU) č. 911/2010 by měl podle nového víceletého finančního rámce na období 2014-2020, stanoveného nařízením Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (4), pokračovat, zkratka „GMES“ by měla být v zájmu usnadnění komunikace s veřejností nahrazena názvem „Copernicus“. Komise si zaregistrovala ochrannou známku, aby mohla být používána orgány Unie a vyhrazena jiným zúčastněným uživatelům, zejména poskytovatelům základních služeb.
(4)
Program Copernicus je založen na partnerství mezi Unií, agenturou ESA a členskými státy. Měl by proto využívat stávajících evropských a vnitrostátních kapacit a doplňovat je o nové, společně vyvíjené prostředky. V zájmu provedení tohoto přístupu by Komise měla usilovat o zachování dialogu s agenturou ESA a členskými státy, které vlastní příslušné prostředky ve vesmíru a prostředky in situ.
(5)
Při dosahování těchto cílů by měl program Copernicus zajistit nezávislou kapacitu Unie pro pozorování z vesmíru a poskytovat provozní služby v oblasti životního prostředí, civilní ochrany a civilní bezpečnosti, při plném zohlednění vnitrostátních mandátů upravujících úřední varování. Měl by rovněž využít dostupných přispěvatelských misí a dat in situ poskytovaných zejména členskými státy. Program Copernicus by měl v co největší možné míře využívat kapacity pro pozorování z vesmíru a služby členských států. Měl by rovněž využívat kapacity obchodních iniciativ v Evropě, a tím také přispívat k vytváření životaschopného komerčního kosmického odvětví v Evropě. Kromě toho by v zájmu dalšího posílení kapacit v reakci na rostoucí poptávku uživatelů po datech v téměř reálném čase měly být prosazovány systémy pro optimalizaci přenosu dat.
(6)
Za účelem propagace a usnadnění používání technologií pro pozorování Země ze strany místních orgánů a malých a středních podniků je třeba podporovat zvláštní sítě pro distribuci dat z programu Copernicus, jejichž součástí jsou vnitrostátní a regionální orgány.
(7)
Cílem programu Copernicus by mělo být poskytování přesných a spolehlivých informací v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, které by byly přizpůsobeny potřebám uživatelů a podporovaly by i jiné politiky Unie, zejména pokud jde o vnitřní trh, dopravu, životní prostředí, energetiku, civilní ochranu a civilní bezpečnost, spolupráci se třetími zeměmi a humanitární pomoc.
(8)
Program Copernicus by měl být chápán jako evropský příspěvek k vybudování Globální soustavy systémů pozorování Země (GEOSS) vyvíjené v rámci Skupiny pro pozorování Země (GEO).
(9)
Program Copernicus by se měl provádět v souladu s dalšími příslušnými nástroji a činnostmi Unie, zejména s opatřeními v oblasti životního prostředí a změny klimatu a s nástroji v oblasti bezpečnosti, ochrany osobních údajů, konkurenceschopnosti a inovací, soudržnosti, výzkumu, dopravy, hospodářské soutěže a mezinárodní spolupráce a s evropskými družicovými navigačními systémy (Galileo a EGNOS). Data z programu Copernicus by měla být v souladu s referenčními prostorovými daty členských států, jakož i s prováděcími pravidly a technickými pokyny týkajícími se infrastruktury pro prostorové informace v Unii zřízené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES (5). Program Copernicus by měl rovněž doplňovat systém sdílení informací o životním prostředí (SEIS), ve smyslu sdělení Komise ze dne 1. února 2008 nazvaného „Směrem ke sdílenému informačnímu systému o životním prostředí (Shared Environmental Information System - SEIS)“, a činnosti Unie v oblasti reakce na mimořádné události. Program Copernicus by měl být prováděn v souladu s cíli směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES (6) o opakovaném použití informací veřejného sektoru, kterými jsou zejména transparentnost, vytvoření podmínek, které přispívají k rozvoji služeb, a přispívání k hospodářskému růstu a vytváření pracovních míst. Data z programu Copernicus a informace z programu Copernicus by měly být volně dostupné a bez omezení s cílem podpořit Digitální agendu pro Evropu, jak je vymezena ve sdělení Komise ze dne 26. srpna 2010 nazvaném „Digitální agenda pro Evropu“.
(10)
Program Copernicus náleží do rámce strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“). Měl by být využíván širokou škálou politik Unie a přispívat k dosažení cílů strategie Evropa 2020, zejména prostřednictvím rozvoje účinné politiky v oblasti vesmíru, která poskytne nástroje k vyřešení některých klíčových globálních problémů a splnění cílů v oblasti změny klimatu a energetické udržitelnosti. Program Copernicus by měl rovněž podporovat provádění evropské politiky pro oblast vesmíru, jakož i růst evropských trhů zaměřených na data a služby týkající se vesmíru.
(11)
Program Copernicus by měl také těžit z výsledků Horizontu 2020, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (7), a to zejména prostřednictvím svých výzkumných a inovačních činností v oblasti budoucích technologií a aplikací pro pozorování Země využívajících technologií dálkového průzkumu Země, technologií pořizujících data z atmosféry i technologií in situ a dat pro reakci na velké společenské výzvy. Je třeba, aby Komise v souvislosti s jednotlivými aspekty programu Copernicus zajistila odpovídající součinnost, transparentnost a jasnost.
(12)
Vývoj kosmické složky programu Copernicus by měl vycházet z analýzy možností, jak uspokojovat vyvíjející se potřeby uživatelů, včetně veřejných zakázek ze strany vnitrostátních/veřejných misí a komerčních poskytovatelů v Evropě, specifikací nových zvláštních misí, mezinárodních dohod zajišťujících přístup k jiným než evropským misím a evropského trhu v oblasti pozorování Země.
(13)
V zájmu přehlednosti a snazší kontroly nákladů by maximální částka přidělená Unií pro provádění činností v rámci programu Copernicus měla být rozdělena do několika kategorií. Komise by však měla mít možnost přesouvat prostředky z jedné kategorie do druhé, aby byla zajištěna flexibilita a bezproblémové fungování programu Copernicus.
(14)
Poskytování provozních služeb závisí na správném fungování, nepřetržité dostupnosti a bezpečnosti kosmické složky programu Copernicus. Vážnou hrozbou pro kosmickou složku programu Copernicus je rostoucí riziko střetu s jinými družicemi a kosmickým odpadem. Činnosti programu Copernicus by tudíž měly zahrnovat ochranu jeho kosmické složky a její fungování, a to i při vypouštění družic. Poměrný příspěvek na náklady související se službami, které tuto ochranu mohou zajistit, by proto mohl být financován z rozpočtu přiděleného na program Copernicus v mezích dostupnosti dané přísnou kontrolou nákladů a při plném dodržení maximální částky 26,5 milionu EUR v běžných cenách stanovené v tomto nařízení. Tento příspěvek by měl být použit pouze pro účely poskytování dat a služeb, a nikoli pořízení infrastruktury.
(15)
S cílem zlepšit provádění programu Copernicus a jeho dlouhodobé plánování by Komise měla přijmout roční pracovní program zahrnující plán provádění činností nezbytných pro naplnění cílů programu Copernicus. Tento plán provádění by měl být orientován na budoucnost a měl by popisovat činnosti nezbytné pro provádění programu Copernicus se zřetelem k vyvíjejícím se potřebám uživatelů a k technologickému vývoji.
(16)
Provádění složky služeb programu Copernicus by mělo být vzhledem ke komplexní povaze programu Copernicus a k přiděleným zdrojům založeno na technických specifikacích. Tím by bylo rovněž usnadněno přijímání služeb ze strany veřejnosti, neboť uživatelé by mohli předvídat dostupnost a vývoj služeb, jakož i spolupráce s členskými státy a dalšími stranami. Komise by tudíž měla přijmout a dle potřeby aktualizovat technické specifikace pro všechny služby programu Copernicus, v nichž budou upraveny aspekty jako rozsah, architektura, portfolia technických služeb, orientační rozpis nákladů a plánování, úrovně výkonnosti, potřeby týkající se přístupu k datům z vesmíru a k datům in situ, vývoj, normy, archivace a šíření dat.
(17)
Provádění kosmické složky programu Copernicus by mělo být vzhledem ke komplexní povaze a k přiděleným zdrojům programu Copernicus založeno na technických specifikacích. Komise by tudíž měla přijmout a dle potřeby aktualizovat technické specifikace, v nichž budou podrobně popsány činnosti podporované v rámci kosmické složky programu Copernicus a související orientační rozpis nákladů a plánování. Vzhledem k tomu, že program Copernicus by měl vycházet z investic Unie, agentury ESA a členských států v kontextu Globálního monitoringu životního prostředí a bezpečnosti, měly by činnosti prováděné v rámci kosmické složky programu Copernicus v příslušných případech zohledňovat prvky dlouhodobého scénáře agentury ESA, což je dokument vypracovaný a aktualizovaný agenturou ESA a představuje celkový rámec kosmické složky programu Copernicus.
(18)
Copernicus by měl vycházet z potřeb uživatelů, a tedy vyžadovat trvalé, účinné zapojení uživatelů, zejména pokud jde o definování a vyhodnocování požadavků kladených na služby.
(19)
Mezinárodní rozměr programu Copernicus je důležitý zejména při výměně dat a informací jakož i při přístupu k infrastruktuře pro pozorování. Taková výměna je nákladově efektivnější než režimy nákupu dat a posiluje globální rozměr programu Copernicus.
(20)
Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (EHP) a rámcové dohody s kandidátskými zeměmi a potenciálními kandidáty stanoví možnost účasti těchto zemí v programech Unie. Účast dalších třetích zemí a mezinárodních organizací by měla být umožněna uzavřením příslušných mezinárodních dohod.
(21)
Členské státy, třetí země a mezinárodní organizace měly mít možnost na základě příslušných dohod do programů přispět.
(22)
Celkovou odpovědnost za program Copernicus by měla mít Komise. Ta by měla určit priority a zajistit celkovou koordinaci a kontrolu programu Copernicus. V rámci této činnosti by měla také vyvíjet zvláštní úsilí s cílem zvýšit informovanost veřejnosti o významu kosmických programů pro evropské občany. Měla by Evropskému parlamentu a Radě včas poskytovat veškeré relevantní informace týkající se programu Copernicus.
(23)
Komise by se při provádění programu Copernicus měla ve vhodných případech opírat o evropské mezivládní organizace, s nimiž již navázala partnerství, a to zejména o agenturu ESA pro účely technické koordinace kosmické složky programu Copernicus, vymezení její architektury, vývoje a zadávání zakázek v oblasti družicových systémů, přístupu k datům a provozování zvláštních misí. Kromě toho by se Komise měla opírat o Evropskou organizaci pro využívání meteorologických družic (EUMETSAT) pro účely provozování zvláštních misí v souladu s jejími odbornými znalostmi a mandátem.
(24)
S ohledem na partnerský charakter programu Copernicus a s cílem vyhnout se zdvojování technických odborných znalostí by měly být prováděním programu Copernicus pověřeny subjekty s vhodnou technickou a odbornou způsobilostí. Tyto subjekty by měly být motivovány k tomu, aby provádění těchto úkolů až do patřičné úrovně zpřístupňovaly hospodářské soutěži v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (8) (dále jen „finanční nařízení“).
(25)
Program Copernicus by měl obsahovat složku služeb zajišťující dodávání informací v oblastech monitorování atmosféry, mořského prostředí, území, změny klimatu, podpory krizového řízení a bezpečnosti. Program Copernicus by měl zejména přinášet informace o stavu atmosféry na místní, celostátní, evropské i celosvětové úrovni; informace o stavu oceánů, mimo jiné prostřednictvím vytvoření specializovaného evropského uskupení pro monitorování mořského prostředí; informace v rámci podpory při monitorování území přispívající k provádění místních, celostátních a evropských politik; informace na podporu přizpůsobování se změně klimatu a jejího zmírňování; geoprostorové informace na podporu krizového řízení, mimo jiné prostřednictvím prevence, a civilní bezpečnosti, včetně podpory vnější činnosti Unie. Komise by měla určit odpovídající smluvní ujednání, která posílí udržitelnost poskytování služeb.
(26)
Při provádění složky služeb programu Copernicus, v případech, kdy je to řádně odůvodněno zvláštní povahou činnosti a specifickou odbornou úrovní, se Komise může případně obrátit na příslušné subjekty, jako je Evropská agentura pro životní prostředí, Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (FRONTEX), Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA) a Satelitní středisko Evropské unie (SATCEN), Evropské centrum pro střednědobé předpovědi počasí (ECMWF), další příslušné agentury, uskupení nebo konsorcia vnitrostátních subjektů, nebo na kterýkoli příslušný subjekt, který je potenciálně způsobilý k pověření v souladu s článkem 58 finančního nařízení. Volba subjektu by měla náležitě zohlednit nákladovou efektivnost při pověřování dotčenými úkoly a dopad na správní strukturu subjektu a na jeho finanční a lidské zdroje.
(27)
Společné výzkumné středisko (JRC) Komise se aktivně podílelo na iniciativě GMES a provádění počátečních provozních činností GMES zřízených podle nařízení (EU) č. 911/2010. Komise by se měla i nadále opírat o vědecko-technickou podporu JRC pro účely provádění programu Copernicus.
(28)
Zadávání veřejných zakázek subjekty, kterým bylo svěřeno provádění programu Copernicus, by mělo být slučitelné s pravidly Unie nebo s rovnocennými mezinárodními normami v rozsahu, který je v souladu ustanoveními finančního nařízení o veřejných zakázkách. V příslušných pověřovacích dohodách je třeba vymezit konkrétní úpravy nezbytné s ohledem na tato pravidla, jakož i ujednání pro prodloužení platnosti stávajících smluv. Prvořadým cílem by mělo být získání hospodářsky nejvýhodnějšího řešení, kontrola nákladů, zmírňování rizik, zlepšení účinnosti a snížení závislosti na jediném dodavateli. Je třeba, aby byla zajištěna otevřená a spravedlivá hospodářská soutěž v celém dodavatelském řetězci umožňující vyváženou účast různých průmyslových odvětví na všech úrovních, zejména nových účastníků a malých a středních podniků. Je třeba zabránit možnému zneužití dominantního postavení jediného dodavatele a dlouhodobé závislosti na něm. S cílem zmírnit rizika programů, zabránit závislosti na jediném dodavateli a zajistit lepší celkovou kontrolu programu Copernicus, jeho nákladů a harmonogramu realizace je třeba, aby ve vhodných případech byly dodávky zajišťovány z více zdrojů. Ve všech oblastech týkajících se pozorování Země by navíc v souladu s mezinárodními dohodami, jichž je Unie stranou, měl být chráněn a podporován rozvoj evropských podniků.
(29)
Nebezpečí nedostatečného plnění zakázky nebo jejího neplnění je třeba co nejvíce zmírnit. Zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel by za tímto účelem měli prokázat udržitelnost svého smluvního plnění, pokud jde o přijaté závazky a dobu trvání smlouvy na danou zakázku. Veřejný zadavatel by proto měl v případě potřeby upřesnit požadavky týkající se spolehlivosti dodávek a poskytování služeb. Veřejný zadavatel kromě toho může v případě nákupu zboží a služeb citlivé povahy podmínit tento nákup zvláštními požadavky, zejména za účelem zajištění bezpečnosti informací. Průmyslová odvětví Unie by měla mít možnost využívat v případě určitých prvků a služeb i zdrojů mimo území Unie v případě prokazatelných zásadních výhod, pokud jde o kvalitu a náklady, ovšem při zohlednění strategické povahy programu Copernicus a požadavků Unie na bezpečnost a kontrolu vývozu. Je třeba využít investic i získaných zkušeností a odborné způsobilosti v oblasti průmyslu a zároveň zajistit, že nedojde k narušení pravidel pro výběrová řízení.
(30)
Pro lepší odhad celkových nákladů spojených se zadávaným produktem, službou nebo prací, včetně souvisejících dlouhodobých provozních nákladů, je třeba při zadávání zakázek ve vhodných případech, pokud se jedná o zadávání zakázek založené na kritériu hospodářsky nejvýhodnější zakázky, zohlednit celkové náklady v průběhu doby životnosti zadávaného výrobku, služby nebo práce, a to za použití přístupu založeného na nákladové efektivnosti, jako je zjištění nákladů v průběhu životního cyklu. Veřejný zadavatel by pro tento účel měl zajistit, aby metoda, která má být použita pro výpočet nákladů spojených s dobou životnosti výrobku, služby nebo práce, byla výslovně uvedena v zadávací dokumentaci nebo v oznámení o zakázce a aby umožňovala ověřit přesnost informací poskytovaných zhotovitelem.
(31)
Jestliže má jeden nebo více podniků již před nabídkovým řízením k dispozici informace o činnostech týkajících se tohoto nabídkového řízení, které jiné podniky nemají, měl by mít veřejný zadavatel možnost stanovit nové rovné podmínky hospodářské soutěže. Měl by též mít možnost zakázku zadat formou rozdělení na podmíněné části, doplnit zakázku za určitých podmínek v rámci jejího plnění dodatkem nebo i určit minimální podíl, který má být zadán subdodavateli. Z důvodů technologických nejistot, které jsou pro program Copernicus charakteristické, nemohou být ceny veřejných zakázek vždy přesně dopředu stanoveny, a proto se jeví jako vhodné, aby byly smlouvy na zakázku uzavírány ve formě, kdy není stanovena pevná a definitivní cena, a aby obsahovaly ustanovení o ochraně finančních zájmů Unie.
(32)
V zájmu zachování programu Copernicus v mezích jeho maximální částky prostřednictvím co největšího snížení rizik spojených s technickými aspekty a s harmonogramem realizace a nákladů s těmito riziky spojených, jakož i v zájmu zajištění udržitelné spolehlivosti dodávek by program Copernicus měl v co největší míře využívat předchozích investic veřejného sektoru v oblasti financí a infrastruktury a také zkušeností a schopností v oblasti průmyslu získaných prostřednictvím těchto investic do GMES. Mělo by se to týkat zejména opakovaně se vyskytujících kosmických a pozemních složek vyvíjených agenturou ESA a jejími členskými státy v kontextu volitelného programu kosmické složky GMES za finanční účasti Unie. V posledně jmenovaném případě je třeba, aby veřejný zadavatel řádně uvážil použití vyjednávacího řízení bez předchozího zveřejnění oznámení o zakázce.
(33)
Aby bylo cílů programu Copernicus dosaženo na udržitelném základě, je nutné koordinovat činnosti partnerů, kteří jsou do něj zapojeni, a navrhnout, vytvořit a provozovat kapacitu pro služby a pozorování Země, která bude splňovat nároky uživatelů. V této souvislosti by měl být Komisi nápomocen při koordinaci příspěvků Unie, členských států a mezivládních organizací, jakož i soukromého sektoru do programu Copernicus výbor (dále jen „výbor pro program Copernicus“), přičemž se maximálně využije stávajících kapacit a určí se nedostatky, jež je třeba na úrovni Unie řešit. Výbor pro program Copernicus by měl Komisi rovněž pomáhat při sledování, zda je Copernicus prováděn konzistentně. V zájmu řádné veřejné správy, která vyžaduje, aby byla zaručena jednotnost řízení programu Copernicus, rychlejší přijímání rozhodnutí a rovný přístup k informacím, by zástupci subjektů pověřených úkoly spojenými s plněním rozpočtu měli mít možnost podílet se na činnostech výboru pro program Copernicus jako pozorovatelé. Ze stejných důvodů by se na pracích výboru Copernicus pro program, s výhradou bezpečnostních omezení a v souladu s ustanoveními takové dohody, mohli podílet i zástupci třetích zemí nebo mezinárodních organizací, které uzavřely mezinárodní dohodu s Unií. Tito zástupci by neměli být oprávněni podílet se na hlasování výboru pro program Copernicus.
(34)
Činnost subjektů, kterým Komise svěřila úkoly spojené s prováděním, by také měla být měřena na základě výkonnostních ukazatelů. To by poskytlo Evropskému parlamentu a Radě informaci o pokroku činností v rámci programu Copernicus a o provádění programu Copernicus.
(35)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1159/2013 (9) stanovilo registrační a licenční podmínky pro uživatele GMES a určilo kritéria pro omezení přístupu ke zvláštním datům GMES a informacím služeb GMES.
(36)
Data a informace získané v rámci programu Copernicus by měly být za odpovídajících podmínek a omezení plně, volně a bezplatně zpřístupněny s cílem podpořit jejich využívání a sdílení a posílit evropský trh v oblasti pozorování Země, zejména navazující odvětví, a tím umožnit růst a vytváření pracovních míst.
(37)
Komise by měla spolupracovat s poskytovateli dat na tom, aby byly uzavřeny dohody o licenčních podmínkách pro data třetí strany s cílem usnadnit jejich využívání v rámci programu Copernicus v souladu s tímto nařízením a příslušnými právy třetí strany.
(38)
Je třeba zohlednit práva na přístup k datům z družice Sentinel programu Copernicus udělená v rámci kosmické složky programu GMES, jak je dne 24. září 2013 schválila programová rada agentury ESA pro pozorování Země.
(39)
Vzhledem k tomu, že program Copernicus je civilním programem pod civilní kontrolou, mělo by mít prioritu získávání dat a vytváření informací, včetně obrazových souborů ve vysokém rozlišení, jež nepředstavují riziko nebo hrozbu pro bezpečnost Unie nebo jejích členských států. Protože však některá data z programu Copernicus a informace z programu Copernicus mohou vyžadovat ochranu, měli by všichni účastníci programu Copernicus v zájmu zajištění bezpečného šíření takových informací v oblasti působnosti tohoto nařízení zajistit stejný stupeň ochrany utajovaných informací EU, jaký je zajištěn bezpečnostními pravidly stanovenými v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (10) a bezpečnostními pravidly Rady stanovenými v přílohách rozhodnutí Rady 2013/488/EU (11).
(40)
Jelikož některá data z programu Copernicus a informace z programu Copernicus, včetně obrazových dat vysokého rozlišení, mohou mít dopad na bezpečnost Unie nebo jejích členských států, měla by být Rada v řádně odůvodněných případech oprávněna k přijetí opatření, jimiž bude rizikům či hrozbám pro bezpečnost Unie nebo jejích členských států zamezeno.
(41)
Unie by měla být vlastníkem veškerého hmotného a nehmotného majetku vytvořeného nebo vyvinutého v rámci programu Copernicus. Za účelem plného respektování veškerých základních práv týkajících se vlastnictví je třeba uzavřít s existujícími vlastníky nezbytná ujednání. Mělo by být zřejmé, že ustanovení týkající se vlastnictví nehmotného majetku stanovená v tomto nařízení se nevztahují na nehmotná práva, která nejsou v rámci příslušných vnitrostátních předpisů převoditelná. Tímto vlastnictvím Unie by neměla být dotčena možnost, aby Unie v souladu s tímto nařízením a v případech, kdy je to na základě posouzení jednotlivých případů považováno za vhodné, tento majetek zpřístupnila třetím stranám nebo ho zcizila. Unii by mělo být zejména umožněno převést vlastnictví nebo licenci k právům duševního vlastnictví, která vyplynou z činností vykonaných v rámci programu Copernicus, a umožnit tak následným uživatelům, aby ve velké míře využívali služeb programu Copernicus.
(42)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny během celého výdajového cyklu pomocí přiměřených opatření, jež zahrnují prevenci, zjišťování a vyšetřování nesrovnalostí, vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků a případně i správní a finanční sankce podle finančního nařízení.
(43)
S ohledem komplexnost programu Copernicus by Komisi měli být nápomocni nezávislí odborníci z široké škály zúčastněných stran, zejména včetně odborníků navržených členskými státy pro oblast bezpečnostních otázek, zástupců příslušných vnitrostátních subjektů odpovědných za činnosti týkající se vesmíru a uživatelů programu Copernicus, aby Komisi poskytovali nezbytné technické a vědecké poznatky a poskytovali jí interdisciplinární a meziodvětvovou perspektivu, s ohledem na příslušné existující iniciativy na úrovni Unie i na vnitrostátní a regionální úrovni.
(44)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení, pokud jde o přijímání ročního pracovního programu, technických specifikací pro složku služeb a kosmickou složku, bezpečnostní aspekty a opatření na podporu sbližování členských států při používání dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus a jejich přístupu k technologiím a vývoji v oblasti pozorování Země, by prováděcí pravomoci měly být svěřeny Komisi. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(45)
Vzhledem k tomu, že program Copernicus vychází z potřeb uživatelů, vyžaduje trvalé a účinné zapojení uživatelů, zejména pokud jde o definování a vyhodnocování požadavků kladených na služby. V zájmu zvýšení hodnoty pro uživatele by měly být informace od nich aktivně získávány prostřednictvím pravidelných konzultací s koncovými uživateli z veřejného i soukromého sektoru. Za tímto účelem je třeba zřídit pracovní skupinu („fórum uživatelů“), která bude výboru pro program Copernicus nápomocna při určování požadavků uživatelů, ověřování souladu služeb a koordinaci uživatelů z veřejného sektoru.
(46)
Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), pokud jde o požadavky na data nezbytná pro vývoj provozních služeb, o podmínky a postupy týkající se přístupu k datům z programu Copernicus a informacím z programu Copernicus, jejich registrace a používání, o specifická technická kritéria nutná pro zamezení narušení dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus a kritéria pro omezení získávání nebo šíření těchto dat nebo informací v důsledku kolidujících práv. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci příprav vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(47)
Činnosti financované v rámci tohoto nařízení by měly být sledovány a hodnoceny, aby bylo možné je upravovat a rozvíjet. V hodnocení by se měly posuzovat zejména dopady datové a informační politiky z programu Copernicus a informací z programu Copernicus na zúčastněné strany a navazující uživatele, jakož i vliv na podniky a na státní i soukromé investice do infrastruktur pro pozorování Země. Hodnocení by se mělo zaměřit také na možnost budoucího zapojení příslušných evropských agentur, například Agentury pro evropský GNSS (GSA). V zájmu maximálního využití výsledků a zhodnocení poznatků a odborných znalostí získaných v průběhu prováděcích fází programu Copernicus je třeba posoudit nové organizační modely pro budoucí plánování, a zajistit tak dlouhodobý hospodářský závazek.
(48)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zřízení programu Copernicus, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, neboť tento program bude také zahrnovat celoevropskou kapacitu a bude záviset na koordinovaném poskytování služeb v členských státech, které je třeba koordinovat na úrovni Unie, ale spíše jej z důvodu rozsahu činnosti může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(49)
Toto nařízení stanoví finanční krytí, které představuje pro Evropský parlament a Radu během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (13).
(50)
Je vhodné uvést dobu financování podle tohoto nařízení do souladu s dobou financování podle nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013. Proto by se toto nařízení mělo použít ode dne 1. ledna 2014.
(51)
Je proto rovněž nutné zrušit nařízení (EU) č. 911/2010, aby bylo možné stanovit vhodný rámec pro řízení a financování a zajistit plnou funkčnost programu Copernicus. Veškerá opatření přijatá na základě nařízení (EU) č. 911/2010 by měla zůstat v platnosti za účelem zajištění jejich kontinuity,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ A FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádí program Copernicus, program Unie pro pozorování a monitorování Země (dále jen „program Copernicus“), a stanoví se pravidla pro jeho provádění.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Program Copernicus je civilním programem, který vychází z uživatelských potřeb, podléhá civilní kontrole, využívá stávající vnitrostátní a evropské kapacity a rovněž zajišťuje návaznost na činnosti dosažené v rámci Globálního monitoringu životního prostředí a bezpečnosti.
2. Program Copernicus zahrnuje tyto složky:
a)
složku služeb zajišťující přístup k informacím v těchto oblastech: monitorování atmosféry, monitorování mořského prostředí, monitorování území, změna klimatu, krizové řízení a bezpečnost;
b)
kosmickou složku zajišťující udržitelná pozorování z vesmíru pro oblasti služeb uvedené v písmenu a);
c)
složku in situ, která prostřednictvím instalací umístěných ve vzduchu, v moři a na zemi zajišťuje koordinovaný přístup k pozorování pro oblasti služeb uvedené v písmenu a).
3. Mezi složkami uvedenými v odstavci 2 se zřídí vhodná propojení a rozhraní.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumějí:
1)
„zvláštními misemi“ vesmírné mise na pozorování Země určené pro použití a provozování v rámci programu Copernicus, zejména mise Sentinel;
2)
„přispěvatelskými misemi“ vesmírné mise na pozorování Země poskytující do programu Copernicus data, která doplňují data ze zvláštních misí;
3)
„daty ze zvláštních misí“ data ze zvláštních misí získaná při pozorování Země z vesmíru určená pro použití v rámci programu Copernicus;
4)
„daty z přispěvatelských misí“ data z přispěvatelských misí získaná při pozorování Země z vesmíru licencovaná či poskytnutá pro použití v rámci programu Copernicus;
5)
„daty in situ“ data z pozorování získaná z čidel umístěných na zemi, v moři či ve vzduchu, jakož i odkazy a přidružená data licencovaná či poskytnutá pro použití v rámci programu Copernicus;
6)
„daty a informacemi třetí strany“ data a informace vytvořené mimo oblast působnosti programu Copernicus, které jsou nezbytné pro uskutečnění jeho cílů;
7)
„daty z programu Copernicus“ data ze zvláštních misí, data z přispěvatelských misí a data in situ;
8)
„informacemi z programu Copernicus“ informace získané ze služeb programu Copernicus uvedených v čl. 5 odst. 1 v návaznosti na zpracování či modelování dat z programu Copernicus;
9)
„uživateli programu Copernicus“:
a)
hlavní uživatelé programu Copernicus: orgány a instituce Unie, evropské, vnitrostátní, regionální či místní orgány pověřené vymezením, prováděním, prosazováním či monitorováním veřejné služby nebo politiky v oblastech uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. a);
b)
uživatelé v oblasti výzkumu: vysoké školy či jakékoli jiné výzkumné a vzdělávací organizace;
c)
komerční a soukromí uživatelé;
d)
charitativní organizace, nevládní organizace a mezinárodní organizace.
Článek 4
Cíle
1. Program Copernicus přispívá k těmto obecným cílům:
a)
monitorování Země s cílem podpořit ochranu životního prostředí a úsilí v oblasti civilní ochrany a civilní bezpečnosti;
b)
maximalizace socioekonomických přínosů a z toho plynoucí podpora strategie Evropa 2020 a jejích cílů inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění prosazováním využívání pozorování Země v aplikacích a službách;
c)
podpora rozvoje konkurenceschopného evropského kosmického průmyslu a odvětví služeb a maximalizace příležitostí pro evropské podniky vyvíjet a poskytovat inovativní systémy pozorování Země a inovativní služby v této oblasti;
d)
zajištění autonomního přístupu ke znalostem z oblasti životního prostředí a klíčovým technologiím pro pozorování Země a geoinformačních služeb, díky čemuž se Evropa bude moci nezávisle rozhodovat a jednat;
e)
podpora evropských politik a přispívání k těmto politikám, jakož i podpora globálních iniciativ, jako je například GEOSS.
2. Za účelem dosažení obecných cílů uvedených v odstavci 1 sleduje program Copernicus tyto specifické cíle:
a)
na dlouhodobém a udržitelném základě poskytovat uživatelům programu Copernicus přesná a spolehlivá data a informace, které umožňují služby uvedené v čl. 5 odst. 1 a vyhovují požadavkům hlavních uživatelů programu Copernicus;
b)
poskytovat udržitelný a spolehlivý přístup k datům a informacím získaným na základě pozorování z vesmíru prováděného na základě autonomní kapacity Evropy pro pozorování Země, jež splňuje jednotné technické specifikace a buduje na stávajícím evropském a vnitrostátním vybavení a schopnostech Evropy, které v případě potřeby doplňuje;
c)
poskytovat udržitelný a spolehlivý přístup k datům in situ založený zejména na stávajících kapacitách provozovaných na evropské i vnitrostátní úrovni a na globálních systémech a sítích pro pozorování.
3. Dosahování cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 bude poměřováno těmito ukazateli výsledků:
a)
daty z programu Copernicus a informacemi z programu Copernicus zpřístupněnými v souladu s příslušnými požadavky na úrovni služeb v oblasti životního prostředí, civilní ochrany a civilní bezpečnosti;
b)
zvýšenou poptávkou po datech z programu Copernicus a informacích z programu Copernicus, která se měří sledováním vývoje počtu uživatelů, objemu využitých dat a informací s přidanou hodnotou, zvýšeného počtu navazujících služeb a rozšiřování distribuce ve všech členských státech i v Unii;
c)
využíváním dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus v orgánech a institucích Unie, mezinárodních organizacích, evropských, regionálních či místních orgánech, a to i mírou využití dat uživateli a jejich spokojenosti a množstvím přínosů, které poskytují evropské společnosti;
d)
pronikáním na trh, mimo jiné rozšiřováním stávajících trhů a vytvářením trhů nových a konkurenceschopností evropských navazujících subjektů;
e)
trvalou dostupností dat z programu Copernicus podporujících služby tohoto programu.
Článek 5
Složka služeb programu Copernicus
1. Složka služeb programu Copernicus zahrnuje tyto služby:
a)
službu monitorování atmosféry, která zajišťuje informace o kvalitě ovzduší v evropském měřítku a o chemickém složení atmosféry v celosvětovém měřítku. Poskytuje obzvláště informace pro systémy monitorování kvality ovzduší provozované od místní po celostátní úroveň a měla by přispívat k monitorování klimatických proměnných složení atmosféry, pokud možno včetně interakce s lesním nadrostem;
b)
službu monitorování mořského prostředí, která poskytuje informace o stavu a dynamice fyzických ekosystémů oceánů a moří pro oblast světového oceánu i evropských regionálních mořských oblastí, na podporu námořní bezpečnosti, přispívá k monitorování odpadních toků, mořského prostředí, pobřežních a polárních regionů a mořských zdrojů, jakož i k meteorologickým předpovědím a monitorování změny klimatu;
c)
službu monitorování území, která poskytuje informace o využívání půdy, krajinném pokryvu, kryosféře, změně klimatu a biogeofyzikálních proměnných včetně jejich dynamiky, na podporu environmentálního monitorování biologické rozmanitosti, půdy, vnitrozemských i pobřežních vod, lesů a vegetace a přírodních zdrojů od celosvětové po místní úroveň, jakož i na celkovou podporu provádění politik v oblasti životního prostředí, zemědělství, rozvoje, energetiky, územního plánování, infrastruktury a dopravy;
d)
službu v oblasti změny klimatu, která poskytuje informace ke zvýšení znalostní základny na podporu politik v oblasti přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování. Přispívá zejména k poskytování základních klimatických proměnných, klimatických analýz, předpovědí a ukazatelů v časovém a prostorovém měřítku, které se týkají strategií přizpůsobení a zmírňování dopadů pro různé oblasti odvětvových a společenských přínosů v rámci Unie;
e)
službu pro podporu krizového řízení, která poskytuje informace pro reakci v případě různých druhů katastrof, včetně nebezpečí způsobených počasím, geofyzikálních nebezpečí, úmyslných či neúmyslných katastrof způsobených člověkem a jiných humanitárních katastrof, jakož i pro prevenci, připravenost, reakci a obnovu činnosti;
f)
bezpečnostní službu, která poskytuje informace na podporu řešení problémů, jimž Evropa čelí v oblasti civilní bezpečnosti, čímž zlepšuje předcházení krizím, připravenost a schopnost reakce, zejména při kontrole hranic a dohledu nad mořským prostředím, ale též na podporu vnější činnosti Unie, aniž by byla dotčena ujednání o spolupráci, jež mohou být uzavřena mezi Komisí a různými subjekty společné zahraniční a bezpečnostní politiky, zejména Satelitním střediskem Evropské unie.
2. Služby uvedené v odstavci 1 musí být poskytovány s ohledem na zásadu subsidiarity a proporcionality, nákladově efektivním způsobem a podle okolností decentralizovaně, aby se tak na evropské úrovni propojily data z vesmíru, data in situ i referenční data a kapacity, které v členských státech již existují, čímž se zabrání jejich zdvojování. Nová data, která zdvojují stávající zdroje, se nepořizují, ledaže je využití stávajících nebo zdokonalitelných souborů dat technicky neproveditelné, nákladově neefektivní nebo nemožné provést včas.
V rámci služeb se provádí přísné systémy kontroly kvality a poskytují se informace o úrovni služeb, včetně dostupnosti, spolehlivosti, kvality a včasnosti.
3. Za účelem zajištění rozvoje služeb uvedených v odstavci 1 a jejich využití ve veřejném sektoru se rovněž uskuteční tyto činnosti:
a)
rozvojové činnosti zaměřené na zlepšení kvality a výkonnosti služeb, včetně jejich vývoje a přizpůsobování, na odstraňování nebo zmírňování provozních rizik, jakož i na využívání součinnosti se souvisejícími činnostmi, například v rámci programu Horizont 2020;
b)
podpůrné činnosti, které spočívají v opatřeních na podporu využívání dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus:
i)
veřejnými orgány pověřenými vymezením, prováděním, prosazováním či monitorováním veřejných služeb nebo politiky v oblastech uvedených v odstavci 1. Patří sem i budování kapacit a vytváření standardních postupů a nástrojů za účelem začlenění dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus do pracovních procesů uživatelů,
ii)
ostatními uživateli a navazujícími aplikacemi. Patří sem i informační, vzdělávací a osvětové činnosti.
Článek 6
Kosmická složka programu Copernicus
1. Kosmická složka programu Copernicus zahrnuje pozorování z vesmíru a slouží především službám uvedeným v čl. 5 odst. 1.
2. Kosmická složka programu Copernicus sestává ze zvláštních misí a dat z přispěvatelských misí a zahrnuje tyto činnosti:
a)
pozorování z vesmíru, včetně:
i)
dokončení, údržby a provozu zvláštních misí, včetně stanovení úkolů pro družice, sledování a kontroly družic, přijímání, zpracování, archivace a šíření dat, nepřetržité kalibrace a validace,
ii)
poskytování dat in situ pro kalibraci a validaci pozorování v rámci zvláštních misí,
iii)
poskytování, archivace a šíření dat z přispěvatelských misí, která doplňují data ze zvláštních misí;
b)
činnosti v reakci na vyvíjející se potřeby uživatelů, včetně:
i)
zjišťování nedostatků při pozorování a specifikace nových zvláštních misí na základě požadavků uživatelů,
ii)
vývoje zaměřeného na modernizaci a doplňování zvláštních misí, včetně projektování a získávání nových prvků související kosmické infrastruktury;
c)
ochranu družic proti riziku srážky při zohlednění rámce Unie pro podporu pozorování a sledování vesmíru;
d)
bezpečné vyřazení družic z provozu na konci jejich životnosti.
Článek 7
Složka in situ v rámci programu Copernicus
1. Složka in situ v rámci programu Copernicus poskytuje přístup k datům in situ, která slouží především službám programu Copernicus uvedeným v čl. 5 odst. 1.
Zahrnuje tyto činnosti:
a)
poskytování dat in situ provozním službám, včetně dat in situ třetích stran na mezinárodní úrovni, a to na základě stávajících kapacit;
b)
koordinaci a harmonizaci shromažďování a poskytování dat in situ;
c)
technickou pomoc Komisi týkající se požadavků služeb na data in situ získaná pozorováním;
d)
spolupráci s provozovateli in situ za účelem podpory soudržnosti vývojových činností souvisejících s infrastrukturou a sítí pro pozorování in situ;
e)
zjišťování nedostatků při pozorování in situ, které nelze odstranit stávající infrastrukturou ani sítěmi, a to i na celosvětové úrovni, a řešení těchto nedostatků s ohledem na zásadu subsidiarity.
2. Data in situ se v rámci programu Copernicus využívají v souladu s příslušnými právy třetích stran, včetně práv členských států, a s příslušnými omezeními týkajícími se používání či redistribuce.
3. V souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) finančního nařízení může Komise činnostmi složky in situ částečně nebo plně pověřit provozovatele služeb uvedené v čl. 11 odst. 1 tohoto nařízení nebo, je-li požadována celková koordinace, Evropskou agenturu pro životní prostředí.
Článek 8
Finanční krytí
1. Finanční krytí na provádění činností podle článků 5, 6 a 7 činí 4 291,48 milionů EUR v běžných cenách pro období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Částka uvedená v odstavci 1 se rozdělí na tyto kategorie výdajů v běžných cenách:
a)
na činnosti uvedené v článcích 5 a 7 se přidělí 897,415 milionů EUR;
b)
na činnosti uvedené v článku 6 se přidělí 3 394,065 milionů EUR, přičemž maximální částka na činnosti uvedené v čl. 6 odst. 2 písm. c) činí 26,5 milionů EUR.
3. Komise může prostředky z jedné kategorie výdajů, jak jsou uvedeny v odst. 2 písm. a) a b), přesunout do druhé kategorie, a to až do výše 10 % částky uvedené v odstavci 1. V případě, že přesunované částky ve svém úhrnu přesáhnou 10 % částky uvedené v odstavci 1, Komise poradním postupem podle čl. 30 odst. 3 konzultuje výbor pro program Copernicus.
4. Úrokové výnosy z předběžného financování, které bylo poskytnuto subjektům pověřeným nepřímým plněním rozpočtu, se přidělí na činnosti, na které se vztahuje pověřovací dohoda nebo smlouva uzavřená mezi Komisí a dotčeným subjektem. Subjekty pověřené nepřímým plněním rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení otevřou účty, které umožní identifikovat prostředky a odpovídající úroky.
5. Roční rozpočtové prostředky schvaluje každoročně Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce. Rozpočtové závazky na činnosti trvající déle než jeden rozpočtový rok mohou být rozděleny na roční splátky v průběhu několika let.
6. Z přídělu finančních prostředků na program Copernicus lze rovněž hradit výdaje související s činnostmi v rámci přípravy, sledování, kontroly, auditu a hodnocení, které jsou vyžadovány přímo pro řízení programu Copernicus a dosahování jeho cílů, včetně výdajů na studie, schůze, informační a komunikační činnosti, jakož i výdaje na sítě informačních technologií zaměřené na zpracování informací a výměnu dat.
7. Komise může prováděním programu Copernicus pověřit subjekty uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) finančního nařízení. Je-li rozpočet programu Copernicus plněn s využitím nepřímého řízení podle čl. 10 odst. 3 nebo čl. 11 odst. 1, uplatní se v míře umožněné článkem 60 finančního nařízení pravidla subjektů pověřených úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu, která upravují zadávání veřejných zakázek. V příslušných pověřovacích dohodách se vymezí konkrétní úpravy nezbytné s ohledem na tato pravidla, jakož i ujednání pro prodloužení platnosti stávajících smluv.
KAPITOLA II
SPRÁVA PROGRAMU COPERNICUS
Článek 9
Úloha Komise
1. Komise nese celkovou odpovědnost za program Copernicus a za koordinaci mezi jeho různými složkami. Spravuje finanční prostředky přidělené podle tohoto nařízení a dohlíží na provádění programu Copernicus, a to i pokud jde o stanovení priorit, zapojení uživatelů, náklady, harmonogram, průběh plnění a zadávání zakázek.
2. Komise jménem Unie a v oblasti její působnosti řídí vztahy se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi a zajišťuje koordinaci programu Copernicus s činnostmi na vnitrostátní úrovni, na úrovni Unie i na mezinárodní úrovni.
3. Komise usnadňuje koordinované příspěvky členských států se zaměřením na operativní poskytování služeb a dlouhodobou dostupnost nezbytných dat z pozorování.
4. Komise podporuje odpovídající rozvoj služeb programu Copernicus a zajišťuje doplňkovost, soudržnost a propojení programu Copernicus s dalšími příslušnými politikami, nástroji, programy a činnostmi Unie s cílem zajistit, že tyto politiky, nástroje, programy a činnosti budou ze služeb programu Copernicus těžit.
5. Komise podporuje vytváření dlouhodobého stabilního investičního prostředí a při rozhodování o změnách produktů datových služeb programu Copernicus a informačních služeb programu Copernicus spadajících do působnosti tohoto nařízení vede konzultace se zúčastněnými stranami.
6. Komise zajistí, aby veškeré subjekty pověřené prováděním úkolů poskytovaly své služby všem členským státům.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 31, pokud jde o stanovení požadavků na data za účelem vývoje složky služeb programu Copernicus podle čl. 5 odst. 1.
8. Komise přijme prováděcí akty přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 4, pokud jde o:
a)
technické specifikace pro složku služeb programu Copernicus podle čl. 5 odst. 1, pokud je o provádění této složky;
b)
technické specifikace pro kosmickou složku programu Copernicus podle článku 6, pokud jde o provádění této složky a její rozvoj na základě požadavků uživatelů.
9. Komise poskytne včas členským státům a Evropskému parlamentu veškeré příslušné informace týkající se programu Copernicus, zejména pokud jde o řízení rizik, celkové náklady, roční náklady na provoz každého významného prvku infrastruktury programu Copernicus, harmonogram, průběh plnění, zadávání zakázek a posouzení správy práv duševního vlastnictví.
Článek 10
Úloha Evropské kosmické agentury
1. Komise uzavře s agenturou ESA pověřovací dohodu, kterou ji pověří těmito úkoly:
a)
zajišťováním technické koordinace kosmické složky programu Copernicus;
b)
za koordinace Komise definováním celkové systémové architektury kosmické složky programu Copernicus a jejího rozvoje na základě uživatelských požadavků;
c)
spravováním přidělených finančních prostředků;
d)
zajištěním monitorovacích a kontrolních postupů;
e)
vyvíjením nových zvláštních misí;
f)
zajišťováním opakujících se zvláštních misí;
g)
provozováním zvláštních misí, s výjimkou misí provozovaných organizací EUMETSAT podle odstavce 2 tohoto článku;
h)
koordinací režimu přístupu služeb programu Copernicus k datům z přispěvatelských misí;
i)
zajišťováním přístupových práv a vyjednáváním podmínek používání dat z komerčních družic, jež jsou požadována službami programu Copernicus podle čl. 5 odst. 1.
2. Komise uzavře pověřovací dohodu s organizací EUMETSAT, kterou jí v souladu s jejím mandátem a odbornou úrovní svěří odpovědnost provozovat zvláštní mise a poskytovat přístup k datům z přispěvatelských misí.
3. Pověřovací dohody s agenturou ESA a organizací EUMETSAT se uzavřou na základě rozhodnutí o pověření přijatém Komisí v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) finančního nařízení.
4. V souladu s článkem 60 finančního nařízení jednají agentura ESA a organizace EUMETSAT ve vhodných případech jako veřejní zadavatelé s pravomocí přijímat rozhodnutí týkající se provádění a koordinace úkolů v oblasti zadávání zakázek, jež jim byly svěřeny.
5. Je-li to nezbytné pro provádění úkolů a plnění rozpočtu, které jsou předmětem pověření, stanoví pověřovací dohody obecné podmínky pro správu finančních prostředků, jež jsou agentuře ESA a organizaci EUMETSAT svěřeny, a případně zohlední dlouhodobý scénář ESA. Stanoví zejména činnosti, které mají být provedeny v souvislosti s vývojem, zadáváním zakázek a provozem kosmické složky programu Copernicus, s tím spojeným financováním, řídicími postupy a opatřeními pro sledování a kontrolu, opatřeními použitelnými v případě nedostatečného plnění smluv z hlediska nákladů, harmonogramu, průběhu plnění a zadávání zakázek, jakož i s pravidly pro úpravu vlastnictví veškerých hmotných i nehmotných aktiv.
6. Opatření pro sledování a kontrolu stanoví zejména systém předběžného odhadu nákladů, systematické informování Komise o nákladech a harmonogramu a v případě nesrovnalostí mezi předpokládaným rozpočtem, průběhem plnění a harmonogramem též nápravná opatření, která zajistí provedení činností v mezích přiděleného rozpočtu.
7. Výbor pro program Copernicus je ve věci rozhodnutí o pověření uvedeném v odstavci 3 tohoto článku konzultován poradním postupem podle čl. 30 odst. 3. Výbor pro program Copernicus je s předstihem informován o pověřovacích dohodách, jež mají být uzavřeny mezi Unií, zastoupenou Komisí, a agenturou ESA a organizací EUMETSAT.
8. Komise informuje výbor pro program Copernicus o výsledcích hodnocení zadávacích řízení a smluv, které má agentura ESA a organizace EUMETSAT uzavřít se subjekty soukromého sektoru, včetně informací o subdodávkách.
Článek 11
Provozovatelé služeb
1. Je-li to řádně odůvodněno zvláštní povahou činnosti a stávající specifickou odbornou úrovní, mandátem a provozními a řídícími kapacitami, může Komise prostřednictvím pověřovacích dohod či smluvních ujednání pověřit prováděním úkolů spojených se složkou služeb mimo jiné tyto subjekty:
a)
Evropskou agenturu pro životní prostředí (EEA);
b)
Evropskou agenturu pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (FRONTEX);
c)
Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost (EMSA);
d)
Satelitní středisko Evropské unie (SATCEN);
e)
Evropské středisko pro střednědobé předpovědi počasí (ECMWF);
f)
další příslušné evropské agentury, sdružení či konsorcia vnitrostátních institucí.
Pověřovací dohody s provozovateli služeb se uzavřou na základě rozhodnutí o pověření přijatého Komisí v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) finančního nařízení.
2. Při výběru subjektů uvedených v odstavci 1 se řádně zohlední nákladová efektivnost svěření těchto úkolů a dopad na správní strukturu daných subjektů a na jejich finanční a lidské zdroje.
3. Výbor pro program Copernicus je ve věci rozhodnutí o pověření uvedeného v odstavci 1 tohoto článku konzultován poradním postupem podle čl. 30 odst. 3. Výbor je s předstihem informován o pověřovacích dohodách, jež mají být uzavřeny mezi Unií, zastoupenou Komisí, a provozovateli služeb.
Článek 12
Pracovní program Komise
1. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu pro program Copernicus roční pracovní program podle článku 84 finančního nařízení.
2. Roční pracovní program obsahuje plán provádění s podrobným popisem činností týkajících se složek programu Copernicus uvedených v článcích 5, 6 a 7, má perspektivní povahu a zohledňuje vyvíjející se potřeby uživatelů a technický rozvoj.
3. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 4 tohoto nařízení.
Článek 13
Spolupráce s členskými státy
1. Komise spolupracuje s členskými státy s cílem zlepšit vzájemnou výměnu dat a informací a posílit rozvoj distribuce dat na regionální a místní úrovni. Komise usiluje o zajištění toho, aby měl program Copernicus požadovaná data a informace k dispozici. Přispěvatelské mise, infrastruktury služeb a infrastruktury in situ členských států představují zásadní příspěvek do programu Copernicus.
2. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout opatření na podporu používání dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus členskými státy a na podporu jejich přístupu k technologii a rozvoji v oblasti pozorování Země. Taková opatření nesmějí narušit volnou hospodářskou soutěž. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 4.
KAPITOLA III
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
ODDÍL I
Obecná ustanovení týkající se zadávání veřejných zakázek
Článek 14
Obecné zásady
Aniž je dotčen čl. 8 odst. 7 a opatření požadovaná pro ochranu základních zájmů v oblasti bezpečnosti Unie nebo veřejné bezpečnosti nebo pro zajištění souladu s požadavky Unie na kontrolu vývozu, použije se na program Copernicus finanční nařízení, zejména otevřený přístup a spravedlivá hospodářská soutěž v rámci celého průmyslového dodavatelského řetězce, zadávací řízení na základě poskytování transparentních a včasných informací, jasné sdělování platných pravidel pro zadávání zakázek, kritérií pro výběr a kritérií pro zadání a jakýchkoliv dalších důležitých informací umožňujících vytvořit rovné podmínky pro všechny potenciální zájemce.
Článek 15
Specifické cíle
Veřejní zadavatelé sledují při zadávání zakázek ve svých zadávacích řízeních tyto cíle:
a)
podporovat co nejrozsáhlejší a nejotevřenější účast všech hospodářských subjektů v celé Unii, zejména nových účastníků a malých a středních podniků, mimo jiné prostřednictvím podpory využívání subdodávek ze strany uchazečů;
b)
zabránit možnému zneužití dominantního postavení a závislosti na jednom dodavateli;
c)
využít předchozích investic veřejného sektoru a získaných zkušeností, jakož i odborných zkušeností a způsobilostí v oblasti průmyslu, a zároveň zajistit, aby byla v zadávacích řízeních dodržována pravidla hospodářské soutěže;
d)
ve vhodných případech usilovat o zajištění více zdrojů s cílem zabezpečit lepší celkovou kontrolu programu Copernicus, jeho nákladů a harmonogramu;
e)
ve vhodných případech zohlednit celkové náklady za celé užitné období daného zadávaného produktu, služby nebo práce.
ODDÍL II
Zvláštní ustanovení vztahující se na zadávání veřejných zakázek
Článek 16
Zavedení rovných podmínek hospodářské soutěže
Veřejný zadavatel je povinen učinit příslušná opatření, která zajistí spravedlivé podmínky hospodářské soutěže v případě, že předchozí účast určitého hospodářského subjektu na činnostech souvisejících s předmětem výzvy k podávání nabídek:
a)
může tomuto hospodářskému subjektu přinést značné výhody ve smyslu výsadních informací, a může tudíž vést k obavám ohledně dodržování zásad rovného zacházení, nebo
b)
ovlivňuje běžné podmínky hospodářské soutěže nebo nestrannost a objektivitu zadávání či plnění zakázek.
Tato opatření nesmějí narušovat hospodářskou soutěž nebo ohrozit rovné zacházení nebo důvěrnost údajů shromážděných o podnicích, jejich obchodních vztazích a struktuře nákladů. Tato opatření musí v souvislosti s tím zohledňovat povahu a podmínky zakázky, která má být zadána.
Článek 17
Bezpečnost informací
Pokud se zakázky týkají utajovaných informací či takové informace vyžadují nebo obsahují, upřesní veřejný zadavatel v dokumentaci k zadávacímu řízení opatření a požadavky nezbytné k zajištění bezpečnosti těchto informací na požadované úrovni.
Článek 18
Spolehlivost dodávek
Veřejný zadavatel v dokumentaci k zadávacímu řízení upřesní požadavky související se spolehlivostí dodávek a poskytování služeb při plnění zakázky.
Článek 19
Zakázky rozdělené na podmíněné části
1. Veřejný zadavatel může zakázku zadat formou rozdělení na podmíněné části.
2. Zakázka rozdělená na podmíněné části se skládá z pevné části, ke které je stanoven rozpočtový závazek a z něj plynoucí pevný závazek zhotovit práce, uskutečnit dodávky nebo poskytnout služby dohodnuté pro tuto část, a z jedné nebo více částí, jež jsou podmíněny z hlediska rozpočtu i plnění. Specifické rysy zakázky rozdělené na podmíněné části jsou uvedeny v dokumentaci k zadávacímu řízení. Je zde vymezen zejména předmět zakázky, cena nebo podmínky jejího stanovení a podmínky zhotovení díla, uskutečnění dodávek a poskytování služeb v jednotlivých částech.
3. Poskytování pevné části musí být ucelené; totéž platí pro každou podmíněnou část s přihlédnutím k povinnostem v rámci dřívějších částí.
4. Plnění jednotlivých podmíněných částí podléhá souhlasu veřejného zadavatele, který své rozhodnutí zhotoviteli, dodavateli nebo poskytovateli sdělí v souladu se zakázkou. Je-li podmíněná část potvrzena se zpožděním nebo není-li potvrzena vůbec, může zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel v případě, že to zakázka umožňuje, za podmínek v ní stanovených, požadovat náhradu za prodlení nebo náhradu za nedodržení smlouvy.
5. Pokud veřejný zadavatel v určité části shledá, že práce, dodávky nebo služby sjednané pro tuto část nebyly dokončeny, může v případě, že to smlouva umožňuje, a za podmínek v ní stanovených, uplatnit nárok na náhradu škody a smlouvu ukončit.
Článek 20
Zakázky s nákladově stanovenou cenou
1. Veřejný zadavatel se může za podmínek stanovených v odstavci 2 v mezích maximálního cenového limitu rozhodnout pro zakázku se zcela nebo částečně nákladově stanovenou cenou.
Cenu, která má být za takovéto zakázky zaplacena, tvoří náhrada všech přímých nákladů, které zhotoviteli, dodavateli nebo poskytovateli vznikly při plnění zakázky, jako jsou výdaje za pracovní sílu, materiál, spotřební zboží, a využívání zařízení a infrastruktur nezbytných pro plnění zakázky. Tyto výdaje se navýší o paušální částku pokrývající nepřímé náklady a zisk, nebo o částku pokrývající nepřímé náklady a výkonnostní odměnu v závislosti na dosažení cílů, pokud jde o průběh plnění a harmonogram plnění.
2. Veřejný zadavatel se může pro zakázku se zcela nebo částečně nákladově stanovenou cenou rozhodnout, není-li objektivně možné přesně stanovit pevnou cenu a může-li přiměřeně prokázat, že pevná cena by byla z důvodu nejistot, jež jsou s plněním zakázky nutně spojeny, neobvykle vysoká, protože:
a)
zakázka se týká velmi složitých prvků nebo prvků vyžadujících novou technologii, a proto s sebou nese značná technická rizika;
b)
činnosti, které jsou předmětem zakázky, musí z provozních důvodů začít neprodleně, ačkoli není ještě možné stanovit pevnou a definitivní celkovou cenu, jelikož existují značná rizika nebo protože plnění zakázky je částečně závislé na plnění jiných zakázek.
3. Maximálním cenovým limitem zakázky se zcela nebo částečně nákladově stanovenou cenou je nejvyšší cena, která může být zaplacena. Tento limit lze překročit pouze ve výjimečných, náležitě odůvodněných případech a s předchozím souhlasem veřejného zadavatele.
4. V dokumentaci k zadávacímu řízení na zakázky se zcela nebo částečně nákladově stanovenou cenou je třeba upřesnit:
a)
typ zakázky, tedy zda se jedná o zakázku se zcela nebo částečně nákladově stanovenou cenou v mezích maximálního cenového limitu;
b)
v případě zakázky s částečně nákladově stanovenou cenou prvky zakázky, které jsou předmětem nákladově stanovené ceny;
c)
výši maximálního cenového limitu;
d)
kritéria pro zadání zakázky, která musí umožnit vyhodnocení věrohodnosti odhadovaného celkového rozpočtu, uhraditelných nákladů, mechanismů určování těchto nákladů a zisku uvedeného v nabídce, která se hodnotí;
e)
mechanismy navýšení uvedené v odstavci 1, které se mají použít u přímých nákladů;
f)
pravidla a postupy pro určení způsobilosti nákladů, které uchazeč v souvislosti s plněním zakázky odhaduje, při dodržení zásad uvedených v odstavci 5;
g)
účetní pravidla, která uchazeč musí dodržovat;
h)
v případě zakázky s částečně nákladově stanovenou cenou, která má být změněna na zakázku s pevnou a konečnou cenou, parametry platné pro takovou změnu.
5. Náklady, které zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel při plnění zakázky se zcela nebo částečně nákladově stanovenou cenou vynaložil, jsou způsobilé pouze v případě, že:
a)
jsou skutečně během doby trvání zakázky vynaloženy, s výjimkou nákladů na zařízení, infrastruktury a dlouhodobá nehmotná aktiva, která jsou pro plnění zakázky nezbytná a u kterých lze za způsobilé náklady považovat celou pořizovací cenu;
b)
jsou uvedeny v odhadovaném celkovém rozpočtu, který lze měnit prostřednictvím dodatků k původní zakázce;
c)
jsou pro plnění zakázky nezbytné;
d)
vyplývají z plnění zakázky a lze je plnění zakázky přičítat;
e)
jsou identifikovatelné, ověřitelné, zachycené v účetnictví zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele a stanoveny v souladu s účetními standardy uvedenými v dokumentaci k zadávacímu řízení a ve smlouvě o zakázce;
f)
splňují požadavky platných daňových a sociálních právních předpisů;
g)
neodchylují se od podmínek zakázky;
h)
jsou přiměřené, odůvodněné a splňují požadavky řádného finančního řízení, zejména požadavky hospodárnosti a efektivnosti.
Zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel odpovídá za své nákladové účetnictví a za vedení řádných účetních záznamů nebo jakýchkoli jiných dokumentů vyžadovaných za účelem doložení toho, že náklady, jejichž proplacení požaduje, jsou skutečné a v souladu se zásadami vymezenými v tomto článku. Náklady, které nemůže odůvodnit, jsou považovány za nezpůsobilé a jejich úhrada musí být zamítnuta.
6. Veřejný zadavatel je v zájmu zajištění řádného plnění zakázek s nákladově stanovenou cenou odpovědný za tyto úkoly:
a)
stanovení maximálního cenového limitu tak, aby byl co nejrealističtější a zároveň umožňoval flexibilitu nezbytnou pro zohlednění technických problémů;
b)
změnu zakázky s částečně nákladově stanovenou cenou na zakázku se zcela pevnou a konečnou cenou, jakmile je během plnění zakázky tuto pevnou a konečnou cenu možné stanovit. Určit za tím účelem parametry pro změnu zakázky uzavřené s nákladově stanovenou cenou na zakázku s pevnou a konečnou cenou;
c)
zavedení opatření pro dohled a kontrolu, která stanoví zejména systém pro předběžný odhad nákladů;
d)
určení vhodných zásad, nástrojů a postupů pro plnění zakázek, především pro určení a kontrolu způsobilosti nákladů zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele či jejich subdodavatelů v průběhu plnění zakázky a pro začlenění dodatků do zakázky;
e)
ověření toho, zda zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel a jejich subdodavatelé dodržují účetní standardy uvedené v zakázce a povinnost předložit účetní dokumenty poskytující věrný a poctivý obraz jejich účetnictví;
f)
zajištění toho, aby při plnění zakázky byla nepřetržitě sledována účinnost zásad, nástrojů a postupů uvedených v písmenu d).
Článek 21
Dodatky
Veřejný zadavatel a zhotovitelé, dodavatelé nebo poskytovatelé mohou zakázku pozměnit dodatkem, který však musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
nemění předmět zakázky;
b)
nenarušuje ekonomickou rovnováhu zakázky;
c)
nezavádí podmínky, které by v případě, že by byly obsaženy v původní zadávací dokumentaci k zakázce, umožnily přijmout jiné uchazeče, než kteří byli původně přijati, nebo jinou nabídku, než která byla původně přijata.
Článek 22
Subdodávky
1. Veřejný zadavatel uchazeče požádá, aby část zakázky zadal prostřednictvím zadávacího řízení na příslušných úrovních subdodávek společnostem, které nenáležejí do skupiny daného uchazeče, zejména novým účastníkům a malým a středním podnikům.
2. Veřejný zadavatel vyjádří požadovaný podíl subdodávek v rámci zakázky jako rozmezí od minimálního do maximálního procentního podílu. Zajistí, aby tyto podíly byly vyvážené k cíli a hodnotě zakázky s přihlédnutím k povaze dotčeného odvětví činnosti, a zejména ke zjištěnému stavu hospodářské soutěže a průmyslovému potenciálu.
3. Pokud uchazeč v nabídce uvede, že nemá v úmyslu zadat jakýkoliv podíl zakázky subdodavatelům nebo že podíl, který zamýšlí zadat ve formě subdodávek, je nižší než rozmezí uvedené v odstavci 2, uvede veřejnému zadavateli příslušné důvody. Veřejný zadavatel tyto informace předá Komisi.
4. Veřejný zadavatel může subdodavatele, které si zvolil zájemce ve fázi zadávacího řízení k hlavní zakázce nebo uchazeč pro její plnění, zamítnout. Zamítnutí lze odůvodnit pouze na základě kritérií pro výběr uchazečů o hlavní zakázku a musí být písemné.
KAPITOLA IV
POLITIKA V OBLASTI DAT A BEZPEČNOSTI
Článek 23
Politika v oblasti dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus
1. Politika v oblasti dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus pro opatření financovaná v rámci programu Copernicus podporuje cíle uvedené v článku 4 a tyto cíle:
a)
podpora využívání a sdílení dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus;
b)
posilování evropských trhů v oblasti pozorování Země, zejména navazujících odvětví, s cílem umožnit růst a tvorbu pracovních míst;
c)
přispívání k udržitelnosti a kontinuitě poskytování dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus;
d)
podpora evropských výzkumných, technologických a inovačních komunit.
2. Data ze zvláštních misí a informace z programu Copernicus jsou k dispozici prostřednictvím platforem programu Copernicus pro šíření informací, a to za předem stanovených technických podmínek, plně, volně a bezplatně, s výhradou těchto omezení:
a)
licenčních podmínek týkajících se dat a informací třetích stran;
b)
formátů, charakteristik a prostředků šíření;
c)
bezpečnostních zájmů a vnějších vztahů Unie nebo jejích členských států;
d)
rizik poruchy systému, který produkuje data a informace z programu Copernicus, z bezpečnostních nebo technických důvodů;
e)
zajištění spolehlivého přístupu k datům z programu Copernicus a informacím z programu Copernicus ze strany evropských uživatelů.
Článek 24
Podmínky a omezení přístupu k datům z programu Copernicus a informacím z programu Copernicus a jejich používání
1. Při respektování politik třetích stran v oblasti dat a informací, a aniž jsou dotčena pravidla a postupy vztahující se na kosmické infrastruktury a infrastruktury in situ, které jsou v pravomoci členských států nebo v pravomoci mezinárodních organizací, může Komise v souladu s článkem 31 přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o:
a)
podmínky a postupy související s přístupem k datům z programu Copernicus a informacím z programu Copernicus, a s jejich registrací a používáním, včetně prostředků šíření;
b)
konkrétní technická kritéria nezbytná k tomu, aby se zabránilo narušení dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus, včetně přednostního přístupu;
c)
kritéria a postupy pro omezení získávání nebo šíření dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus v důsledku kolidujících práv.
2. Při respektování politik třetích stran v oblasti dat a informací, a aniž jsou dotčena pravidla a postupy vztahující se na kosmické infrastruktury a infrastruktury in situ, které jsou v pravomoci členských států nebo v pravomoci mezinárodních organizací, může Komise přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 4 přijímat opatření, pokud jde o:
a)
technické specifikace pro předávání a používání dat ze zvláštních misí předávaných přijímacím stanicím nebo prostřednictvím specializovaných širokopásmových připojení (high bandwidth) stanicím, jež nejsou součástí programu Copernicus;
b)
technické specifikace pro archivaci dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus.
3. V souladu s tímto nařízením a platnými právy třetích stran stanoví Komise příslušné licenční podmínky a postupy pro data ze zvláštních misí a informace z programu Copernicus a předávání družicových dat přijímacím stanicím nebo prostřednictvím specializovaných širokopásmových připojení stanicím, jež nejsou součástí programu Copernicus.
Článek 25
Ochrana bezpečnostních zájmů
1. Komise vyhodnotí bezpečnostní rámec programu Copernicus, přičemž zohlední cíle uvedené v článku 4. Komise za tímto účelem posoudí, jaká bezpečnostní opatření je třeba vytvořit s cílem zamezit veškerým rizikům nebo hrozbám pro zájmy či bezpečnost Unie nebo jejích členských států, a zejména s cílem zajistit soulad se zásadami stanovenými v rozhodnutí 2001/844/ES a rozhodnutí 2013/488/EU.
2. Na základě hodnocení uvedeného v odstavci 1 Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví potřebné technické specifikace pro program Copernicus. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 4.
3. Pro účely vymezení technických specifikací bezpečnostního rámce podle odstavce 2 mohou být Komisi nápomocni nezávislí odborníci členských států.
4. Aniž je dotčen odstavec 2, přijme Rada opatření, která se použijí ve všech případech, kdy by mohly mít data a informace z programu Copernicus dopad na bezpečnost Unie nebo jejích členských států.
5. Dojde-li v rámci programu Copernicus k vytvoření utajovaných informací EU nebo k nakládání s takovými informacemi, všichni účastníci zajistí stejný stupeň ochrany, jaký je zajištěn pravidly stanovenými v rozhodnutí 2001/844/ES a v přílohách k rozhodnutí 2013/488/EU.
KAPITOLA V
RŮZNÉ
Článek 26
Mezinárodní spolupráce
1. Programu Copernicus se mohou na základě příslušných dohod účastnit tyto země nebo mezinárodní organizace:
a)
země Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou smluvními stranami Dohody o EHP v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o EHP;
b)
kandidátské země, jakož i potenciální kandidáti v souladu s příslušnými rámcovými dohodami nebo protokolem k dohodě o přidružení, který stanoví obecné zásady a podmínky pro účast těchto zemí v programech Unie;
c)
Švýcarská konfederace, ostatní třetí země neuvedené v písm. a) a b) a mezinárodní organizace v souladu s dohodami uzavřenými Unií s těmito třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi podle článku 218 Smlouvy o fungování EU, které stanoví podmínky a podrobná pravidla jejich účasti.
2. Země nebo mezinárodní organizace uvedené v odstavci 1 mohou na program Copernicus poskytovat finanční podporu nebo příspěvky ve formě věcného plnění. Tato finanční podpora a příspěvky se považují za vnější účelově vázané příjmy v souladu s čl. 21 odst. 2 finančního nařízení a jsou přípustné za podmínek stanovených ve smlouvě uzavřené s příslušnou třetí zemí nebo mezinárodní organizací.
3. Program Copernicus se může zabývat otázkami mezinárodní koordinace pozorovacích systémů a související výměnou dat s cílem posílit svůj globální rozměr a doplňkovost, přičemž zohlední stávající mezinárodní dohody a koordinační postupy.
Článek 27
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění činností financovaných v rámci programu Copernicus chráněny finanční zájmy Unie preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným vymáháním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě dokumentů a na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci programu Copernicus obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět šetření, včetně kontrol a inspekcí na místě, a to v souladu s předpisy a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (14) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (15) s cílem stanovit, zda v souvislosti s grantovou dohodou či rozhodnutím o udělení grantu nebo smlouvou, které jsou financovány v rámci programu Copernicus, nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání poškozujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o udělení grantu uzavřené v rámci provádění programu Copernicus obsahují ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a úřad OLAF k provádění těchto auditů a šetření v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 28
Vlastnictví
1. Unie je vlastníkem veškerých hmotných i nehmotných aktiv vytvořených nebo vyvinutých v rámci programu Copernicus. Za tímto účelem budou případně uzavírány dohody s třetími stranami týkajících se stávajících vlastnických práv.
2. Podmínky týkající se převodu vlastnictví na Unii jsou upraveny v dohodách uvedených v odstavci 1.
3. Komise prostřednictvím vhodného rámce zajistí optimální využití majetku uvedeného v tomto článku; zejména co nejúčinněji spravuje práva duševního vlastnictví týkající se programu Copernicus, přičemž zohledňuje potřebu chránit a zhodnocovat práva duševního vlastnictví Unie, zájmy všech zúčastněných stran, nutnost harmonizovaného rozvoje trhů a nových technologií a nepřetržité poskytování služeb. Za tímto účelem zajistí, aby smlouvy uzavřené v rámci programu Copernicus zahrnovaly možnost převodu práv duševního vlastnictví nebo udělení licence k těmto právům vyplývajícím z práce vykonané v rámci programu Copernicus.
Článek 29
Pomoc Komisi
Komisi mohou být nápomocni nezávislí odborníci z různých oblastí souvisejících s oblastí působnosti programu Copernicus a z řad široké škály zúčastněných stran, včetně uživatelů programu Copernicus a zástupců vnitrostátních subjektů odpovědných za činnosti týkající se vesmíru, kteří jí poskytnou potřebné technické a vědecké odborné znalosti, včetně mezioborových a meziodvětvových perspektiv, přičemž zohlední příslušné stávající iniciativy na úrovni Unie i na vnitrostátní a regionální úrovni.
Článek 30
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor (dále jen „výbor pro program Copernicus“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Výbor pro program Copernicus zasedá v konkrétních složeních, zejména pokud jde o bezpečnostní aspekty („rada pro bezpečnost“).
2. Výbor pro program Copernicus v souladu se svým jednacím řádem zřídí fórum uživatelů jakožto pracovní skupinu, která poskytuje výboru poradenství ohledně otázky uživatelských požadavků.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
5. Zástupci subjektů pověřených plněním úkolů programu Copernicus se na práci výboru pro program Copernicus případně podílejí jako pozorovatelé za podmínek stanovených v jeho jednacím řádu.
6. Dohody uzavřené Unií podle článku 26 mohou obsahovat ustanovení o případném zapojení zástupců třetích zemí nebo mezinárodních organizací do práce výboru pro program Copernicus za podmínek stanovených v jeho jednacím řádu.
7. Výbor pro program Copernicus zasedá pravidelně, pokud možno každé čtvrtletí. Komise poskytne pro každé zasedání zprávu o pokroku při provádění programu Copernicus. Tyto zprávy poskytují obecný přehled o stavu a vývoji programu Copernicus, zejména pokud jde o řízení rizika, náklady, harmonogram a průběh plnění, zadávání zakázek a příslušné poradenství poskytované Komisi.
Článek 31
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 9 odst. 7 a čl. 24 odst. 1 je Komisi svěřena na dobu trvání programu Copernicus.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 9 odst. 7 a čl. 24 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle čl. 9 odst. 7 a čl. 24 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud proti nim Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byly oznámeny, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 32
Hodnocení
1. Do 31. prosince 2017 po konzultaci příslušných zúčastněných stran Komise vypracuje hodnotící zprávu o dosažení cílů všech úkolů financovaných v rámci programu Copernicus, pokud jde o jejich výsledky a dopady, evropskou přidanou hodnotu a účinnost využívání zdrojů. V hodnocení se zaměří především na trvající význam všech cílů, jakož i na to, jak opatření přispívají k dosažení cílů uvedených v článku 4, jak funguje organizační struktura a jaká je oblast působnosti poskytovaných služeb. Hodnocení bude obsahovat posouzení možného zapojení příslušných evropských agentur ( včetně Agentury pro evropský GNSS ) a bude případně doplněno o příslušné legislativní návrhy.
V hodnocení budou posouzeny zejména dopady politiky v oblasti dat z programu Copernicus a informací z programu Copernicus na zúčastněné strany a navazující uživatele, jakož i vliv na podniky a na státní i soukromé investice do infrastruktur pro pozorování Země.
2. Komise provádí hodnocení uvedené v odstavci 1 v úzké spolupráci s provozovateli a uživateli programu Copernicus a posuzuje účinnost a efektivitu programu Copernicus a jeho přínos k dosahování cílů uvedených v článku 4. Komise sdělí výsledky těchto hodnocení Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů a v případě potřeby navrhne vhodná opatření.
3. Komise může hodnotit způsoby uskutečňování projektů, jakož i dopad jejich provádění, s cílem posoudit, zda bylo dosaženo stanovených cílů, včetně cílů týkajících se ochrany životního prostředí, a kdykoli je to potřeba, může k tomu využít pomoci nezávislých subjektů.
4. Komise může požádat členský stát, aby předložil konkrétní hodnocení činností a souvisejících projektů financovaných podle tohoto nařízení nebo jí ve vhodných případech poskytl informace a pomoc, které jsou pro provedení hodnocení těchto projektů potřeba.
Článek 33
Zrušení
1. Nařízení (EU) č. 911/2010 se zrušuje.
2. Opatření přijatá na základě nařízení (EU) č. 911/2010 zůstávají v platnosti.
3. Odkazy na zrušené nařízení (EU) č. 911/2010 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 34
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. dubna 2014.
UREDBA (EU) št. 377/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 3. aprila 2014
o vzpostavitvi programa Copernicus in o razveljavitvi Uredbe (EU) št. 911/2010
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 189(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Globalno spremljanje okolja in varnosti (GMES) je bila pobuda za spremljanje Zemlje, ki se je pod vodstvom Unije izvajala v partnerstvu z državami članicami in Evropsko vesoljsko agencijo (ESA). Začetki programa GMES segajo v maj 1998, ko so institucije, sodelujoče pri razvoju vesoljskih dejavnosti v Evropi, sprejele skupno izjavo, znano kot „Baveno Manifesto“. V tem dokumentu so pozvale k dolgoročni zavezanosti razvoju vesoljskih storitev za spremljanje okolja, pri katerih se uporabljajo in nadalje razvijajo evropsko znanje in tehnologije. Unija se je leta 2005 strateško odločila, da bo skupaj z ESA razvila neodvisno evropsko zmogljivost za opazovanje Zemlje, ki bo zagotavljala storitve na področjih okolja in varnosti.
(2)
Na podlagi navedene pobude so bili z Uredbo (EU) št. 911/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3) vzpostavljeni evropski program za spremljanje Zemlje (GMES) in pravila za izvajanje njegovih začetnih operativnih dejavnosti.
(3)
Program, vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 911/2010, bi bilo treba nadaljevati v okviru večletnega finančnega okvira 2014-2020, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (4), vendar bi bilo treba kratico „GMES“ nadomestiti z imenom „Copernicus“, da bi se olajšala komunikacija s širšo javnostjo. Komisija je blagovno znamko registrirala, tako da jo institucije Unije lahko uporabljajo, njena uporaba pa se lahko dovoli tudi drugim zainteresiranim uporabnikom, zlasti ponudnikom temeljnih storitev.
(4)
Program Copernicus temelji na partnerstvu med Unijo, ESA in državami članicami. Zato bi moral temeljiti na obstoječih evropskih in nacionalnih zmogljivostih, ki bi jih moral dopolnjevati z novo skupno razvito infrastrukturo. Za izvedbo tega pristopa bi morala Komisija vzdrževati dialog z ESA in državami članicami, ki so lastnice zadevne infrastrukture v vesolju in in situ.
(5)
Program Copernicus bi za uresničitev svojih ciljev moral zagotavljati avtonomno zmogljivost Unije za opazovanje iz vesolja ter operativne storitve na področju okolja, civilne zaščite in civilne varnosti, pri tem pa dosledno spoštovati nacionalne mandate glede uradnega opozarjanja. Uporabljati bi moral tudi razpoložljive podatke iz sodelujočih misij in podatke in situ, ki jih zagotavljajo zlasti države članice. Program Copernicus bi moral v največjem možnem obsegu uporabljati zmogljivosti za opazovanje iz vesolja držav članic in s tem povezane storitve. Uporabljati bi moral tudi zmogljivosti komercialnih pobud v Evropi in s tem prispevati tudi k razvoju donosnega komercialnega vesoljskega sektorja v Evropi. Spodbujati bi bilo treba tudi sisteme za optimizacijo prenosa podatkov, da bi se nadalje izboljšale zmogljivosti zaradi naraščajočega povpraševanja uporabnikov po podatkih v skoraj realnem času.
(6)
Lokalnim organom ter malim in srednje velikim podjetjem (MSP) bi pri spodbujanju in lajšanju uporabe tehnologij za opazovanje Zemlje morale pomagati namenske mreže za razširjanje podatkov programa Copernicus, tudi nacionalni in regionalni organi.
(7)
Cilj programa Copernicus bi moral biti zagotavljanje točnih in zanesljivih informacij na področju okolja in varnosti, ki so prilagojene potrebam uporabnikov in podpirajo druge politike Unije, zlasti v zvezi z notranjim trgom, prevozom, okoljem, energijo, civilno zaščito in civilno varnost, sodelovanjem s tretjimi državami in humanitarno pomočjo.
(8)
Program Copernicus bi moral veljati za evropski prispevek h gradnji Globalnega sistema sistemov za opazovanje Zemlje (GEOSS), razvitega v okviru Skupine za opazovanje Zemlje (GEO).
(9)
Izvajanje programa Copernicus bi moralo biti usklajeno z drugimi ustreznimi instrumenti in ukrepanjem Unije, zlasti z okoljskimi ukrepi in ukrepi na področju podnebnih sprememb, ter instrumenti na področju varnosti, varstva osebnih podatkov, konkurenčnosti in inovativnosti, kohezije, raziskav, prevoza, konkurence in mednarodnega sodelovanja, ter z evropskima satelitskima navigacijskima sistemoma (Galileo in EGNOS). Podatki programa Copernicus bi morali biti skladni z referenčnimi prostorskimi podatki držav članic ter z izvedbenimi pravili in tehničnimi smernicami za infrastrukturo za prostorske informacije v Uniji, kot je vzpostavljeno z Direktivo 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5). Program Copernicus bi moral dopolnjevati tudi skupni okoljski informacijski sistem (SEIS), kot je navedeno v Sporočilu Komisije z dne 1. februarja 2008 z naslovom „Za skupni okoljski informacijski sistem (SEIS)“, in dejavnosti Unije na področju odzivanja na izredne razmere. Program Copernicus bi se moral izvajati v skladu s cilji Direktive 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6) o ponovni uporabi informacij javnega sektorja, zlasti cilji glede preglednosti, ustvarjanja pogojev, ki prispevajo k razvoju storitev, ter prispevanja h gospodarski rasti in ustvarjanju novih delovnih mest. Dostop do podatkov in informacij programa Copernicus bi moral biti prost in neomejen, da se podpre Evropska digitalna agenda, kot je navedeno v Sporočilu Komisije z dne 26. avgusta 2010 z naslovom „Evropska digitalna agenda“.
(10)
Copernicus je program, ki se izvaja v okviru strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast (v nadaljnjem besedilu: strategija Evropa 2020). Koristiti bi moral številnim politikam Unije in prispevati k doseganju ciljev strategije Evropa 2020, zlasti z razvojem učinkovite vesoljske politike, da se zagotovijo orodja za obravnavanje nekaterih ključnih globalnih izzivov ter doseganje ciljev na področju podnebnih sprememb in energetske trajnosti. Podpirati bi moral tudi izvajanje evropske vesoljske politike ter rast evropskih trgov za podatke in storitve iz vesolja.
(11)
Program Copernicus bi moral uporabljati tudi rezultate programa Obzorje 2020, vzpostavljenega z Uredbo (EU) št. 1291/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7), pridobljene zlasti prek dejavnosti na področju raziskav in inovacij za prihodnje tehnologije in aplikacije za opazovanje Zemlje, ki za odzivanje na velike družbene izzive uporabljajo zaznavanje na daljavo, aeronavtične tehnologije in podatke ter tehnologije in podatke in situ. Komisija bi morala zagotoviti ustrezno sinergijo med različnimi vidiki programa Copernicus ter njihovo preglednost in jasnost.
(12)
Razvoj vesoljske komponente programa Copernicus bi moral temeljiti na analizi možnosti za izpolnitev razvijajočih se potreb uporabnikov, tudi glede javnega naročanja pri nacionalnih/javnih misijah in komercialnih ponudnikih v Evropi, opredelitve novih namenskih misij, mednarodnih sporazumov, ki zagotavljajo dostop do neevropskih misij, in evropskega trga za opazovanje Zemlje.
(13)
Zaradi jasnosti in lažjega obvladovanja stroškov bi bilo treba najvišji znesek, ki ga Unija dodeli za izvajanje dejavnosti programa Copernicus, razčleniti v več kategorij. Kljub temu bi morala imeti Komisija možnost, da zaradi prilagodljivosti in zagotavljanja nemotenega delovanja programa Copernicus prerazporedi sredstva iz ene kategorije v drugo.
(14)
Zagotavljanje operativnih storitev je odvisno od dobrega delovanja, stalne razpoložljivosti in varnosti vesoljske komponente programa Copernicus. To komponento resno ogroža rastoče tveganje trkov z drugimi sateliti in vesoljskimi odpadki. Zato bi dejavnosti programa Copernicus morale vključevati varovanje njegove vesoljske komponente in njegovih operativnih dejavnostih, tudi pri izstrelitvi satelitov. Sorazmeren prispevek k stroškom za storitve, ki lahko zagotavljajo tako varovanje, bi se torej lahko financiral iz proračuna, dodeljenega programu Copernicus, kolikor bi ga bilo na voljo po strogem upravljanju stroškov in ob doslednem upoštevanju najvišjega zneska v višini 26,5 milijonov EUR v tekočih cenah, ki je določen v tej uredbi. Tak prispevek bi se moral uporabljati samo za zagotavljanje podatkov in storitev in ne za nakup infrastrukture.
(15)
Za boljše izvajanje programa Copernicus in njegovo dolgoročno načrtovanje bi morala Komisija sprejeti letni delovni program, vključno z načrtom izvajanja ukrepov, potrebnih za doseganje ciljev programa Copernicus. To bi moral biti perspektiven program izvajanja, v katerem bi morali biti opisani ukrepi, potrebni za izvajanje programa Copernicus, ob upoštevanju razvijajočih se potreb uporabnikov in tehnološkega razvoja.
(16)
Zaradi kompleksnosti in sredstev, dodeljenih programu Copernicus, bi moralo izvajanje storitvene komponente programa Copernicus temeljiti na tehničnih specifikacijah. Tako bi tudi javnost lahko lažje uporabljala storitve, saj bi uporabniki lahko predvideli razpoložljivost in razvoj storitev, lažje pa bi bilo tudi sodelovanje z državami članicami in drugimi stranmi. Zato bi morala Komisija sprejemati in po potrebi posodabljati tehnične specifikacije vseh storitev programa Copernicus, ter pri tem upoštevati vidike, kot so obseg, struktura, tehnični portfelji storitve, okvirna razčlenitev stroškov in okvirno načrtovanje, stopnje uspešnosti, potrebe po dostopu podatkov iz vesolja in in situ, razvoj, standardi, shranjevanje in razširjanje podatkov.
(17)
Zaradi kompleksnosti in sredstev, dodeljenih programu Copernicus, bi moralo izvajanje vesoljske komponente programa Copernicus temeljiti na tehničnih specifikacijah. Zato bi morala Komisija sprejemati in po potrebi posodabljati tehnične specifikacije, v katerih bi podrobno navedla dejavnosti, ki jih podpira vesoljska komponenta programa Copernicus, ter okvirno razčlenitev stroškov in okvirno načrtovanje teh dejavnosti. Ker bi program Copernicus moral temeljiti na naložbah Unije, ESA in držav članic, prejetih v okviru pobude za globalno spremljanje okolja in varnosti, bi bilo treba pri dejavnostih vesoljske komponente programa Copernicus po potrebi upoštevati elemente dolgoročnega scenarija (LTS) ESA, to je dokument, ki ga pripravlja in posodablja ESA, in ki določa splošni okvir vesoljske komponente programa Copernicus.
(18)
Program Copernicus bi moral biti uporabniško naravnan, zato potrebuje stalno in učinkovito udeležbo uporabnikov, zlasti pri opredelitvi in potrjevanju zahtev v zvezi s storitvami.
(19)
Mednarodna razsežnost programa Copernicus je zlasti pomembna pri izmenjavi podatkov in informacij ter pri dostopu do infrastrukture za opazovanje. Takšna izmenjava je stroškovno bolj učinkovita od shem za odkup podatkov in krepi svetovno razsežnost programa Copernicus.
(20)
S Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) in okvirnimi sporazumi z državami kandidatkami in morebitnimi kandidatkami je določeno sodelovanje teh držav v programih Unije. Sodelovanje drugih tretjih držav in mednarodnih organizacij bi bilo treba omogočiti s sklenitvijo ustreznih mednarodnih sporazumov.
(21)
Državam članicam, tretjim državam in mednarodnim organizacijam bi bilo treba omogočiti, da na podlagi ustreznih sporazumov prispevajo k programom.
(22)
Splošno odgovornost za program Copernicus bi morala nositi Komisija. Določiti bi morala prednostne naloge ter zagotavljati splošno usklajevanje in nadzor programa Copernicus. Med drugim bi si morala posebej prizadevati za večjo seznanjenost javnosti s pomenom vesoljskih programov za evropske državljane. Evropskemu parlamentu in Svetu bi morala pravočasno zagotavljati vse ustrezne informacije o programu Copernicus.
(23)
Kadar je ustrezno, bi se morala Komisija pri izvajanju programa Copernicus, kar zadeva tehnično usklajevanje vesoljske komponente programa Copernicus, opredelitev njene strukture, razvoj in javno naročanje vesoljske infrastrukture, dostop do podatkov in izvajanje namenskih misij, opreti na evropske medvladne organizacije, s katerimi je že sklenila partnerstva, zlasti z ESA. Opreti pa bi se morala tudi na Evropsko organizacijo za uporabo meteoroloških satelitov (Eumetsat), kar zadeva izvajanje namenskih misij v skladu s strokovnim znanjem in mandatom te organizacije.
(24)
Ob upoštevanju partnerske razsežnosti programa Copernicus ter zaradi preprečevanja podvajanja tehničnega strokovnega znanja, bi bilo treba izvajanje programa Copernicus prenesti na subjekte z ustrezno tehnično in strokovno zmogljivostjo. Te subjekte bi bilo treba spodbujati, da v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (8) (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba) izvajanje navedenih nalog do določene mere omogočijo konkurentom.
(25)
V program Copernicus bi bilo treba vključiti storitveno komponento za zagotavljanje informacij na področjih spremljanja ozračja, spremljanja morskega okolja, spremljanja kopnega, podnebnih sprememb, ravnanja v izrednih razmerah in varnosti. V okviru programa Copernicus bi bilo treba zagotavljati zlasti informacije o stanju ozračja, tudi na lokalni, nacionalni, evropski in svetovni ravni; informacije o stanju oceanov, tudi prek ustanovitve namenskega Evropskega združenja za spremljanje morskega okolja; informacije v podporo spremljanju kopnega, ki so v pomoč pri izvajanju lokalnih, nacionalnih in evropskih politik; informacije v podporo prilagajanju podnebnim spremembam in blažitvi njihovih posledic; geoprostorske informacije v podporo ravnanju v izrednih razmerah, tudi z dejavnostmi preprečevanja, in v podporo civilni varnosti, vključno s podporo zunanjemu delovanju Unije. Komisija bi morala opredeliti primerne pogodbene ureditve, ki bodo omogočale trajnost zagotavljanja storitev.
(26)
Kjer je to ustrezno utemeljeno s posebno vrsto dejavnosti in posebnim strokovnim znanjem, se lahko Komisija pri izvajanju storitvene komponente programa Copernicus opre na pristojne subjekte, kot so Evropska agencija za okolje, Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex), Evropska agencija za pomorsko varnost (EMSA) in Satelitski center Evropske unije (Satcen), Evropski center za srednjeročne vremenske napovedi (ECMWF), druge ustrezne evropske agencije, združenja ali konzorciji nacionalnih organov, ali kateri koli ustrezni organ, ki je morda upravičen do prenosa pooblastil v skladu s finančno uredbo. Pri izbiri subjekta bi bilo treba ustrezno upoštevati stroškovno učinkovitost prenosa teh nalog ter vpliv na strukturo upravljanja subjekta in na njegove finančne in človeške vire.
(27)
Skupno raziskovalno središče (JRC) Komisije je dejavno sodelovalo pri pobudi GMES in izvajanju njegovih začetnih operativnih dejavnosti, določenih z Uredbo (EU) št. 911/2010. Komisija bi se morala pri izvajanju programa Copernicus tudi v prihodnje opirati na znanstveno in tehnično podporo JRC.
(28)
Javno naročanje subjektov, ki so pooblaščeni za izvajanje programa Copernicus, bi moralo biti skladno s predpisi Unije ali enakovrednimi mednarodnimi standardi, in sicer v obsegu, ki ga dovoljujejo določbe finančne uredbe o javnih naročilih. V ustreznih sporazumih o prenosu bi bilo treba opredeliti posebne prilagoditve teh predpisov ter ureditve za podaljšanje obstoječih pogodb. Pri javnem naročanju bi si bilo treba zlasti prizadevati za najugodnejšo ponudbo, obvladovanje stroškov, zmanjšanje tveganj, izboljšanje učinkovitosti in zmanjšanje odvisnosti od enega samega dobavitelja. Različnim sektorjem na vseh ravneh, med drugim zlasti novim ponudnikom ter MSP, bi bilo treba zagotoviti prost dostop in pošteno konkurenco v celotni dobavni verigi ter uravnotežene možnosti sodelovanja. Preprečevati bi bilo treba morebitne zlorabe prevladujočega položaja in dolgotrajno odvisnost od enega samega dobavitelja. Za zmanjšanje tveganj v zvezi s programom, preprečevanje odvisnosti od enega samega vira dobave in zagotavljanje boljšega nadzora nad celotnim programom Copernicus, njegovimi stroški in časovnim načrtom, bi bilo treba uporabljati različne vire dobave, kjer je to ustrezno. Poleg tega bi morali ohranjati in spodbujati razvoj evropske industrije na vseh področjih, povezanih z opazovanjem Zemlje, v skladu z mednarodnimi sporazumi, katerih pogodbenica je Unija.
(29)
Tveganje neučinkovitega izvajanja ali neizpolnitve javnih naročil bi bilo treba čim bolj zmanjšati. Izvajalci bi morali v ta namen dokazati, da so sposobni uspešno izpolniti naročilo v skladu s prevzetimi obveznostmi in v pogodbenem roku. Kjer je to ustrezno, bi naročniki zato morali natančno navesti zahteve glede zanesljivosti dobave in zagotavljanja storitev. Poleg tega bi v primeru nabave blaga in storitev občutljive narave naročniki lahko za takšne nabave določili posebne zahteve, predvsem zato, da bi zagotovili varnost informacij. Industriji Unije bi bilo treba omogočiti, da za nekatere elemente in storitve uporabi vire, ki ne izvirajo iz Unije, kadar se dokažejo znatne prednosti glede kakovosti in stroškov, pri čemer pa se upoštevajo strateški značaj programa Copernicus ter zahteve Unije v zvezi z varnostjo in nadzorom izvoza. Treba bi bilo izkoristiti naložbe javnega sektorja ter izkušnje in kompetence industrije, pri čemer bi bilo treba zagotoviti, da se ne kršijo pravila o konkurenčnih razpisnih postopkih.
(30)
Da bi lahko bolje ocenili skupne stroške proizvoda, storitve ali dela, ki je predmet javnega naročila, tudi njegove dolgoročne operativne stroške, bi bilo treba med postopkom javnega naročanja, kjer je to ustrezno, upoštevati skupne stroške v celotni uporabni življenjski dobi zadevnega proizvoda, storitve ali dela; v ta namen se pri javnem naročilu upošteva pristop stroškovne učinkovitosti, na primer izračun stroškov v življenjskem ciklu, da se naročilo dodeli ekonomsko najugodnejšemu ponudniku. Javni naročnik bi moral v ta namen zagotoviti, da je v dokumentaciji o oddaji naročila ali obvestilu o naročilu izrecno navedena metodologija, ki se bo uporabila za izračun stroškov v uporabni življenjski dobi proizvoda, storitve ali dela, in da je s to metodologijo mogoče preveriti točnost informacij, ki so jih predložili ponudniki.
(31)
Javni naročnik bi moral imeti možnost ponovne vzpostavitve pravičnih konkurenčnih pogojev, kadar ima eno ali več podjetij že pred javnim razpisom informacije o dejavnostih v zvezi z javnim razpisom, zaradi katerih je (so) v prednostnem položaju. Imeti bi moral tudi možnost, da naročilo odda v obliki javnega naročila s pogojnimi deli, pod določenimi pogoji uvede dopolnilo k pogodbi v okviru uspešnosti njenega izvajanja ali celo določi najmanjšo stopnjo oddaje naročil podizvajalcem. In nenazadnje, zaradi tehnoloških negotovosti, značilnih za program Copernicus, cen javnih naročil ni mogoče vedno natančno oceniti, zato je zaželeno, da se pogodbe sklepajo v posebni obliki, ki ne določa fiksnih in dokončnih cen ter vključuje določbe za varovanje finančnih interesov Unije.
(32)
Da bi s kar največjim možnim zmanjšanjem tehničnih tveganj in tveganj, povezanih z uresničevanjem časovnega načrta, ter z njimi povezanih stroškov zagotovili, da program Copernicus ne preseže najvišjega zneska, pa tudi stalno zanesljivost oskrbe, bi moral program Copernicus v največji možni meri izkoriščati predhodne finančne in infrastrukturne naložbe javnega sektorja ter industrijske izkušnje in kompetence, pridobljene s takimi naložbami v GMES. To bi moralo še zlasti veljati za periodične dele vesoljske in zemeljske komponente, ki jih razvijajo ESA in njene sodelujoče države v okviru neobveznega programa vesoljske komponente GMES, pri katerem finančno sodeluje Unija. V slednjem primeru bi moral javni naročnik ustrezno preučiti možnost uporabe postopka s pogajanji brez predhodne objave obvestila o naročilu ali podobnega obvestila.
(33)
Za trajnostno uresničitev ciljev programa Copernicus je treba uskladiti dejavnosti številnih partnerjev, ki sodelujejo v programu Copernicus, ter razviti, vzpostaviti in upravljati storitvene in opazovalne zmogljivosti, ki so skladne s potrebami uporabnikov. S tem v zvezi bi moral Komisiji pri zagotavljanju usklajevanja prispevkov za program Copernicus, ki jih priskrbijo Unija, države članice in medvladne organizacije, ter usklajevanju z zasebnim sektorjem pomagati odbor (odbor Copernicus), da bi se čim bolje izkoristile obstoječe zmogljivosti in ugotovile pomanjkljivosti, ki jih je treba obravnavati na ravni Unije. Komisiji bi moral pomagati tudi pri spremljanju skladnega izvajanja programa Copernicus. Ker so za dobro javno upravljanje potrebni enotno vodenje programa Copernicus, hitrejše sprejemanje odločitev in enak dostop do informacij, bi moralo biti predstavnikom subjektov, pooblaščenih za naloge izvrševanja proračuna, omogočeno, da kot opazovalci sodelujejo pri delu odbora Copernicus. Iz istih razlogov bi morali imeti predstavniki tretjih držav in mednarodnih organizacij, ki so sklenile mednarodni sporazum z Unijo, možnost sodelovanja pri delu navedenega odbora, ob upoštevanju varnostnih omejitev in v skladu s pogoji takega sporazuma. Ti predstavniki ne bi smeli sodelovati pri glasovanju odbora Copernicus.
(34)
Delo subjektov, na katere je Komisija prenesla naloge izvajanja, bi bilo treba oceniti tudi na podlagi kazalnikov uspešnosti. Na ta način bi bila Evropski parlament in Svet seznanjena z napredkom operativnih dejavnosti in izvajanjem programa Copernicus.
(35)
V Delegirani uredbi Komisije (EU) št. 1159/2013 (9) so določeni pogoji za registracijo in izdajo licenc uporabnikom GMES ter opredeljena merila za omejitev dostopa do namenskih podatkov GMES in informacij storitev GMES.
(36)
Pod primernimi pogoji in omejitvami bi bilo treba omogočiti popoln, odprt in brezplačen dostop do podatkov in informacij, pridobljenih v okviru programa Copernicus, da bi se spodbudila njihova uporaba in izmenjava ter okrepili evropski trgi za opazovanje Zemlje, zlasti v prodajnem sektorju, s čimer bi se omogočila rast in ustvarjanje delovnih mest.
(37)
Komisija bi morala v skladu s to uredbo in veljavnimi pravicami tretjih strani pri določitvi pogojev za izdajo licenc za podatke tretjih strani sodelovati s ponudniki podatkov, da se olajša njihova uporaba v programu Copernicus.
(38)
Upoštevati bi bilo treba pravice dostopa do podatkov satelitov Sentinel v programu Copernicus, podeljene s programom vesoljske komponente GMES, kot ga je 24. septembra 2013 odobril programski odbor ESA za opazovanje Zemlje.
(39)
Program Copernicus je civilni program pod civilnim nadzorom, zato bi moral prednostno pridobivati podatke in informacije, tudi slike visoke ločljivosti, ki ne pomenijo tveganja za varnost Unije ali njenih držav članic ali grožnje tej varnosti. Ker bi bilo treba nekatere podatke in informacije programa Copernicus zavarovati, da se zagotovi varno kroženje teh informacij v okviru področja uporabe te uredbe, bi morali vsi sodelujoči v programu Copernicus zagotoviti enako raven varovanja tajnih podatkov EU, kot je zagotovljena s pravili o varovanju tajnosti, določenimi v Prilogi k Sklepu Komisije 2001/844/ES, ESPJ, Euratom (10), in varnostnimi predpisi Sveta, določenimi v prilogah k Sklepu Sveta 2013/488/EU (11).
(40)
Nekateri podatki in informacije programa Copernicus, tudi slike visoke ločljivosti, lahko vplivajo na varnost Unije ali njenih držav članic, zato bi moral biti Svet v ustrezno utemeljenih primerih pooblaščen za sprejemanje ukrepov v odziv na tveganja za varnost Unije in njenih držav članic ter grožnje tej varnosti.
(41)
Unija bi morala biti lastnica vseh opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ustvarjenih ali razvitih v okviru programa Copernicus. Da bi se v celoti spoštovale vse temeljne pravice, izhajajoče iz lastništva, bi bilo treba z obstoječimi lastniki skleniti potrebne dogovore. Razumeti bi bilo treba, da določbe glede lastništva neopredmetenih sredstev iz te uredbe ne zajemajo nematerialnih pravic, ki niso prenosljive v skladu z ustreznimi nacionalnimi zakoni. Tako lastništvo Unije ne bi smelo posegati v možnost, da Unija v skladu s to uredbo in v primerih, kadar se zdi primerno, na podlagi ocene vsakega takega primera ta sredstva da na voljo tretjim stranem ali jih odpiše. Zlasti bi Unija morala imeti možnost, da prenese lastništvo pravic intelektualne lastnine, ki izhajajo iz dela v okviru programa Copernicus, ali licenco zanje, da bi nadaljnji uporabniki v večji meri uporabljali storitve programa Copernicus.
(42)
Finančni interesi Unije bi morali biti v celotnem ciklu odhodkov zaščiteni s sorazmernimi ukrepi, vključno s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem nepravilnosti, povračilom izgubljenih, napačno plačanih ali nepravilno uporabljenih sredstev, ter po potrebi z upravnimi in finančnimi kaznimi v skladu s finančno uredbo.
(43)
Program Copernicus je kompleksen program, zato bi Komisiji morali pomagati neodvisni strokovnjaki številnih zainteresiranih strani, med drugim zlasti strokovnjaki na področju varnostnih vprašanj, ki jih imenujejo države članice ter predstavniki zadevnih nacionalnih subjektov, odgovornih za uporabnike vesolja in programa Copernicus, ki bi ji zagotovili potrebno tehnično in znanstveno strokovno znanje ter meddisciplinarno in medsektorsko perspektivo, ob upoštevanju ustreznih obstoječih pobud na ravni Unije ter na nacionalni in regionalni ravni.
(44)
Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te uredbe, zlasti kar zadeva sprejetje letnega delovnega programa, tehničnih specifikacij za storitveno in vesoljsko komponento, varnostnih vidikov in ukrepov za spodbujanje konvergence držav članic pri uporabi podatkov in informacij programa Copernicus in njihovega dostopa do tehnologije ter razvoja na področju opazovanja Zemlje, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (12).
(45)
Program Copernicus je uporabniško naravnan, zato potrebuje stalno in učinkovito udeležbo uporabnikov, zlasti pri opredelitvi in potrjevanju zahtev v zvezi s storitvami. Da bi imel večjo vrednost za uporabnike, bi bilo treba njihovo sodelovanje aktivno podpirati prek rednih posvetovanj s končnimi uporabniki iz javnega in zasebnega sektorja. V ta namen bi bilo treba ustanoviti delovno skupino (v nadaljnjem besedilu: forum uporabnikov) za pomoč odboru Copernicus pri opredelitvi zahtev uporabnikov, potrjevanju skladnosti storitev in usklajevanju uporabnikov iz javnega sektorja.
(46)
Na Komisijo bi bilo treba prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v zvezi z zahtevami glede podatkov, potrebnih za operativne storitve, pogoji in postopki glede dostopa do podatkov in informacij programa Copernicus ter njihove registracije in uporabe, posebnimi tehničnimi merili, ki so potrebna za preprečevanje motenj pri podatkih in informacijah programa Copernicus ter merili za omejitev pridobivanja ali razširjanja podatkov in informacij programa Copernicus zaradi nasprotujočih si pravic. Zlasti je pomembno, da Komisija med pripravljalnim delom opravi ustrezna posvetovanja, tudi s strokovnjaki. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti Evropskemu parlamentu in Svetu predloženi istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(47)
Da se omogočijo prilagoditve in nov razvoj, bi bilo treba spremljati in oceniti ukrepe, financirane v okviru te uredbe. V oceni bi bilo treba oceniti zlasti učinke politike glede podatkov in informacij programa Copernicus na zainteresirane strani, uporabnike, vpliv na podjetja ter na domače in zasebne naložbe v infrastrukture za opazovanje Zemlje. Preučiti pa bi bilo treba tudi morebitno prihodnje sodelovanje ustreznih evropskih agencij, kot je Agencija za evropski GNSS. Da bi dosegli čim boljše rezultate in izkoristili strokovno znanje, pridobljeno v fazah izvajanja programa Copernicus, bi bilo za prihodnje načrtovanje treba preučiti nove organizacijske modele, ki bodo zagotavljali dolgoročno ekonomsko zavezanost.
(48)
Ker cilja te uredbe, to je vzpostavitve programa Copernicus, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, saj bo obsegal tudi vseevropske zmogljivosti in bo odvisen od usklajenega zagotavljanja storitev v državah članicah, ki ga je treba usklajevati na ravni Unije, temveč se zaradi obsega ukrepa lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(49)
Ta uredba določa finančna sredstva, ki v okviru letnega proračunskega postopka za Evropski parlament in Svet pomenijo prednostni referenčni znesek v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (13).
(50)
Obdobje financiranja te uredbe bi bilo primerno uskladiti z obdobjem financiranja, predvidenim v Uredbi (EU, Euratom) št. 1311/2013. Zato bi se ta uredba morala uporabljati od 1. januarja 2014.
(51)
Prav tako je treba razveljaviti Uredbo (EU) št. 911/2010, da bi se vzpostavil ustrezen okvir za upravljanje in financiranje ter zagotovil v celoti delujoč program Copernicus. Vsi ukrepi, sprejeti na podlagi Uredbe (EU) št. 911/2010, bi morali ostati veljavni, da se zagotovi njihovo neprekinjeno nadaljevanje -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
SPLOŠNE IN FINANČNE DOLOČBE
Člen 1
Predmet urejanja
S to uredbo se vzpostavi program Copernicus, program Unije za opazovanje in spremljanje Zemlje (v nadaljnjem besedilu: program Copernicus), in se določijo pravila za njegovo izvajanje.
Člen 2
Področje uporabe
1. Program Copernicus je uporabniško naravnan civilni program pod civilnim nadzorom, ki temelji na obstoječih nacionalnih in evropskih zmogljivosti ter zagotavlja nadaljevanje dejavnosti iz pobude za globalno spremljanje okolja in varnosti.
2. Program Copernicus sestavljajo naslednje komponente:
(a)
storitvena komponenta za zagotavljanje informacij na naslednjih področjih: spremljanje ozračja, spremljanje morskega okolja, spremljanje kopnega, podnebne spremembe, ravnanje v izrednih razmerah, in varnost;
(b)
vesoljska komponenta za zagotavljanje trajnostnih opazovanj iz vesolja za storitvena področja iz točke (a);
(c)
komponenta in situ za zagotavljanje usklajenega dostopa do opazovanj prek naprav v zraku, na morju in tleh za storitvena področja iz točke (a).
3. Med komponentami iz odstavka 2 se vzpostavijo ustrezne povezave in vmesniki.
Člen 3
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„namenske misije“ pomeni misije opazovanja Zemlje iz vesolja, ki se uporabljajo in upravljajo v okviru programa Copernicus, zlasti misije Sentinel;
2.
„sodelujoče misije“ pomeni misije opazovanja Zemlje iz vesolja za pridobivanje podatkov za program Copernicus, ki dopolnjujejo podatke iz namenskih misij;
3.
„podatki iz namenskih misij“ pomeni podatke o opazovanju Zemlje iz vesolja, pridobljene v namenskih misijah za uporabo v programu Copernicus;
4.
„podatki iz sodelujočih misij“ pomeni podatke o opazovanju Zemlje iz vesolja, pridobljene v sodelujočih misijah ter licencirane ali zagotovljene za uporabo v programu Copernicus;
5.
„podatki in situ“ pomeni podatke o opazovanju iz senzorjev, nameščenih na tleh, morju ali v zraku, ter referenčne in pomožne podatke, licencirane ali zagotovljene za uporabo v programu Copernicus;
6.
„podatki in informacije tretje strani“ pomeni podatke in informacije, pridobljene izven področja uporabe programa Copernicus ter nujne za izvajanje ciljev tega programa;
7.
„podatki programa Copernicus“ pomeni podatke iz namenskih misij, podatke iz sodelujočih misij in podatke in situ;
8.
„informacije programa Copernicus“ pomeni informacije iz storitev programa Copernicus iz člena 5(1), potem ko so bili podatki iz programa Copernicus obdelani ali modelirani;
9.
„uporabniki programa Copernicus“ pomeni:
(a)
glavne uporabnike programa Copernicus: institucije in organe Unije, evropske, nacionalne, regionalne ali lokalne organe, pristojne za opredelitev, izvajanje, izvrševanje ali spremljanje javne storitve ali politike na področjih iz točke (a) člena 2(2);
(b)
raziskovalne uporabnike: univerze ali druge raziskovalne in izobraževalne organizacije;
(c)
komercialne in zasebne uporabnike;
(d)
dobrodelne ustanove, nevladne organizacije in mednarodne organizacije.
Člen 4
Cilji
1. Program Copernicus prispeva k naslednjim splošnim ciljem:
(a)
spremljanje Zemlje v podporo varstvu okolja ter prizadevanjem za civilno zaščito in civilno varnost;
(b)
zagotavljanje čim več družbeno-ekonomskih koristi, kar prispeva k strategiji Evropa 2020 in njenim ciljem pametne, trajnostne in vključujoče rasti, in sicer s spodbujanjem uporabe in storitev za opazovanje Zemlje;
(c)
spodbujanje razvoja konkurenčnega evropskega vesoljskega in storitvenega sektorja ter omogočanje, da bi imela evropska podjetja čim več priložnosti za razvoj in zagotavljanje inovativnih sistemov in storitev za opazovanje Zemlje;
(d)
zagotavljanje avtonomnega dostopa do okoljskega znanja, ključnih tehnologij za opazovanje Zemlje in geoinformacijskih storitev, da bo Evropa lahko dosegla samostojno sprejemanje odločitev in ukrepanje;
(e)
podpora in prispevanje k evropskim politikam ter spodbujanje globalnih pobud, kot je GEOSS.
2. Za uresničitev splošnih ciljev iz odstavka 1 ima program Copernicus naslednje posebne cilje:
(a)
dolgoročno in trajnostno zagotavljanje točnih in zanesljivih podatkov in informacij uporabnikom programa Copernicus, da se omogočijo storitve iz člena 5(1) in zadovoljijo zahteve glavnih uporabnikov programa Copernicus;
(b)
zagotavljanje trajnostnega in zanesljivega dostopa do podatkov in informacij iz vesolja, ki jih priskrbi neodvisna evropska služba za opazovanje Zemlje z doslednimi tehničnimi specifikacijami s pomočjo obstoječe evropske in nacionalne infrastrukture ter zmogljivosti, pri čemer jih program po potrebi dopolni;
(c)
zagotavljanje trajnostnega in zanesljivega dostopa do podatkov in situ, zanašajoč se zlasti na obstoječe zmogljivosti, upravljane na evropski in nacionalni ravni, ter globalne sisteme in omrežja za opazovanje.
3. Doseganje ciljev iz odstavkov 1 in 2 se meri z naslednjimi kazalniki rezultatov:
(a)
podatki in informacijami programa Copernicus, ki so bili dani na voljo v skladu z ustreznimi zahtevami glede zagotavljanja storitev na področju okolja, civilne zaščite in civilne varnosti;
(b)
večjim povpraševanjem po podatkih in informacijah programa Copernicus, ki se meri z rastočim številom uporabnikov, obsegom podatkov in informacij z dodano vrednostjo, do katerih je dostopilo vse več prodajnih storitev, ter povečanim razširjanjem podatkov v državah članicah in Uniji;
(c)
uporabo podatkov in informacij programa Copernicus v institucijah in organih Unije, mednarodnih organizacijah ter evropskih, nacionalnih, regionalnih ali lokalnih organih, vključno s stopnjo uporabnikov in zadovoljstva, ter koristmi za evropske družbe;
(d)
prodorom na trg, tudi širjenjem obstoječih trgov in ustvarjanjem novih, in konkurenčnostjo evropskih izvajalcev v prodajnem sektorju;
(e)
trajno razpoložljivostjo podatkov programa Copernicus za njegove storitve.
Člen 5
Storitvena komponenta programa Copernicus
1. Storitveno komponento programa Copernicus sestavljajo naslednje storitve:
(a)
storitev za spremljanje ozračja, ki zagotavlja informacije o kakovosti zraka na evropski ravni in kemijski sestavi ozračja na svetovni ravni. Ta storitev zagotavlja zlasti informacije za sisteme spremljanja kakovosti zraka na lokalni in nacionalni ravni in prispeva k spremljanju podnebnih spremenljivk v zvezi s sestavo ozračja, vključno z interakcijami z drevesnimi krošnjami, kjer je to izvedljivo;
(b)
storitev za spremljanje morskega okolja, ki zagotavlja informacije o stanju in dinamiki fizičnih oceanskih in morskih ekosistemov na svetovnih oceanskih in evropskih regionalnih morskih območjih za podporo pomorski varnosti, prispevku k spremljanju tokov odpadkov, morskega okolja, obalnih in polarnih regij in morskih virov ter vremenskega napovedovanja in spremljanja podnebja;
(c)
storitev za spremljanje kopnega, ki zagotavlja informacije o spremenljivkah v zvezi z rabo in pokrovnostjo tal, kriosfero in podnebnimi spremembami ter o biogeografskih spremenljivkah, vključno z njihovo dinamiko, za podporo globalnega in lokalnega okoljskega spremljanja biotske raznovrstnosti, tal, celinskih in obalnih voda, gozdov, vegetacije in naravnih virov ter za splošno izvajanje politik na področju okolja, kmetijstva, razvoja, energetike, urbanističnega načrtovanja, infrastrukture in prevoza;
(d)
storitev za spremljanje podnebnih sprememb, ki zagotavlja informacije, s katerimi se povečuje baza znanja, za podporo politikam za prilagajanje podnebnim spremembam in ublažitev njihovih posledic. Ta storitev prispeva zlasti k zagotavljanju ključnih podnebnih spremenljivk, podnebnih analiz, napovedi in kazalnikov na časovnih in prostorskih ravneh, pomembnih za strategije prilagajanja podnebnim spremembam in ublažitev njihovih posledic ter namenjenih številnim sektorskim in družbenim področjem v Uniji, ki jim lahko koristijo;
(e)
storitev za ravnanje v izrednih razmerah, ki zagotavlja informacije za ukrepanje v izrednih razmerah v zvezi z različnimi vrstami nesreč, vključno z vremensko pogojenimi nesrečami, geofizikalnimi nesrečami, nesrečami, ki jih namerno ali nenamerno povzroči človek, in ostalimi humanitarnimi nesrečami, ter za dejavnosti preprečevanja, pripravljenosti, odzivanja in vzpostavljanja normalnega stanja;
(f)
varnostna storitev, ki zagotavlja informacije za reševanje izzivov Evrope na področju civilne varnosti, ki omogočajo izboljševanje zmogljivosti preprečevanja kriznih razmer ter pripravljenosti in odzivanja nanje, zlasti za mejni in pomorski nadzor, podpira pa tudi zunanje ukrepanje Unije brez poseganja v dogovore o sodelovanju, ki jih Komisija lahko sklene z različnimi organi s področja skupne zunanje in varnostne politike, zlasti Satelitskim centrom Evropske unije.
2. Opravljanje storitev iz odstavka 1, pri katerem se upoštevata načeli subsidiarnosti in sorazmernosti, je stroškovno učinkovito in po potrebi decentralizirano, da se na evropski ravni vključijo obstoječi vesoljski in referenčni podatki, podatki in situ ter zmogljivosti držav članic ter tako prepreči podvajanje. Prepreči se pridobivanje novih podatkov, ki podvajajo obstoječe vire, razen če uporaba obstoječih ali nadgradljivih skupkov podatkov ni tehnično ali pravočasno izvedljiva in stroškovno učinkovita.
V okviru storitev se izvajajo strogi sistemi nadzora kakovosti in zagotavljajo informacije o ravneh storitev, tudi o razpoložljivosti, zanesljivosti, kakovosti in pravočasnosti.
3. Da se zagotovi razvoj storitev iz odstavka 1 in njihova uporaba v javnem sektorju, se izvajajo tudi naslednje dejavnosti:
(a)
razvoj, katerega namen je izboljšanje kakovosti in delovanja storitev, vključno z njihovim razvojem in prilagoditvijo, izogibanje operativnim tveganjem ali njihova ublažitev ter izkoriščanje sinergij med zadevnimi dejavnostmi, na primer v okviru programa Obzorje 2020;
(b)
podpora, ki jo sestavljajo ukrepi za spodbujanje uporabe in prevzemanja podatkov in informacij programa Copernicus s strani:
(i)
javnih organov, pristojnih za opredelitev, izvajanje, izvrševanje ali spremljanje javne storitve ali politike na področjih iz odstavka 1. Sem spada vzpostavitev zmogljivosti ter oblikovanje standardnih postopkov in orodij za vključitev podatkov in informacij programa Copernicus v potek dela uporabnikov;
(ii)
drugih uporabnikov in prodajnih storitev. Sem spadajo dejavnosti ozaveščanja, usposabljanja in razširjanja informacij.
Člen 6
Vesoljska komponenta programa Copernicus
1. Vesoljska komponenta programa Copernicus zagotavlja opazovanje iz vesolja, zlasti za storitve iz člena 5(1).
2. Vesoljska komponenta programa Copernicus je sestavljena iz podatkov namenskih misij in podatkov sodelujočih misij ter vključuje naslednje dejavnosti:
(a)
zagotavljanje opazovanj iz vesolja, vključno z:
(i)
dokončanjem, vzdrževanjem in izvajanjem namenskih misij, kar obsega tudi dodeljevanje nalog satelitom, spremljanje in nadzor satelitov, sprejemanje, obdelavo, arhiviranje in razširjanje podatkov ter trajno kalibracijo in potrjevanje;
(ii)
zagotavljanjem podatkov in situ za kalibracijo in potrjevanje opazovanj iz namenskih misij;
(iii)
zagotavljanjem, arhiviranjem in razširjanjem podatkov iz sodelujočih misij, ki dopolnjujejo podatke iz namenskih misij;
(b)
dejavnosti za odziv na spreminjajoče se potrebe uporabnikov, vključno z:
(i)
odkrivanjem vrzeli v opazovanjih in opredelitvijo novih namenskih misij na podlagi zahtev uporabnikov;
(ii)
razvojem, katerega namen je posodobitev in dopolnitev namenskih misij, vključno z zasnovo in pridobivanjem novih elementov za pripadajočo vesoljsko infrastrukturo;
(c)
zaščita satelitov pred tveganjem trkov, ob upoštevanju podpornega okvira Unije za nadzor in sledenje v vesolju;
(d)
varna razgradnja odsluženih satelitov.
Člen 7
Komponenta in situ programa Copernicus
1. Komponenta in situ programa Copernicus zagotavlja dostop do podatkov in situ, namenjenih zlasti storitvam programa Copernicus iz člena 5(1).
Vključuje naslednje dejavnosti:
(a)
zagotavljanje podatkov in situ operativnim storitvam, vključno s podatki in situ tretje strani na mednarodni ravni, odvisno od obstoječih zmogljivosti;
(b)
usklajevanje in harmonizacijo zbiranja in zagotavljanja podatkov in situ;
(c)
tehnično pomoč Komisiji v zvezi s storitvenimi zahtevami za podatke, zbrane z opazovanjem in situ;
(d)
sodelovanje z izvajalci in situ za spodbujanje skladnosti razvojnih dejavnosti v zvezi z opazovalno infrastrukturo in omrežji in situ;
(e)
odkrivanje vrzeli v opazovanjih in situ, ki jih ni mogoče premostiti z obstoječo infrastrukturo in omrežji, tudi na svetovni ravni, in odpravljanje teh vrzeli ob spoštovanju načela subsidiarnosti.
2. Podatki in situ se v programu Copernicus uporabljajo v skladu z veljavnimi pravicami tretjih strani, tudi držav članic, in veljavnimi omejitvami glede uporabe ali ponovnega razširjanja.
3. V skladu s točko (c) člena 58(1) finančne uredbe lahko Komisija dejavnosti komponente in situ delno ali v celoti zaupa izvajalcem storitev iz člena 11(1) te uredbe ali, kadar je potrebno splošno usklajevanje, Evropski agenciji za okolje.
Člen 8
Finančna sredstva
1. Finančna sredstva za izvajanje dejavnosti iz členov 5, 6 in 7 znašajo 4 291,48 milijonov EUR v tekočih cenah za obdobje od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
2. Znesek iz odstavka 1 se razčleni na naslednje kategorije izdatkov v tekočih cenah:
(a)
897,415 milijonov EUR za dejavnosti iz členov 5 in 7;
(b)
3 394,065 milijonov EUR za dejavnosti iz člena 6, vključno z največjim zneskom v višini 26,5 milijonov EUR za dejavnosti iz točke (c) člena 6(2).
3. Komisija lahko do 10 % zneska iz odstavka 1 prenese iz ene od kategorij izdatkov iz točk (a) in (b) odstavka 2 v drugo kategorijo. Kadar je skupni znesek prenosa višji od 10 % zneska iz odstavka 1, se Komisija posvetuje z odborom Copernicus, v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 30(3).
4. Obresti iz predhodnih plačil subjektom, odgovornim za posredno izvrševanje proračuna, se namenijo za dejavnosti, ki so predmet sporazuma o prenosu pooblastila ali pogodbe med Komisijo in zadevnim subjektom. V skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja subjekti, odgovorni za posredno izvrševanje proračuna, odprejo račune, ki omogočajo identifikacijo sredstev in ustreznih obresti.
5. Evropski parlament in Svet odobrita letne odobritve v okviru omejitev iz večletnega finančnega okvira. Proračunske obveznosti za dejavnosti, ki trajajo več kot eno proračunsko leto, se lahko razčlenijo v letne obroke prek več let.
6. Iz dodeljenih finančnih sredstev programu Copernicus se lahko krijejo tudi izdatki, povezani z dejavnostmi priprave, spremljanja, nadzora, revizije in vrednotenja, ki so neposredno potrebne za upravljanje programa Copernicus in doseganje njegovih ciljev, vključno s študijami, sestanki, informacijskimi in komunikacijskimi dejavnostmi, ter izdatki, povezanimi z omrežji IT za obdelavo informacij in izmenjavo podatkov.
7. Komisija lahko za izvajanje programa Copernicus pooblasti subjekte iz točke (c) člena 58(1) finančne uredbe. Kadar se proračun programa Copernicus izvršuje posredno na podlagi členov 10(3) ali 11(1), se uporabljajo pravila glede javnih naročil subjektov, pooblaščenih za naloge izvrševanja proračuna, kolikor je to dovoljeno v skladu s členom 60 finančne uredbe. V ustreznih sporazumih o prenosu se opredelijo posebne prilagoditve teh predpisov ter ureditve za podaljšanje obstoječih pogodb.
POGLAVJE II
UPRAVLJANJE PROGRAMA COPERNICUS
Člen 9
Vloga Komisije
1. Komisija nosi splošno odgovornost za program Copernicus in usklajevanje njegovih različnih komponent. Upravlja sredstva, dodeljena s to uredbo, in nadzoruje izvajanje programa Copernicus, tudi določitev prednostnih nalog, sodelovanje uporabnikov, stroške, časovni načrt, uspešnost in javna naročila.
2. Komisija v imenu Unije in v okviru svojih pristojnosti skrbi za odnose s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami ter zagotavlja usklajenost programa Copernicus z dejavnostmi na nacionalni ravni, ravni Unije in mednarodni ravni.
3. Komisija spodbuja usklajene prispevke držav članic ter si prizadeva za zagotavljanje operativnih storitev in dolgoročno razpoložljivost potrebnih podatkov iz opazovanja.
4. Komisija podpira ustrezni razvoj storitev programa Copernicus ter zagotavlja dopolnjevanje, usklajenost in povezave programa Copernicus in drugih ustreznih politik, instrumentov, programov in ukrepov Unije, da bi te politike, instrumenti, programi in ukrepi lahko imeli koristi od storitev programa Copernicus.
5. Komisija spodbuja dolgoročno stabilno naložbeno okolje in se pri odločitvah o spremembi proizvodov podatkovnih in informacijskih storitev programa Copernicus iz te uredbe posvetuje z zainteresiranimi stranmi.
6. Komisija zagotovi, da vsak subjekt, pooblaščen za naloge izvajanja, zagotavlja storitve vsem državam članicam.
7. Komisija v skladu s členom 31 sprejme delegirane akte o določitvi zahtev glede podatkov za razvoj storitvene komponente programa Copernicus iz člena 5(1).
8. Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 30(4) sprejme izvedbene akte glede:
(a)
tehničnih specifikacij za storitveno komponento programa Copernicus iz člena 5(1) v zvezi z njenim izvajanjem;
(b)
tehničnih specifikacij za vesoljsko komponento programa Copernicus iz člena 6 v zvezi z njenim izvajanjem in razvojem na podlagi zahtev uporabnikov.
9. Komisija državam članicam in Evropskemu parlamentu pravočasno predloži vse ustrezne informacije v zvezi s programom Copernicus, zlasti glede obvladovanja tveganja, skupnih stroškov, letnih operativnih stroškov vsakega pomembnega elementa infrastrukture programa Copernicus, časovnega načrta, uspešnosti, javnih naročil in ocene upravljanja pravic intelektualne lastnine.
Člen 10
Vloga Evropske vesoljske agencije
1. Komisija z ESA sklene sporazum o prenosu pooblastil, s katerim jo pooblasti za naslednje naloge:
(a)
zagotavljanje tehničnega usklajevanja vesoljske komponente programa Copernicus;
(b)
določitev splošne strukture sistema za vesoljsko komponento programa Copernicus in njen razvoj na podlagi zahtev uporabnikov, ki jih usklajuje Komisija;
(c)
upravljanje dodeljenih sredstev;
(d)
zagotavljanje postopkov spremljanja in nadzora;
(e)
razvoj novih namenskih misij;
(f)
naročanje periodičnih namenskih misij;
(g)
izvajanje namenskih misij, razen misij, ki jih izvaja Eumetsat v skladu z odstavkom 2 tega člena;
(h)
usklajevanje sistema za dostop storitev programa Copernicus do podatkov iz sodelujočih misij;
(i)
pridobitev pravic do dostopa in pogajanje o pogojih uporabe komercialnih satelitskih podatkov, ki jih potrebujejo storitve programa Copernicus iz člena 5(1).
2. Komisija z EUMETSAT sklene sporazum o prenosu pooblastil, ga pooblasti za izvajanje namenskih misij in mu zagotovi dostop do podatkov iz sodelujočih misij, skladno z njegovim mandatom in strokovno usposobljenostjo.
3. Sporazuma o prenosu pooblastil z ESA in Eumetsat se skleneta na podlagi sklepa o prenosu pooblastil, ki ga Komisija sprejme v skladu s točko (c) člena 58(1) finančne uredbe.
4. V skladu s členom 60 finančne uredbe, ESA in Eumetsat delujeta, kjer je ustrezno, kot javni naročnik z možnostjo sprejemanja odločitev glede izvajanja in usklajevanja nanju prenesenih nalog javnega naročanja.
5. Če je to potrebno za izvajanje prenesenih nalog in izvrševanje proračuna, se v sporazumih o prenosu pooblastil določijo splošni pogoji upravljanja sredstev, zaupanih ESA in Eumetsat, in po potrebi upošteva dolgoročni scenarij ESA. Z njima se določijo zlasti ukrepi, ki jih je treba izvesti v zvezi z oblikovanjem in delovanjem vesoljske komponente programa Copernicus ter javnimi naročili, ustreznim financiranjem, postopki upravljanja, ukrepi spremljanja in nadzora, ukrepi, ki se uporabljajo v primeru neustreznega izvajanja pogodb z vidika stroškov, časovnega načrta, uspešnosti in javnega naročanja, ter pravila glede lastništva vseh opredmetenih in neopredmetenih sredstev.
6. Ukrepi spremljanja in nadzora določajo zlasti sistem za predvidevanje okvirnih stroškov, sistematično obveščanje Komisije o stroških in časovnem načrtu ter v primeru razkoraka med predvidenimi sredstvi, uspešnostjo in časovnim načrtom popravljalne ukrepe za zagotovitev izvajanja dejavnosti v okviru dodeljenih sredstev.
7. Z odborom Copernicus se v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 30(3) opravi posvetovanje glede sklepa o prenosu pooblastil iz odstavka 3 tega člena. Odbor Copernicus se vnaprej obvesti o sporazumih o prenosu pooblastil, ki jih namerava skleniti Unija, ki jo zastopa Komisija, z ESA in Eumetsat.
8. Komisija obvesti odbor Copernicus o rezultatih ocene javnih razpisov in o pogodbah, ki naj bi jih ESA in Eumetsat sklenila s subjekti v zasebnem sektorju, predloži pa mu tudi informacije v zvezi z oddajanjem naročil podizvajalcem.
Člen 11
Izvajalci storitev
1. Kadar je to ustrezno utemeljeno s posebno naravo ukrepa in obstoječim posebnim strokovnim znanjem, mandatom, zmogljivostjo za izvajanje in upravljanje, lahko Komisija s sporazumi o prenosu pooblastil ali pogodbenimi sporazumi prenese izvedbene naloge storitvene komponente, med drugim na naslednje subjekte:
(a)
Evropsko agencijo za okolje (EEA);
(b)
Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex);
(c)
Evropsko agencijo za pomorsko varnost (EMSA);
(d)
Satelitski center Evropske unije (Satcen);
(e)
Evropski center za srednjeročno napovedovanje vremena (ECMWF);
(f)
druge ustrezne evropske agencije, združenja ali konzorcije nacionalnih organov.
Sporazumi o prenosu pooblastil z izvajalci storitev se sklenejo na podlagi sklepa o prenosu pooblastil, ki ga Komisija sprejme v skladu s točko (c) člena 58(1) finančne uredbe.
2. Pri izbiri subjekta iz odstavka 1 se ustrezno upoštevajo stroškovna učinkovitost prenosa teh nalog ter vpliv na strukturo upravljanja subjektov in njihove finančne in človeške vire.
3. Z odborom Copernicus se v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 30(3) opravi posvetovanje glede sklepa o prenosu pooblastil iz odstavka 1 tega člena. Odbor Copernicus se vnaprej obvesti o sporazumih o prenosu pooblastil, ki jih namerava skleniti Unija, ki jo zastopa Komisija, z izvajalci storitev.
Člen 12
Delovni program Komisije
1. Komisija z izvedbenim aktom sprejme letni delovni program programa Copernicus v skladu s členom 84 finančne uredbe
2. Letni delovni program vsebuje načrt izvajanja, v katerem so podrobno opisani ukrepi v zvezi s komponentami programa Copernicus iz členov 5, 6 in 7; to je program, ki je usmerjen v prihodnost in ki upošteva spreminjajoče se potrebe uporabnikov in tehnološki napredek.
3. Navedeni izvedbeni akt se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 30(4) te uredbe.
Člen 13
Sodelovanje z državami članicami
1. Komisija sodeluje z državami članicami, da se izboljša izmenjava podatkov in informacij med njimi ter spodbudi razširjanje podatkov na regionalni in lokalni ravni. Komisija si prizadeva zagotoviti, da so programu Copernicus na voljo potrebni podatki in informacije. Sodelujoče misije držav članic, storitve in infrastrukture in situ so ključni prispevki k programu Copernicus.
2. Komisija lahko z izvedbenimi akti sprejme ukrepe za spodbujanje uporabe podatkov in informacij programa Copernicus v državah članicah ter njihovega dostopa do tehnologije in razvoja na področju opazovanja Zemlje. Ti ukrepi ne izkrivljajo svobodne konkurence. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 30(4).
POGLAVJE III
JAVNA NAROČILA
ODDELEK I
Splošne določbe, ki se uporabljajo za javna naročila
Člen 14
Splošna načela
Brez poseganja v člen 8(7) in ukrepe, potrebne za zaščito bistvenih interesov varnosti Unije ali javne varnosti ali za spoštovanje predpisov Unije o nadzoru izvoza, se za program Copernicus uporablja finančna uredba, zlasti načela prostega dostopa in poštene konkurence v celotni industrijski dobavni verigi, razpisni postopki na podlagi preglednih in pravočasnih informacij ter jasno obveščanje o veljavnih pravilih glede javnih naročil, pogojih za sodelovanje in merilih za oddajo naročil ter o vseh drugih ustreznih informacijah, da se omogočijo enaki pogoji za vse morebitne ponudnike.
Člen 15
Posebni cilji
Med postopkom javnega naročanja javni naročniki pri javnih razpisih uresničujejo naslednje cilje:
(a)
spodbujanje čim širšo in čim bolj odprto udeležbo vseh gospodarskih subjektov po vsej Uniji, zlasti novih ponudnikov in MSP, vključno s spodbujanjem ponudnikov, da sklepajo pogodbe s podizvajalci;
(b)
preprečevanje morebitnih zlorab prevladujočega položaja in odvisnosti od enega samega dobavitelja;
(c)
izkoriščanje prednosti, ki jih ponujajo predhodne naložbe javnega sektorja, in uporaba pridobljenih spoznanj ter izkušenj in zmožnosti industrije, pri čemer je treba zagotoviti spoštovanje pravil o konkurenčnih razpisnih postopkih;
(d)
naročanje iz različnih virov, kadar je to potrebno, da se zagotovi boljši splošni nadzor nad programom Copernicus ter stroški in časovnim načrtom programa;
(e)
upoštevanje skupnih stroškov v celotni uporabni življenjski dobi proizvoda, storitve ali dela v okviru javnega naročila, kadar je to potrebno.
ODDELEK II
Posebne določbe, ki se uporabljajo za javna naročila
Člen 16
Vzpostavitev pravičnih konkurenčnih pogojev
Javni naročnik sprejme ustrezne ukrepe za vzpostavitev pravičnih konkurenčnih pogojev, kadar lahko predhodna udeležba gospodarskega subjekta pri dejavnostih, povezanih z dejavnostmi, ki so predmet javnega razpisa:
(a)
temu gospodarskemu subjektu omogoči precejšnje prednosti v obliki informacij, zaradi katerih je v boljšem položaju, in se lahko zaradi tega zbudi dvom o spoštovanju načela enake obravnave, ali
(b)
vpliva na običajne pogoje konkurence ali nepristranskost in objektivnost pri oddaji ali izvajanju javnega naročila.
Ti ukrepi ne smejo izkrivljati konkurence ali ogroziti enake obravnave oziroma zaupnosti podatkov, pridobljenih v zvezi s podjetji, njihovimi poslovnimi odnosi in njihovo stroškovno strukturo. Omenjeni ukrepi zato upoštevajo naravo in podrobnosti predvidenega naročila.
Člen 17
Varovanje podatkov
V primeru naročil, ki vključujejo, zahtevajo in/ali vsebujejo tajne podatke, javni naročnik v razpisni dokumentaciji natančno navede vse ukrepe in zahteve, potrebne za zagotavljanje varovanja tajnosti teh podatkov na zahtevani ravni.
Člen 18
Zanesljivost dobave
Javni naročnik v razpisni dokumentaciji natančno navede svoje zahteve glede zanesljivosti dobave in opravljanja storitev v okviru izvajanja javnega naročila.
Člen 19
Javno naročilo s pogojnimi deli
1. Javni naročnik lahko javno naročilo odda v obliki naročila s pogojnimi deli.
2. Naročilo s pogojnimi deli vključuje fiksni del, ki ga spremljata proračunska obveznost in posledična trdna zaveza, da se izvede gradnja ali zagotovijo blago ali storitve, dogovorjeni za ta del naročila, ter enega ali več delov, ki so pogojni tako z vidika proračuna kot z vidika izvedbe. V dokumentaciji javnega naročila se navedejo posebni elementi naročila s pogojnimi deli. Opredeljeni so zlasti predmet naročila, cena ali podrobna pravila o njenem določanju ter podrobna pravila o izvedbi gradenj, zagotavljanju blaga in opravljanju storitev iz vsakega dela.
3. Storitve iz fiksnega dela so skladna celota; to velja tudi za storitve iz vsakega pogojnega dela ob upoštevanju storitev iz vseh prejšnjih delov.
4. Izvajanje posameznega pogojnega dela je predmet odločitve javnega naročnika, o kateri je izvajalec obveščen v skladu s pogoji iz javnega naročila. Kadar je pogojni del potrjen z zamudo ali ni potrjen, lahko izvajalec prejme nadomestilo za zamudo ali nadomestilo za odstop, če je to predvideno v javnem naročilu in pod pogoji, ki so v njem določeni.
5. Če javni naročnik v zvezi s posameznim delom naročila ugotovi, da gradnje, blago in storitve, dogovorjene za ta del, niso bile dokončane ali opravljene, lahko zahteva odškodnino in odpove naročilo, če je to predvideno v naročilu, in pod pogoji, določenimi v njem.
Člen 20
Javna naročila s povračilom stroškov
1. Javni naročnik se lahko pod pogoji iz odstavka 2 odloči za javno naročilo s celotnim ali delnim povračilom stroškov do zgornje cenovne meje.
Cena za plačilo takšnih javnih naročil je povračilo vseh neposrednih stroškov, ki jih ima izvajalec pri izvajanju naročila, kot so stroški dela, materiala, potrošnega blaga ter uporabe opreme in infrastrukture, potrebnih za izvajanje naročila. Tem stroškom se doda pavšalni znesek za kritje posrednih stroškov in dobička ali znesek za kritje posrednih stroškov in premija glede na upoštevanje zastavljenih ciljev glede rezultatov in časovnega razporeda.
2. Javni naročnik se lahko odloči za naročilo s celotnim ali delnim povračilom stroškov, kadar je objektivno nemogoče natančno določiti fiksno ceno in če je mogoče razumno dokazati, da bi bila taka fiksna cena izjemno visoka zaradi negotovosti pri izvajanju javnega naročila, ker:
(a)
javno naročilo vsebuje elemente, ki so zelo kompleksni ali pri katerih je potrebna uporaba nove tehnologije, in zato vključuje velika tehnična tveganja, ali
(b)
se morajo dejavnosti, ki so predmet javnega naročila, iz operativnih razlogov začeti izvajati takoj, čeprav še ni mogoče v celoti določiti fiksne in dokončne cene, ker obstajajo velika tveganja ali ker je izvajanje naročila deloma odvisno od izvajanja drugih naročil.
3. Zgornja cenovna meja pri naročilu s celotnim ali delnim povračilom stroškov je najvišja cena, ki se lahko plača. Prekorači se lahko samo v ustrezno utemeljenih izjemnih primerih s predhodnim soglasjem javnega naročnika.
4. V dokumentaciji javnega naročila s celotnim ali delnim povračilom stroškov se določi naslednje:
(a)
vrsta javnega naročila,in sicer ali gre za javno naročilo s celotnim ali delnim povračilom stroškov z zgornjo cenovno mejo;
(b)
pri javnem naročilu z delnim povračilom stroškov elementi javnega naročila, na katere se nanaša povračilo stroškov;
(c)
višina zgornje cenovne meje;
(d)
merila za oddajo naročil, ki morajo omogočati presojo verodostojnosti predvidenega celotnega proračuna, povračljivih stroškov, mehanizmov za ugotavljanje teh stroškov in dobičkov, navedenih v ponudbi;
(e)
vrsta povečanja iz odstavka 1, ki se uporabi pri neposrednih stroških;
(f)
pravila in postopki za ugotavljanje upravičenosti stroškov, ki jih predvideva ponudnik za izvajanje naročila, v skladu z načeli iz odstavka 5;
(g)
računovodska pravila, ki jih morajo upoštevati ponudnik;
(h)
pri naročilu z delnim povračilom stroškov, ki naj bi se spremenil v naročilo s fiksno in dokončno ceno, parametri takšne spremembe.
5. Stroški, ki jih izkaže izvajalec med izvajanjem naročila s celotnim ali delnim povračilom stroškov, so upravičeni samo:
(a)
če so dejansko nastali med trajanjem naročila, razen stroškov opreme, infrastrukture in neopredmetenih osnovnih sredstev, potrebnih za izvajanje naročila, ki se lahko štejejo za upravičene v višini celotne nabavne vrednosti;
(b)
če so navedeni v oceni celotnega proračuna, ki je lahko revidiran z dopolnili k prvotnemu naročilu;
(c)
če so potrebni za izvajanje naročila;
(d)
če izhajajo iz izvajanja naročila in se mu lahko pripišejo;
(e)
če so prepoznavni, preverljivi, vknjiženi v izvajalčevih računovodskih izkazih in določeni v skladu z računovodskimi standardi, navedenimi v specifikacijah in v naročilu;
(f)
če so v skladu z določbami veljavnega davčnega in socialnega prava;
(g)
če ne odstopajo od pogojev naročila;
(h)
če so razumni, utemeljeni in spoštujejo zahteve dobrega finančnega poslovodenja, zlasti v zvezi z gospodarnostjo in učinkovitostjo.
Izvajalec je odgovoren za knjiženje svojih stroškov in za ustrezno vodenje računovodskih evidenc ter vseh drugih dokumentov, potrebnih kot dokazilo, da so stroški, katerih povračilo zahteva, nastali in da so v skladu z načeli iz tega člena. Stroški, ki jih izvajalec ne more utemeljiti, se štejejo za neupravičene in njihovo povračilo se zavrne.
6. Javni naročnik za zagotovitev ustreznega izvajanja naročil s povračilom stroškov opravlja naslednje naloge:
(a)
določi čim bolj realno zgornjo cenovno mejo, pri čemer omogoči prožnost, potrebno za vključitev tehničnih tveganj;
(b)
spremeni naročilo z delnim povračilom stroškov v naročilo s fiksno in dokončno ceno v celoti, takoj ko je med izvajanjem naročila tako fiksno in dokončno ceno mogoče določiti. Za ta namen določi parametre preračuna za spremembo naročila s povračilom stroškov v naročilo s fiksno in dokončno ceno;
(c)
uvede ukrepe spremljanja in nadzora, ki zlasti določajo sistem ocene stroškov;
(d)
določi ustrezna načela, orodja in postopke za izvajanje naročil, zlasti za ugotavljanje in preverjanje upravičenosti stroškov, ki jih izkaže izvajalec ali njegovi podizvajalci med izvajanjem naročila, in za uvajanje dopolnil k naročilu;
(e)
preveri, ali izvajalec in njegovi podizvajalci upoštevajo računovodske standarde, določene v naročilu, in izpolnjujejo obveznost predložitve računovodskih dokumentov, ki morajo imeti dokazno vrednost;
(f)
pri izvajanju naročila stalno preverja učinkovitost načel, orodij in postopkov iz točke (d).
Člen 21
Dopolnila
Javni naročnik in izvajalci lahko naročilo spremenijo z dopolnilom, če to dopolnilo izpolnjuje naslednje pogoje:
(a)
ne spremeni predmeta naročila;
(b)
ne poruši ekonomskega ravnotežja naročila;
(c)
ne uvaja pogojev, ki bi, če bi prvotno obstajali v dokumentaciji javnega naročila, omogočili udeležbo drugih ponudnikov, kot so bili prvotno sprejeti, ali izbiro druge ponudbe, kot je bila prvotno izbrana.
Člen 22
Oddaja naročil podizvajalcem
1. Javni naročnik od ponudnika zahteva, da del javnega naročila odda podizvajalcem s konkurenčnim razpisnim postopkom za podizvajalce na ustreznih ravneh, in sicer podjetjem, ki ne spadajo v skupino, v katero spada sam, zlasti novim ponudnikom na trgu in MSP.
2. Javni naročnik izrazi zahtevani delež naročila, ki se odda podizvajalcem, v obliki razpona med najnižjim in najvišjim deležem. Javni naročnik zagotovi, da je ta delež sorazmeren s predmetom in vrednostjo naročila, ob upoštevanju narave zadevnega področja dejavnosti ter zlasti ugotovljenega stanja konkurence in industrijskega potenciala.
3. Če ponudnik v ponudbi navede, da ne namerava dodeliti nobenega dela naročila podizvajalcem ali da jim namerava dodeliti del, ki je manjši od najnižjega deleža iz odstavka 2, v ponudbi javnemu naročniku hkrati navede razloge za to. Javni naročnik te informacije predloži Komisiji.
4. Javni naročnik lahko zavrne podizvajalce, ki jih izbere kandidat v postopku oddaje glavnega javnega naročila ali ponudnik, izbran za izvajanje javnega naročila. To zavrnitev, ki lahko temelji izključno na merilih, ki se uporabljajo za izbiro ponudnikov za glavno naročilo, pisno utemelji.
POGLAVJE IV
POLITIKA GLEDE PODATKOV IN VARNOSTI
Člen 23
Politika glede podatkov in informacij programa Copernicus
1. S politiko glede podatkov in informacij programa Copernicus, ki se uporablja za ukrepe, financirane v okviru programa Copernicus, se podpirajo cilji iz člena 4 in naslednji cilji:
(a)
spodbujanje uporabe in izmenjave podatkov in informacij programa Copernicus;
(b)
krepitev evropskih trgov za opazovanje Zemlje, zlasti prodajnega sektorja, da se omogočita rast in ustvarjanje delovnih mest;
(c)
prispevanje k trajnemu in neprekinjenemu zagotavljanju podatkov in informacij programa Copernicus;
(d)
podpora evropskim raziskovalnim, tehnološkim in inovacijskim skupnostim.
2. Dostop do podatkov iz namenskih misij in informacij programa Copernicus je popoln, odprt in brezplačen ter pod vnaprej določenimi tehničnimi pogoji omogočen prek platform za razširjanje programa Copernicus, pri čemer veljajo naslednje omejitve:
(a)
pogoji za izdajo dovoljenj v zvezi s podatki in informacijami tretje strani;
(b)
oblike, značilnosti in načini razširjanja podatkov;
(c)
varnostni interesi in zunanji odnosi Unije ali njenih držav članic;
(d)
tveganje motenj v sistemu, ki zagotavlja podatke in informacije programa Copernicus, iz varnostnih ali tehničnih razlogov;
(e)
zagotavljanje zanesljivega dostopa evropskih uporabnikov do podatkov in informacij programa Copernicus.
Člen 24
Pogoji in omejitve v zvezi z dostopom do podatkov in informacij programa Copernicus ter njihovo uporabo
1. Komisija lahko ob upoštevanju politik tretjih strani glede podatkov in informacij ter brez poseganja v pravila in postopke za vesoljsko infrastrukturo in infrastrukturo in situ, ki je pod nacionalnim nadzorom ali pod nadzorom mednarodnih organizacij, v skladu s členom 31 sprejme delegirane akte o:
(a)
pogojih in postopkih v zvezi z dostopom do podatkov in informacij programa Copernicus ter njihovo registracijo in uporabo, vključno z načini razširjanja;
(b)
posebnih tehničnih merilih, potrebnih za preprečevanje motenj podatkov in informacij programa Copernicus, vključno s prednostnim dostopom;
(c)
merilih in postopkih za omejitev pridobivanja ali razširjanja podatkov in informacij programa Copernicus zaradi nasprotujočih si pravic.
2. Komisija lahko ob upoštevanju politik tretjih strani glede podatkov in informacij ter brez poseganja v pravila in postopke za vesoljsko infrastrukturo in infrastrukturo in situ, ki je pod nacionalnim nadzorom ali pod nadzorom mednarodnih organizacij, v skladu s postopkom pregleda iz člena 30(4) sprejme ukrepe o:
(a)
tehničnih specifikacijah za posredovanje in uporabo podatkov iz namenskih misij, posredovanih sprejemnim postajam ali prek namenskih širokopasovnih povezav postajam, ki niso del programa Copernicus;
(b)
tehničnih specifikacijah za arhiviranje podatkov in informacij programa Copernicus.
3. Komisija v skladu s to uredbo in zadevnimi pravicami tretjih strani določi ustrezne pogoje za izdajo dovoljenj in postopke za podatke iz namenskih misij in informacije programa Copernicus ter za posredovanje satelitskih podatkov sprejemnim postajam ali prek namenskih širokopasovnih povezav postajam, ki niso del programa Copernicus.
Člen 25
Zaščita varnostnih interesov
1. Komisija ob upoštevanju ciljev iz člena 4 oceni varnostni okvir programa Copernicus. V ta namen oceni potrebne varnostne ukrepe, ki so oblikovani za izogibanje vsakršnemu tveganju ali grožnjam interesom ali varnosti Unije ali njenih držav članic, zlasti za zagotavljanje izpolnjevanja načel, določenih v Sklepu 2001/844/ES, ESPJ, Euratom in Sklepu 2013/488/EU.
2. Komisija na podlagi ocene iz odstavka 1 z izvedbenim aktom določi potrebne tehnične specifikacije, povezane z varnostjo programa Copernicus. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopka pregleda iz člena 30(4).
3. Komisiji lahko pri opredelitvi tehničnih specifikacij varnostnega okvira iz odstavka 2 pomagajo neodvisni strokovnjaki držav članic.
4. Svet ne glede na odstavek 2 sprejme ukrepe, ki se izvajajo, kadar bi podatki in informacije programa Copernicus lahko ogrozili varnost Unije ali njenih držav članic.
5. Če se v okviru programa Copernicus pridobivajo ali obdelujejo tajni podatki EU, vsi sodelujoči v tem programu zagotovijo enako raven varovanja tajnih podatkov, kot jo zagotavljajo pravila iz Priloge k Sklepu 2001/844/ES, ESPJ, Euratom in prilog k Sklepu 2013/488/EU.
POGLAVJE V
RAZNO
Člen 26
Mednarodno sodelovanje
1. Na podlagi ustreznih sporazumov lahko v programu Copernicus sodelujejo naslednje države ali mednarodne organizacije:
(a)
države Evropskega združenja za prosto trgovino (Efta), ki so pogodbenice Sporazuma EGP, v skladu s pogoji iz Sporazuma EGP;
(b)
države kandidatke in morebitne kandidatke v skladu z ustreznimi okvirnimi sporazumi ali protokolom k sporazumu o pridružitvi o splošnih načelih in pogojih sodelovanja teh držav v programih Unije;
(c)
Švicarska konfederacija, ostale tretje države, ki niso navedene v točkah (a) in (b), ter mednarodne organizacije, v skladu s sporazumi, ki jih je Unija sklenila s takimi tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami v skladu s členom 218 PDEU ter v katerih so določeni pogoji in podrobna pravila za njihovo sodelovanje.
2. Države ali mednarodne organizacije iz odstavka 1 lahko programu Copernicus zagotovijo finančno podporo ali prispevke v naravi. Ta finančna podpora in prispevki se obravnavajo kot zunanji namenski prejemki v skladu s členom 21(2) finančne uredbe ter so dopustni pod pogoji iz sporazuma, ki je bil sklenjen z zadevno tretjo državo ali mednarodno organizacijo.
3. V okviru programa Copernicus je mogoče usklajevati sisteme za opazovanje Zemlje na mednarodni ravni in s tem povezano izmenjavo podatkov, s čimer se krepita razsežnost in komplementarnost programa na svetovni ravni, ob upoštevanju veljavnih mednarodnih sporazumov in procesov usklajevanja.
Člen 27
Zaščita finančnih interesov Unije
1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da so pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo s programom Copernicus, finančni interesi Unije zaščiteni, in sicer z izvajanjem preventivnih ukrepov proti goljufijam, korupciji in drugim nezakonitim dejanjem ter z učinkovitim preverjanjem, ob odkritju nepravilnosti pa z izterjavo napačno izplačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in finančnimi kaznimi.
2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče lahko izvajajo revizije na podlagi dokumentacije in na kraju samem pri vseh prejemnikih nepovratnih sredstev, izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije na podlagi programa Copernicus.
3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14), ter Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (15), opravlja preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, da bi v zvezi s sporazumom o nepovratnih sredstvih, sklepom o nepovratnih sredstvih ali naročilom, ki se financira v okviru programa Copernicus, ugotovil morebitne primere goljufije, korupcije ali drugih nezakonitih dejanj, ki škodijo finančnim interesom Unije.
4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 sporazumi o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, pogodbe, sporazumi in sklepi o nepovratnih sredstvih, ki izhajajo iz izvajanja programa Copernicus, vsebujejo določbe, ki izrecno pooblaščajo Komisijo, Računsko sodišče in urad OLAF za izvajanje takšnih revizij in preiskav v skladu z njihovimi pristojnostmi.
Člen 28
Lastništvo
1. Unija je lastnik vseh opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ustvarjenih ali razvitih v okviru programa Copernicus. V ta namen se v zvezi z obstoječimi lastninskimi pravicami sklenejo dogovori s tretjimi stranmi.
2. Pogoji glede prenosa lastništva na Unijo so določeni v dogovorih iz odstavka 1.
3. Komisija z ustreznim okvirom zagotovi optimalno uporabo sredstev iz tega člena; zlasti karseda učinkovito upravlja pravice intelektualne lastnine, povezane s programom Copernicus, pri čemer upošteva potrebo po varstvu in ovrednotenju pravic intelektualne lastnine Unije, interese vseh zainteresiranih strani ter potrebo po skladnem razvoju trgov in novih tehnologij in neprekinjenosti storitev. V ta namen zagotovi, da javna naročila, sklenjena v okviru programa Copernicus, vsebujejo možnost prenosa pravic intelektualne lastnine ali podeljevanja licenc za te pravice, ki izhajajo iz dela, opravljenega v okviru programa Copernicus.
Člen 29
Pomoč Komisiji
Komisiji lahko pomagajo neodvisni strokovnjaki z različnih področij, povezanih s področjem uporabe programa Copernicus, ki zastopajo široko paleto zainteresiranih strani, vključno s predstavniki uporabnikov programa Copernicus in nacionalnimi subjekti, pristojnimi za področje vesolja, da bi ji zagotovili potrebno tehnično in znanstveno strokovno znanje ter meddisciplinarno in medsektorsko perspektivo, ob upoštevanju ustreznih obstoječih pobud na ravni Unije ter na nacionalni in regionalni ravni.
Člen 30
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor (odbor Copernicus). Navedeni odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
Odbor Copernicus se sestaja v posebnih sestavah, zlasti kar zadeva varnostne vidike („varnostni odbor“).
2. Odbor Copernicus v skladu s svojim poslovnikom ustanovi forum uporabnikov kot delovno skupino, ki odboru Copernicus svetuje glede vidikov, povezanih z uporabniškimi zahtevami.
3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
4. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
5. Predstavniki subjektov, pooblaščenih za izvajanje nalog v okviru programa Copernicus, so v delo odbora Copernicus, kadar je to potrebno, vključeni kot opazovalci pod pogoji iz poslovnika odbora.
6. V sporazumih, ki jih Unija sklene na podlagi člena 26, je lahko po potrebi predvidena udeležba predstavnikov tretjih držav ali mednarodnih organizacij pri delu odbora Copernicus pod pogoji, določenimi v njegovem poslovniku.
7. Odbor Copernicus se redno sestaja, po možnosti vsake tri mesece. Komisija na vsakem sestanku predloži poročilo o napredku pri izvajanju programa Copernicus. Ta poročila vsebujejo splošen pregled stanja in napredka pri izvajanju programa Copernicus, zlasti glede upravljanja tveganj, stroškov, časovnega načrta, uspešnosti, javnih naročil in ustreznih nasvetov Komisiji.
Člen 31
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 9(7) in 24(1) se prenese na Komisijo za obdobje trajanja programa Copernicus.
3. Pooblastilo iz člena 9(7) in člena 24(1) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v njej. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akti, sprejeti v skladu s členoma 9(7) in 24(1), začnejo veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 32
Ocena
1. Komisija najpozneje do 31. decembra 2017 po posvetovanju z ustreznimi zainteresiranimi stranmi pripravi ocenjevalno poročilo o uresničevanju ciljev vseh nalog, financiranih v okviru programa Copernicus, in sicer z vidika njihovih rezultatov, učinkov in dodane vrednosti na evropski ravni, ter o učinkovitosti porabe sredstev. V oceni obravnava nadaljnjo ustreznost vseh ciljev, prispevek ukrepov k ciljem iz člena 4, uspešnost organizacijske strukture in obseg izvedenih storitev. Vanjo vključi tudi oceno morebitnega sodelovanja ustreznih evropskih agencij (tudi Agencije za evropski GNSS) in ji po potrebi priloži ustrezne zakonodajne predloge.
V oceni se ocenijo zlasti učinki politike glede podatkov in informacij programa Copernicus na zainteresirane strani, uporabnike, vpliv na podjetja ter na domače in zasebne naložbe v infrastrukture za opazovanje Zemlje.
2. Komisija izvede oceno iz odstavka 1 v tesnem sodelovanju z izvajalci in uporabniki programa Copernicus ter preuči učinkovitost in uspešnost programa ter njegovo prispevanje k ciljem iz člena 4. Komisija rezultate teh ocen sporoči Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij ter po potrebi predlaga ustrezne ukrepe.
3. Komisija lahko - po potrebi ob pomoči neodvisnih subjektov - oceni načine izvedbe projektov in vpliv njihove izvedbe, da bi ugotovila, ali so bili cilji, vključno s cilji varstva okolja, doseženi.
4. Komisija lahko od države članice zahteva, da zagotovi posebno oceno ukrepov in z njimi povezanih projektov, financiranih v okviru te uredbe, ali da ji po potrebi zagotovi informacije in pomoč, potrebne za oceno teh projektov.
Člen 33
Razveljavitev
1. Uredba (EU) št. 911/2010 se razveljavi.
2. Vsi ukrepi, sprejeti na podlagi Uredbe (EU) št. 911/2010, ostanejo veljavni.
3. Sklicevanja na razveljavljeno Uredbo (EU) št. 911/2010 štejejo za sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge.
Člen 34
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 3. aprila 2014