NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1077/2012
ze dne 16. listopadu 2012
o společné bezpečnostní metodě pro dozor vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (1), a zejména na článek 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jedním z cílů směrnice 2004/49/ES je zlepšení přístupu služeb železniční dopravy na trh definováním společných zásad pro zajišťování a regulaci bezpečnosti železnic a pro dozor nad bezpečností železnic. Směrnice 2004/49/ES rovněž stanoví rovné zacházení se všemi železničními podniky uplatňováním stejných požadavků na vydávání osvědčení o bezpečnosti v celé Evropské unii.
(2)
Dne 5. října 2009 vydala Komise pověření pro Evropskou železniční agenturu (dále jen „agentura“) v souladu se směrnicí 2004/49/ES, aby vypracovala návrh společné bezpečnostní metody pro dohled vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti železničním podnikům a provozovatelům infrastruktury. Agentura Komisi v souladu s jejím pověřením předložila své doporučení týkající se společné bezpečnostní metody, jež je podloženo zprávou o posouzení dopadů. Toto nařízení vychází z uvedeného doporučení.
(3)
Nařízení Komise (EU) 1158/2010 ze dne 9. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic (2) stanoví metodu posuzování shody s požadavky na získání osvědčení o bezpečnosti, která se mají vydávat v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. a) a čl. 10 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/49/ES. Uvedené nařízení definuje kritéria, podle kterých musí vnitrostátní bezpečnostní orgány toto posouzení provést, popisuje postupy a stanoví zásady, které musí vnitrostátní bezpečnostní orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti během dozoru dodržovat, jak je vymezeno v uvedeném nařízení.
(4)
Nařízení Komise (EU) č. 1169/2010 ze dne 10. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic (3) zahrnuje všechny harmonizované požadavky a metody posuzování, prostřednictvím kterých mohou vnitrostátní bezpečnostní orgány vydat provozovateli infrastruktury schválení z hlediska bezpečnosti podle článku 11 směrnice 2004/49/ES vztahující se na přiměřenost systému zajišťování bezpečnosti obecně a na jakékoli schválení, které se týká sítě. Uvedené nařízení rovněž definuje kritéria, podle kterých musí vnitrostátní bezpečnostní orgány posouzení provést, popisuje postupy a stanoví zásady, které musí vnitrostátní bezpečnostní orgány po vydání schválení z hlediska bezpečnosti během dozoru používat, jak je vymezeno v uvedeném nařízení.
(5)
Podle čl. 16 odst. 2 písm. e) a čl. 17 odst. 2 směrnice 2004/49/ES musí vnitrostátní bezpečnostní orgán po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti přijmout opatření na kontrolu dosahování výsledků uvedených v žádosti o osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti během provozu a průběžného plnění všech potřebných požadavků.
(6)
Aby vnitrostátní bezpečnostní orgán mohl plnit své úkoly podle čl. 16 odst. 2 písm. f) směrnice 2004/49/ES, musí na základě svých činností v rámci dozoru posuzovat i účinnost bezpečnostního regulačního rámce. „Dozorem“ se rozumí opatření zavedená vnitrostátním bezpečnostním orgánem za účelem kontroly výkonu v oblasti bezpečnosti poté, co udělil osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
(7)
Při dozoru musí vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňovat základní zásady dozoru prováděného vnitrostátním bezpečnostním orgánem, tj. zásadu proporcionality, jednotného přístupu, zaměření, transparentnosti, odpovědnosti a spolupráce uvedené v nařízení (EU) č. 1158/2010 a nařízení (EU) č. 1169/2010. Tyto zásady však rovněž vyžadují rámec a postup pro jejich praktické uplatňování v každodenní činnosti vnitrostátních bezpečnostních orgánů. Toto nařízení by vnitrostátním bezpečnostním orgánům poskytlo potřebný rámec a postup a zároveň posílilo vzájemnou důvěru v přístupech k činnostem v rámci dozoru a zlepšilo rozhodování v jejich průběhu.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 27 odst. 1 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví společná bezpečnostní metoda dozoru nad výkonem v oblasti bezpečnosti po vydání osvědčení o bezpečnosti železničním podnikům, jak je uvedeno v příloze IV nařízení (EU) č. 1158/2010, nebo schválení z hlediska bezpečnosti provozovatelům infrastruktury, jak je uvedeno v příloze III nařízení (EU) č. 1169/2010.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňují společnou bezpečnostní metodu pro dohled nad plněním právní povinnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury používat systém zajišťování bezpečnosti ke kontrole všech rizik souvisejících s jejich činnostmi včetně údržby a dodávek materiálu a využívání dodavatelů a podle potřeby ke kontrole provádění nařízení Komise (EU) č. 1078/2012 ze dne 16. listopadu 2012 o společné bezpečnostní metodě sledování, kterou mají používat železniční podniky, provozovatelé infrastruktury po získání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti a subjekty odpovědné za údržbu (4).
3. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatňují toto nařízení za účelem provádění dozorových činností podle čl. 16 odst. 2 písm. f) směrnice 2004/49/ES a vydávání doporučení členským státům o účinnosti bezpečnostního regulačního rámce.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení je termín „dozor“ vymezen článkem 2 nařízení (EU) č. 1158/2010 a článkem 2 nařízení (EU) č. 1169/2010.
Článek 3
Strategie a plán(y) dozoru
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán vypracuje a provede strategii a plán(y) dozoru a uvede, jak zaměří své činnosti a stanoví své priority v oblasti dozoru, jak je uvedeno v příloze.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán shromažďuje a analyzuje informace z různých zdrojů. Shromážděné informace a výsledky dozoru použije pro účely uvedené v článku 1.
3. Vnitrostátní bezpečnostní orgán pravidelně přezkoumává strategii a plán nebo plány na základě získaných zkušeností a využívá při tom shromážděné informace a výsledky dozoru.
Článek 4
Techniky pro výkon dozoru
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán přijme techniky pro dozorové činnosti. Mezi tyto techniky obvykle patří rozhovory s lidmi na různých organizačních stupních, kontrola dokumentů a záznamů týkajících se systému zajišťování bezpečnosti a přezkum výsledků systému řízení týkajících se bezpečnosti, které byly zjištěny při inspekcích nebo souvisejících činnostech.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán zajistí, aby jeho dozorové činnosti zahrnovaly kontrolu
a)
účinnosti systému zajišťování bezpečnosti;
b)
účinnosti jednotlivých nebo dílčích prvků systému zajišťování bezpečnosti včetně provozních činností.
Článek 5
Spojitost mezi posuzováním a dozorem
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán používá informace shromážděné v průběhu posuzování systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury pro účely dozoru nad uplatňováním jejich systému zajišťování bezpečnosti i po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán rovněž využívá informace shromážděné během své dozorové činnosti pro opětovné posouzení systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury před obnovením osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti.
Článek 6
Způsobilost osob vykonávajících dozorové činnosti
Vnitrostátní bezpečnostní orgán zavede systém zajišťující, aby dozorové činnosti vykonávaly způsobilé osoby.
Článek 7
Kritéria pro rozhodování
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgán vypracuje a zveřejní kritéria pro rozhodování o tom, jak sleduje, podporuje a případně vynucuje soulad s bezpečnostním regulačním rámcem. Tato kritéria zahrnují rovněž otázky týkající se nedodržování právních předpisů související s uplatňováním systému zajišťování bezpečnosti železničním podnikem nebo provozovatelem infrastruktury a s bezpečnostním regulačním rámcem.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán přijímá a zveřejňuje postup, na jehož základě mohou železniční podniky a provozovatelé infrastruktury podat stížnost na rozhodnutí přijatá v průběhu dozorových činností, aniž je dotčen požadavek na soudní přezkum takových rozhodnutí.
Článek 8
Koordinace a spolupráce
1. Vnitrostátní bezpečnostní orgány provádějící dozor nad železničním podnikem, který svou činnost vykonává ve více než jednom členském státě, koordinují svůj přístup k dozoru, aby zajistily efektivnost systému zajišťování bezpečnosti železničního podniku a aby se tento systém vztahoval na všechny příslušné činnosti. Koordinační činnosti zahrnují dohodu o tom, které informace si musí vnitrostátní bezpečnostní orgány vyměňovat, aby se zajistil společný přístup k dozoru příslušného železničního podniku. Zahrnují rovněž výměnu informací o strategii a plánu nebo plánech příslušných vnitrostátních bezpečnostních orgánů v oblasti dozoru včetně všech relevantních výsledků, aby se umožnil společný přístup k řešení otázky nedodržování právních předpisů.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgány uzavřou s vnitrostátními vyšetřovacími orgány, orgány vydávajícími osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu a jinými příslušnými orgány dohody o spolupráci s cílem vyměňovat si informace a koordinovat své reakce v případě jakéhokoliv nedodržování bezpečnostního regulačního rámce.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 7. června 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. listopadu 2012.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1077/2012
z dne 16. novembra 2012
o skupni varnostni metodi za nadzor, ki ga izvajajo nacionalni varnostni organi po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (1) ter zlasti člena 6 Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Eden od namenov Direktive 2004/49/ES je izboljšati dostop do trga storitev železniških prevozov z določitvijo skupnih načel upravljanja, urejanja in nadzorovanja varnosti na železnici. Direktiva 2004/49/ES prav tako zagotavlja enako obravnavo vseh prevoznikov v železniškem prometu tako, da po celotni Evropski uniji uporablja iste zahteve za podelitev varnostnega spričevala.
(2)
Komisija je 5. oktobra 2009 v skladu z Direktivo 2004/49/ES Evropsko železniško agencijo (v nadaljnjem besedilu: Agencija) pooblastila za pripravo osnutka skupne varnostne metode (SVM) nacionalnih varnostnih organov za nadzor po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila prevoznikom v železniškem prometu in upravljavcem infrastrukture. Agencija je v skladu z navedenim pooblastilom Komisiji predložila priporočilo o SVM, ki ga je podprla s poročilom o oceni učinka. Ta uredba temelji na priporočilu Agencije.
(3)
Uredba Komisije (EU) št. 1158/2010 z dne 9. decembra 2010 o skupni varnostni metodi ocenjevanja skladnosti z zahtevami za pridobitev železniških varnostnih spričeval (2) določa metodo za ocenjevanje skladnosti z zahtevami za pridobitev varnostnih spričeval, ki se izdajo v skladu s členom 10(2)(a) in členom 10(2)(b) Direktive 2004/49/ES. Navedena uredba določa merila, po katerih morajo nacionalni varnostni organi opraviti oceno, opisuje postopke, ki jim morajo slediti, in uvaja načela, ki jih morajo nacionalni varnostni organi spoštovati pri nadzoru v skladu z navedeno uredbo po izdaji varnostnega spričevala.
(4)
Uredba Komisije (EU) št. 1169/2010 z dne 10. decembra 2010 o skupni varnostni metodi ocenjevanja skladnosti z zahtevami za pridobitev železniškega varnostnega pooblastila (3) vključuje vse usklajene zahteve in metode ocenjevanja, s pomočjo katerih lahko nacionalni varnostni organi v skladu s členom 11 Direktive 2004/49/ES upravljavcu infrastrukture izdajo varnostno pooblastilo, ki pokriva ustreznost sistema varnega upravljanja na splošno in vsa posebna pooblastila za posamezno omrežje. Navedena uredba določa tudi merila, po katerih morajo nacionalni varnostni organi opraviti oceno, opisuje postopke, ki jim morajo slediti, in uvaja načela, ki jih morajo nacionalni varnostni organi uporabljati pri nadzoru v skladu z navedeno uredbo po izdaji varnostnega pooblastila.
(5)
Po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila mora nacionalni varnostni organ v skladu s členom 16(2)(e) in členom 17(2) Direktive 2004/49/ES zagotoviti ukrepe za preverjanje, ali se pri uporabi dosegajo rezultati, navedeni v vlogi za varnostno spričevalo ali varnostno pooblastilo, in ali so vedno izpolnjene vse potrebne zahteve.
(6)
Da bi nacionalni varnostni organ lahko opravljal svoje naloge iz člena 16(2)(f) Direktive 2004/49/ES, mora v sklopu svojih nadzornih dejavnosti tudi presojati učinkovitost varnostnega regulativnega okvira. „Nadzor“ pomeni ukrepe, ki jih vzpostavi nacionalni varnostni organ za nadzor varnega delovanja, potem ko je dodelil varnostno spričevalo ali varnostno pooblastilo.
(7)
Nacionalni varnostni organ mora pri izvajanju nadzora uporabljati temeljna načela za nadzorno dejavnost nacionalnih varnostnih organov, kot so določena z Uredbo (EU) št. 1158/2010 in Uredbo (EU) št. 1169/2010, in sicer sorazmernost, skladnost, ciljna usmerjenost, preglednost, odgovornost in sodelovanje. Vendar ta načela potrebujejo tudi okvir in postopek, s katerima jih je mogoče prenesti v vsakodnevno delo nacionalnih varnostnih organov. Ta uredba bi nacionalnim varnostnim organom dala potrebni okvir in postopek ter hkrati izboljšala medsebojno zaupanje pri njihovih pristopih do nadzornih dejavnosti in sprejemanju odločitev med nadzornimi dejavnostmi.
(8)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega v skladu s členom 27(1) Direktive 2004/49/ES -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
1. Ta uredba vzpostavlja skupno varnostno metodo (SVM) za nadzor varnega delovanja po izdaji varnostnega spričevala za prevoznike v železniškem prometu v skladu s Prilogo IV k Uredbi (EU) št. 1158/2010 ali varnostnega pooblastila za upravljavce infrastrukture v skladu s Prilogo III k Uredbi (EU) št. 1169/2010.
2. Nacionalni varnostni organi uporabljajo skupno varnostno metodo za nadzor nad izpolnjevanjem zahtev iz zakonodaje, če prevoznik v železniškem prometu ali upravljavec infrastrukture uporablja sistem varnega upravljanja, s katerim zagotavlja nadzor vseh tveganj, povezanih z njegovimi dejavnostmi, vključno z vzdrževanjem in oskrbo z materialom ter zaposlovanjem pogodbenikov, ter, kadar je to primerno, za preverjanje uporabe Uredbe Komisije (EU) št. 1078/2012 z dne 16. novembra 2012 o skupni varnostni metodi za spremljanje, ki jo uporabljajo prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture po prejetju varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila in subjekti, zadolženi za vzdrževanje (4).
3. Nacionalni varnostni organi uporabljajo to uredbo za izvajanje svojih nadzornih dejavnosti iz člena 16(2)(f) Direktive 2004/49/ES in za svetovanje državam članicam o učinkovitosti varnostnega zakonodajnega okvira.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporablja opredelitev pojma „nadzor“ iz člena 2 Uredbe (EU) št. 1158/2010 in člena 2 Uredbe (EU) št. 1169/2010.
Člen 3
Nadzorna strategija in načrti
1. Nacionalni varnostni organ razvije in izvaja nadzorno strategijo in načrt oziroma načrte, s katerimi opredeli, kako usmerja svoje dejavnosti in kako določa prednostne naloge za nadzor v skladu s Prilogo.
2. Nacionalni varnostni organ zbira in analizira informacije iz različnih virov. Zbrane informacije in rezultate nadzora uporablja za namene, določene v členu 1.
3. Nacionalni varnostni organ redno obnavlja strategijo in načrt oziroma načrte glede na pretekle izkušnje in pri tem uporablja zbrane informacije in rezultate nadzora.
Člen 4
Tehnike za izvajanje nadzora
1. Nacionalni varnostni organ sprejme tehnike za nadzorne dejavnosti. Te tehnike običajno vključujejo intervjuje z osebami na različnih ravneh znotraj organizacije, pregledovanje dokumentov in zapisov, povezanih s sistemom varnega upravljanja, in preverjanje rezultatov varnostnega sistema za upravljanje, pridobljenih z inšpekcijskimi pregledi ali povezanimi dejavnostmi.
2. Nacionalni varnostni organ zagotavlja, da njegove nadzorne dejavnosti vključujejo preverjanje:
(a)
učinkovitosti sistema varnega upravljanja;
(b)
učinkovitosti posameznih ali delnih elementov sistema varnega upravljanja, vključno z operativnimi dejavnostmi.
Člen 5
Povezave med ocenjevanjem in nadzorom
1. Nacionalni varnostni organ uporablja informacije, zbrane pri ocenjevanju sistema varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture, za namene nadzora nadaljnje uporabe njunih sistemov varnega upravljanja po izdaji varnostnega spričevala ali varnostnega pooblastila.
2. Nacionalni varnostni organ uporablja informacije, zbrane z nadzornimi dejavnostmi, tudi za ponovno ocenjevanje sistema varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture, preden obnovi varnostno spričevalo ali varnostno pooblastilo.
Člen 6
Pristojnosti oseb, vključenih v nadzorne dejavnosti
Nacionalni varnostni organ ima vzpostavljen sistem, s katerim zagotavlja, da nadzorne dejavnosti opravljajo ustrezne osebe.
Člen 7
Merila za odločanje
1. Nacionalni varnostni organ oblikuje in objavi merila za odločanje o tem, kako nadzoruje, spodbuja in, kadar je to primerno, skrbi za skladnost z varnostnim regulativnim okvirom. Ta merila vključujejo tudi ugotovljena neskladja, povezana z nadaljnjo uporabo sistema varnega upravljanja s strani prevoznika v železniškem prometu ali upravljavca infrastrukture in z varnostnim regulativnim okvirom.
2. Nacionalni varnostni organ sprejme in objavi postopek, s katerim prevoznikom v železniškem prometu in upravljavcem infrastrukture omogoči pritožbo na sklepe, ki izhajajo iz nadzornih dejavnosti, ne da bi to vplivalo na zahtevo po sodni presoji teh sklepov.
Člen 8
Usklajevanje in sodelovanje
1. Nacionalni varnostni organi, vključeni v nadzor prevoznika v železniškem prometu, ki deluje v več kot eni državi članici, usklajujejo svoje pristope do nadzora, s čimer zagotovijo, da je sistem varnega upravljanja prevoznika v železniškem prometu učinkovit in pokriva vse zadevne dejavnosti. Dejavnosti usklajevanja vključujejo dogovor, katere informacije si nacionalni varnostni organi izmenjujejo, da zagotovijo skupni pristop do nadzora nad posameznim prevoznikom v železniškem prometu. Hkrati vključujejo tudi izmenjavo informacij o nadzorni strategiji in načrtu oziroma načrtih zadevnih nacionalnih varnostnih organov, vključno z vsemi relevantnimi rezultati, za vzpostavitev skupnega pristopa obravnave neskladnosti.
2. Nacionalni varnostni organi skupaj z nacionalnimi preiskovalnimi organi, certifikacijskimi organi za subjekte, zadolžene za vzdrževanje, in drugimi pristojnimi organi oblikujejo dogovore o sodelovanju za izmenjavo informacij in uskladitev odziva na vsakršno neskladnost z regulativnim okvirom za področje varnosti.
Člen 9
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 7. junija 2013.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 16. novembra 2012