NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 488/2014
ze dne 12. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kadmia v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 (2) stanoví maximální limity kadmia v řadě potravin.
(2)
Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijala dne 30. ledna 2009 stanovisko o kadmiu v potravinách (3). Úřad EFSA v tomto stanovisku uvedl, že tolerovatelný týdenní přívod (dále jen „TWI“) kadmia činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti. Ve svém „Prohlášení o tolerovatelném týdenním přívodu kadmia“ (4) úřad EFSA zohlednil posouzení rizika, které nedávno provedl Společný výbor odborníků FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky (JECFA) (5), a potvrdil, že TWI činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti.
(3)
Komise CONTAM dospěla ve vědeckém stanovisku o kadmiu v potravinách k závěru, že se průměrná dietární expozice kadmiu v evropských zemích blíží hodnotě TWI 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti nebo ji mírně překračuje. U některých podskupin populace může dietární expozice převyšovat hodnotu TWI zhruba dvojnásobně. Komise CONTAM dále dospěla k závěru, že i když není pravděpodobné, že by expozice jednotlivce na této úrovni měla nepříznivé účinky na funkci ledvin, je třeba expozici kadmiu na úrovni populace snížit.
(4)
Podle vědeckého stanoviska o kadmiu v potravinách vypracovaného komisí CONTAM patří mezi skupiny potravin mající hlavní podíl na dietární expozici kadmiu, zejména vzhledem k vysoké spotřebě, obiloviny a výrobky z obilovin, zelenina, ořechy a luštěniny, škrobovitá kořenová zelenina nebo brambory a maso a masné výrobky. Nejvyšší koncentrace kadmia v potravinářských komoditách byla zjištěna v mořských řasách, rybách a produktech rybolovu, v čokoládě a v potravinách pro zvláštní výživu, jakož i v houbách, olejnatých semenech a jedlých drobech.
(5)
V podrobnějším posouzení expozice, které provedl úřad ESFA v rámci své vědecké zprávy „Cadmium dietary exposure in the European population“ (6) s použitím nové komplexní databáze spotřeby potravin, jež zahrnuje aktualizované údaje o spotřebě potravin v různých členských státech a u různých věkových skupin populace, jsou uvedeny podrobnější informace o konkrétních potravinářských komoditách, které se podílejí na expozici u jednotlivých věkových skupin. V případě dospělých se na expozici podílí hlavně škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a zelenina a zeleninové výrobky. V případě dětí a dospívajících má na expozici hlavní podíl škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a cukr a cukrovinky, zatímco u kojenců a batolat je to nejvíce škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn, zelenina a výrobky ze zeleniny, mléko a výrobky z mléka a potraviny pro kojence a malé děti. Z podrobnějšího posouzení expozice vyplývá, že celková expozice není výsledkem jen několika hlavních zdrojů, nýbrž se na ní podílí celá řada různých skupin potravin.
(6)
Byly stanoveny maximální limity pro kadmium u celé řady potravin, mimo jiné u obilovin, zeleniny, masa, ryb, produktů rybolovu, drobů a doplňků stravy. Dosud nebyly stanoveny maximální limity v případě některých potravin, které se významně podílejí na expozici určitých skupin populace (čokoládové a kakaové výrobky, potraviny pro kojence a malé děti). Je proto nezbytné stanovit maximální limity kadmia pro tyto potraviny.
(7)
Maximální limity kontaminujících látek jsou jak u komodit, pro něž maximální limity kadmia již existují (jako je zelenina, maso, ryby, produkty rybolovu, droby a doplňky stravy), tak u komodit, pro něž jsou maximální limity stanoveny nově (jako jsou kakaové a čokoládové výrobky), stanovovány podle zásady ALARA („na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni“) s použitím údajů o výskytu a vzorců spotřeby potravin občany Evropské unie.
(8)
Čokoláda a kakaový prášek prodávané konečnému spotřebiteli mohou obsahovat vysoké množství kadmia a jsou významným zdrojem expozice člověka. Často jsou jejich spotřebiteli děti: například v podobě čokolády jako takové nebo slazených kakaových prášků používaných v kakaových nápojích. Při stanovování maximálních limitů kadmia je třeba zohlednit údaje o výskytu pro různé druhy čokolády a kakaového prášku prodávaných konečnému spotřebiteli. Jelikož množství kadmia v kakaových výrobcích souvisí s jejich obsahem kakaa, je vhodné stanovit různé maximální limity kadmia pro výrobky obsahující různé procentní podíly kakaa. Mělo by se tím zajistit, aby maximální limity mohla splnit i čokoláda s vyšším procentním podílem kakaa.
(9)
V některých regionech zemí, které produkují kakao, může být přirozený vysoký obsah kadmia v půdě. Proto je při stanovování maximálních limitů kadmia třeba zohlednit údaje o výskytu pro kakaové a čokoládové výrobky poskytnuté zeměmi, kde je vysoký obsah kadmia v půdě.
(10)
Počáteční a pokračovací kojenecká výživa se významně podílejí na expozici kadmiu u kojenců a malých dětí. Počáteční a pokračovací kojenecká výživa vyrobená z izolátů sójových bílkovin, samotných nebo ve směsi s bílkovinami kravského mléka, může obsahovat větší množství kadmia než mléčné výrobky, jelikož sójové boby přirozeně čerpají kadmium z půdy. Sójová kojenecká výživa je pro kojence trpící nesnášenlivostí laktózy důležitou alternativou, a musí být proto zajištěno dostatečné zásobení trhu. Pro sójové výrobky je tedy vhodné stanovit vyšší maximální limit.
(11)
Obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti jsou významným zdrojem expozice kadmiu u kojenců a malých dětí. Pro obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti by tedy měl být stanoven zvláštní maximální limit kadmia.
(12)
Snížené expozice u velmi ohrožené skupiny spotřebitelů lze dosáhnout stanovením maximálního limitu pro některé kategorie potravin určených pro zvláštní výživu (např. pro zvláštní léčebné účely pro kojence). Vzhledem k absenci údajů, na nichž lze tento maximální limit založit, je však třeba shromáždit údaje o výskytu za účelem případného stanovení tohoto zvláštního maximálního limitu v budoucnosti.
(13)
V případě některých konkrétních druhů zeleniny (kozí brada, pastinák, celer řapíkatý, křen) je splnění současných maximálních limitů obtížné a z údajů o výskytu, které poskytly členské státy, vyplývá, že hodnoty přírodního pozadí jsou vyšší a srovnatelné s limity pro celer bulvový. Protože je spotřeba těchto komodit nízká a má na expozici člověka zanedbatelný vliv, je vhodné zvýšit maximální limity kadmia pro pastinák, kozí bradu, celer řapíkatý a křen na hodnotu platnou pro celer bulvový.
(14)
Některé druhy ryb jsou v současné době vyňaty ze standardního maximálního limitu pro ryby, který činí 0,05 mg/kg. V případě druhu pelamida obecná (Sarda sarda), mořan obecný (Diplodus vulgaris), úhoře říčního (Anguilla anguilla), cípala šedého (Mugil labrosus labrosus), kranasů (Trachurus spp.), ryb druhu Luvarus imperialis, sardinky (Sardinops spp.) a ryb druhu Dicologoglossa cuneata z nových údajů o výskytu vyplývá, že toto vynětí již není nutné a že standardní maximální limit lze splnit dodržováním správných rybolovných postupů. Zvláštní maximální limity již tedy nejsou pro tyto druhy ryb nezbytné.
(15)
V případě tuňáka druhu Auxis, sardelí (Engraulis spp.) a mečouna obecného (Xiphias gladius) z nových údajů o výskytu vyplývá, že dodržováním správných rybolovných postupů lze splnit nižší maximální limit. Maximální limity pro tyto druhy ryb je proto vhodné změnit.
(16)
V případě sardinky obecné (Sardina pilchardus) a hlaváče zaječího (Sicyopterus lagocephalus) z údajů o výskytu vyplývá, že splnění stávajících maximálních limitů je obtížné, neboť hodnoty přírodního pozadí mohou být vyšší. Spotřeba obou těchto druhů ryb je nízká a na expozici člověka má zanedbatelný vliv. Pro tyto dva druhy ryb je proto v zájmu zajištění dostatečného zásobení trhu vhodné stanovit vyšší maximální limity.
(17)
Nařízení (ES) č. 1881/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být dán čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením pro kakaové výrobky a potraviny pro kojence a malé děti. Datum použitelnosti maximálních limitů kadmia pro tyto komodity by proto mělo být odloženo.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Maximální limity kadmia stanovené v bodech 3.2.19 a 3.2.20 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2015. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2015, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Maximální limity kadmia stanovené v bodě 3.2.7 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2019. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2019, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. května 2014.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 488/2014
z dne 12. maja 2014
o spremembi Uredbe (ES) št. 1881/2006 glede mejnih vrednosti kadmija v živilih
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 315/93 z dne 8. februarja 1993 o določitvi postopkov Skupnosti za kontaminante v hrani (1) in zlasti člena 2(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Komisije (ES) št. 1881/2006 (2) določa mejne vrednosti kadmija v vrsti različnih živil.
(2)
Znanstveni odbor za onesnaževalce v prehranski verigi (v nadaljnjem besedilu: odbor CONTAM) Evropske agencije za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: EFSA) je 30. januarja 2009 sprejel mnenje glede kadmija v živilih (3). EFSA je v navedenem mnenju določila sprejemljiv tedenski vnos kadmija, ki znaša 2,5 μg/kg telesne teže. V svoji izjavi o sprejemljivem tedenskem vnosu kadmija (4) je EFSA upoštevala zadnjo oceno tveganja, ki jo je izvedel Skupni strokovni odbor FAO/WHO za aditive v živilih (JECFA) (5), in potrdila sprejemljiv tedenski vnos 2,5 μg/kg telesne teže.
(3)
Odbor CONTAM je v znanstvenem mnenju o kadmiju v živilih ugotovil, da je povprečna prehranska izpostavljenost kadmiju v evropskih državah približno v višini sprejemljivega tedenskega vnosa 2,5 μg/kg telesne teže ali malo višja. Pri nekaterih podskupinah prebivalstva lahko presega sprejemljivi tedenski vnos za približno dvakrat. Odbor CONTAM je nadalje ugotovil, da bi bilo kljub temu, da so škodljivi učinki na delovanje ledvic pri takšni izpostavljenosti posameznikov malo verjetni, treba zmanjšati izpostavljenost kadmiju na ravni prebivalstva.
(4)
Glede na znanstveno mnenje odbora CONTAM o kadmiju v živilih so skupine živil, ki največ prispevajo k prehranski izpostavljenost kadmiju, zlasti zaradi velike porabe, žita in žitni proizvodi, zelenjava, oreški in zrna stročnic, škrobaste korenovke ali krompir ter meso in mesni proizvodi. Najvišje koncentracije kadmija so bile najdene v živilih iz morskih alg, rib in morskih sadežev, čokoladi, živilih za posebne prehranske namene ter gobah, oljnicah in užitni drobovini.
(5)
Natančnejše informacije o posameznih živilih, ki prispevajo k izpostavljenosti, po posameznih starostnih skupinah so na voljo v natančnejši oceni izpostavljenosti v znanstvenem poročilu EFSA „Prehranska izpostavljenost kadmiju pri prebivalstvu Evrope“ (6), v kateri je uporabljena nova celovita podatkovna baza o porabi živil, ki vsebuje posodobljene podatke o porabi živil v različnih državah članicah in pri različnih starostnih skupinah prebivalstva. Pri odraslih k izpostavljenosti najbolj prispevajo škrobaste korenovke in gomolji, žita in proizvodi na osnovi žit ter zelenjava in zelenjavni proizvodi. Pri otrocih in mladostnikih so to škrobaste korenovke in gomolji, žita in proizvodi na osnovi žit, sladkor in konditorski izdelki, pri dojenčkih in majhnih otrocih pa škrobaste korenovke in gomolji, žita in proizvodi na osnovi žit, zelenjava in proizvodi na osnovi zelenjave, mleko in mlečni proizvodi ter hrana za dojenčke in majhne otroke. Natančnejša ocena izpostavljenosti kaže, da celotna izpostavljenost ni le rezultat uživanja nekaj vrst živil, ki največ prispevajo, temveč seštevek prispevkov različnih skupin živil.
(6)
Določene so bile mejne vrednosti za kadmij v številnih živilih, vključno z žiti, zelenjavo, mesom, ribami, morskimi sadeži, drobovino in prehranskimi dopolnili. Za nekatera živila, ki pomembno prispevajo k izpostavljenosti pri določenih skupinah prebivalstva (čokolado in kakavove proizvode, hrano za dojenčke in majhne otroke), mejne vrednosti še niso določene. Zato je treba določiti mejne vrednosti kadmija za navedena živila.
(7)
Mejne vrednosti onesnaževal so določene glede na načelo ALARA („as low as reasonably achievable“ - najnižja možna raven, ki jo je razumno še mogoče doseči), tako za živila, za katera mejne vrednosti kadmija trenutno že obstajajo (kot so zelenjava, meso, ribe, morski sadeži, drobovina in prehranska dopolnila), kot za živila, za katera so mejne vrednosti na novo določene (kot so kakavovi in čokoladni proizvodi) z uporabo podatkov o prisotnosti in vzorcev porabe živil državljanov Evropske unije.
(8)
Čokolada in kakavov prah, ki se prodajata končnim potrošnikom, lahko vsebujeta visoke vrednosti kadmija in sta pomemben vir izpostavljenosti ljudi. Pogosto ju uživajo otroci, npr. čokolado samo ali oslajen kakavov prah, ki se uporablja v kakavovih pijačah. Pri določitvi mejnih vrednosti kadmija bi bilo treba upoštevati podatke o prisotnosti za različne vrste čokolad in kakavovega prahu, ki se prodajajo končnim potrošnikom. Ker so vrednosti kadmija v kakavovih proizvodih povezane z njihovo vsebnostjo kakava, je primerno določiti različne mejne vrednosti kadmija za proizvode z različnim deležem kakava. S tem naj bi zagotovili, da so lahko tudi čokolade z višjim deležem kakava v skladu z mejnimi vrednostmi.
(9)
V nekaterih regijah držav proizvajalk kakava so vrednosti kadmija v tleh naravno visoke. Zato bi morali pri določitvi mejnih vrednosti kadmija upoštevati podatke o prisotnosti za kakavove in čokoladne proizvode iz držav z visoko vsebnostjo kadmija v tleh.
(10)
Začetne in nadaljevalne formule pomembno prispevajo k izpostavljenosti kadmiju pri dojenčkih in majhnih otrocih. Začetne in nadaljevalne formule za dojenčke in majhne otroke, izdelane iz izolatov beljakovin iz soje, samih ali v mešanici z beljakovinami iz kravjega mleka, lahko vsebujejo višje vrednosti kadmija kot proizvodi na osnovi mleka, saj soja naravno črpa kadmij iz tal. Formule na osnovi soje so pomembna alternativa za dojenčke s preobčutljivostjo na laktozo, zato je treba zagotoviti zadostno oskrbo trga z njimi. Zato je primerno, da se določi višjo mejno vrednost za proizvode na osnovi soje.
(11)
Žitne kašice in druga hrana za dojenčke in majhne otroke so pomemben vir izpostavljenosti kadmiju pri dojenčkih in majhnih otrocih. Zato bi bilo treba za žitne kašice in drugo hrano za dojenčke določiti posebno mejno vrednost kadmija.
(12)
Manjšo izpostavljenost zelo ranljive skupine potrošnikov bi lahko dosegli z določitvijo mejne vrednosti za nekatere kategorije živil za posebne prehranske namene (npr. živila za posebne zdravstvene namene za dojenčke). Vendar bi bilo zaradi pomanjkanja podatkov za utemeljitev take mejne vrednosti treba zbrati podatke o prisotnosti z namenom morebitne določitve posebne mejne vrednosti v prihodnosti.
(13)
Za nekatere vrste zelenjave (črni koren, pastinak, zeleno, hren) je skladnost z veljavnimi mejnimi vrednostmi težavna in podatki o prisotnosti, ki so jih predložile države članice, kažejo, da so vrednosti naravnega ozadja višje in primerljive z vrednostmi pri gomoljni zeleni. Ker je poraba navedenih živil majhna in so vplivi na izpostavljenost ljudi zanemarljivi, je primerno zvišati mejne vrednosti kadmija za pastinak, črni koren, zeleno in hren do vrednosti, ki se uporablja za gomoljno zeleno.
(14)
Nekatere vrste rib so trenutno izvzete iz privzete mejne vrednosti za ribe 0,05 mg/kg. Za ribe vrst palamida (Sarda sarda), fratrc (Diplodus vulgaris), jegulja (Anguilla anguilla), cipelj (Mugil labrosus labrosus), šuri (Trachurus species), petelinka (Luvarus imperialis), sardela (Sardinops species) in klinasti list (Dicologoglossa cuneata) novi podatki o prisotnosti kažejo, da izvzetje ni več potrebno in da se z dobrimi ribolovnimi praksami lahko uporabi privzeta mejna vrednost. Posebne mejne vrednosti za te vrste rib zato niso več potrebne.
(15)
Za vrste trupec (Auxis species), sardon (Engraulis species) in mečarica (Xiphias gladius) novi podatki o prisotnosti kažejo, da bi se z dobrimi ribolovnimi praksami lahko uporabila nižja mejna vrednost. Mejne vrednosti za navedene vrste rib bi bilo zato treba prilagoditi.
(16)
Za vrsti sardela (Sardina pilchardus) in Sicyopterus lagocephalus podatki o prisotnosti kažejo, da je skladnost z veljavnimi mejnimi vrednostmi težavna, saj so vrednosti naravnega ozadja lahko višje. Poraba obeh vrst rib je majhna in ima zanemarljive vplive na izpostavljenosti ljudi. Zato je primerno določiti višje mejne vrednosti za ti dve vrsti rib, da bi zagotovili oskrbo trga z njima.
(17)
Uredbo (ES) št. 1881/2006 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(18)
Državam članicam in nosilcem živilske dejavnosti bi bilo treba zagotoviti čas za prilagoditev na nove mejne vrednosti, ki jih določa ta uredba za proizvode iz kakava in hrano za dojenčke in majhne otroke. Datum uporabe mejnih vrednosti kadmija za navedena živila bi bilo zato treba preložiti.
(19)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Priloga k Uredbi (ES) št. 1881/2006 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
1. Mejne vrednosti kadmija iz točk 3.2.19 in 3.2.20 Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006, kot je spremenjena s to uredbo, se uporabljajo od 1. januarja 2015. Živila, ki niso v skladu s temi mejnimi vrednostmi in ki so bila zakonito dana na trg pred 1. januarjem 2015, se po navedenem datumu lahko še naprej tržijo do minimalnega roka uporabnosti ali roka trajanja.
2. Mejne vrednosti kadmija iz točke 3.2.7 Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006, kot je spremenjena s to uredbo, se uporabljajo od 1. januarja 2019. Živila, ki niso v skladu s temi mejnimi vrednostmi in ki so bila zakonito dana na trg pred 1. januarjem 2019, se po navedenem datumu lahko še naprej tržijo do minimalnega roka uporabnosti ali roka trajanja.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 12. maja 2014