PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 13. junija 2013
o spremembi Sklepa 2011/30/EU o enakovrednosti sistemov javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte nekaterih tretjih držav ter o prehodnem obdobju za revizijske dejavnosti revizorjev in revizijskih subjektov nekaterih tretjih držav v Evropski uniji
(notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 3491)
(Besedilo velja za EGP)
(2013/288/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS (1) in zlasti prvega pododstavka člena 46(2) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Sklep Komisije 2011/30/EU (2) je dovolil revizorjem in revizijskim subjektom iz tretjih držav in ozemelj, navedenih v Prilogi k navedenemu sklepu, da nadaljujejo svoje dejavnosti v Uniji v zvezi z revizijskimi poročili o letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazih za poslovna leta, ki se začnejo v obdobju od 2. julija 2010 do 31. julija 2012.
(2)
Komisija je ocenila sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte iz tretjih držav in ozemelj, naštetih v Prilogi k Sklepu 2011/30/EU. Ocene so bile izvedene s pomočjo Evropske skupine organov za nadzor revizorjev. Sistemi javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte navedenih tretjih držav in ozemelj so bili ocenjeni glede na merila, določena v členih 29, 30 in 32 Direktive 2006/43/ES, ki veljajo za sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijska podjetja držav članic. Končni cilj sodelovanja med sistemi javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte držav članic in tretjih držav bi moral biti doseganje vzajemnega zaupanja v sisteme nadzora drug drugega, kar temelji na enakovrednosti sistemov.
(3)
Glede na te ocene se zdi, da imajo Abu Dabi, Brazilija, Mednarodni finančni center Dubaj, Guernsey, Indonezija, otok Man, Jersey, Malezija, Tajvan in Tajska sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte, ki delujejo na podlagi pravil, ki so podobna tistim iz členov 29, 30 in 32 Direktive 2006/43/ES. Zato je primerno šteti sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte navedenih tretjih držav za enakovredne sistemom javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijska podjetja držav članic.
(4)
Bermudi, Kajmanski otoki, Egipt, Mauritius, Nova Zelandija, Rusija in Turčija so vzpostavili ali so v postopku vzpostavitve sistemov javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti ter preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte. Vendar informacije o delovanju in pravilih, ki veljajo za take sisteme, niso zadostne za oceno enakovrednosti. Da bi se izvedla dodatna ocena za namen sprejetja končne odločitve o enakovrednosti takih sistemov, je treba od navedenih tretjih držav in ozemelj pridobiti dodatne informacije za boljše razumevanje njihovih sistemov. Zato je primerno podaljšati prehodno obdobje, dodeljeno s Sklepom 2011/30/EU, za revizorje in revizijske subjekte, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v navedenih tretjih državah in na ozemljih.
(5)
Revizorji in revizijski subjekti, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v Hongkongu, Indiji, in Izraelu, so izkoristili prehodno obdobje, dodeljeno s Sklepom 2011/30/EU. Od takrat te tretje države ali ozemlja niso vzpostavili neodvisnega sistema javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni. Niso zagotovili informacij o svojih sistemih revizijske ureditve in nadzora. V teh okoliščinah se zdi, da navedene tretje države ali ozemlja niso sprejeli potrebnih ukrepov, da bi Komisija njihovo revizijsko ureditev priznala kot enakovredno sistemom javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte držav članic. Zato ne bi smeli podaljšati prehodnega obdobja, ki jim je bilo dodeljeno s Sklepom 2011/30/EU, za revizorje in revizijske subjekte, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v navedenih tretjih državah.
(6)
Da bi zaščitili vlagatelje, bi bilo treba revizorjem in revizijskim subjektom, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v tretjih državah iz Priloge II k temu sklepu, omogočiti, da med prehodnim obdobjem nadaljujejo svoje revizijske dejavnosti v Uniji, ne da bi bili registrirani na podlagi člena 45 Direktive 2006/43/ES, samo če zagotovijo zahtevane informacije. Če bodo navedeni revizorji in revizijski subjekti poslali informacije, bi jim bilo treba omogočiti, da nadaljujejo svoje dejavnosti v zvezi z revizijskimi poročili o letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazih za poslovna leta, ki se pričnejo v obdobju od 1. avgusta 2012 do 31. julija 2015. Ta sklep ne bi smel vplivati na pravico držav članic, da uporabijo svoje sisteme preiskav in kazni za take revizorje in revizijske subjekte.
(7)
Sklep 2011/30/EU bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(8)
Ukrepi, predvideni v tem sklepu, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega po členu 48(1) Direktive 2006/43/ES -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Sklep 2011/30/EU se spremeni:
1.
Členu 1 se doda naslednji drugi odstavek:
„Za namen člena 46(1) Direktive 2006/43/ES se sisteme javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte naslednjih tretjih držav in ozemelj šteje za enakovredne sistemom javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni za revizorje in revizijska podjetja držav članic v povezavi z revizijskimi dejavnostmi glede letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazov za poslovna leta od 1. avgusta 2012 dalje:
1.
Abu Dabi
2.
Brazilija
3.
Mednarodni finančni center Dubaj
4.
Guernsey
5.
Indonezija
6.
Otok Man
7.
Jersey
8.
Malezija
9.
Tajvan
10.
Tajska“.
2.
Člen 2 se spremeni:
(a)
V uvodnem stavku odstavka 1 se beseda „Priloge“ nadomesti z besedo „Priloge I“.
(b)
Odstavki 2, 3 in 4 se nadomestijo z naslednjim:
„2. Države članice v skladu s členom 45(1) Direktive 2006/43/ES ne uporabijo člena 45 navedene direktive glede revizorjev in revizijskih subjektov, ki pripravijo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v tretjih državah in na ozemljih iz Priloge II k temu sklepu, za poslovna leta, ki se pričnejo v obdobju od 2. julija 2010 do 31. julija 2015, v primerih, ko zadevni revizor ali revizijski subjekt pristojnim organom države članice priskrbi:
(a)
ime in naslov zadevnega revizorja ali revizijskega subjekta in informacije o njegovi pravni strukturi;
(b)
opis omrežja, če mu revizor ali revizijski subjekt pripada;
(c)
revizijske standarde in zahteve glede neodvisnosti, ki so se uporabljali za zadevno revizijo;
(d)
opis sistema notranjega nadzora kakovosti revizijskega subjekta;
(e)
navedbo, ali in kdaj je bil opravljen zadnji pregled zagotavljanja kakovosti revizorja ali revizijskega subjekta, ter potrebne informacije o rezultatu pregleda, če teh informacij ne zagotovi pristojni organ tretje države. Če potrebne informacije o rezultatu zadnjega pregleda zagotavljanja kakovosti niso javne, jih pristojni organi držav članic obravnavajo kot zaupne.
3. Države članice zagotovijo, da je javnost obveščena o imenih in naslovih revizorjev in revizijskih subjektov, ki pripravljajo revizijska poročila v zvezi z letnimi ali konsolidiranimi računovodskimi izkazi družb, ki so registrirane v tretjih državah iz Priloge II k temu sklepu, ter o dejstvu, da sistemi javnega nadzora, zagotavljanja kakovosti, preiskav in kazni navedenih držav in ozemelj v skladu s členom 46(2) Direktive 2006/43/ES še niso priznani za enakovredne. Pristojni organi držav članic iz člena 45 Direktive 2006/43/ES lahko za te namene registrirajo tudi revizorje in revizijske subjekte, ki opravljajo revizije letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazov družb, ki so registrirane v tretjih državah iz Priloge II k temu sklepu.
4. Ne glede na odstavek 2 lahko države članice uporabijo svoje sisteme preiskav in kazni za revizorje in revizijske subjekte, ki opravljajo revizije letnih ali konsolidiranih računovodskih izkazov družb, ki so registrirane v tretjih državah iz Priloge II.“
(c)
Doda se naslednji odstavek 5:
„5. Odstavek 2 ne posega v dogovore o sodelovanju pri pregledih zagotavljanja kakovosti med pristojnimi organi države članice in pristojnimi organi tretje države iz Priloge II pod pogojem, da takšen dogovor izpolnjuje naslednja merila:
(a)
vključuje opravljanje pregledov zagotavljanja kakovosti na podlagi enakega obravnavanja;
(b)
predhodno se sporoči Komisiji;
(c)
ne določa vnaprej nobene odločitve Komisije na podlagi člena 47 Direktive 2006/43/ES.“
3.
Člen 4 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 4
Točka 10 prvega odstavka člena 1 preneha veljati 31. julija 2013.“
4.
Priloga se nadomesti s Prilogo I k temu sklepu.
5.
Doda se Priloga II, kakor je določeno v Prilogi II k temu sklepu.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 13. junija 2013