NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/9
ze dne 6. ledna 2015,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na článek 50 uvedeného aktu,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 písm. b), c), d) a g), čl. 18 odst. 3 písm. b) bod i), čl. 19 odst. 4 písm. c), čl. 20 odst. 11, čl. 21 odst. 6 písm. d), čl. 23 odst. 3, čl. 27 písm. c), čl. 31 odst. 2, čl. 40 písm. f), čl. 41 odst. 3 a čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Uvedené nařízení rovněž stanoví konečný bod výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně již nevztahují požadavky zmíněného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 (2) stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel o přijímání alternativních metod pro využívání nebo neškodné odstranění vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů a požadavků pro uvádění organických hnojiv a některých dalších vedlejších produktů živočišného původu na trh.
(3)
V souladu s čl. 19 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolit sběr, přepravu a neškodné odstraňování materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. f) zmíněného nařízení jinými prostředky stanovenými v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011. V souladu s čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011 byla tato možnost omezena na přechodné období do 31. prosince 2014. Sběr, přepravu a neškodné odstranění jinými prostředky stanovenými v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011 povolují některé členské státy v případě malých množství zmetkových potravin do 20 kg za týden.
(4)
Nejsou-li hlášeny žádné negativní důsledky pro zdraví zvířat a s ohledem na skutečnost, že v některých případech by neškodné odstranění v souladu s článkem 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 bylo ve srovnání s neškodným odstraněním v místě nepřijatelně obtížné, jeví se jako odůvodněné stanovit dočasnou odchylku jako trvalé řešení, pokud takové neškodné odstranění nezpůsobí nepřijatelné zdravotní riziko. Článek 15 nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro použití ustanovení čl. 19 odst. 1 písm. a), b), c), e) a f) nařízení (ES) č. 1069/2009, by proto měl být doplněn o odkaz na opatření stanovená v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011, jež by rovněž měla být odpovídajícím způsobem změněna. Po konzultaci s členskými státy a organizacemi zúčastněných stran by možnost, že členské státy mohou rozhodnout, že zvýší objem na nejvýše 50 kg týdně, měla být zrušena, jestliže se dočasná odchylka stane trvalým řešením. Kromě toho by mělo být zrušeno ustanovení čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011.
(5)
Vzhledem k nízkému riziku možného styku hospodářských zvířat s organickými hnojivy a půdními přídavky, s nimiž manipulují někteří provozovatelé a uživatelé, zejména pokud působí mimo potravinový a krmivový řetězec, by příslušné orgány měly mít možnost osvobodit tyto provozovatele a uživatele od registrační povinnosti podle článku 23 nařízení (ES) č. 1069/2009. Tito provozovatelé a uživatelé by měli být doplněni na seznam provozovatelů osvobozených od ohlašovací povinnosti ve vztahu k příslušným orgánům v souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení (EU) č. 142/2011. Ustanovení čl. 20 odst. 4 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
U pěstebních substrátů, včetně zahrádkářské zeminy, s nízkým obsahem vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů, jež jsou balené k použití konečným spotřebitelem, nehrozí riziko, že budou používány jako krmivo pro hospodářská zvířata. Omezení obsahu získaných produktů materiálů kategorie 2 nebo 3 v pěstebních substrátech, včetně zahrádkářské zeminy, na méně než 5 % objemových snižuje riziko použití jako krmiva pro hospodářská zvířata, neboť vysoký obsah půdy a jiných materiálů činí tyto produkty nepoživatelnými pro hospodářská zvířata. Při výrobě pěstebních substrátů se smí používat zpracovaný hnůj. Nesmí však být jedinou složkou pěstebních substrátů. Jeho obsah v pěstebních substrátech by neměl činit více než 50 % objemových. Zpracovaný hnůj se nesmí používat k výrobě pěstebních substrátů v případě, kdy místo původu podléhá zákazu z důvodu podezření na ohnisko nebo potvrzeného ohniska závažného přenosného onemocnění postihujícího hospodářská zvířata. Proto tyto produkty mohou být osvobozeny od veterinárních kontrol pro uvádění na trh jinak než dovozem. Ustanovení čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Definice „meziproduktů“ v bodě 35 a „vzorků zboží“ v bodě 39 přílohy I nařízení (EU) č. 142/2011 by měly být upřesněny, aby se zabránilo neopodstatněným překážkám obchodu. Definice „meziproduktů“ zahrnuje rovněž místo určení meziproduktů. Je vhodné rozšířit stávající definici o možná další použití v kosmetickém průmyslu. Získané produkty, jež splňují požadavky směrnice Rady 76/768/EHS (3), mohou být v souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 prohlášeny za konečný bod výrobního řetězce. Kromě toho je třeba ujasnit, že krmivo pro zvířata v zájmovém chovu může do EU vstoupit jako vzorek zboží pro účely krmných pokusů, zkoušení strojů nebo zařízení. Definice „meziproduktů“ v bodě 35 a „vzorků zboží“ v bodě 39 přílohy I nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(8)
Ačkoli v souladu s čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 1069/2009 jsou koňovití považováni za hospodářská zvířata, existuje mezi některými konkrétními zvířaty této čeledi a jejich chovateli zvláště úzký vztah. Je proto odůvodněné, aby bylo umožněno spalovat těla mrtvých koňovitých ve spalovnách schválených za tímto účelem příslušným orgánem, a to za podmínky, že dané zvíře pochází z hospodářství, jež nepodléhá zákazům v souvislosti s nákazami podléhajícími povinnému hlášení. Směrnice Rady 2009/156/ES (4) stanoví veterinární pravidla mimo jiné pro přesun koňovitých, včetně podmínek pro identifikaci koňovitých. Individuální spalování v nízkokapacitních spalovnách je možné pouze v případě mrtvých koňovitých, kteří splňují ustanovení uvedené směrnice. Kapitola III přílohy III nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(9)
Podle čl. 13 písm. g) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou být vedlejší produkty živočišného původu pocházející z vodních živočichů materiálu kategorie 2 zesilážovány, zkompostovány nebo přeměněny na bioplyn. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) zveřejnil vědecké stanovisko týkající se hodnocení nové zpracovatelské metody pro vedlejší produkty živočišného původu materiálů kategorie 2 rybího původu (5). Podle stanoviska EFSA jsou rizika, jež způsobují materiály kategorie 2 rybího původu, díky této zpracovatelské metodě přiměřeně snížena, což umožňuje použití získaných produktů k výrobě organických hnojiv, jejich zkompostování nebo přeměnu na bioplyn nebo použití k výrobě krmiva pro kožešinová zvířata nebo jiná zvířata, která nejsou určena k lidské spotřebě. EFSA ve svém stanovisku dospěl k závěru, že nedojde ke zvýšení rizika, pokud se tato zpracovatelská metoda uplatní i v případě zpracování vedlejších produktů pocházejících z vodních živočichů materiálů kategorie 3. Materiál kategorie 3 získaný z vodních živočichů proto může být určen pro účely uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009.
(10)
S ohledem na úspěšný výsledek posouzení rizik, jež EFSA provedl, by zesilážování materiálu z ryb mělo být přidáno na seznam alternativních zpracovatelských metod v kapitole IV přílohy IV nařízení (EU) č. 142/2011. Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Zbytky rozkladu a kompost živočišného původu mohou být v praxi smíchány s materiály, které nejsou živočišného původu. Provozovatelé by měli vědět, jaké předpisy se vztahují na neškodné odstraňování takových zbytků rozkladu a kompostu. Kromě toho je třeba vyjasnit, ve kterých případech mohou být kompost a zbytky rozkladu získané z odpadu ze stravovacích zařízení neškodně odstraněny na povolené skládce. Kapitola III přílohy V nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(12)
Chorvatsko oznámilo seznam druhů divokých mrchožravých ptáků, na něž by se měla vztahovat odchylka týkající se zvláštních krmných účelů stanovená v článku 18 nařízení (ES) č. 1069/2009. Seznam druhů mrchožravých ptáků v příloze VI nařízení (EU) č. 142/2011 by měl být odpovídajícím způsobem změněn.
(13)
EFSA provedl posouzení rizika spojeného s kompostováním v uzavřených boxech a následným spalováním prasat uhynulých v hospodářství (6) a dospěl k závěru, že kompostování v uzavřených boxech, na něž je odkazováno v rámci alternativních parametrů stanovených v příloze V kapitole III oddíle 2 nařízení (EU) č. 142/2011, není dostatečným ošetřením pro bezpečné odstranění materiálu kategorie 2, a nemůže být tudíž uvedeno v kapitole IV přílohy IV uvedeného nařízení jako alternativní zpracovatelská metoda. Na základě výše zmíněného posouzení, jež EFSA provedl, by „aerobní fermentace a skladování prasat uhynulých v hospodářství s následným spalováním nebo spoluspalováním“ měly být považovány za specifickou metodu uchovávání v uzavřených prostorách pro účely skladování vedlejších produktů živočišného původu až do jejich následného neškodného odstranění v souladu s nařízením (ES) č. 1069/2009. Aby bylo možné rozlišit tuto metodu od schválených metod kompostování a aby nebylo nutné absolvovat postup schválení požadovaný pro zařízení na kompostování podle přílohy V nařízení (EU) č. 142/2011, je vhodné zahrnout tuto metodu do nové kapitoly v příloze IX uvedeného nařízení, společně s metodou „hydrolýza s následným neškodným odstraněním“, jež je v současné době uvedena v příloze IV kapitole IV oddíle 2 bodě H a která je založena na stejných principech. Kromě toho by odkaz na přílohu IV v příloze XVI kapitole II oddíle 11 měl být odpovídajícím způsobem upraven. Přílohy IV, IX a XVI nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(14)
Na tavené/škvařené tuky z materiálu kategorie 3 se vztahují zvláštní požadavky podle přílohy X kapitoly II oddílu 3 nařízení (EU) č. 142/2011. Neexistují však žádné veterinární důvody pro zákaz zpracování materiálu kategorie 3 z vodních živočichů a vedlejších produktů živočišného původu z vodních živočichů podle čl. 10 písm. i) a j) nařízení (ES) č. 1069/2009 spolu s vedlejšími produkty živočišného původu získanými ze suchozemských zvířat na smíchané tavené/škvařené tuky. Proto by mělo být možné použít materiály kategorie 3 z vodních živočichů a vedlejších produktů živočišného původu z vodních živočichů podle čl. 10 písm. i) a j) nařízení (ES) č. 1069/2009 k výrobě taveného/škvařeného tuku. Ustanovení přílohy X kapitoly II oddílu 3 bodu A podbodu 1 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Požadavky na tepelné ošetření kalu z odstředivky nebo separátoru, jenž může být později použit jako organické hnojivo nebo k výrobě organických hnojiv a uveden na trh, jsou stanoveny v příloze X kapitole II oddíle 4 části III nařízení (EU) č. 142/2011. Je vhodné zavést odchylku, aby příslušný orgán mohl povolit alternativní parametry pro tepelné ošetření kalu z odstředivky nebo separátoru určeného pro použití v rámci členských států, pokud provozovatelé mohou prokázat, že tepelné ošetření provedené podle alternativních parametrů zaručuje přinejmenším stejné snížení rizika jako ošetření provedené podle již zavedených parametrů použitelných pro uvádění na trh. Ustanovení přílohy X kapitoly II oddílu 4 části III nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(16)
Meziprodukty mohou být použity mimo jiné k výrobě laboratorních činidel nebo diagnostických zdravotnických prostředků in vitro pro zvířata. Po kontrolách na stanovišti hraniční kontroly v souladu s článkem 4 směrnice Rady 97/78/ES (7) musí být produkt přepraven přímo do registrovaného zařízení nebo podniku určení. Aby byly objasněny požadavky na dovoz meziproduktů, měla by být odpovídajícím způsobem změněna příloha XII nařízení (EU) č. 142/2011.
(17)
Krevní výrobky určené k výrobě krmiva pro hospodářská zvířata, včetně sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat, musí být vyrobeny v souladu s přílohou X kapitolou II oddílem 2 nařízení Komise (EU) č. 142/2011. S odkazem na bod B uvedeného oddílu musí být krevní výrobky podrobeny některé ze zpracovatelských metod č. 1 až 5 nebo zpracovatelské metodě č. 7, které jsou stanoveny v příloze IV kapitole III uvedeného nařízení, nebo jiné metodě, která zaručuje, že krevní výrobky splňují mikrobiologické normy pro získané produkty stanovené v příloze X kapitole I nařízení Komise (EU) č. 142/2011. Nařízení (EU) č. 142/2011 rovněž stanoví, konkrétně ve druhém řádku šestého sloupce tabulky 1 v příloze XIV kapitole I oddíle 1, že krevní výrobky, které nejsou určeny k lidské spotřebě a které lze použít jako krmivo, musí být provázeny veterinárním osvědčením v souladu se vzorem veterinárního osvědčení stanoveným v příloze XV kapitole 4 bodě B, pokud jsou určeny k odeslání do Unie nebo k tranzitu přes Unii.
(18)
V Asii, Severní Americe, Karibiku a ve Střední a Jižní Americe byla nahlášena epizootická diarrhoea prasat, včetně infekce prasat virem epizootické diarrhoey prasat a deltakoronavirem prasat. Na území Unie nebyl deltakoronavirus prasat ještě nikdy zjištěn. Za příčinu šíření viru se považuje nevhodné tepelné ošetření nebo kontaminace po tepelném ošetření sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat, což je tradiční složka krmiva pro selata.
(19)
Komise, jednajíce z vlastního podnětu, přijala prováděcí nařízení Komise (EU) č. 483/2014 (8) jako prozatímní ochranné opatření s ohledem na bezpečnost sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat určené k výrobě krmiva pro prasata. Vzhledem k tomu, že riziko pro zdraví zvířat přetrvá, je třeba přezkoumat požadavky na dovoz sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat určené k výrobě krmiva pro prasata a prozatímní opatření uplatnit jako trvalý požadavek.
(20)
Vědecká pozorování ukazují, že prasečí koronaviry se ve výkalech prasat inaktivují při zahřátí na teplotu 71 °C, kterou je nutné udržovat po dobu 10 minut, nebo jsou-li ponechány při pokojové teplotě 20 °C po dobu 7 dnů. Virus nepřežil v experimentálně infikovaném suchém krmivu skladovaném při pokojové teplotě 24 °C déle než 2 týdny. V Unii a ve třetích zemích se pro sprejově sušenou krev a krevní plazmu obecně používá teplota 80 °C, a to zahřátím celé hmoty.
(21)
Na základě těchto dostupných informací se jeví jako vhodné požadovat, aby sprejově sušená krev a krevní plazma prasat dovezená ze třetích zemí a určená ke krmení prasat byla podrobena ošetření vysokou teplotou a následnému skladování po určitou dobu při pokojové teplotě, aby se tak zmírnilo riziko kontaminace po ošetření.
(22)
Dovoz kostí a výrobků z nich (kromě kostní moučky), rohů a výrobků z nich (kromě rohové moučky) a kopyt a paznehtů a výrobků z nich (kromě moučky z kopyt a paznehtů), které nejsou určeny k použití jako krmná surovina, organická hnojiva nebo půdní přídavky, by rovněž měl být povolen, pokud jsou tyto materiály přepravovány letadlem a jestliže splňují požadavky stanovené v článku 41 nařízení (ES) č. 1069/2009. Příloha XIV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(23)
S ohledem na změnu definice „meziproduktů“ a dodatečné požadavky týkající se dovozu krevních výrobků by měl být odpovídajícím způsobem změněn vzor prohlášení o dovozu ze třetích zemí týkajícího se meziproduktů a vzor veterinárního osvědčení pro dovoz krevních výrobků určených jako krmná surovina. Ustanovení přílohy XV kapitoly 4 bodu B a kapitoly 20 nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(24)
Aby se zabránilo narušení obchodu, mělo by být stanoveno přechodné období, během nějž by měl být dovoz meziproduktů, na něž se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 142/2011 ve znění tohoto nařízení, přijímán členskými státy v souladu s pravidly platnými před vstupem tohoto nařízení v platnost.
(25)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 15 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Odchylně od článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolit sběr, přepravu a neškodné odstraňování malých množství materiálů kategorie 3 podle čl. 10 písm. f) uvedeného nařízení prostředky uvedenými v čl. 19 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, pokud jsou splněny požadavky pro neškodné odstranění jinými prostředky stanovené v kapitole IV přílohy VI tohoto nařízení.“
2)
V článku 19 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
v kapitole III, pokud skladují získané produkty pro určitá plánovaná použití podle čl. 24 odst. 1 písm. j) uvedeného nařízení;
d)
v kapitole V, pokud v hospodářství skladují vedlejší produkty živočišného původu určené k následnému neškodnému odstranění podle článku 4 uvedeného nařízení.“
3)
Ustanovení čl. 20 odst. 4 se mění takto:
a)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
provozovatele, kteří používají malá množství materiálů kategorie 2 a 3 uvedených v článcích 9 a 10 nařízení (ES) č. 1069/2009 nebo produktů z nich získaných za účelem přímé dodávky produktů v rámci regionu konečnému spotřebiteli, na místní trh nebo místním maloobchodním zařízením, pokud se příslušný orgán domnívá, že taková činnost nepředstavuje riziko rozšíření žádného závažného přenosného onemocnění na člověka nebo zvířata; toto písmeno se nepoužije, pokud se tyto materiály používají jako krmivo pro hospodářská zvířata jiná než kožešinová;“
b)
doplňují se nová písmena e) a f), která znějí:
„e)
uživatele organických hnojiv nebo půdních přídavků v místech, kde nejsou držena hospodářská zvířata;
f)
provozovatele, kteří manipulují s organickými hnojivy nebo půdními přídavky a distribuují je, a to výhradně v maloobchodním balení připraveném k prodeji o váze nejvýše 50 kg pro použití mimo krmivový a potravinový řetězec.“
4)
V článku 22 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Na uvádění těchto produktů na trh se nevztahují žádné veterinární podmínky:
a)
guáno z volně žijících mořských ptáků, posbírané v Unii nebo dovezené ze třetích zemí;
b)
pěstební substráty připravené k prodeji, jiné než dovezené pěstební substráty, obsahující méně než:
i)
5 % objemových získaných produktů materiálu kategorie 3 nebo materiálu kategorie 2 jiných než zpracovaný hnůj,
ii)
50 % objemových zpracovaného hnoje.“
5)
V článku 23 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Provozovatel nebo vlastník zařízení nebo podniku v místě určení meziproduktů nebo jeho zástupce musí meziprodukty používat a/nebo odesílat výhradně k použití ve výrobě v souladu s definicí meziproduktů podle přílohy I bodu 35.“
6)
V článku 36 se zrušuje odstavec 3.
7)
Přílohy I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV a XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 27. září 2015 se zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů doprovázené formulářem prohlášení vyplněného a podepsaného podle vzoru, který je stanoven v příloze XV kapitole 20 nařízení (EU) č. 142/2011 ve verzi před datem vstupu tohoto nařízení v platnost, nadále přijímají pro dovoz do Unie, pokud byla tato prohlášení vyplněna a podepsána před 27. červencem 2015.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 23. února 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. ledna 2015.
UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/9
z dne 6. januarja 2015
o spremembi Uredbe (EU) št. 142/2011 o izvajanju Uredbe (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter o izvajanju Direktive Sveta 97/78/ES glede nekaterih vzorcev in predmetov, ki so izvzeti iz veterinarskih pregledov na meji v skladu z navedeno direktivo
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Akta o pristopu Hrvaške in zlasti člena 50 Akta,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih) (1) in zlasti člena 15(1)(b), (c), (d) in (g), člena 18(3)(b)(i), člena 19(4)(c), člena 20(11), člena 21(6)(d), člena 23(3), člena 27(c), člena 31(2), člena 40(f), člena 41(3) in člena 42(2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 1069/2009 določa pravila v zvezi z javnim zdravjem in zdravjem živali za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, da se preprečijo in čim bolj zmanjšajo tveganja za javno zdravje in zdravje živali zaradi navedenih proizvodov. Poleg tega določa končno točko v proizvodni verigi za nekatere pridobljene proizvode, po kateri za te proizvode ne veljajo več zahteve iz navedene uredbe.
(2)
Uredba Komisije (EU) št. 142/2011 (2) določa izvedbena pravila za Uredbo (ES) št. 1069/2009, vključno s pravili o sprejetju alternativnih metod uporabe ali odstranjevanja živalskih stranskih proizvodov ali pridobljenih proizvodov in zahtevami za dajanje na trg organskih gnojil in nekaterih drugih živalskih stranskih proizvodov.
(3)
V skladu s členom 19(1)(d) Uredbe (ES) št. 1069/2009 lahko države članice dovolijo zbiranje, prevoz in odstranjevanje snovi kategorije 3 iz člena 10(f) navedene uredbe na druge načine, kot so določeni v poglavju IV Priloge VI k Uredbi (EU) št. 142/2011. V skladu s členom 36(3) Uredbe (EU) št. 142/2011 je bila ta možnost omejena na prehodno obdobje do 31. decembra 2014. Nekatere države članice dovoljujejo zbiranje, prevoz in odstranjevanje na druge načine, kot so določeni v poglavju IV Priloge VI k Uredbi (EU) št. 142/2011, za majhne količine nekdanjih živil do 20 kg na teden.
(4)
Ker ni bilo poročil o negativnih posledicah za zdravje živali in ob upoštevanju, da bi v nekaterih primerih odstranjevanje v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 1069/2009 povzročilo nesprejemljive težave v primerjavi z lokalnim odstranjevanjem, se zdi upravičeno določiti prehodno odstopanje kot trajno možnost, pod pogojem, da tako odstopanje ne povzroča nesprejemljivih zdravstvenih tveganj. Člen 15 Uredbe (EU) št. 142/2011 določa posebna pravila za uporabo člena 19(1)(a), (b), (c), (e) in (f) Uredbe (ES) št. 1069/2009, zato bi ga bilo treba dopolniti s sklicevanjem na ukrepe iz poglavja IV Priloge VI k Uredbi (EU) št. 142/2011, ki bi jih tudi bilo treba ustrezno spremeniti. Po posvetovanju z državami članicami in organizacijami deležnikov bi bilo treba možnost, da lahko države članice povečajo količino na največ 50 kg na teden, umakniti, ko prehodno odstopanje postane trajna možnost. Poleg tega bi bilo treba črtati odstavek 3 člena 36 Uredbe (EU) št. 142/2011.
(5)
Ker je tveganje morebitnih stikov rejnih živali z organskimi gnojili in sredstvi za izboljšanje tal, ki jih uporabljajo nekateri nosilci dejavnosti in uporabniki, zlasti kadar poslujejo zunaj krmne in prehranske verige, bi bilo treba pristojnim organom omogočiti, da navedene nosilce dejavnosti in uporabnike izvzamejo iz obveznosti registracije v skladu s členom 23 Uredbe (ES) št. 1069/2009. Navedene nosilce dejavnosti in uporabnike bi bilo treba dodati na seznam nosilcev dejavnosti, ki so izvzeti iz obveznosti obveščanja pristojnih organov v skladu s členom 20(4) Uredbe (EU) št. 142/2011. Člen 20(4) Uredbe (EU) št. 142/2011 bi bilo treba ustrezno spremeniti.
(6)
Rastni substrati, vključno z zemljo za lončnice, z majhno vsebnostjo živalskih stranskih proizvodov ali pridobljenih proizvodov, ki so pakirani tako, da jih končni uporabnik lahko uporablja, ne predstavljajo tveganja, da bi se uporabili kot krma za rejne živali. Omejitev na vsebnost manj kot 5 mas. % pridobljenih proizvodov iz snovi kategorije 2 ali 3 v rastnih substratih, vključno z zemljo za lončnice, zmanjšuje tveganje za njegovo uporabo kot krmo za rejne živali, saj so zaradi visoke vsebnosti tal in drugih materialov taki proizvodi rejnim živalim neprijetni za uživanje. V proizvodnji rastnih substratov se lahko uporablja predelan gnoj. Vendar predelan gnoj ne sme biti edina sestavina rastnega substrata. Ne bi smel predstavljati več kot 50 mas. % v rastnem substratu. Predelan gnoj se ne sme uporabljati za proizvodnjo rastnih substratov, kadar za kraj izvora velja prepoved zaradi suma ali potrditve izbruha nevarne prenosljive bolezni, ki vpliva na rejne živali. Zato se lahko taki proizvodi izvzamejo iz veterinarskih pregledov za dajanje na trg, razen pri uvozu. Člen 22(2) Uredbe (EU) št. 142/2011 bi bilo treba ustrezno spremeniti.
(7)
Za preprečitev neupravičenih trgovinskih ovir bi bilo treba pojasniti opredelitvi pojmov „vmesni proizvodi“ iz točke 35 Priloge I k Uredbi (EU) št. 142/2011 in „trgovinski vzorci“ iz točke 39 navedene priloge. Opredelitev pojma „vmesni proizvodi“ vključuje tudi namen navedenih vmesnih proizvodov. Upravičeno je razširiti sedanjo opredelitev z morebitnimi dodatnimi uporabami v kozmetični industriji. Pridobljene proizvode, ki izpolnjujejo zahteve iz Direktive Sveta 76/768/EGS (3), je možno v skladu s členom 5(1) Uredbe (ES) št. 1069/2009 opredeliti kot končne točke v proizvodni verigi. Poleg tega je treba pojasniti, da se lahko hrana za hišne živali vnese v EU kot trgovinski vzorec za namene poskusov s krmljenjem ter testiranja strojev ali opreme. Opredelitvi pojmov „vmesni proizvodi“ in „trgovinski vzorci“ iz točk 35 in 39 Priloge I k Uredbi (EU) št. 142/2011 bi bilo treba ustrezno spremeniti.
(8)
Čeprav se v skladu s členom 3(6) Uredbe (ES) št. 1069/2009 enoprsti kopitarji štejejo za rejne živali, so nekateri posamezni enoprsti kopitarji posebej tesno povezani s svojim imetnikom. Zato je upravičeno določiti možnost, da se mrtvi enoprsti kopitarji lahko upepelijo v sežigalnicah, ki jih za navedeni namen odobri pristojni organ, če izvirajo z gospodarstev, za katere ne velja prepoved zaradi bolezni, ki jih je treba prijaviti. Direktiva Sveta 2009/156/ES (4) določa pogoje v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki med drugim urejajo premike enoprstih kopitarjev, vključno s pogoji za identifikacijo enoprstih kopitarjev. Samo mrtvi enoprsti kopitarji, ki izpolnjujejo določbe navedene direktive, se lahko posamično upepelijo v sežigalnicah z nizko zmogljivostjo. Poglavje III Priloge III k Uredbi (EU) št. 142/2011 bi bilo treba ustrezno spremeniti.
(9)
Člen 13(g) Uredbe (ES) št. 1069/2009 določa, da se živalski stranski proizvodi iz vodnih živali iz snovi kategorije 2 lahko silirajo, kompostirajo ali pretvorijo v bioplin. Evropska agencija za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: EFSA) je objavila znanstveno mnenje o oceni nove metode predelave za živalske stranske proizvode iz snovi ribjega izvora iz kategorije 2 (5). Po mnenju EFSA so tveganja zaradi snovi kategorije 2 ribjega izvora ustrezno zmanjšana z metodo predelave, pridobljeni proizvodi pa se zato lahko uporabijo pri proizvodnji organskih gnojil, kompostirajo ali pretvorijo v bioplin ali uporabijo pri proizvodnji krme za kožuharje ali druge živali, ki niso namenjene za prehrano ljudi. Sklep mnenja EFSA je, da ni večjega tveganja, če se metoda predelave uporablja tudi za predelavo stranskih proizvodov iz vodnih živali iz snovi kategorije 3. Snovi kategorije 3, pridobljene iz vodnih živali, se zato lahko uporabijo za namene iz člena 14 Uredbe (ES) št. 1069/2009.
(10)
Po ugodnem rezultatu ocene tveganja, ki jo je opravila EFSA, bi bilo treba siliranje ribjih snovi dodati na seznam alternativnih metod predelave v poglavju IV Priloge IV k Uredbi (EU) št. 142/2011. Zato bi bilo treba Prilogo IV k Uredbi (EU) št. 142/2011 ustrezno spremeniti.
(11)
Prebavni ostanki in kompost živalskega izvora se lahko v praksi mešajo s snovmi neživalskega izvora. Nosilci dejavnosti bi morali vedeti, katera pravila se uporabljajo za odstranjevanje takih presnovnih ostankov in komposta. Poleg tega je treba pojasniti, v katerih primerih se lahko kompost in presnovni ostanki, pridobljeni iz odpadkov iz gostinskih dejavnosti, lahko odstranijo na pooblaščenem odlagališču. Poglavje III Priloge V k Uredbi (EU) št. 142/2011 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(12)
Hrvaška je predložila seznam vrst divjih ptic mrhovinark, za katere bi moralo veljati odstopanje za posebne namene krmljenja iz člena 18 Uredbe (ES) št. 1069/2009. Seznam vrst ptic mrhovinark iz Priloge VI k Uredbi (EU) št. 142/2011 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(13)
EFSA je ocenila tveganje v zvezi s zadrževalnim kompostiranjem in naknadnim sežigom prašičev, ki so poginili na kmetiji (6), in ugotovila, da zadrževalno kompostiranje kot eden od alternativnih parametrov iz oddelka 2 poglavja III Priloge V k Uredbi (EU) št. 142/2011 ni zadostna obdelava za varno odstranjevanje snovi kategorije 2 in ga zato ni mogoče opredeliti kot alternativno metodo predelave iz poglavja IV Priloge IV k navedeni uredbi. Po navedeni oceni EFSA bi bilo treba „aerobno zorenje in skladiščenje prašičev, ki so poginili na kmetiji, ter naknadni sežig ali sosežig“ obravnavati kot posebno zadrževalno metodo za skladiščenje živalskih stranskih proizvodov do njihove poznejše odstranitve v skladu z Uredbo (ES) št. 1069/2009. Da se omogoči ločitev navedene metode od odobrenih metod kompostiranja in da se ne zahteva postopek odobritve za obrate za kompostiranje iz Priloge V k Uredbi (EU) št. 142/2011, je primerno navedeno metodo vključiti v novo poglavje v Prilogi IX k navedeni uredbi, skupaj z metodo „Hidroliza z naknadnim odstranjevanjem“, trenutno navedeno v točki H oddelka II poglavja IV Priloge IV, ki temelji na enakih načelih. Poleg tega bi bilo treba v oddelku 11 poglavja II Priloge XVI ustrezno spremeniti sklicevanja na Prilogo IV. Priloge IV, IX in XVI k Uredbi (EU) št. 142/2011 bi zato bilo treba ustrezno spremeniti.
(14)
Za topljene maščobe iz snovi kategorije 3 veljajo posebne zahteve v skladu z oddelkom 3 poglavja II Priloge X k Uredbi (EU) št. 142/2011. Vendar ni zdravstvenih razlogov za prepoved predelave snovi kategorije 3 iz vodnih živali in živalskih stranskih proizvodov iz vodnih živali, kot so opredeljeni v členu 10(i) in (j) Uredbe (ES) št. 1069/2009, skupaj z živalskimi stranskimi proizvodi kategorije 3, pridobljenimi iz kopenskih živali, v mešane topljene maščobe. Zato bi bilo treba omogočiti uporabo snovi kategorije 3 iz vodnih živali in živalskih stranskih proizvodov iz vodnih živali, kot so opredeljeni v členu 10(i) in (j) Uredbe (ES) št. 1069/2009, za proizvodnjo topljenih maščob. Točko A(1) oddelka 3 poglavja II Priloge X k Uredbi (EU) št. 142/2011 bi zato bilo treba ustrezno spremeniti.
(15)
Zahteve za toplotno obdelavo blata iz centrifug ali separatorjev, ki se lahko pozneje uporabi kot organsko gnojilo ali za proizvodnjo organskih gnojil, in njegovo dajanje na trg so določene v delu III oddelka 4 poglavja II Priloge X k Uredbi (EU) št. 142/2011. Primerno je določiti odstopanje, da lahko pristojni organ dovoli alternativne parametre za toplotno obdelavo blata iz centrifug ali separatorjev, namenjenega za uporabe v državah članicah, pod pogojem, da lahko nosilci dejavnosti dokažejo, da toplotna obdelava v skladu z alternativnimi parametri zagotavlja vsaj enako zmanjšanje tveganja kot obdelava v skladu z že določenimi parametri, ki se uporabljajo za dajanje na trg. Del III oddelka 4 poglavja II Priloge X k Uredbi (EU) št. 142/2011 bi zato bilo treba ustrezno spremeniti.
(16)
Vmesni proizvodi se lahko med drugim uporabljajo za proizvodnjo laboratorijskih reagentov ali in vitro diagnostičnih pripomočkov za testiranje živali. Po pregledih na mejni kontrolni točki v skladu s členom 4 Direktive Sveta (7) 97/78/ES je treba proizvod neposredno prepeljati v registrirani namembni obrat ali objekt. Za pojasnitev zahtev za uvoz vmesnih proizvodov bi bilo treba ustrezno spremeniti Prilogo XII k Uredbi (EU) št. 142/2011.
(17)
Krvni proizvodi, namenjeni za proizvodnjo krme za rejne živali, vključno z razprševanjem posušeno krvjo in krvno plazmo prašičev, morajo biti proizvedeni v skladu z oddelkom 2 poglavja II Priloge X k Uredbi Komisije (EU) št. 142/2011. V skladu s točko B navedenega oddelka je treba krvne proizvode predelati po kateri koli od metod predelave od 1 do 5 ali metodi predelave 7, kot so določene v poglavju III Priloge IV k navedeni uredbi, ali drugi metodi, ki zagotavlja, da so krvni proizvodi skladni z mikrobiološkimi standardi za pridobljene proizvode iz poglavja I Priloge X k Uredbi Komisije (EU) št. 142/2011. Uredba (EU) št. 142/2011 določa tudi, zlasti v stolpcu 6 vrstice 2 v preglednici 1 oddelka 1 poglavja I Priloge XIV, da mora krvne proizvode, ki niso namenjeni za prehrano ljudi, vendar se lahko uporabljajo kot krma, spremljati zdravstveno spričevalo v skladu z vzorcem zdravstvenega spričevala iz poglavja 4(B) Priloge XV, kadar so namenjeni za odpremo v ali tranzit skozi Unijo.
(18)
O primerih epidemične driske prašičev, vključno z okužbami prašičev z virusom epidemične driske prašičev (PEDv) in prašičjim delta koronavirusom (SDCv), so poročali v Aziji, Severni Ameriki, na Karibih ter v Srednji in Južni Ameriki. SDCv ni bil nikoli ugotovljen v Uniji. Neustrezna toplotna obdelava ali kontaminacija z razprševanjem posušene krvi in krvne plazme prašičev po toplotni obdelavi, ki sta tradicionalni sestavini krme za pujske, sta bili obtoženi za širjenje virusa.
(19)
Komisija je na lastno pobudo sprejela Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 483/2014 (8) kot začasni zaščitni ukrep v zvezi z varnostjo z razprševanjem posušene krvi in krvne plazme prašičev, namenjenih za proizvodnjo krme za prašiče. Ker bo tveganje za zdravje živali še naprej prisotno, je treba spremeniti zahteve za uvoz z razprševanjem posušene krvi in plazme prašičev, namenjenih za proizvodnjo krme za prašiče, in začasne ukrepe določiti kot trajno zahtevo.
(20)
Znanstvene ugotovitve kažejo, da se prašičji koronavirusi v prašičjih iztrebkih inaktivirajo, če se 10 minut segrevajo na 71 °C ali če se 7 dni pustijo stati na sobni temperaturi 20 °C. Virus ni preživel v poskusno okuženi suhi krmi, skladiščeni pri sobni temperaturi 24 °C vsaj dva tedna. V Uniji in tretjih državah se sušenje krvi in krvne plazme z razprševanjem običajno izvaja pri temperaturi 80 °C po vsej snovi.
(21)
Na podlagi razpoložljivih informacij se zdi primerno zahtevati, da sta z razprševanjem posušena kri in krvna plazma prašičjega izvora, vneseni iz tretjih držav in namenjeni za krmljenje prašičev, izpostavljeni visoki temperaturi, ki ji sledi skladiščenje za določen čas pri sobni temperaturi, da se čim bolj zmanjša tveganje kontaminacije po obdelavi.
(22)
Uvoz kosti in proizvodov iz kosti (razen kostne moke), rogov in proizvodov iz rogov (razen moke iz rogov) ter kopit in proizvodov iz kopit (razen moke iz kopit), namenjenih drugim vrstam uporabe kot za posamična krmila, organska gnojila ali sredstva za izboljšanje tal, bi bilo treba tudi dovoliti, kadar se navedene snovi prevažajo z letalom, pod pogojem, da izpolnjujejo zahteve iz člena 41 Uredba (ES) št. 1069/2009. Zato bi bilo treba ustrezno spremeniti Prilogo XIV k Uredbi (EU) št. 142/2011.
(23)
Zaradi spremembe opredelitve pojma „vmesni proizvodi“ in dodatnih zahtev za uvoz krvnih proizvodov bi bilo treba ustrezno spremeniti vzorec izjave za uvoz vmesnih proizvodov iz tretjih držav in vzorec zdravstvenega spričevala za uvoz krvnih proizvodov, namenjenih za uporabo kot posamična krmila. Poglavje 4(B) in poglavje 20 Priloge XV k Uredbi (EU) št. 142/2011 bi zato bilo treba ustrezno spremeniti.
(24)
Da bi se izognili motnjam v trgovanju, bi bilo treba določiti prehodno obdobje, v katerem bi morale države članice v skladu s pravili, ki so veljala pred datumom začetka veljavnosti te uredbe, sprejeti uvoz vmesnih proizvodov, za katerega veljajo določbe Uredbe (EU) št. 142/2011, kakor je bila spremenjena s to uredbo.
(25)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (EU) št. 142/2011 se spremeni:
1.
v členu 15 se doda naslednji odstavek:
„Z odstopanjem od člena 14 Uredbe (ES) št. 1069/2009 lahko države članice dovolijo zbiranje, prevoz in odstranjevanje majhnih količin snovi kategorije 3 iz člena 10(f) navedene uredbe z načini iz člena 19(1)(d) navedene uredbe, če so izpolnjene zahteve za odstranjevanje z drugimi načini iz poglavja IV Priloge VI k tej uredbi.“
;
2.
v členu 19 se točka (c) nadomesti z naslednjim:
„(c)
v poglavju III, kadar skladiščijo pridobljene proizvode za nekatere namene iz člena 24(1)(j) navedene uredbe;
(d)
v poglavju V, kadar na kmetiji skladiščijo živalske stranske proizvode, namenjene za naknadno odstranjevanje, kot je navedeno v členu 4 navedene uredbe.“
;
3.
člen 20(4) se spremeni:
(a)
točka (d) se nadomesti z naslednjim:
„(d)
nosilce dejavnosti, ki uporabljajo majhne količine snovi kategorij 2 in 3 iz členov 9 in 10 Uredbe (ES) št. 1069/2009 ali proizvodov, pridobljenih iz navedenih snovi, za namene neposredne dobave proizvodov znotraj regije končnega uporabnika, na lokalni trg ali v lokalne maloprodajne trgovine, če pristojni organ meni, da take dejavnosti ne predstavljajo tveganja širitve kakršne koli nevarne bolezni, ki se prenaša na ljudi ali živali; ta točka se ne uporablja, kadar se navedene snovi uporabljajo kot krma za gojene živali, razen kožuharjev;“
;
(b)
dodata se naslednji točki (e) in (f):
„(e)
uporabnike organskih gnojil ali sredstev za izboljšanje tal, ki jih uporabljajo tam, kjer se rejne živali ne gojijo;
(f)
nosilce dejavnosti, ki ravnajo z organskimi gnojili ali sredstvi za izboljšanje tal in jih izrecno distribuirajo v embalaži za prodajo na drobno, ki ne presega 50 kg teže, za uporabe izven krmne in prehranske verige.“
;
4.
v členu 22 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim:
„2. Nobeni pogoji v zvezi z zdravjem živali ne veljajo za dajanje na trg naslednjih proizvodov:
(a)
gvana prostoživečih morskih ptic, zbranega v Uniji ali uvoženega iz tretjih držav;
(b)
za prodajo pripravljenih rastnih substratov, razen tistih, uvoženih z vsebnostjo manj kot:
(i)
5 vol. % pridobljenih proizvodov iz snovi kategorije 3 ali snovi kategorije 2, razen predelanega gnoja;
(ii)
50 vol. % predelanega gnoja.“
;
5.
v členu 23 se odstavek 3 nadomesti z naslednjim:
„3. Upravljavec ali lastnik obrata ali objekta, v katerega so namenjeni vmesni proizvodi, ali njegov predstavnik uporabi in/ali odpremi vmesne proizvode izključno za uporabo v proizvodnji v skladu z opredelitvijo vmesnih proizvodov iz točke 35 Priloge I.“
;
6.
odstavek 3 v členu 36 se črta;
7.
priloge I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV in XVI se spremenijo v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
V prehodnem obdobju do 27. septembra 2015 se pošiljke živalskih stranskih proizvodov in pridobljenih proizvodov, ki jih spremlja vzorčna izjava, izpolnjena in podpisana v skladu z vzorcem iz poglavja 20 Priloge XV k Uredbi (EU) št. 142/2011 v različici pred začetkom veljavnosti te uredbe, še naprej sprejemajo za uvoz v Unijo, če so take vzorčne izjave izpolnjene in podpisane pred 27. julijem 2015.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 23. februarja 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 6. januarja 2015