NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 733/2013
ze dne 22. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 994/98 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 109 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 994/98 (1) opravňuje Komisi prohlásit prostřednictvím nařízení, že některé specifikované kategorie podpor jsou slučitelné s vnitřním trhem a nevztahuje se na ně oznamovací povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“).
(2)
Státní podpora je objektivní pojem vymezený v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Pravomoc Komise přijímat blokové výjimky, stanovená v nařízení (ES) č. 994/98, se vztahuje pouze na opatření, která splňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a představují tudíž státní podporu. Skutečnost, že je určitá kategorie podpory zahrnuta do nařízení (ES) č. 994/98 nebo v určitém nařízení o výjimce, nepředurčuje kvalifikaci určitého opatření jakožto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(3)
Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyhlásit, že za určitých podmínek je podpora ve prospěch malých a středních podniků, podpora ve prospěch výzkumu a vývoje, podpora ve prospěch ochrany životního prostředí, podpora ve prospěch zaměstnanosti a vzdělávání a podpora, jež odpovídá mapě poskytování regionální podpory schválené Komisí pro každý členský stát, slučitelná s vnitřním trhem a nevztahuje se na ni oznamovací povinnost.
(4)
Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout podpory na výzkum a vývoj, avšak nikoliv na inovace. Inovace se mezitím staly jednou z politických priorit Unie v rámci iniciativy „Unie inovací“, jedné ze stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020. Navíc mnohé podpory na inovace jsou poměrně drobné a nenarušují výrazně hospodářskou soutěž.
(5)
V oblasti kultury a zachování kulturního dědictví nemusí řada opatření přijatých členskými státy představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy. Nicméně pokud opatření v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy v současnosti povinny je oznamovat Komisi. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi, aby udělila výjimku na podporu poskytnutou malým a středním podnikům, ale taková výjimka má v oblasti kultury omezené použití, protože příjemci jsou často velké podniky. Přitom malé projekty v oblasti kultury, tvorby a zachování kulturního dědictví, i když jsou prováděny většími společnostmi, nevedou obvykle k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a nedávné případy ukázaly, že taková podpora má na obchod omezený účinek.
(6)
Výjimky v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví by mohly být vymezovány na základě zkušeností Komise zachycených v pokynech, například v případě kinematografických a audiovizuálních děl, nebo by takové výjimky mohly být vytvářeny na základě jednotlivých případů. Komise by při navrhování těchto blokových výjimek měla zohlednit skutečnost, že by se měly vztahovat pouze na opatření představující státní podporu, že by měly být v zásadě zaměřeny na opatření přispívající k cílům „Modernizace státní podpory v EU“ a že blokově lze vyjmout pouze takovou podporu, s níž má již Komise patřičné zkušenosti. Kromě toho by měla být zohledněna primární pravomoc členských států v oblasti kultury, zvláštní ochrana, jíž se podle čl. 167 odst. 1 Smlouvy dostává kulturní rozmanitosti, a zvláštní povaha kultury.
(7)
Členské státy jsou povinny Komisi oznamovat i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených přírodními katastrofami. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním podnikům. Velké společnosti však mohou být přírodními katastrofami rovněž postiženy. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(8)
Členské státy musí oznámit Komisi i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených určitými nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním podnikům. Nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu mohou být nicméně postiženy i velké společnosti. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(9)
V souladu s článkem 42 Smlouvy se pravidla státní podpory za určitých podmínek nevztahují na některá opatření podpory ve prospěch zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy. Článek 42 se nevztahuje na odvětví lesnictví ani na produkty neuvedené v příloze I. Proto je v současnosti možné vyjmout na základě nařízení (ES) č. 994/98 podporu v odvětví lesnictví a pro potravinářské produkty neuvedené v příloze I, pouze pokud je omezena na malé a střední podniky. Komise by měla mít možnost vyjmout určité druhy podpory ve prospěch odvětví lesnictví, mimo jiné podpory zahrnuté do programů rozvoje venkova, a rovněž podpory ve prospěch propagace a reklamy potravinářských produktů neuvedených v příloze I, jsou-li podle zkušeností Komise v těchto případech narušení hospodářské soutěže omezená a lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(10)
V souladu s článkem 7 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (2) se články 107, 108 a 109 Smlouvy uplatňují na podporu poskytovanou členskými státy ve prospěch podniků v odvětví rybolovu, s výjimkou plateb, které členské státy uskutečnily na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 a v souladu s ním. Dodatečná státní podpora na ochranu mořských a sladkovodních biologických zdrojů má na obchod mezi členskými státy obvykle omezený vliv, přispívá k plnění cílů Unie v oblasti námořní a rybářské politiky a nepředstavuje vážné narušení hospodářské soutěže. Poskytnuté částky podpory jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti.
(11)
V odvětví sportu, zejména v oblasti amatérského sportu, nemusí řada opatření přijatých členskými státy představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy. Nicméně pokud opatření v oblasti sportu státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy v současnosti povinny je oznamovat Komisi. Státní podpora sportu, zejména amatérského sportu nebo sportu provozovaného v malém rozsahu, má na obchod mezi členskými státy často pouze omezený vliv a nepředstavuje vážné narušení hospodářské soutěže. Kromě toho jsou poskytnuté částky obvykle omezené. Na základě zkušeností mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti a lze tak zajistit, aby podpora sportu neznamenala výrazné narušení.
(12)
Pokud jde o podporu v oblasti letecké a námořní přepravy, podle zkušeností Komise sociální podpora v oblasti dopravy pro obyvatele odlehlých regionů, jako jsou nejvzdálenější regiony a ostrovy včetně ostrovních členských států o jednom regionu a řídce osídlených oblastí, nezpůsobuje výrazná narušení hospodářské soutěže, pokud je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce, a je možné stanovit jasné podmínky slučitelnosti.
(13)
V posledních letech získala Komise rozsáhlé zkušenosti s podporou pro odvětví širokopásmového připojení a vytvořila příslušné pokyny (3). Ze zkušeností Komise vyplývá, že podpory pro některé typy širokopásmové infrastruktury nevedou k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a mohly by být blokově vyňaty za předpokladu splnění určitých podmínek slučitelnosti a za předpokladu, že je infrastruktura použita v tzv. „bílých oblastech“, tedy v oblastech, kde infrastruktura téže kategorie není přítomna (širokopásmové připojení nebo vysokorychlostní přístupová síť nové generace, NGA) a kde v blízké budoucnosti pravděpodobně nebude rozvinuta, jak je uvedeno v kritériích vypracovaných v pokynech. To platí pro podporu poskytování základního širokopásmového připojení a pro podporu malých jednotlivých opatření, která se týkají sítí NGA, jakož i pro podporu stavebně-inženýrských prací širokopásmového připojení a pasivní širokopásmové infrastruktury.
(14)
Pokud jde o infrastrukturu, řada opatření přijatých členskými státy nemusí představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy nebo protože opatření spočívá v náhradě za službu obecného hospodářského zájmu, která splňuje veškerá kritéria judikatury ve věci Altmark (4). Nicméně pokud financování infrastruktury státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy povinny ji oznámit Komisi. Pokud jde o infrastrukturu, mohou nízké částky podpory věnované infrastrukturním projektům představovat účinný způsob podpory cílů Unie, jestliže tato podpora minimalizuje náklady a potenciální narušení hospodářské soutěže je omezené. Komise by tudíž měla mít možnost udělit výjimku projektům v oblasti infrastruktury podporujícím cíle uvedené v tomto nařízení a další cíle společného zájmu, zejména cíle strategie Evropa 2020 (5). Výjimka by se mohla vztahovat i na podporu pro projekty zahrnující víceodvětvové sítě nebo zařízení, u nichž jsou zapotřebí poměrně malé částky podpory. Avšak blokové výjimky lze udělovat pouze v případech infrastrukturních projektů, kde má Komise dostatečné zkušenosti ke stanovení jasných a přísných kritérií slučitelnosti, aby bylo zajištěno, že riziko potenciálního narušení hospodářské soutěže bude omezené a že velké částky podpory budou i nadále podléhat oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
(15)
Oblast působnosti nařízení (ES) č. 994/98 by proto měla být rozšířena na nové kategorie podpory. Jejich začlenění nemá vliv na kvalifikaci určitého opatření jakožto státní podpory v kategoriích nebo odvětvích, kde jsou členské státy již aktivní.
(16)
Nařízení (ES) č. 994/98 vyžaduje, aby pro každou kategorii podpor, u kterých Komise přijme nařízení o blokových výjimkách, byly prahy vyjádřené buď jako výše podpory v poměru k souhrnu způsobilých nákladů, nebo v podobě maximální výše podpory. Tato podmínka znesnadňuje blokové výjimky na některé typy opatření zahrnující opatření státní podpory, u kterých v důsledku zvláštního způsobu, jakým byla koncipována, nelze přesně vyjádřit intenzitu podpory nebo maximální výši podpory, jako jsou například nástroje finančního inženýrství nebo některé formy opatření k propagaci investic rizikového kapitálu. To je způsobeno zejména skutečností, že taková komplexní opatření mohou zahrnovat podporu na různých úrovních: u přímých příjemců, zprostředkujících příjemců a nepřímých příjemců. S ohledem na rostoucí význam takových opatření a jejich přínos pro cíle Unie by měla být při umožnění výjimek pro ně zajištěna větší flexibilita. U těchto opatření by tedy mělo být možné stanovit prahové hodnoty pro konkrétně udělenou podporu, pokud jde o maximální míru státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu. Maximální míra státní podpory může zahrnovat podpůrný prvek, který nemusí být státní podporou, jsou-li součástí daného opatření alespoň určité prvky, které zahrnují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a které nejsou okrajové.
(17)
Nařízení (ES) č. 994/98 vyžaduje po členských státech, aby předložily souhrny informací o podporách, které poskytly a na které se vztahuje nařízení o výjimkách. Zveřejnění těchto souhrnů je nezbytné pro zabezpečení transparentnosti opatření přijatých členskými státy. Jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie bylo nejúčinnějším prostředkem v době, kdy bylo nařízení (ES) č. 994/98 přijato. Nicméně s ohledem na rozvoj elektronických komunikačních prostředků je zveřejnění těchto souhrnů na internetových stránkách Komise rychlejší a efektivnější metodou a zvýší transparentnost ku prospěchu zúčastněných stran. Je proto třeba nahradit zveřejnění uvedených souhrnů v Úředním věstníku zveřejněním na internetových stránkách Komise.
(18)
Obdobně by se návrhy nařízení a ostatní dokumenty, které má zkoumat Poradní výbor pro státní podpory v souladu s nařízením (ES) č. 994/98, měly zveřejňovat na internetových stránkách Komise, a nikoli v Úředním věstníku Evropské unie, aby byla zabezpečena větší transparentnost, snížena administrativní zátěž a zkrácena prodleva při zveřejňování.
(19)
Konzultační postup zavedený v článku 8 nařízení (ES) č. 994/98 stanoví, že před zveřejněním návrhu nařízení musí být konzultován Poradní výbor pro státní podpory. Nicméně v zájmu větší transparentnosti by měl být návrh nařízení zveřejněn na internetových stránkách Komise současně s první konzultací Komise s poradním výborem.
(20)
Nařízení (ES) č. 994/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 994/98 se mění takto:
1)
Název nařízení se nahrazuje tímto:
„Nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory“.
2)
Článek 1 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
podpora ve prospěch:
i)
malých a středních podniků,
ii)
výzkumu, vývoje a inovací,
iii)
ochrany životního prostředí,
iv)
zaměstnanosti a odborné přípravy,
v)
kultury a zachování kulturního dědictví,
vi)
nápravy škod způsobených přírodními katastrofami,
vii)
nápravy škod způsobených některými nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu,
viii)
lesnictví,
ix)
propagace potravinářských produktů neuvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie,
x)
ochrany mořských a sladkovodních biologických zdrojů,
xi)
sportu,
xii)
obyvatel odlehlých regionů na dopravu, pokud má podpora sociální charakter a je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce,
xiii)
základní širokopásmové infrastruktury, malých jednotlivých opatření podpory infrastruktury, která se týkají přístupových sítí nové generace, stavebně-inženýrských prací širokopásmového připojení a pasivní širokopásmové infrastruktury, v oblastech, kde taková širokopásmová infrastruktura neexistuje nebo nebude pravděpodobně v blízké budoucnosti rozvinuta,
xiv)
infrastruktury na podporu cílů uvedených v bodech i) až xiii) tohoto písmene a v písmeni b) a na podporu dalších cílů společného zájmu, zejména cílů strategie Evropa 2020.“;
b)
v odstavci 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
prahy vyjádřené jako výše podpory v poměru k souhrnu nákladů, které je možné zahrnout, nebo v podobě maximální výše podpory nebo, v případě některých typů podpory, kdy může být obtížné přesně stanovit výši podpory nebo částku podpory, zejména u nástrojů finančního inženýrství nebo investic rizikového kapitálu či v případech podobné povahy, v podobě maximální míry státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu, aniž je dotčena kvalifikace dotyčných opatření podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie;“.
3)
V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„Při uskutečňování režimů podpory nebo jednotlivých podpor poskytnutých mimo jakýkoliv režim, které byly vyňaty podle nařízení uvedených v čl. 1 odst. 1, předloží členské státy Komisi souhrny informací o těchto režimech podpory nebo jednotlivých podporách, na které se nevztahuje vynětí, za účelem jejich zveřejnění na internetových stránkách Komise.“
4)
Článek 8 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
současně se zveřejněním jakéhokoli návrhu nařízení v souladu s článkem 6“;
b)
v odstavci 2 se druhá věta nahrazuje tímto:
„K oznámení o svolání zasedání se přikládají projednávané návrhy a dokumenty, jež mohou být zveřejněny na internetových stránkách Komise.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2013.
UREDBA SVETA (EU) št. 733/2013
z dne 22. julija 2013
o spremembi Uredbe (ES) št. 994/98 o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za določene vrste horizontalne državne pomoči
(Besedilo velja za EGP)
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 109 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Sveta (ES) št. 994/98 (1) pooblašča Komisijo, da z uredbami razglasi, da so nekatere opredeljene vrste pomoči združljive z notranjim trgom in izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).
(2)
Državna pomoč je objektiven pojem, določen v členu 107(1) PDEU. Pooblastilo Komisiji iz Uredbe (ES) št. 994/98 se uporablja samo za ukrepe, ki izpolnjujejo vsa merila iz člena 107(1) PDEU in torej pomenijo državno pomoč. Vključitev nekaterih vrst pomoči v Uredbo (ES) št. 994/98 ali uredbo o skupinskih izjemah, ne vpliva na opredelitev ukrepa kot državne pomoči v skladu s členom 107(1) PDEU.
(3)
Uredba (ES) št. 994/98 Komisiji omogoča, da lahko razglasi, da so pomoč za mala in srednja podjetja (MSP), pomoč za raziskave in razvoj, pomoč za varstvo okolja, pomoč za zaposlovanje in usposabljanje ter pomoč, ki je v skladu s karto za dodeljevanje regionalne pomoči, ki jo Komisija odobri za vsako državo članico, pod določenimi pogoji združljive z notranjim trgom ter da zanje ne velja obveznost priglasitve.
(4)
Uredba (ES) št. 994/98 pooblašča Komisijo, da lahko izvzame pomoč za raziskave in razvoj, ne pa tudi pomoči za inovacije. Inovacije so medtem postale prednostna naloga politike Unije v okviru Unije inovacij, ene od vodilnih pobud strategije Evropa 2020. Poleg tega so številni ukrepi pomoči za inovacije relativno omejeni, zato ne izkrivljajo konkurence v večji meri.
(5)
Na področju kulture in ohranjanja kulturne dediščine številni ukrepi, ki jih sprejmejo države članice, ne pomenijo državne pomoči, ker ne izpolnjujejo vseh meril iz člena 107(1) PDEU, na primer zato, ker prejemnik ne izvaja gospodarske dejavnosti ali ker ta ne vpliva na trgovino med državami članicami. Če pa ukrepi na področju kulture in ohranjanja kulturne dediščine pomenijo državno pomoč v skladu s členom 107(1) PDEU, države članice trenutno morajo o njih obvestiti Komisijo. Uredba (ES) št. 994/98 pooblašča Komisijo, da lahko izvzame pomoč, odobreno MSP, vendar se ta izjema na področju ohranjanja kulturne dediščine uporablja le omejeno, saj so prejemniki pogosto velike družbe. Vendar pa majhni projekti na področju kulture ter ustvarjanja in ohranjanja kulturne dediščine konkurence ponavadi ne izkrivljajo občutno, tudi če jih izvajajo večje družbe, iz nedavnih primerov pa je tudi razvidno, da ima taka pomoč omejen učinek na trgovino.
(6)
V skladu s smernicami se lahko izjeme na področju kulture in ohranjanja kulturne dediščine odobrijo na podlagi izkušenj Komisije, na primer za kinematografska ali avdiovizualna dela, ali glede na okoliščine v posameznih primerih. Komisija bi morala pri pripravi takšnih skupinskih izjem upoštevati, da bi morale zajemati le ukrepe, ki pomenijo državno pomoč, da bi načeloma morale biti osredotočene na ukrepe, ki prispevajo k uresničevanju ciljev posodobitve področja državnih pomoči EU, in da se uporabljajo le za pomoči, s katerimi ima Komisija že veliko izkušenj. Treba bi bilo tudi upoštevati, da imajo države članice primarno pristojnost na področju kulture, da je kulturna raznolikost deležna posebne zaščite na podlagi člena 167(1) PDEU ter posebno naravo kulturnega področja.
(7)
Države članice morajo Komisijo obvestiti o ukrepih državne pomoči za povračilo škode, ki jo povzročijo naravne nesreče. Dodeljena pomoč na tem področju je ponavadi omejena, mogoče pa je tudi določiti jasne pogoje združljivosti. Uredba (ES) št. 994/98 Komisijo pooblašča, da lahko tako pomoč skupinsko izvzame iz obveznosti priglasitve samo, kadar je bila odobrena MSP. Vendar lahko naravne nesreče prizadenejo tudi velike družbe. Po izkušnjah Komisije takšna pomoč konkurence ne izkrivlja občutno, na podlagi pridobljenih izkušenj pa je mogoče določiti jasne pogoje združljivosti.
(8)
Države članice morajo Komisijo obvestiti o ukrepih državne pomoči za povračilo škode, ki jo v ribištvu povzročijo slabe vremenske razmere. Dodeljena pomoč na tem področju je ponavadi omejena, mogoče pa je tudi določiti jasne pogoje združljivosti. Uredba (ES) št. 994/98 Komisijo pooblašča, da lahko tako pomoč skupinsko izvzame iz obveznosti priglasitve samo, kadar je bila odobrena MSP. Vendar lahko slabe vremenske razmere prizadenejo tudi velike družbe na področju ribištva. Po izkušnjah Komisije takšna pomoč konkurence ne izkrivlja občutno, na podlagi pridobljenih izkušenj pa je mogoče določiti jasne pogoje združljivosti.
(9)
V skladu s členom 42 PDEU se pravila o državni pomoči pod določenimi pogoji ne uporabljajo za nekatere ukrepe pomoči za kmetijske proizvode iz Priloge I k PDEU. Člen 42 se ne uporablja za gozdarstvo ali za proizvode, ki niso vključeni v Prilogo I. Zato je na podlagi Uredbe (ES) št. 994/98 pomoč za gozdarstvo in promocijo proizvodov v živilskem sektorju, ki niso vključeni v Prilogo I, trenutno mogoče izvzeti le, če je omejena na MSP. Komisija bi morala imeti možnost, da izvzame nekatere vrste pomoči za gozdarstvo, med drugim pomoči, vključene v programe razvoja podeželja, pa tudi pomoči za promocijo in oglaševanje proizvodov v živilskem sektorju, ki niso vključeni v Prilogo I, kadar je omejevanje konkurence v skladu z njenimi izkušnjami omejeno in je mogoče določiti jasne pogoje združljivosti.
(10)
V skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 z dne 27. julija 2006 o Evropskem skladu za ribištvo (2) se členi 107, 108 in 109 PDEU uporabljajo za pomoč, ki jo države članice dodelijo podjetjem v ribiškem sektorju, razen za plačila držav članic v skladu z Uredbo (ES) št. 1198/2006. Dodatna državna pomoč za ohranjanje morskih in sladkovodnih bioloških virov ponavadi omejeno vpliva na trgovino med državami članicami ter prispeva k ciljem Unije na področju pomorske in ribiške politike, konkurence pa ne izkrivlja občutno. Dodeljena pomoč je ponavadi omejena, mogoče pa je tudi določiti jasne pogoje združljivosti.
(11)
Na področju športa, zlasti amaterskega, številni ukrepi, ki jih sprejmejo države članice, ne pomenijo državne pomoči, ker ne izpolnjujejo vseh meril iz člena 107(1) PDEU, na primer zato, ker prejemnik ne izvaja gospodarske dejavnosti ali ker ta ne vpliva na trgovino med državami članicami. Če pa ti ukrepi pomenijo državno pomoč v skladu s členom 107(1) PDEU, države članice trenutno morajo o njih obvestiti Komisijo. Ukrepi državne pomoči za šport, zlasti na področju amaterskega športa in majhnih športov, imajo ponavadi omejene učinke na trgovino med državami članicami in ne izkrivljajo občutno konkurence. Dodeljeni zneski so ponavadi omejeni. Na podlagi pridobljenih izkušenj je za pomoč za športe mogoče določiti jasne pogoje združljivosti, da se prepreči večje izkrivljanje konkurence.
(12)
Kar zadeva pomoč za zračni in pomorski promet, pomoč socialnega značaja za prevoz prebivalcev, ki živijo v oddaljenih regijah ali na otokih, vključno z otoškimi državami članicami z eno samo regijo in redko naseljenimi območji, v skladu z izkušnjami Komisije ne izkrivlja konkurence v večji meri, če se dodeli brez diskriminacije prevoznikov. Poleg tega pa je mogoče določiti jasne pogoje združljivosti.
(13)
Komisija je v zadnjih letih pridobila obsežne izkušnje glede pomoči na področju infrastrukture za širokopasovne povezave in pripravila ustrezne smernice (3). Meni, da pomoč za nekatere vrste infrastrukture za širokopasovni dostop ne izkrivlja konkurence v večji meri, zato bi zanjo lahko veljala skupinska izjema, če so izpolnjeni nekateri pogoji združljivosti in se infrastruktura vzpostavi na območju t. i. belih lis, torej tam, kjer ni infrastrukture iste vrste (bodisi širokopasovne bodisi hitro dostopovno omrežje naslednje generacije) in kjer ta v bližnji prihodnosti najverjetneje ne bo razvita, kot je navedeno v merilih iz smernic. To velja za pomoč za osnovni širokopasovni dostop in za pomoč za posamezne manjše ukrepe glede zelo hitrih dostopovnih omrežij naslednje generacije ter za pomoč za gradbena dela v zvezi s širokopasovnim dostopom in pasivno širokopasovno infrastrukturo.
(14)
Številni ukrepi na področju infrastrukture, ki jih sprejmejo države članice, ne pomenijo državne pomoči, ker ne izpolnjujejo vseh meril iz člena 107(1) PDEU, na primer zato, ker prejemnik ne izvaja gospodarske dejavnosti, ukrep ne vpliva na trgovino med državami članicami ali je ukrep kompenzacija za storitev splošnega gospodarskega pomena, ki izpolnjuje vsa merila iz sodne prakse v zvezi z zadevo Altmark (4). Če pa financiranje infrastrukture pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, morajo države članice o tem obvestiti Komisijo. Kar zadeva infrastrukturo, so lahko majhni zneski pomoči za infrastrukturne projekte učinkovit način podpiranja ciljev Unije, če ta pomoč zmanjšuje stroške in je morebitno izkrivljanje konkurence omejeno. Komisija bi zato morala imeti možnost, da izvzame državno pomoč za infrastrukturne projekte, ki prispevajo k uresničitvi ciljev te uredbe ter drugih ciljev skupnega interesa, zlasti v okviru strategije Evropa 2020 (5). To bi lahko zajemalo podporo za projekte, ki vključujejo večsektorska omrežja, ali objekte, za katere je potrebno razmeroma malo pomoči. Vendar pa se lahko skupinske izjeme za infrastrukturne projekte odobrijo le, če ima Komisija dovolj izkušenj, da določi jasna in stroga merila združljivosti, ki zagotavljajo, da je možnost morebitnih izkrivljanj omejena in da za velike zneske pomoči še naprej velja obveznost obveščanja iz člena 108(3) PDEU.
(15)
Področje uporabe Uredbe (ES) št. 994/98 bi bilo zato treba razširiti na nove vrste pomoči. Ta vključitev ne vpliva na opredelitev ukrepa kot državne pomoči v okviru vrst in sektorjev, v katerih so države članice že dejavne.
(16)
Komisija mora v skladu z Uredbo (ES) št. 994/98 za vsako vrsto pomoči, za katero sprejme uredbo o skupinski izjemi, navesti prage, izražene bodisi v intenzivnosti pomoči v zvezi z nizom upravičenih stroškov bodisi v najvišjih zneskih pomoči. Ta pogoj otežuje skupinsko izvzemanje nekaterih vrst ukrepov državne pomoči, ki jih zaradi posebne zasnove ni mogoče natančno izraziti v intenzivnosti ali najvišjih zneskih pomoči, na primer instrumentov finančnega inženiringa ali nekaterih vrst ukrepov za spodbujanje naložb tveganega kapitala. Vzrok za to je zlasti dejstvo, da lahko takšni kompleksni ukrepi vključujejo pomoč na različnih ravneh: neposredni upravičenci, vmesni upravičenci in posredni upravičenci. Ker so ti ukrepi in njihov prispevek vse bolj pomembni za uresničevanje ciljev Unije, je potrebna večja prožnost, da jih bo mogoče izvzeti. V primeru takšnih ukrepov bi zato bilo treba zagotoviti, da se pragovi za dodelitev določene pomoči lahko izrazijo tudi z najvišjo stopnjo državne podpore v okviru zadevnega ukrepa ali v zvezi z njim. Najvišja stopnja državne podpore lahko zajema elemente podpore, ki niso državna pomoč, če ukrep vključuje vsaj nekaj elementov, ki vsebujejo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU in niso zanemarljivi.
(17)
Države članice morajo v skladu z Uredbo (ES) št. 994/98 predložiti povzetke informacij o pomoči, ki so jo dodelile na podlagi uredb o skupinskih izjemah. Objava teh povzetkov je potrebna za zagotovitev preglednosti ukrepov, ki jih sprejmejo države članice. V času sprejetja Uredbe (ES) št. 994/98 je bila objava v Uradnem listu Evropske unije najučinkovitejše sredstvo za zagotavljanje preglednosti. Zaradi razvoja sredstev elektronskega obveščanja pa je zdaj hitreje in učinkoviteje, če se te povzetke objavi na spletišču Komisije, kar povečuje tudi preglednost v korist zainteresiranih strani. Namesto v Uradnem listu bi bilo torej treba te povzetke objavljati na spletišču Komisije.
(18)
Podobno bi bilo treba na spletišču Komisije in ne v Uradnem listu objavljati tudi osnutke uredb in druge dokumente, ki jih mora pregledati Svetovalni odbor za državno pomoč v skladu z Uredbo (ES) št. 994/98, da se zagotovi večja preglednost ter zmanjšajo upravna obremenitev in zamude pri objavi.
(19)
Postopek posvetovanja iz člena 8 Uredbe (ES) št. 994/98 določa, da se je treba pred objavo osnutkov uredb posvetovati s Svetovalnim odborom za državno pomoč. Zaradi večje preglednosti pa bi bilo treba osnutke uredb objaviti na spletu že med prvim posvetovanjem Komisije s Svetovalnim odborom.
(20)
Uredbo (ES) št. 994/98 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (ES) št. 994/98 se spremeni:
1.
Naslov Uredbe se nadomesti z naslednjim:
„Uredba Sveta (ES) št. 994/98 z dne 7. maja 1998 o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije za določene vrste horizontalne državne pomoči“.
2.
Člen 1 se spremeni:
(a)
odstavek 1(a) se nadomesti z naslednjim:
„(a)
pomoč za:
(i)
mala in srednja podjetja;
(ii)
raziskave, razvoj in inovacije;
(iii)
varstvo okolja;
(iv)
zaposlovanje in usposabljanje;
(v)
kulturo in ohranjanje kulturne dediščine;
(vi)
povrnitev škode, ki so jo povzročile naravne nesreče;
(vii)
povrnitev škode, ki so jo v ribištvu povzročile slabe vremenske razmere;
(viii)
gozdarstvo;
(ix)
promocijo proizvodov v živilskem sektorju, ki niso vključeni v Prilogo I PDEU;
(x)
ohranjanje morskih in sladkovodnih bioloških virov;
(xi)
šport;
(xii)
prevoz prebivalcev, ki živijo v oddaljenih regijah, če je ta pomoč socialnega značaja in se dodeli brez diskriminacije prevoznikov;
(xiii)
osnovno širokopasovno infrastrukturo, posamezne manjše ukrepe pomoči za dostopovna omrežja naslednje generacije, gradbena dela v zvezi s širokopasovnim dostopom in pasivno širokopasovno infrastrukturo na območjih, kjer take infrastrukture ni in kjer v bližnji prihodnosti najverjetneje ne bo razvita;
(xiv)
infrastrukturo, ki prispeva k uresničitvi ciljev iz (i) do (xiii) in iz točke (b) tega odstavka ter drugih ciljev skupnega interesa, zlasti v okviru strategije Evropa 2020.“;
(b)
odstavek 2(c) se nadomesti z naslednjim:
„(c)
pragi, izraženi v intenzivnosti pomoči v zvezi z nizom upravičenih stroškov ali v najvišjih zneskih pomoči ali - pri določenih vrstah pomoči, za katere bi lahko bilo težko natančno določiti intenzivnost ali znesek pomoči, zlasti pri instrumentih finančnega inženiringa ali naložbah tveganega kapitala oziroma podobnih naložbah - v najvišji stopnji državne podpore v okviru zadevnega ukrepa ali v zvezi z njim, brez poseganja v opredelitev zadevnih ukrepov v skladu s členom 107(1) PDEU;“.
3.
Člen 3(2) se nadomesti z naslednjim:
„2. Pri izvajanju sistemov pomoči, ki so bili izvzeti na podlagi uredb iz člena 1(1), ali pri posameznih pomočeh, dodeljenih zunaj sistema, države članice Komisiji posredujejo povzetke informacij o takšnih sistemih pomoči ali posameznih pomočeh, ki niso zajete z izvzetimi sistemi pomoči, za objavo na spletišču Komisije.“
4.
Člen 8 se spremeni:
(a)
odstavek 1(a) se nadomesti z naslednjim:
„(a)
ob objavi vsakega osnutka uredbe v skladu s členom 6;“;
(b)
v odstavku 2 se drugi stavek nadomesti z naslednjim besedilom:
„Osnutki in dokumenti, ki jih je treba pregledati, se priložijo uradni priglasitvi in se lahko objavijo na spletišču Komisije.“
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 22. julija 2013