PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1244/2014
ze dne 20. listopadu 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 375/2014 o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 375/2014 o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) (1), a zejména na čl. 9 odst. 3, čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s nařízením (EU) č. 375/2014 by Komise měla vypracovat normy a postupy týkající se nezbytných podmínek, postupů a požadavků, jež mají uplatňovat vysílající a přijímající organizace při vyhledávání, výběru, přípravě, řízení a vysílání zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU na podporu humanitární pomoci ve třetích zemích. Nařízení (EU) č. 375/2014 stanoví, že normy by měly být přijaty prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci a postupy prostřednictvím prováděcích aktů.
(2)
U všech zúčastněných stran iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, včetně samotných dobrovolníků a vysílajících a přijímajících organizací, by mělo být podporováno ztotožnění se s iniciativou.
(3)
Je důležité, aby byli zájemci o dobrovolnickou činnost vyhledáváni a vybíráni nediskriminačním, spravedlivým a transparentním postupem opírajícím se o partnerství mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi, který vyhovuje skutečným potřebám, jež na místní úrovni vyjádří přijímající organizace.
(4)
Vysílající a přijímající organizace by měly zajistit důkladné zaškolení, jehož cílem je předcházet nedorozuměním v otázce úloh a očekávání a nabídnout dobrovolníkům odpovídající a praktickou přípravu pro jejich misi. Tímto způsobem položí základy důvěry a přijetí v přijímajících komunitách, a to při plném zohlednění místních kulturně citlivých otázek.
(5)
Odborná příprava je nepostradatelnou součástí přípravy před vysláním, která by měla být zajištěna všem zájemcům o dobrovolnickou činnost v rámci strukturovaného programu povinných a volitelných kurzů. Začátečníkům by kromě toho mělo být umožněno, v případě potřeby formou stáží, dále rozvíjet své kompetence a získávat nové specifické znalosti a dovednosti významné pro odvětví humanitární pomoci. Tento rozvoj by měl zejména odpovídat činnosti a podmínkám vysílající a přijímající organizace.
(6)
Vysílající a přijímající organizace by měly zavést odpovídající systém dohledu a řízení. Měly by společně dohlížet na výkony a výsledky humanitárních dobrovolníků EU a tyto výkony a dosahované výsledky hodnotit a poskytovat humanitárním dobrovolníkům EU zpětnou vazbu ve věci přidělených úkolů a cílů. Pomohou tím zlepšit odpovědnost iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
(7)
Doplňkem dohledu a řízení by měl být mentoring, který by měl humanitárním dobrovolníkům EU zajišťovat doplňkovou podporu před vysláním, v jeho průběhu a po skončení.
(8)
Po dobu vyslání do třetích zemí by měl být zřízen kanál pro průběžnou komunikaci a doplňkovou podporu z vysílající organizace. Všem humanitárním dobrovolníkům EU by měl být po skončení jejich vyslání poskytnut debriefing a podpora.
(9)
Zajištění odpovídajících pracovních a životních podmínek je nezbytné k tomu, aby mohli humanitární dobrovolníci EU plnit své úkoly v bezpečných a hygienických podmínkách, aby byly splněny jejich základní potřeby a aby se neocitli v tíživé životní situaci, avšak aby byla respektována zásada skromného, neokázalého životního stylu dobrovolníka. Příspěvky na pobyt a jiné platby určené humanitárním dobrovolníkům EU nemají představovat plat v řádném pracovním poměru. Výše těchto plateb by neměla být stanovena s ohledem na profesní zkušenost, odbornost nebo výsledky přiděleného úkolu daného dobrovolníka: jejich účelem je pouze pokrýt životní náklady během vyslání. Pro zajištění vysoké a rovné úrovně ochrany by všichni dobrovolníci EU měli být kryti komplexním pojištěním, které je speciálně určeno k jejich ochraně během celé doby jejich vyslání do třetích zemí a veškerých relevantních období před vysláním a po něm.
(10)
Povinnost péče má prvořadý význam a je společnou odpovědností. Vysílající a přijímající organizace by se měly v maximální možné míře starat o zdraví, ochranu, bezpečnost a dobré životní podmínky humanitárních dobrovolníků EU a měly by vypracovat odpovídající postupy v oblasti bezpečnosti, zdraví a ochrany. Stejně tak by měli humanitární dobrovolníci EU na pracovišti činit vše pro zajištění svého vlastního zdraví, ochrany a bezpečnosti, jakož i zdraví, ochrany a bezpečnosti ostatních osob.
(11)
Sledování a hodnocení individuálního výkonu humanitárních dobrovolníků EU by mělo být procesem probíhajícím po celou dobu jejich mise. Mělo by se opírat o systém dohledu a řízení výkonu a mělo by poskytovat údaje, které budou prokazovat, do jaké míry individuální výkon humanitárních dobrovolníků EU přispívá (na úrovni výstupů a dopadů) k cílům projektu a celé iniciativy.
(12)
Je zapotřebí spolehlivý akreditační postup, který zajistí, aby vysílající a přijímající organizace dodržovaly normy stanovené v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a postupy stanovené v tomto nařízení. Takový akreditační postup by měl vycházet ze zásad zjednodušení a zamezení zdvojenému úsilí, rozlišení mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi, nákladové efektivnosti, transparentnosti a nestrannosti a měl by podporovat rozmanitost a přístupnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 26 nařízení (EU) č. 375/2014.
(14)
Aby se zajistilo včasné provádění iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, je nezbytné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost jako naléhavé, neboť obsahuje ustanovení, na jejichž základě provádějící organizace vysílají humanitární dobrovolníky EU do třetích zemí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla k provádění nařízení (EU) č. 375/2014, pokud jde o následující záležitosti vyjmenované v čl. 9 odst. 3, čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 6 uvedeného nařízení:
a)
postupy uplatňované při vyhledávání, výběru a nezbytné přípravě zájemců o dobrovolnickou činnost před jejich vysláním, včetně případných stáží;
b)
podrobnosti týkající se programu odborné přípravy a postupu pro hodnocení připravenosti zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání;
c)
pravidla pro vysílání a řízení humanitárních dobrovolníků EU ve třetích zemích, včetně dozoru na místě, průběžné podpory prostřednictvím coachingu, mentoringu, další přípravy, nezbytných pracovních podmínek a podpory po návratu;
d)
pojistné krytí a životní podmínky dobrovolníků včetně pokrytí nákladů na živobytí, ubytování, cestu a dalších relevantních výdajů;
e)
postupy uplatňované před vysláním, v jeho průběhu a po návratu pro zajištění povinné péče a náležitých bezpečnostních opatření, včetně protokolů pro stažení vyslaného dobrovolníka ze zdravotních důvodů a bezpečnostních plánů, v nichž jsou stanoveny postupy stažení dobrovolníků ze třetích zemí v případě mimořádné situace, mimo jiné nezbytné postupy spolupráce s vnitrostátními orgány;
f)
postupy pro sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU;
g)
akreditační postup, který zajistí, aby vysílající organizace splňovaly normy a postupy uvedené v článku 9 nařízení (EU) č. 375/2014, a diferencovaný akreditační postup pro přijímající organizace.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 nařízení (EU) č. 375/2014 a definice uvedené v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„kompetenčním rámcem“ se rozumí rámec ve smyslu nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
b)
„plánem učení a rozvoje“ se rozumí plán ve smyslu nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
c)
„školitelem“ se rozumí osoba najatá poskytovatelem odborné přípravy k zajištění jednoho či více modulů odborné přípravy nebo moderování simulačních cvičení na základě scénářů a hodnocení kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost;
d)
„mentorem“ se rozumí školitel najatý poskytovatelem odborné přípravy, jehož úkolem je koordinovat hodnocení způsobilosti zájemce o dobrovolnickou činnost pro vyslání. Mentor je odpovědný za skupinu zájemců o dobrovolnickou činnost. Koordinuje hodnocení jejich kompetencí na základě zpětné vazby od ostatních školitelů a individuálně pracuje se zájemci o dobrovolnickou činnost s cílem přezkoumat jejich vlastní hodnocení a hodnocení ze strany školitelů;
e)
„mentoringem“ se rozumí proces neformálního předávání znalostí, sociálního kapitálu a psychosociální podpory relevantní pro práci, kariéru nebo profesní rozvoj. Mentoring zahrnuje neformální komunikaci, obvykle osobní a po delší dobu, mezi osobou, kterou přijímající organizace určí jako mentora a o které se předpokládá, že má příslušné znalosti, odbornost a zkušenosti na jedné straně a humanitárním dobrovolníkem EU na straně druhé;
f)
„debriefingem“ se rozumí proces, který vysílajícím a přijímajícím organizacím a humanitárnímu dobrovolníkovi poskytuje jasné informace o výsledcích mise a úspěších, jichž humanitární dobrovolníci EU dosáhli, a doporučení či poučení z jejich zkušeností a získaných poznatků a představuje pozitivní odborné uzavření dané mise.
KAPITOLA 2
POSTUPY VYHLEDÁVÁNÍ A VÝBĚRU ZÁJEMCŮ O DOBROVOLNICKOU ČINNOST
Článek 3
Postup vyhledávání a výběru
1. Vysílající a přijímající organizace společně stanoví postup vyhledávání a výběru. Úlohy, povinnosti a postupy jsou definovány s cílem zajistit transparentní, spravedlivé a efektivní přijímací řízení v souladu se zásadou rovného zacházení, rovných příležitostí a nediskriminace podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
2. Postup vyhledávání a výběru se opírá o partnerství mezi vysílající a přijímající organizací a zaručuje včasnou a průběžnou komunikaci. Vysílající organizace zajistí, aby byla přijímající organizace důsledně zapojena do průběhu celého přijímacího řízení.
3. Dohodnutý postup vyhledávání a výběru se uplatňuje na všechny fáze přijímacího řízení.
4. Postup vyhledávání a výběru zahrnuje minimálně:
a)
stanovení přiděleného úkolu, kompetenčního profilu a kritérií výběru humanitárních dobrovolníků EU podle článku 4;
b)
oznámení a žádost podle článku 5;
c)
hodnocení, sestavení širšího a užšího seznamu uchazečů podle článku 6;
d)
výběr podle článku 7.
Článek 4
Stanovení přiděleného úkolu, kompetenčního profilu a kritérií výběru humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě posouzení potřeb vypracovaného podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, přijímající organizace navrhne v souladu s požadavky stanovenými v bodě 1 přílohy I pro humanitárního dobrovolníka EU přidělený úkol, včetně flexibilních prvků zohledňujících přispění daného dobrovolníka po přijetí.
2. Vysílající organizace přezkoumá přidělený úkol a v případě potřeby jej upraví, aby se zajistila jeho odpovídající a realistická přiměřenost s přihlédnutím k očekávaným kompetencím humanitárních dobrovolníků EU a absorpční kapacitě a potřebám přijímající organizace.
3. Podle přiděleného úkolu a kompetenčního rámce vysílající a přijímající organizace stanoví kompetenční profil humanitárního dobrovolníka EU a kritéria výběru včetně minimálních požadavků, které mají být použity během přijímacího řízení. Kompetenční profil musí rovněž uvádět, zda je daný dobrovolník začátečníkem nebo zkušeným odborníkem a zda je zapotřebí stáž.
Článek 5
Oznámení a žádost
1. Vysílající organizace nese odpovědnost za oznámení dané mise. S přispěním přijímající organizace vypracuje informační materiál s cílem informovat o iniciativě a přilákat zájemce o dobrovolnickou činnost.
2. Oznámení musí být vyhotoveno alespoň v angličtině a formulováno jasně, konkrétně a přístupně a musí poskytovat informace o pozici nabízené zájemci o dobrovolnickou činnost podle požadavků stanovených v bodě 2 přílohy I.
3. Oznámení musí být zveřejněno nejméně po dobu jednoho měsíce na ústřední platformě iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, přičemž za účelem přilákání uchazečů na ústřední platformu je možné využít dalších příležitostí propagace. Za řádně odůvodněných okolností může být v případě misí v reakci na humanitární krizi oznámení zveřejněno po dobu kratší než jeden měsíc, nejméně však po dobu jednoho týdne.
4. Uchazeči podávají žádost na standardizovaném formuláři, ke kterému připojí strukturovaný životopis. Uchazeči rovněž vyplní standardizovaný dotazník k vlastnímu hodnocení, který má posoudit jejich kompetence podle požadavků pro daný kompetenční rámec a jejich adaptabilitu ve vztahu k přidělenému úkolu a životním a pracovním podmínkám uvedeným v oznámení. S těmito podmínkami musí uchazeči vyjádřit svůj souhlas.
Článek 6
Hodnocení, sestavování širšího a užšího seznamu uchazečů
1. Vysílající organizace hodnotí uchazeče podle informací uvedených ve formuláři žádosti a dotazníku k vlastnímu hodnocení, prohlášení o motivaci k účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU (a na konkrétní misi) a podle hodnocení schopnosti analyzovat příslušný scénář humanitární pomoci formou písemného testu, eseje nebo podobných zkoušek.
2. Na základě tohoto hodnocení vysílající organizace poskytne přijímající organizaci širší seznam uchazečů, aby se společně dohodly na užším seznamu uchazečů, kteří budou pozváni na pohovor.
3. Uchazeči zařazení na užší seznam jsou pozváni na strukturovaný pohovor na základě kompetenčního rámce. Pohovor může probíhat osobně nebo pomocí telekomunikačních technologií, pokud možno za účasti přijímající organizace. K dalším metodám hodnocení mohou patřit hodnotící centra, skupinové činnosti a simulační situační cvičení.
4. Vysílající organizace může dle potřeby před konečným výběrem provést kontrolu osobních a profesních referencí. O průběhu výběrového řízení jsou uchazeči informováni na začátku řízení v oznámení.
Článek 7
Výběr
1. Konečné rozhodnutí o výběru zájemce o dobrovolnickou činnost náleží přijímající organizaci, která svou volbu potvrdí vysílající organizaci, jež odpovídá za zaslání nabídky a za přípravu zaškolovací fáze. Pro každou pozici lze vybrat náhradní dobrovolníky, kteří nahradí zájemce v případě, že tento odstoupí nebo již není disponibilní.
2. Vysílající a přijímající organizace musí být schopny prokázat a zdůvodnit, jak dospěly ke svému rozhodnutí o výběru z hlediska zásad rovného zacházení, rovných příležitostí a nediskriminace v průběhu celého postupu vyhledávání a výběru.
3. Výběrové řízení musí být ukončeno v přiměřené lhůtě. Vysílající organizace vyrozumí všechny uchazeče o rozhodnutí o výběru a informuje je o možnosti získat zpětnou vazbu. Vybraného zájemce o dobrovolnickou činnost vyzve, aby písemně potvrdil svůj zájem zúčastnit se iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
4. Vysílající organizace zajistí, aby byla dokumentace týkající se postupu vyhledávání a výběrového řízení zpětně sledovatelná a byla uchována v souladu s normou ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
Článek 8
Hodnocení vzdělávacích potřeb
1. Na základě výsledků přijímacího řízení, potřeb přijímající organizace a předpokládaného vyslání zhodnotí vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací a se zájemcem o dobrovolnickou činnost vzdělávací potřeby a určí moduly odborné přípravy, kterých se zájemce zúčastní, a to na základě těchto kritérií:
a)
odborná zkušenost, přičemž zkušeným odborníkům je dána možnost zaměřit se na povinné moduly a zvolit si odpovídající úroveň odborné přípravy v oblasti projektového řízení a specializované nepovinné moduly;
b)
potřeby přijímající organizace z hlediska specifických kompetencí, které mají být řešeny prostřednictvím účasti zájemce o dobrovolnickou činnost na nepovinných modulech;
c)
všeobecné kompetence zájemce o dobrovolnickou činnost, které mají být řešeny prostřednictvím účasti na nepovinných modulech.
2. Vysílající organizace vypracuje plán učení a rozvoje uvedený v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a určí hodnocené kompetence vybraných zájemců o dobrovolnickou činnost a jejich vzdělávací potřeby, které budou předány poskytovatelům odborné přípravy.
KAPITOLA 3
PROGRAM ODBORNÉ PŘÍPRAVY INICIATIVY HUMANITÁRNÍ DOBROVOLNÍCI EU
Článek 9
Program odborné přípravy
1. Program odborné přípravy pro všechny úspěšně vybrané zájemce o dobrovolnickou činnost realizuje/í poskytovatel/é odborné přípravy, v případě potřeby s přispěním vysílající a přijímající organizace a dřívějších dobrovolníků.
2. Program odborné přípravy se opírá o kompetenční rámec a lze jej přizpůsobit potřebám začátečníků i zkušených odborníků.
3. Program odborné přípravy spočívá v přístupu k učení, který kombinuje moduly elektronického učení a výuky ve třídách.
4. Povinné moduly pro všechny zájemce o dobrovolnickou činnost zahrnují:
a)
obecný úvod do tematiky Unie, jejích vnějších vztahů a systému reakce na krize;
b)
úvod do humanitární činnosti, politiky humanitární pomoci Unie a iniciativy Humanitární dobrovolníci EU;
c)
řízení osobní bezpečnosti, ochrany a zdraví;
d)
řízení projektů;
e)
mezikulturní povědomí (a průřezové záležitosti);
f)
simulační cvičení na základě scénáře, které od zájemců o dobrovolnickou činnost vyžaduje prokázání získaných kompetencí.
5. K nepovinným modulům patří:
a)
propagace a komunikace;
b)
psychologická první pomoc;
c)
odborná příprava osob za účelem budoucích školení a instruktáží;
d)
řízení dobrovolnické činnosti;
e)
organizační rozvoj;
f)
případně individuálně navržené moduly zabývající se zejména přizpůsobením technických kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost kontextu humanitární pomoci.
6. Zájemci o dobrovolnickou činnost se zúčastní všech povinných modulů a mohou se zúčastnit jednoho či více nepovinných modulů, které si zvolí podle článku 8.
7. Program odborné přípravy s informacemi o jednotlivých modulech, včetně statusu, cílové skupiny, časového rozsahu, cílových kompetencí a příslušných výsledků učení vymezuje příloha II.
Článek 10
Hodnocení zájemců o dobrovolnickou činnost během odborné přípravy a po jejím absolvování
1. Během odborné přípravy a po jejím dokončení jsou zájemci o dobrovolnickou činnost hodnoceni z hlediska své připravenosti na vyslání na základě kompetenčního rámce.
2. Hodnocení společně organizují školitelé, přičemž klíčovou koordinační úlohu hraje mentor daného zájemce o dobrovolnickou činnost.
3. Hodnocení kompetencí je založeno na hodnocení znalostí, dovedností a postoje zájemce o dobrovolnickou činnost, které provádějí školitelé, a to včetně:
a)
vlastního hodnocení, které zájemce o dobrovolnickou činnost provede po simulačním cvičení na základě scénáře;
b)
připomínek, které vypracují školitelé po každém modulu a po simulačním cvičení na základě scénáře;
c)
hodnocení mentora, jehož výsledkem jsou kritický pohled na vlastní hodnocení zájemce o dobrovolnickou činnost a připomínky vycházející z osobního setkání mentora a zájemce o dobrovolnickou činnost ohledně zpětné vazby školitelů.
4. Hodnocení všech kompetencí se stává součástí plánu učení a rozvoje zájemce o dobrovolnickou činnost, který je aktualizován po dokončení odborné přípravy a ve kterém jsou uvedena absolvovaná školení a dosažené výsledky.
5. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří prokáží nedostatečnou znalost u kterékoli průřezové nebo specifické kompetence, budou vyřazeni. Školitelé a mentor musí být schopni každé takové hodnocení a rozhodnutí v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit.
KAPITOLA 4
POSTUPY PŘÍPRAVY ZÁJEMCŮ O DOBROVOLNICKOU ČINNOST PŘED VYSLÁNÍM
Článek 11
Program zaškolení
1. V rámci zaškolení je zájemce o dobrovolnickou činnost nebo humanitární dobrovolník EU seznámen s kulturou, politikami a postupy vysílající a přijímající organizace a s očekáváními spojenými s přiděleným úkolem.
2. Program zaškolení společně vypracují vysílající a přijímající organizace. V programu jsou vymezeny jejich úlohy a povinnosti, a to pokud možno za přispění humanitárních dobrovolníků EU, kteří se vrátili z mise, s cílem využít jejich bezprostřední zkušenosti a poznatky. Program zahrnuje:
a)
zaškolení před vysláním, které zajistí vysílající organizace podle článku 12;
b)
zaškolení v cílové zemi, které zajistí přijímající organizace podle článku 18.
3. Vysílající a přijímající organizace dle potřeby uspořádají společná setkání za účasti všech zájemců o dobrovolnickou činnost nebo humanitárních dobrovolníků EU.
Článek 12
Zaškolení před vysláním
1. Vysílající organizace zajistí, aby bylo všem zájemcům o dobrovolnickou činnost před vysláním poskytnuto důkladné a odpovídající osobní zaškolení. Toto zaškolení zahrnuje minimálně následující prvky:
a)
struktura a postupy organizace a řízení, týmy podílející se na projektu (včetně projektového manažera, pracovníka krizového řízení, lidských zdrojů), poslání a cíle organizace ve vztahu k iniciativě Humanitární dobrovolníci EU;
b)
komplexní informace o souvislostech projektu, v nichž bude zájemce o dobrovolnickou činnost pracovat, informace o přiděleném úkolu a hodnocení potřeb, z něhož úkol vychází, a předpokládané pracovní a životní podmínky podle článků 22 a 24 až 27;
c)
příslušný právní rámec vztahující se na dobrovolníka podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
d)
normy a postupy vztahující se na dobrovolníka, které se mimo jiné týkají kázně, stížností, opatření proti podvodům a korupci, ochrany dětí a zranitelných dospělých, etického kodexu podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
e)
povinná bezpečnostní instruktáž a instruktáž v oblasti zdraví a ochrany pro konkrétní místní podmínky (včetně lékařského vyšetření před odjezdem) podle článků 28 a 30;
f)
systém a postup dohledu a řízení výkonu a zavedené podpůrné mechanismy včetně mentoringu a další podpory podle článků 19, 20 a 21;
g)
plán učení a rozvoje;
h)
informace o síti iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a o tom, jak podporuje dobrovolníky před vysláním, během něj a po něm;
i)
informace o činnostech v oblasti komunikace a zviditelňování, se kterými projekt počítá na základě plánu komunikace podle článku 17 nařízení (EU) č. 375/2014, včetně kontaktních údajů odpovědného regionálního informačního úředníka Komise;
j)
proces debriefingu podle článku 23.
2. V rámci zaškolení poskytne vysílající organizace rovněž informace o místním oddělení Komise pro humanitární pomoc odpovědném za zemi vyslání a informuje toto oddělení o blížícím se vyslání humanitárních dobrovolníků EU.
3. Vysílající organizace zajistí, aby si zájemci o dobrovolnickou činnost přečetli veškeré informace poskytnuté během postupu zaškolení, aby jim porozuměli a aby měli k těmto informacím snadný přístup i po celou dobu účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 13
Stáže pro začátečníky
1. Od zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří jsou začátečníky, může být vedle odborné přípravy požadována i účast na stáži u vysílající organizace, aby si v praxi osvojili postupy, etiku a souvislosti humanitární práce a více se připravili na své předpokládané vyslání jako humanitární dobrovolník EU. Doba trvání stáže nepřesáhne šest měsíců s možností omezeného prodloužení v řádně odůvodněných případech.
2. Vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací a s dobrovolníkem účastnícím se stáže přezkoumá a zaktualizuje na základě potřeb dané stáže vzdělávací potřeby v plánu učení a rozvoje. Plán učení a rozvoje vymezuje zejména:
a)
výsledky učení, kterých by měl dobrovolník účastnící se stáže během jejího trvání dosáhnout;
b)
úkoly, které bude dobrovolník účastnící se stáže provádět v rámci procesu učení, a zdroje, které mají být poskytnuty;
c)
cíle a výsledky, kterých by měl dobrovolník po skončení doby stáže dosáhnout.
3. V případě stáží se, pokud jde o povinnosti vysílajících organizací, u nichž dobrovolníci vykonávají svou stáž, použijí obdobně následující články tohoto nařízení:
a)
čl. 19 odst. 4, 5, 6 a 9, články 21 a 22;
b)
článek 24 vyjma odstavce 5. Zájemci o dobrovolnickou činnost pocházející ze zemí EU nebo ze třetích zemí uvedených v čl. 23 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 375/2014 za podmínek stanovených v uvedeném článku, kteří jsou kryti svým vnitrostátním sociálním zabezpečením nebo pojistným programem v zemi pobytu a kteří vykonávají stáže ve výše uvedených zemích, získají pouze doplňkové krytí. To znamená, že jejich pojistné krytí je omezeno na náklady převyšující krytí poskytované vnitrostátním sociálním zabezpečením nebo pojistným programem. Ve výjimečně odůvodněných případech, kdy vnitrostátní sociální zabezpečení nebo pojistný program kryje pouze část nákladů uvedených v čl. 24 odst. 5 nebo tyto náklady nekryje vůbec, je kryto 100 % vynaložených nákladů.
c)
článek 25 vyjma odstavce 6, článek 26 a čl. 27 odst. 1, je-li relevantní;
d)
čl. 28 odst. 1, 8 a 14 a čl. 30 odst. 1, 4, 5, 6 a 7.
Článek 14
Hodnocení zájemců o dobrovolnickou činnost po stáži
1. Na konci stáže vypracuje dobrovolník účastnící se stáže vlastní hodnocení na základě kompetenčního rámce a plánu učení a rozvoje.
2. Přímý nadřízený z vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací toto vlastní hodnocení přezkoumá a vypracuje hodnocení dobrovolníka účastnícího se stáže, ve kterém:
a)
zhodnotí výkon dobrovolníka účastnícího se stáže ve vztahu k jeho cílům;
b)
posoudí, zda bylo dosaženo dohodnutých výsledků;
c)
stanoví výsledky učení.
3. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří prokážou nedostatečnou znalost u kterékoli průřezové nebo specifické kompetence, jsou vyřazeni a nejsou způsobilí stát se humanitárními dobrovolníky EU. Přímý nadřízený z vysílající organizace musí být schopen v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit každé takové hodnocení a rozhodnutí.
Článek 15
Doplňková odborná příprava před vysláním
Aniž je dotčena účast zájemce o dobrovolnickou činnost na programu odborné přípravy nebo na stáži, může vysílající organizace zajistit vhodnou doplňkovou odbornou přípravu před vysláním, například odbornou přípravu týkající přizpůsobení technických kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost, jejímž cílem je reagovat na potřeby přijímající organizace, nebo jazykovou přípravu potřebnou pro cílovou zemi vyslání atd.
Článek 16
Smlouva s humanitárním dobrovolníkem EU
1. Na základě výsledků zaškolení před vysláním a případně stáže a jiné odborné přípravy před vysláním podle článků 13 až 15 vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací potvrdí závěrečné hodnocení způsobilosti, podle kterého je zájemce o dobrovolnickou činnost způsobilý být vyslán jako humanitární dobrovolník EU.
2. Vysílající organizace a úspěšně vyhodnocený humanitární dobrovolník EU podepíší smlouvu o vyslání podle čl. 14 odst. 5 nařízení (EU) č. 375/2014.
3. Smlouva, která musí být připravena po důkladné konzultaci s přijímajícími organizacemi, stanoví konkrétní podmínky týkající se vyslání a práva a povinnosti humanitárního dobrovolníka EU. Jsou v ní uvedeny právní přepisy vztahující se na jurisdikci smlouvy podle nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU), které má být přijato podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a její součástí jsou minimálně tyto prvky:
a)
úloha a funkce humanitárního dobrovolníka EU, doba trvání a místo vyslání a úkoly, jež mají být plněny podle vymezení v přiděleném úkolu, včetně prvků vyplývajících z plánu komunikace uvedeného v článku 17 nařízení (EU) č. 375/2014;
b)
doba platnosti smlouvy včetně data začátku a konce platnosti;
c)
řízení výkonu, včetně těchto prvků:
-
opatření týkající se řízení, včetně odpovědného přímého nadřízeného z přijímající organizace a kontaktního místa pro průběžnou podporu ze strany vysílající organizace,
-
opatření týkající se mentoringu;
d)
pracovní podmínky, včetně pracovní doby a dovolené;
e)
finanční nároky a závazky humanitárního dobrovolníka EU, včetně nezbytných ujednání k jejich plnění:
-
příspěvek na pobyt a přesídlení,
-
informace o platných předpisech v oblasti daní a sociálního zabezpečení,
-
pojistné krytí,
-
ubytování,
-
cesta;
f)
praktická opatření:
-
lékařské prohlídky,
-
víza a pracovní povolení;
g)
důvěrnost;
h)
očekávané chování humanitárního dobrovolníka EU, včetně integrity a etického kodexu, a opatření na ochranu práv dětí a ohrožených dospělých osob, včetně nulové tolerance pohlavního zneužívání, uvedené v příloze smlouvy;
i)
disciplinární politika a ukončení statusu dobrovolníka;
j)
mediační mechanismus pro řešení problémů, stížností a sporů;
k)
povinnosti a politiky v souvislosti s řízením ochrany, zdraví a bezpečnosti;
l)
učení a rozvoj:
-
odborná příprava a zaškolení,
-
debriefing.
4. V případě sporu mezi přijímající nebo vysílající organizací a humanitárním dobrovolníkem EU má humanitární dobrovolník EU právo na účinný opravný prostředek v souladu s ustanoveními vnitrostátních předpisů platných pro vysílající organizaci.
Článek 17
Zanesení údajů do databáze
Po obdržení výslovného souhlasu humanitárního dobrovolníka EU zanese vysílající organizace údaje tohoto humanitárního dobrovolníka EU do databáze uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 375/2014 (dále jen „databáze“). Veškeré zpracovávání osobních údajů v souvislosti s touto databází musí být prováděno v souladu s normou ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014. Na jakékoli zpracování osobních údajů ze strany Komise ve vztahu k uvedené databázi se použije nařízení (ES) č. 45/2001 (2).
KAPITOLA 5
POSTUPY PRO VYSLÁNÍ A ŘÍZENÍ HUMANITÁRNÍCH DOBROVOLNÍKŮ EU
Článek 18
Zaškolení v cílové zemi
1. Přijímající organizace zajistí, aby bylo všem humanitárním dobrovolníkům EU po příjezdu do země, do níž jsou vysláni, poskytnuto důkladné a přiměřené zaškolení zahrnující minimálně tyto prvky:
a)
struktura a postupy organizace a řízení, týmy podílející se na projektu (včetně projektového manažera, provozního a technického týmu, pracovníka krizového řízení, podpůrných týmů, jako jsou týmy pro lidské zdroje a finance), místo(a) projektu a poslání a cíle organizace ve vztahu k iniciativě Humanitární dobrovolníci EU;
b)
komplexní informace o misi, pravomocech a projektech přijímající organizace; zapojené komunity; provozní souvislosti; očekávání týkající se výstupů a výsledků přiděleného úkolu humanitárního dobrovolníka EU a posouzení potřeb, ze kterého se vychází;
c)
místní právní rámec vztahující se na humanitárního dobrovolníka EU;
d)
povinná bezpečnostní instruktáž a instruktáž v oblasti zdraví a ochrany pro konkrétní místní podmínky podle článků 28 a 30;
e)
systém a postup dohledu a řízení výkonu a zavedené podpůrné mechanismy včetně mentoringu a další podpory podle článků 19, 20 a 21;
f)
kulturní instruktáž o dané zemi, regionu a místě vyslání, včetně pokynů týkajících se vhodného chování;
g)
proces debriefingu v cílové zemi podle článku 23.
2. Přijímající organizace zajistí, aby si humanitární dobrovolníci EU přečetli veškeré informace poskytované během zaškolení v cílové zemi a aby jim porozuměli a aby měli k těmto informacím snadný přístup i po celou dobu účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 19
Dohled a řízení výkonu
1. Vysílající a přijímající organizace na základě výkonnostních cílů, očekávaných výstupů a výsledků společně vypracují systém řízení výkonu určený k měření pokroku a kvality práce humanitárního dobrovolníka EU podle přiděleného úkolu.
2. Postup řízení výkonu upřesní příslušné úlohy a povinnosti vysílající a přijímající organizace při dohledu nad humanitárním dobrovolníkem EU.
3. Během zaškolování vysílající a přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU stanoví výkonnostní cíle dobrovolníka a poskytnou mu příležitost vyjádřit se k flexibilním prvkům přiděleného úkolu.
4. Přijímající organizace určí přímého nadřízeného, který odpovídá za dohled nad humanitárním dobrovolníkem EU, s nímž přímý nadřízený uskutečňuje v rámci dohledu přiměřeně a prakticky četné schůzky.
5. Dle potřeby a v závislosti na délce mise provedou vysílající organizace a přímý nadřízený z přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU společný přezkum výkonu v polovině období s cílem formálně zhodnotit proces začleňování a pokrok při plnění cílů a upravit cíle, přidělený úkol a plán učení a rozvoje.
6. Jestliže se při přezkumu v polovině období dospěje k závěru, že humanitární dobrovolník EU vykazuje nedostatečnou znalost kterékoli z průřezových nebo specifických kompetencí, může přijímající organizace po dohodě s vysílající organizací rozhodnout o předčasném ukončení jeho vyslání. Organizace musí být schopny v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit každé takové hodnocení a rozhodnutí.
7. Vysílající organizace a přímý nadřízený z přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU provedou konečný přezkum výkonu s cílem zhodnotit na konci mise dosažené úspěchy humanitárního dobrovolníka EU v porovnání s cíli jeho přiděleného úkolu a plánem učení a rozvoje.
8. Výsledky přezkumu výkonu se stávají součástí plánu učení a rozvoje daného humanitárního dobrovolníka EU.
9. Vysílající organizace uchová záznamy o přezkumu výkonu v souladu s normami ochrany údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a v databázi potvrdí, zda bylo vyslání úspěšně dokončeno, a pokud dokončeno nebylo, uvede příslušný důvod.
Článek 20
Průběžná podpora ze strany vysílajících organizací
1. Před vysláním určí vysílající organizace kontaktní osobu, která je po celou dobu vyslání k dispozici a je v pravidelném kontaktu s humanitárním dobrovolníkem EU s cílem:
a)
pomoci humanitárnímu dobrovolníkovi EU s usazením a přesunem;
b)
poskytovat humanitárnímu dobrovolníkovi EU a přijímající organizaci potřebnou doplňkovou podporu;
c)
účastnit se přezkumů v polovině období a na konci vyslání a případně i ostatních schůzek a
d)
zajišťovat mediační podporu v případě neshody mezi přijímající organizací a humanitárním dobrovolníkem EU.
2. Jestliže určená kontaktní osoba v průběhu vyslání již není schopna plnit svou úlohu, musí být v co nejkratší době nahrazena, aby byla zajištěna kontinuita podpory.
Článek 21
Mentoring
1. Přijímající organizace určí pro humanitárního dobrovolníka EU jednoho či více mentorů, kteří mu poskytují podporu v oblastech, jako je například:
a)
rozvoj odborných dovedností a zlepšování výkonu a znalostí;
b)
kulturní začleňování a přizpůsobování;
c)
coaching v souvislosti s přiděleným úkolem a
d)
řešení psychosociálních problémů.
2. Určený mentor či mentoři mají přístup k plánu učení a rozvoje a přidělenému úkolu humanitárního dobrovolníka EU a svou podporu opírají o tyto dokumenty. Mentor či mentoři se pravidelně schází s humanitárním dobrovolníkem EU s cílem projednat jeho pokrok a pomoci s jakýmkoli problémem, který souvisí s misí, či osobním problémem.
3. Mentoring přihlíží k místní situaci a je pokud možno k dispozici i místním dobrovolníkům.
4. Vysílající organizace pomáhá se zajištěním mentoringu tím, že pracuje v partnerství s přijímající organizací při poskytování podpory pro oblast analýzy, odborné přípravy a jiného budování kapacit a v případě malé místní dostupnosti konkrétních dovedností vyhledává ve svých vlastních strukturách a sítích jednotlivce, kteří vhodné a doplňující dovednosti mají.
5. Dle potřeby lze zvážit mentoring na dálku, zejména za pomoci sítě pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 22
Pracovní podmínky
1. Všichni humanitární dobrovolníci EU mají odpovídající pracovní podmínky, které jim během jejich misí umožňují plnit povinnosti a zajišťují jejich dobré životní podmínky, motivaci, zdraví a ochranu. Tyto podmínky jsou v souladu s příslušnými ustanoveními směrnice 89/391/ES (3) a směrnice 2003/88/ES (4).
2. Vysílající a přijímající organizace spolupracují na společném vymezení odpovídajících pracovních podmínek na základě místní a vnitrostátní situace.
3. Přijímající organizace poskytne nezbytné informace a navrhne pracovní podmínky, jejichž vhodnost a přiměřenost posoudí vysílající organizace, s cílem zajistit soulad s povinností péče obou organizací a s obecnými politikami a postupy vysílající organizace.
4. Vysílající a přijímající organizace společně zajistí prevenci, řízení a zmírňování rizik týkajících se bezpečnosti, zdraví a ochrany a aby navrhované pracovní podmínky dodržovaly schválené postupy v oblasti bezpečnosti, zdraví a ochrany podle článků 28, 29 a 30 a splňovaly požadavky na pracovní dobu, dovolenou, minimální denní a týdenní doby odpočinku a pracovní prostor podle bodu 3 přílohy I.
Článek 23
Podpora na konci mise a podpora po návratu
1. Vysílající a přijímající organizace společně rozhodnou o obsahu a procesu debriefingu všech humanitárních dobrovolníků EU, včetně těch, kteří se vrací předčasně.
2. Přijímající organizace poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU osobní nebo skupinový debriefing včetně konečného přezkumu výkonu podle čl. 19 odst. 7 a dle potřeby zajistí, aby byl projekt předán týmu a protistranám, které budou pokračovat v činnostech vykonávaných humanitárním dobrovolníkem EU, aby byla zajištěna udržitelnost a kontinuita.
3. Vysílající organizace poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU, který se vrátil z mise, osobní nebo skupinový debriefing a debriefing týkající se otázek činností či projektu na základě zpětné vazby ze strany přijímající organizace a finalizace plánu učení a rozvoje.
4. Vysílající organizace zprostředkuje lékařské vyšetření po vyslání při návratu humanitárního dobrovolníka EU a nabídne mu psychosociální debriefing a poradenskou podporu, kterou může humanitární dobrovolník EU nepovinně využít.
5. Vysílající a přijímající organizace nastíní humanitárnímu dobrovolníkovi EU možnosti, jak se nadále angažovat v oblasti humanitární pomoci a aktivního evropského občanství, včetně propagace sítě iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a zapojení do této sítě.
6. Vysílající organizace vyzve humanitární dobrovolníky EU, kteří se vrátili z mise, aby poskytli konstruktivní zpětnou vazbu ve věci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, a aby vysvětlili, jak může jejich přispění ovlivnit budoucí mise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ŽIVOTNÍCH PODMÍNEK A POJIŠTĚNÍ
Článek 24
Pojistné krytí
1. Všichni humanitární dobrovolníci EU jsou kryti komplexním pojištěním, které je speciálně určeno k jejich ochraně během celé doby jejich vyslání do třetích zemí a veškerých relevantních období před vysláním a po něm.
2. Pojistné krytí se vztahuje na celý svět, 24 hodin denně. Pojistné krytí je účinné ode dne, kdy humanitární dobrovolník EU opustí domov a vydá se na cestu do třetí země, do níž byl vyslán, až do dne, kdy opustí třetí zemi, do níž byl vyslán, a vrátí se domů (tzv. „první období krytí“).
3. Pojistné krytí delší než dvanáct týdnů se prodlouží o dalších osm týdnů v domovské zemi pojištěnce pro účely návazné léčby nemocí a úrazů, které humanitárního dobrovolníka EU postihly během prvního období krytí.
4. Pojistné krytí se vztahuje na všechny činnosti spojené s iniciativou Humanitární dobrovolníci EU a rovněž na soukromé činnosti humanitárního dobrovolníka EU během prvního období krytí.
5. Všichni humanitární dobrovolníci EU jsou kryti pojištěním ve výši 100 % (úplné krytí) pro případ těchto pojistných událostí:
a)
lékařská a stomatologická péče;
b)
těhotenství a porod;
c)
úraz;
d)
repatriace;
e)
životní pojištění;
f)
trvalá a dočasná invalidita nebo pracovní neschopnost;
g)
odpovědnost za škody;
h)
ztráta nebo krádež dokladů, jízdenek a osobních věcí;
i)
doplňková asistenční pomoc.
6. S cílem zajistit rovné zacházení a krytí u všech humanitárních dobrovolníků EU může Komise uzavřít smluvní vztah s jedním nebo více poskytovateli pojištění prostřednictvím zadání veřejné zakázky.
Článek 25
Příspěvek na pobyt a přesídlení
1. Vysílající organizace poskytuje humanitárním dobrovolníkům EU, kteří mají status osob, jež nejsou v pracovním poměru, příspěvek na pobyt formou paušálních plateb, které jsou vypláceny v přiměřených lhůtách a v pravidelných splátkách.
2. Při výpočtu výše paušálního příspěvku na pobyt se vychází ze spotřebního koše, který zahrnuje pravidelné výdaje humanitárního dobrovolníka EU za tyto položky:
a)
potraviny;
b)
hygienické potřeby a potřeby pro domácnost;
c)
oděvy;
d)
místní a vnitrostátní doprava;
e)
různé výdaje považované za nezbytné pro zajištění přiměřené životní úrovně a zapojení do místní společnosti (za účelem zahrnutí dalších nákladů, jako jsou volnočasové aktivity, služby kadeřníka a holiče, denní tisk a kancelářské potřeby, lze přičíst nejvýše 20 % celkové částky pro položky vyjmenované v písmenech a) až d));
f)
mimořádná částka pro humanitární dobrovolníky EU pobývající v oblastech s indexy převyšujícími průměr dané země (nejvýše 10 % částky pro položky vyjmenované v písmenech a) až d)).
3. Náklady na ubytování nejsou součástí paušálních příspěvků na pobyt.
4. Komise zveřejňuje informace o paušálních příspěvcích na pobyt pro země vyslání na základě indexů zemí. Vedle příspěvku na pobyt lze hradit zvláštní potřeby související se zdravotním postižením nebo jinými řádně zdůvodněnými výjimečnými okolnostmi.
5. Humanitární dobrovolníci EU jsou včas informováni o změnách indexů a výše příspěvků na pobyt, které se jich během jejich mise týkají, zejména v zemích s vysokou mírou inflace nebo deflace.
6. Při úspěšném ukončení vyslání poskytne vysílající organizace humanitárním dobrovolníkům EU, kteří se vrátili z mise, pravidelně indexovaný příspěvek na přesídlení ve výši 100 EUR za měsíc v závislosti na délce jejich vyslání.
Článek 26
Ubytování
1. Vysílající organizace zajistí, aby přijímající organizace poskytla humanitárnímu dobrovolníkovi EU odpovídající ubytování za náklady přiměřené místním podmínkám.
2. Vysílající a přijímající organizace společně zajistí prevenci, řízení a zmírňování rizik týkajících se ochrany, zdraví a bezpečnosti a aby navrhované ubytování dodržovalo schválené postupy v oblasti ochrany, zdraví a bezpečnosti podle článků 28, 29 a 30 a splňovalo požadavky stanovené v bodě 4 přílohy I.
3. Je-li to možné, hradí náklady na ubytování, vytápění a jiné přímo související náklady přímo přijímající organizace. Přijímající organizace uzavírá smluvní vztahy s pronajímateli a přijme veškerá potřebná opatření, aby hostitelské subjekty a pronajímatele informovala o iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 27
Cestovní a související výdaje
1. Vysílající organizace organizuje cestu humanitárního dobrovolníka EU do místa vyslání a zpět, a to i v případech předčasného návratu, a hradí cestovní výdaje.
2. Na žádost humanitárního dobrovolníka EU zorganizuje vysílající organizace další cestu zpět a uhradí související cestovní výdaje v těchto případech:
a)
dovolená ve vlasti pro humanitární dobrovolníky EU, jejichž doba vyslání je delší než osmnáct měsíců;
b)
rodičovská dovolená pro humanitární dobrovolníky EU, kteří mají jedno či více vyživovaných dětí mladších dvanácti let, je-li doba jejich vyslání delší než 6 měsíců;
c)
mimořádná dovolená v případě pohřbu nebo lékařsky potvrzeného závažného onemocnění přímého příbuzného ve vzestupné či sestupné linii, manžela/manželky, registrovaného partnera nebo sourozence.
3. Výši cestovních výdajů lze vypočítat buď podle skutečných nákladů na cestu v ekonomické či druhé třídě, nebo může být hrazeno paušálně na základě přiměřené metodiky výpočtu vzdálenosti.
4. Vysílající organizace poskytne informace a logistickou podporu při zařizování víz pro humanitárního dobrovolníka EU a přijímající organizace v případě potřeby podporuje vízový proces. Náklady spojené se získáním víz, včetně nezbytných cestovních výdajů, hradí vysílající organizace.
KAPITOLA 7
POSTUPY PRO ZAJIŠTĚNÍ POVINNOSTI PÉČE, OCHRANY A BEZPEČNOSTI
Článek 28
Řízení bezpečnosti a posuzování rizik
1. Vysílající organizace má zavedenou vnitřní politiku bezpečnosti a postupy posuzování rizik, jež jsou vhodné a použitelné pro humanitární dobrovolníky EU a v případě potřeby upravené.
2. Na základě politiky bezpečnosti vysílající organizace vypracují vysílající a přijímající organizace společně plán řízení bezpečnosti a evakuační plán pro akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto plány musí splňovat alespoň požadavky stanovené v bodě 5 přílohy I.
3. Vysílající a přijímající organizace společně vypracují písemné posouzení rizik týkajících se bezpečnosti, cestování a zdraví v zemi vyslání. Tato posouzení musí splňovat alespoň požadavky stanovené v bodě 6 přílohy I.
4. Posouzení rizik uvedené v odstavci 3 se pravidelně přezkoumává a aktualizuje podle situace, přinejmenším před vysláním humanitárního dobrovolníka EU. Jestliže posouzení rizik vede k závěru, že vyslání by se odehrálo v podmínkách mezinárodního nebo vnitrostátního ozbrojeného konfliktu, nebo že takový konflikt hrozí, od plánovaného vyslání se ustoupí nebo se v případě, že již byl humanitární dobrovolník EU vybrán, vyslání se zruší.
5. Požadavky týkající se informovanosti ohledně bezpečnosti a přiměřeného chování z hlediska řízení rizik a bezpečnosti jsou součástí popisu přiděleného úkolu a přijímacího řízení.
6. Vysílající organizace informuje příslušné vnitrostátní orgány členských států a dalších zemí zúčastněných podle článku 23 nařízení (EU) č. 375/2014 předtím, než je některý z jejich občanů vyslán jako humanitární dobrovolník EU. Vysílající organizace, která vysílá humanitární dobrovolníky EU, jež nejsou občany Unie, zjistí před vysláním předpisy týkající se konzulární ochrany zajišťované zemí, jejímž je dobrovolník státním příslušníkem, nebo jinou zemí.
7. Vysílající a přijímající organizace zajistí, aby humanitární dobrovolník EU obdržel všechny informace o bezpečnostních a ochranných postupech a aby jim porozuměl. Během zaškolení bude před odjezdem a do 24 hodin po příjezdu do cílové země vyslání zajištěna bezpečnostní instruktáž podle konkrétní situace. Její součástí musí být výsledky posouzení rizik, evakuační plán a řízení bezpečnosti včetně ohlašování bezpečnostních incidentů, postupy evakuace a repatriace, komunikační schéma, kontaktní pracovník/ci krizového řízení a kontaktní údaje na vyslanectví, policii, hasiče a nemocnice.
8. Vysílající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU kryt přinejmenším pojištěním podle článku 24.
9. Vedle povinného bezpečnostního školení v rámci programu odborné přípravy poskytne vysílající organizace humanitárním dobrovolníkům EU veškerá další relevantní bezpečnostní školení, která zajišťuje pro své vlastní mezinárodní pracovníky.
10. Humanitární dobrovolník EU svým podpisem smlouvy uvedené v čl. 16 odst. 2 potvrzuje, že je seznámen s postupy řízení bezpečnost a že dané postupy bude dodržovat, a to včetně povinnosti průběžně se informovat a seznamovat se s aktuálními bezpečnostními situacemi, že uznává osobní odpovědnost za vlastní bezpečnost, bezpečnost ostatních i organizace a že se zdrží rizikového chování. Vysílající a přijímající organizace informují humanitárního dobrovolníka EU o důsledcích jakéhokoli porušení bezpečnostních postupů, a to zejména porušení vedoucích k předčasnému a nucenému ukončení vyslání.
11. Vysílající organizace doporučí humanitárním dobrovolníkům EU, aby se po příjezdu do cílové země vyslání registrovali u vyslanectví nebo konzulátu země své státní příslušnosti a informuje je o možnosti vyžádat si zde konzulární pomoc. Jestliže země, jejímž je humanitární dobrovolník EU státním příslušníkem, nemá konzulární zastoupení v cílové zemi vyslání, vysílající organizace doporučí humanitárním dobrovolníkům EU, kteří jsou občany Unie, aby se registrovali u konzulátu nebo u vyslanectví jiného členského státu, a informuje je o možnosti vyžádat si zde konzulární pomoc.
12. Na základě aktuálních informací, které poskytne přijímající organizace, vysílající a přijímající organizace pravidelně aktualizují evakuační plán s cílem zajistit, aby neustále odpovídal aktuálním operativním podmínkám. Na základě výsledků posouzení rizik se určí četnost, s jakou se provádí přezkum plánu, a přijímající organizace v případě potřeby využívá předešlé údaje a nové aktualizace k jeho úpravám. Evakuační plán se uchovává na místě, které je pro humanitárního dobrovolníka EU snadno přístupné.
13. Přijímající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU průběžně informován o jakékoli změně operativních podmínek a následné změně jakéhokoli bezpečnostního postupu nebo protokolu.
14. Přijímající organizace zná místo pobytu humanitárního dobrovolníka EU a má jeho kontaktní číslo, aby se s ním mohla spojit, a to i během dovolené.
Článek 29
Postupy pro případ incidentu či evakuace
1. V případě bezpečnostního incidentu musí být humanitárnímu dobrovolníkovi EU co nejrychleji poskytnut debriefing. Podle závažnosti incidentu a postupů zavedených ve vysílající a přijímající organizaci může tento debriefing zajistit přímý nadřízený nebo mentor z přijímající organizace nebo pracovník krizového řízení z vysílající organizace a součástí informační schůzky může být odborná psychologická podpora.
2. V případě evakuace se postupuje podle evakuačního plánu a o humanitárního dobrovolníka EU je případně postaráno v souladu s postupy zavedenými na konzulátech nebo vyslanectvích, kde je humanitární dobrovolník EU registrován podle čl. 28 odst. 11.
3. Vysílající organizace kontaktuje humanitární dobrovolníky EU, kteří se vrátili, a zajistí, aby se jim dostalo odpovídající následné podpory, včetně debriefingu a psychosociální a lékařské podpory.
4. Bezpečnost je součástí rámce pro sledování a hodnocení vysílající a přijímající organizace a poučení z bezpečnostních incidentů jsou podkladem pro přezkumy a zlepšování projektů.
Článek 30
Zdraví a ochrana
1. Vysílající organizace má zavedenou vnitřní politiku zdraví a ochrany, jež je vhodná a použitelná pro humanitární dobrovolníky EU a v případě potřeby upravená, a to včetně pokynů týkajících se těchto témat:
a)
osobní zdraví, například fyzické zdraví (prevence onemocnění, rady týkající se stravování a spánku, informovanost o rizicích klimatické a zeměpisné povahy, přístup k léčbě);
b)
duševní zdraví (rady týkající se rovnováhy pracovního a osobního života, zvládání stresu, mechanismy řešení problémů a metody relaxace, kontaktní místa psychosociální podpory).
2. Na základě vnitřní politiky ochrany a zdraví vysílající organizace vypracují vysílající a přijímající organizace společně komplexní soubor politik a pokynů v oblasti zdraví a ochrany, aby dostály své povinnosti péče a zajistily fyzickou a emocionální pohodu humanitárních dobrovolníků EU.
3. V rámci posouzení rizik uvedeného v čl. 28 odst. 3 a před stanovením přiděleného úkolu vysílající a přijímající organizace společně posoudí, zda vyslání pro humanitárního dobrovolníka EU poskytuje bezpečné a zdravé pracovní a životní podmínky EU podle ukazatelů stanovených v bodě 7 přílohy I.
4. Vysílající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU kryt přinejmenším komplexním zdravotním a cestovním pojištěním podle článku 24.
5. Během zaškolení seznámí vysílající organizace humanitárního dobrovolníka EU s politikami a pokyny v oblasti zdraví a ochrany uvedenými v odstavcích 1 a 2, týkajícími se mimo jiné onemocnění, první pomoci, údržby všech míst, údržby vozidla a vybavení, pracovišť, rovnováhy pracovního a osobního života, zdravotních a bezpečnostních incidentů a postupu pro evakuaci ze zdravotních důvodů.
6. Vysílající organizace zajistí, aby humanitární dobrovolník EU podstoupil před odjezdem důkladnou lékařskou prohlídku, a zajistí doporučená léčiva a očkování podle rizik v cílové zemi vyslání, jakož i případné vybavení, například soupravy pro první pomoc a ochranu proti komárům.
7. Přijímající organizace zajistí, aby byla povinnost péče součástí každodenního řízení dobrovolníků, a během zaškolení poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU:
a)
aktuální informace o místních zdrojích v oblasti zdraví a ochrany, např. kontakty na lékaře, nemocnice, zdravotnické služby;
b)
pokyny týkající se místních zvyklostí a norem v rámci instruktáže o dané zemi s cílem omezit rizika týkající se ochrany a usnadnit začlenění.
8. Vysílající organizace zprostředkuje při návratu humanitárního dobrovolníka EU lékařské vyšetření po vyslání a v rámci procesu debriefingu nabídne psychosociální debriefing nebo konzultace nebo poradenskou podporu. Vysílající a přijímající organizace propagují síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU jako alternativní podpůrný mechanismus před vysláním, během něj i po něm.
KAPITOLA 8
POSTUPY PRO SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ INDIVIDUÁLNÍCH VÝKONŮ HUMANITÁRNÍCH DOBROVOLNÍKŮ EU
Článek 31
Sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě postupu dohledu a řízení výkonu uvedeného v článku 19 vysílající a přijímající organizace sledují a hodnotí individuální výkony humanitárních dobrovolníků EU, měří jejich pokrok, výstupy a výsledky ve vztahu k přidělenému úkolu humanitárního dobrovolníka EU a jeho cílům.
2. Sledování a hodnocení individuálního výkonu humanitárních dobrovolníků EU je proces probíhající po celou dobu jejich mise a zahrnuje zvláštní přezkumy prováděné přinejmenším v těchto fázích:
a)
na konci stáže podle článku 14, pokud je to relevantní;
b)
během konečného přezkumu výkonu podle článku 19, případně při přezkumu v polovině období, je-li považován za vhodný;
c)
během debriefingu podle článku 23.
3. Vysílající a přijímající organizace poskytnou údaje, které prokazují, do jaké míry individuální výkon humanitárního dobrovolníka EU (na úrovni výstupů a dopadů) přispívá k cílům projektu a celkové iniciativy s přihlédnutím k ukazatelům uvedeným v článku 7 nařízení (EU) č. 375/2014. Údaje obsahují záznamy o kvalitě výstupů a výsledků práce humanitárního dobrovolníka EU, které jsou anonymizovány a jsou k dispozici pro účely hodnocení. Tyto údaje se zpracovávají v souladu s normami ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
4. Vysílající organizace poskytují podporu při budování kapacit přijímajících organizací k měření pokroku, výstupů a výsledků podle přiděleného úkolu humanitárního dobrovolníka EU a jeho cílů.
KAPITOLA 9
AKREDITACE VYSÍLAJÍCÍCH A PŘIJÍMAJÍCÍCH ORGANIZACÍ
Článek 32
Akreditace přijímajících organizací
1. Přijímající organizace, které se snaží získat akreditaci, poskytnou objektivní a pravdivé vlastní hodnocení v souladu s požadavky uvedenými v bodě 1 přílohy III, v němž zhodnotí své stávající politiky a postupy v porovnání s požadavky norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU, které jsou stanoveny v tomto nařízení a v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
2. Přijímající organizace ve vlastním hodnocení uvede veškeré nedostatky a oblasti vyžadující zlepšení, jež by v zájmu dosažení plného souladu s požadavky mohly vyžadovat budování kapacit.
3. Přijímající organizace spolu s vlastním hodnocením předloží podle požadavků stanovených v bodě 1 přílohy III tři doporučení poskytující komplexní informace o všech požadavcích norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU. Doporučení musí poskytnout alespoň dvě níže uvedené skupiny zúčastněných stran:
a)
akreditovaná vysílající nebo přijímající organizace, s níž žádající přijímající organizace již navázala partnerství za účelem účasti v iniciativě Humanitární dobrovolníci EU nebo s níž má v úmyslu takové partnerství navázat;
b)
partner Komise v oblasti humanitární pomoci s platnou rámcovou dohodou (dohodou o partnerství), s nímž žádající přijímající organizace úspěšně spolupracovala na projektu v oblasti humanitární pomoci;
c)
relevantní mezinárodní organizace nebo nezisková organizace nebo veřejnoprávní subjekt civilní povahy, s nímž žádající přijímající organizace úspěšně spolupracovala na projektu v oblasti humanitární pomoci;
d)
akreditační nebo auditorská organizace, která udělila žádající přijímající organizaci akreditaci v oblastech s významem pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU, přičemž v takovém případě by měly být předloženy i příslušné dokumenty týkající se akreditace nebo auditu.
4. Vypracované vlastní hodnocení podepisuje osoba oprávněná zastupovat a právně zavazovat přijímající organizaci a toto hodnocení se spolu s doporučeními podle odstavce 3 zašle Komisi.
5. Komise žádost posoudí na základě vlastního hodnocení přijímající organizace a na základě doporučení a může přijmout jedno z těchto rozhodnutí:
a)
udělit akreditaci v případech, kdy je žádající přijímající organizace posouzena jako plně vyhovující požadavkům norem a postupů;
b)
neudělit akreditaci v případech, kdy žádající přijímající organizace nevyhovuje všem požadavkům norem a postupů.
6. Do šesti měsíců po obdržení žádosti Komise informuje žádající přijímající organizaci o výsledku akreditace a v případě potřeby rovněž uvede možnosti podpory budování kapacit s ohledem na opakované podání žádosti. Jsou-li zjištěny jakékoli potřeby, které mají být uspokojeny na základě strategie budování kapacit předložené žádající přijímající organizací, je tato organizace způsobilá k podpoře budování kapacit a má ve vztahu k této podpoře přednost.
Článek 33
Akreditace vysílajících organizací
1. Vysílající organizace, které se snaží získat akreditaci, poskytnou objektivní a pravdivé vlastní hodnocení v souladu s požadavky uvedenými v bodě 2 přílohy III, v němž zhodnotí své stávající politiky a postupy v porovnání s požadavky norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU.
2. Vysílající organizace ve vlastním hodnocení uvede veškeré nedostatky a oblasti vyžadující zlepšení, jež by v zájmu dosažení plného souladu s požadavky mohly vyžadovat technickou pomoc. Uvede rovněž důkazy prokazující, že jsou prováděny politiky a postupy uvedené v jednotlivých požadavcích norem a postupů, a to zejména ve vztahu k dobrovolníkům.
3. Vypracované vlastní hodnocení podložené důkazy podepisuje osoba oprávněná zastupovat a právně zavazovat vysílající organizaci a toto hodnocení se spolu s doprovodnými dokumenty podle odstavce 2 zašle Komisi.
4. Komise žádost posoudí na základě vlastního hodnocení vysílající organizace podloženého důkazy a předložených doprovodných dokumentů a může přijmout jedno z těchto rozhodnutí:
a)
udělit akreditaci v případech, kdy je žádající vysílající organizace posouzena jako plně vyhovující požadavkům norem a postupů;
b)
neudělit akreditaci v případech, kdy žádající vysílající organizace nevyhovuje všem požadavkům norem a postupů.
5. Do šesti měsíců po obdržení žádosti Komise informuje žádající vysílající organizaci o výsledku akreditace a v případě potřeby rovněž uvede možnosti technické pomoci s ohledem na opakované podání žádosti. Jsou-li zjištěny jakékoli potřeby, které mají být uspokojeny na základě strategie technické pomoci předložené vysílající organizací, je organizace způsobilá k technické pomoci a má ve vztahu k ní přednost.
Článek 34
Opravné prostředky
1. V rozhodnutí Komise neudělit akreditaci a zamítnout žádost musí být uvedeno, že zamítnutá žádající organizace může novou žádost podat až po uplynutí dvanácti měsíců počínaje datem, kdy obdrží rozhodnutí o zamítnutí. Rozhodnutí rovněž specifikuje dostupné opravné prostředky proti rozhodnutí.
2. Podle článků 256 a 263 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) je Tribunál příslušný rozhodovat ve věci aktů Evropské komise, které mají právní účinky vůči třetím osobám. Podle článků 256, 268 a 340 SFEU je Tribunál rovněž příslušný rozhodovat spory o náhradu škody způsobené Evropskou komisí v případě mimosmluvní odpovědnosti.
Článek 35
Finanční životaschopnost a organizační kapacita organizací
Posouzení finanční životaschopnosti a organizační kapacity akreditovaných vysílajících a přijímajících organizací nespadá do působnosti akreditace. Jakožto podmínka získání finanční pomoci Unie je tato životaschopnost a kapacita posuzována ve fázi procesu podávání žádostí v návaznosti na výzvu k podávání návrhů.
Článek 36
Platnost akreditace a pravidelné kontroly
1. Akreditované vysílající a přijímající organizace podstoupí opětovnou akreditaci po třech letech od obdržení rozhodnutí Komise o udělení akreditace nebo kdykoli v případě podstatných změn norem nebo postupů týkajících se dotčených otázek.
2. V průběhu období platnosti akreditace mohou být akreditované vysílající a přijímající organizace vyzvány, aby se v případě potřeby podrobily pravidelným kontrolám, které provádí Komise.
3. Akreditované vysílající a přijímající organizace neprodleně vyrozumí Komisi o jakékoli změně své právní, finanční, technické nebo organizační situace, která by mohla zpochybnit jejich soulad s normami a postupy nebo by mohla vytvářet střety zájmů. Rovněž informují Komisi o jakékoli změně svého názvu, adresy nebo zákonného zástupce.
Článek 37
Pozastavení a ukončení akreditace
1. Na základě informací získaných od akreditované vysílající nebo přijímající organizace, včetně informací z pravidelných kontrol uvedených v čl. 36 odst. 2 nebo informací získaných jinými prostředky, může Komise dospět k závěru, že akreditovaná vysílající nebo přijímající organizace již nevyhovuje požadavkům jedné či více norem nebo postupů. V takových případech může Komise přijmout odpovídající opatření, včetně pozastavení nebo ukončení akreditace, a to postupem stanoveným v bodě 3 přílohy III.
2. Vysílající nebo přijímající organizace, které je pozastavena nebo ukončena akreditace, od data pozastavení nebo ukončení nevysílá ani nepřijímá humanitární dobrovolníky EU a není způsobilá na tyto účely získat finanční pomoc Unie.
3. S ohledem na důvody pro pozastavení nebo ukončení akreditace, zejména pokud jde o bezpečnost a ochranu humanitárních dobrovolníků EU, může Komise požadovat repatriaci humanitárních dobrovolníků EU, kteří jsou vysláni v okamžiku pozastavení nebo ukončení akreditace.
4. Vysílající nebo přijímající organizace není oprávněna žádat o odškodnění z důvodu pozastavení nebo ukončení akreditace.
Článek 38
Odpovědnost za škody
Komise nenese odpovědnost za jakoukoli ztrátu nebo škodu, kterou způsobí nebo utrpí vysílající nebo přijímající organizace nebo třetí strany v důsledku akreditovaného statusu vysílající nebo přijímající organizace.
KAPITOLA 10
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. listopadu 2014.
IZVEDBENI UREDBI KOMISIJE (EU) št. 1244/2014
z dne 20. novembra 2014
o določitvi pravil za izvajanje Uredbe (EU) št. 375/2014 Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Evropske prostovoljske enote za humanitarno pomoč (pobuda „Prostovoljci EU za humanitarno pomoč“)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 375/2014 Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Evropske prostovoljske enote za humanitarno pomoč (pobuda „Prostovoljci EU za humanitarno pomoč“) (1), zlasti člena 9(3), člena 10(1) in člena 12(6) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu z Uredbo (EU) št. 375/2014 bi Komisija morala določiti standarde in postopke, ki se nanašajo na potrebne pogoje, ureditve in zahteve, ki jih morajo uporabljati organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice pri identifikaciji, izboru, pripravi, upravljanju in napotitvi kandidatov za prostovoljce in prostovoljcev EU za humanitarno pomoč na izvajanje nalog v podporo humanitarni pomoči v tretjih državah. Uredba (EU) št. 375/2014 določa, da bi bilo treba te standarde sprejeti z delegiranimi akti, postopke pa z izvedbenimi akti.
(2)
Vse zainteresirane strani pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, tudi same prostovoljce in organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice, bi bilo treba spodbuditi, da se poistovetijo s pobudo.
(3)
Pomembno je, da se kandidati za prostovoljce identificirajo in izberejo po nediskriminatornem, poštenem in preglednem postopku, ki temelji na partnerstvu med organizacijami pošiljateljicami in organizacijami gostiteljicami ter izpolnjuje dejanske potrebe, ki jih na lokalni ravni izrazijo organizacije gostiteljice.
(4)
Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice bi morale zagotoviti temeljito uvajanje, da se preprečijo nesporazumi o vlogah in pričakovanjih ter prostovoljce ustrezno in praktično pripravi na napotitev. S tem in ob upoštevanju ustreznih kulturnih posebnosti bodo postavljeni temelji za zaupanje in sprejemanje v gostiteljskih skupnostih.
(5)
Usposabljanje je bistveni del priprav na napotitev, ki bi ga bilo treba zagotoviti vsem kandidatom za prostovoljce v okviru strukturiranega programa obveznih in izbirnih tečajev. Poleg tega bi bilo treba manj izkušenim prostovoljcem omogočiti, po potrebi s pripravništvom, da nadalje razvijejo svoje veščine ter pridobijo nova znanja in spretnosti, ki so pomembni v humanitarnem sektorju. To bi moralo biti zlasti usklajeno z dejavnostmi organizacij pošiljateljic in organizacij gostiteljic ter okoliščinami, v katerih te delujejo.
(6)
Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice bi morale vzpostaviti ustrezen sistem nadzora in upravljanja. Skupaj bi morale nadzorovati in ocenjevati uspešnost in dosežke prostovoljcev v okviru pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč (v nadaljnjem besedilu: prostovoljci) ter zagotavljati povratne informacije o njihovih nalogah in ciljih. To bo pripomoglo k izboljšanju odgovornosti pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč.
(7)
Nadzor in upravljanje bi moralo dopolnjevati mentorstvo, ki bo prostovoljcu zagotovilo dodatno podporo pred in med napotitvijo ter po njej.
(8)
Pri napotitvi v tretje države bi morala organizacija pošiljateljica vzpostaviti kanal za stalno komunikacijo in dodatno podporo. Vsem prostovoljcem bi bilo treba zagotoviti tudi poročanje in podporo ob zaključku napotitve.
(9)
Prostovoljcem je treba zagotoviti ustrezne delovne in življenjske pogoje, ki jim bodo omogočali opravljanje nalog v varnih in higieničnih razmerah, ter zadovoljevanje osnovnih potreb, ne da bi jih to pahnilo v osebno stisko, ob hkratnem spoštovanju duha skromnega življenjskega sloga prostovoljcev. Dnevnice in druga plačila, izplačana v okviru pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, ne predstavljajo dohodka za redno zaposlitev. Stopnje teh plačil se ne bi smele določiti na podlagi poklicnih izkušenj, strokovnega znanja in izkušenj ali rezultatov nalog, dodeljenih prostovoljcu; plačila so namenjena izključno za kritje življenjskih stroškov med napotitvijo. Za zagotovitev visoke in enake ravni zaščite bi moralo za vse prostovoljce veljati celovito zavarovalno kritje, posebej zasnovano za njihovo zaščito za ves čas trajanja njihove napotitve v tretje države ter vsa ustrezna obdobja pred in za tem.
(10)
Dolžnost skrbnega ravnanja je bistvenega pomena in skupna odgovornost. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice bi morale kar najbolj skrbeti za zdravje, varnost in dobro počutje prostovoljcev ter razvijati ustrezne varnostne in zdravstvene postopke. Prostovoljci pa bi morali na delovnem mestu storiti vse za svoje zdravje in varnost ter zdravje in varnost drugih.
(11)
Med celotnim obdobjem napotitve bi bilo treba zagotoviti stalno spremljanje in ocenjevanje dela posameznih prostovoljcev. Spremljanje in ocenjevanje bi morala temeljiti na sistemu nadzora in upravljanja uspešnosti ter zagotavljati podatke o tem, v kolikšni meri posamezni prostovoljec - na ravni rezultatov in učinkov - prispeva k ciljem projekta in pobudi kot celoti.
(12)
Potreben je zanesljiv mehanizem certificiranja, da se zagotovi, da organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice upoštevajo standarde, določene v delegirani uredbi Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014, in postopke, določene v tej uredbi. Ta mehanizem certificiranja bi moral temeljiti na načelih enostavnosti in preprečevanja podvajanja, razlikovanju med organizacijami pošiljateljicami in organizacijami gostiteljicami, stroškovni učinkovitosti, preglednosti in nepristranskosti ter spodbujanju raznolikosti in dostopnosti.
(13)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega s členom 26 Uredbe (EU) št. 375/2014.
(14)
Da bi se zagotovilo pravočasno izvajanje pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, mora ta uredba začeti veljati čim prej, saj vsebuje določbe, na podlagi katerih izvajalske organizacije napotijo prostovoljce v tretje države -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE 1
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Vsebina
Ta uredba določa pravila za izvajanje Uredbe (EU) št. 375/2014 v zvezi z naslednjimi zadevami, navedenimi v členu 9(3), členu 10(1) in členu 12(6) Uredbe:
(a)
postopki, ki jih je treba upoštevati za identifikacijo, izbor in potrebne priprave pred napotitvijo kandidatov za prostovoljce, vključno z morebitnim pripravništvom,
(b)
določitvijo programa usposabljanja in postopka za ocenjevanje pripravljenosti kandidatov za prostovoljce na napotitev,
(c)
določbami za napotitev in upravljanje prostovoljcev v tretjih državah, med drugim za nadzor na terenu, stalno individualno podporo, mentorstvo, dodatno usposabljanje, potrebne delovne pogoje in podporo po zaključku napotitve,
(d)
zagotavljanjem zavarovalnega kritja in življenjskimi pogoji prostovoljcev, vključno s kritjem stroškov za dnevnice in nastanitev ter potnih in drugih stroškov,
(e)
postopki, ki jih je treba izvesti pred in med napotitvijo ter po njej, za zagotavljanje dolžnosti skrbnega ravnanja in ustreznih varnostnih ukrepov, vključno s protokoli za medicinsko evakuacijo in varnostnimi načrti, ki zajemajo nujno evakuacijo iz tretjih držav in postopki, potrebnimi za stik in sodelovanje z nacionalnimi organi,
(f)
postopki za spremljanje in ocenjevanje dela posameznih prostovoljcev,
(g)
mehanizmom certificiranja, ki zagotavlja, da organizacije pošiljateljice spoštujejo standarde in postopke iz člena 9 Uredbe (EU) št. 375/2014, in ločen mehanizem certificiranja za organizacije gostiteljice.
Člen 2
Opredelitve
V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 3 Uredbe (EU) št. 375/2014 in opredelitve pojmov iz delegirane uredbe Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014. Uporabljajo se tudi naslednje opredelitve:
(a)
„okvir kompetenc“ je okvir, kakor je opredeljen v delegirani uredbi Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014;
(b)
„učni in razvojni načrt“ je načrt, kakor je opredeljen v delegirani uredbi Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014;
(c)
„inštruktor“ je oseba, ki jo ponudnik usposabljanja zaposli za vodenje enega ali več modulov usposabljanja ali simulacijskih vaj na podlagi scenarijev in za oceno kompetenc kandidatov za prostovoljce;
(d)
„mentor“ je inštruktor, ki ga zaposli ponudnik usposabljanja in ima vlogo koordinatorja, ki oceni primernost kandidata za prostovoljca za napotitev. Odgovoren je za skupino kandidatov za prostovoljce. Na podlagi povratnih informacij drugih inštruktorjev usklajuje oceno njihovih kompetenc ter posamezne kandidate za prostovoljce spodbuja pri tem, da razmislijo o lastni samooceni in oceni inštruktorjev;
(e)
„mentorstvo“ je proces neformalnega prenosa znanja, socialnega kapitala in psihosocialne podpore, ki so pomembni za delo, poklicno pot ali poklicni razvoj. Mentorstvo zajema neformalno komunikacijo, običajno osebno in v daljšem obdobju, med osebo, ki jo organizacija gostiteljica določi za mentorja in naj bi imela ustrezno strokovno znanje in izkušnje, ter med prostovoljcem;
(f)
„poročanje“ je postopek, ki organizacijam pošiljateljicam, organizacijam gostiteljicam in prostovoljcem zagotavlja jasne informacije o rezultatih dela in dosežkih prostovoljcev ter priporočila ali spoznanja, ki izhajajo iz njihovih izkušenj, ter kapitalizacijo pridobljenih izkušenj in pozitiven profesionalen zaključek napotitve.
POGLAVJE 2
POSTOPKI ZA IDENTIFIKACIJO IN IZBOR KANDIDATOV ZA PROSTOVOLJCE
Člen 3
Postopek identifikacije in izbora
1. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice skupaj določijo postopek identifikacije in izbora. Določijo se vloge, odgovornosti in postopki, da se zagotovi pregleden, pravičen in učinkovit postopek zaposlovanja ob upoštevanju standarda enake obravnave, enakih možnosti in nediskriminacije, kot je določen v delegirani uredbi Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014.
2. Postopek identifikacije in izbora temelji na partnerstvu med organizacijo pošiljateljico in organizacijo gostiteljico ter zagotavlja stalno komunikacijo v predpisanih rokih. Organizacija pošiljateljica poskrbi, da je organizacija gostiteljica dosledno vključena v celotnem postopku zaposlovanja.
3. Dogovorjeni postopek identifikacije in izbora se uporablja za vse faze postopka zaposlovanja.
4. Postopek identifikacije in izbora vključuje najmanj:
(a)
opredelitev opisa nalog, profila kompetenc in meril za izbor prostovoljcev v skladu s členom 4;
(b)
razpis in prijavo v skladu s členom 5;
(c)
oceno ter uvrstitev kandidatov v širši in ožji izbor v skladu s členom 6;
(d)
izbor v skladu s členom 7.
Člen 4
Opredelitev opisa nalog, profila kompetenc in meril za izbor prostovoljcev
1. Na podlagi ocene potreb, ki se izvede v skladu z delegirano uredbo Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014, organizacija gostiteljica v skladu z zahtevami iz točke 1 Priloge I predlaga opis prostovoljčevih nalog, vključno s prožnimi elementi, da se upošteva prispevek prostovoljca po njegovi zaposlitvi.
2. Organizacija pošiljateljica pregleda opis prostovoljčevih nalog in ga po potrebi pomaga spremeniti, da se zagotovi ustrezno in realistično ujemanje s pričakovanimi prostovoljčevimi kompetencami ter absorpcijska sposobnost in potrebe organizacije gostiteljice.
3. Na podlagi opisa prostovoljčevih nalog in okvira kompetenc organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica opredelita profil kompetenc prostovoljca in merila za izbor z minimalnimi zahtevami, ki se uporabljajo v postopku zaposlovanja. Profil kompetenc navaja tudi, ali je prostovoljec izkušen ali manj izkušen humanitarni delavec ter morebitno potrebo po pripravništvu.
Člen 5
Razpis in prijava
1. Organizacija pošiljateljica je odgovorna za razpis o napotitvi. S pomočjo organizacije gostiteljice pripravi informativni sveženj, s katerim javnost obvesti o pobudi in pritegne kandidate za prostovoljce.
2. Razpis se objavi vsaj v angleščini, napisan mora biti jasno, nedvoumno in razumljivo ter v skladu z zahtevami iz točke 2 Priloge I vsebovati informacije o delovnem mestu, ki bo ponujeno kandidatu za prostovoljca.
3. Na osrednji platformi pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč mora biti objavljen najmanj en mesec, za pritegnitev morebitnih prosilcev na osrednjo platformo pa se lahko uporabijo dodatne promocijske dejavnosti. V ustrezno utemeljenih okoliščinah, kadar gre za napotitev v odziv na humanitarno krizo, je razpis lahko objavljen manj kot mesec dni, vendar ne manj kot en teden.
4. Prosilci za prijavo uporabijo standardizirani obrazec, ki vključuje strukturiran življenjepis. Poleg tega izpolnijo standardizirani vprašalnik za samooceno, s katerim ocenijo svoje kompetence glede na okvir kompetenc ter svojo prilagodljivost dodeljenim nalogam ter življenjskim in delovnim razmeram iz razpisa. V zvezi s tem morajo tudi dati svoje soglasje.
Člen 6
Ocena prosilcev ter uvrščanje v širši in ožji izbor
1. Organizacija pošiljateljica prosilce oceni na podlagi informacij iz obrazca za prijavo in vprašalnika za samooceno, izjave o motivaciji za udeležbo v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, v posebnih primerih pa tudi na podlagi njihove zmožnosti analize ustreznega scenarija humanitarne pomoči, ki se oceni s pisnim preizkusom, esejem ali podobnim.
2. Na podlagi te ocene organizacija pošiljateljica organizaciji gostiteljici predloži seznam prosilcev, ki jih je uvrstila v širši izbor, da bi se skupaj dogovorili o ožjem izboru prosilcev, s katerimi se opravi razgovor.
3. Prosilci, uvrščeni v ožji izbor, se povabijo na strukturiran razgovor, ki temelji na okviru kompetenc. Razgovor se lahko izvede osebno ali s pomočjo telekomunikacijskih tehnologij, po možnosti ob udeležbi organizacije gostiteljice. Dodatne metode ocenjevanja lahko vključujejo ocenjevalne centre, dejavnosti v skupini in simulacijske vaje.
4. Organizacija pošiljateljica lahko pred končno izbiro po potrebi preveri osebne in poklicne reference prosilcev. Prosilci se o preverjanju obvestijo na začetku postopka, v razpisu.
Člen 7
Izbor
1. Organizacija gostiteljica sprejme končno odločitev o izbranem kandidatu za prostovoljca in svojo izbiro potrdi organizaciji pošiljateljici, ki je odgovorna za ponudbo za delo in pripravo uvajalne faze. Za vsako delovno mesto se lahko izberejo nadomestni kandidati, da nadomestijo kandidata, če ta predčasno odpove pogodbo ali ni več na voljo.
2. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice morajo biti zmožne dokazati in utemeljiti, kako so sprejele odločitev o izboru ter da so spoštovale načela enake obravnave, enakih možnosti in nediskriminacije v celotnem postopku identifikacije in izbora.
3. Izbirni postopek se zaključi v razumnem roku. Organizacija pošiljateljica vse prosilce obvesti o odločitvi o izboru in jih obvesti o možnosti, da zaprosijo za povratne informacije. Izbranega kandidata za prostovoljca pozove, da pisno potrdi svoj interes za sodelovanje v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč.
4. Organizacija pošiljateljica zagotovi sledljivost dokumentacije, povezane s postopkom identifikacije in izbora, pa tudi, da se ta hrani v skladu s standardom o varstvu podatkov iz delegirane uredbe Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014.
Člen 8
Presoja učnih potreb
1. Na podlagi rezultatov postopka zaposlovanja, potreb organizacije gostiteljice in načrtovane napotitve organizacija pošiljateljica v posvetovanju z organizacijo gostiteljico in kandidatom za prostovoljca presodi, kakšne so njegove učne potrebe, in v programu usposabljanja opredeli module, ki naj se jih udeleži, in sicer na podlagi naslednjih meril:
(a)
izkušenosti; pri tem se izkušenim kandidatom omogoči, da se osredotočijo na obvezne module ter izberejo usposabljanje na področju vodenja projektov na ustrezni ravni in izbirne specializirane module;
(b)
potreb organizacije gostiteljice po posebnih kompetencah, ki se izpolnijo z udeležbo kandidata za prostovoljca v izbirnih modulih;
(c)
splošnih kompetenc kandidata za prostovoljca, ki se izpopolnijo z njegovo udeležbo v izbirnih modulih.
2. Organizacija pošiljateljica izpolni učni in razvojni načrt iz delegirane uredbe Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014, ter opredeli ocenjene kompetence izbranih kandidatov za prostovoljce in njihove učne potrebe ter ga predloži ponudnikom usposabljanja.
POGLAVJE 3
PROGRAM USPOSABLJANJA V OKVIRU POBUDE PROSTOVOLJCI EU ZA HUMANITARNO POMOČ
Člen 9
Program usposabljanja
1. Program usposabljanja za vse izbrane kandidate za prostovoljce izvaja ponudnik usposabljanja; kjer je to primerno, lahko sodelujejo tudi organizacija pošiljateljica, organizacija gostiteljica in nekdanji prostovoljci.
2. Program usposabljanja temelji na okviru kompetenc ter se prilagaja tako potrebam manj izkušenih kot izkušenih kandidatov.
3. Pri programu usposabljanja se uporablja kombinirani pristop, ki temelji na modulih e-učenja in poučevanja v učilnici.
4. Obvezni moduli za vse kandidate za prostovoljce vključujejo:
(a)
splošno predstavitev Unije, njenih zunanjih odnosov in njenega sistema kriznega odzivanja;
(b)
uvod v humanitarno dejavnost, predstavitev politike Unije na področju humanitarne pomoči in pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč;
(c)
skrb za osebno varnost in zdravje;
(d)
vodenje projektov;
(e)
zavedanje medkulturnih razlik (in prečnih vprašanj);
(f)
simulacijsko vajo na podlagi scenarija, v kateri morajo kandidati za prostovoljce dokazati pridobljene kompetence.
5. Izbirni moduli vključujejo:
(a)
zastopanje interesov in komuniciranje;
(b)
psihološko prvo pomoč;
(c)
usposabljanje multiplikatorjev;
(d)
upravljanje prostovoljskega dela;
(e)
organizacijski razvoj;
(f)
module po meri, kadar je to potrebno, da se tehnične kompetence kandidatov za prostovoljce prilagodijo za področje humanitarne pomoči.
6. Kandidati za prostovoljce se udeležijo vseh obveznih modulov, udeležijo pa se lahko tudi enega ali več izbirnih modulov, ki se izberejo v skladu s členom 8.
7. Učni načrt usposabljanja s podrobnimi podatki o vsakem modulu, vključno z njegovim statusom, ciljno skupino, časovnico ter z njim povezanimi kompetencami in učnimi izidi, je določen v Prilogi II.
Člen 10
Ocenjevanje kandidatov za prostovoljce med usposabljanjem in po njem
1. Med usposabljanjem in po njegovem zaključku se na podlagi okvira kompetenc oceni pripravljenost kandidatov za prostovoljce na napotitev.
2. Kandidata za prostovoljca inštruktorji ocenijo skupaj, pri čemer ima ključno usklajevalno vlogo njegov mentor.
3. Pri oceni kompetenc inštruktorji ocenijo znanje, spretnosti in odnos kandidata za prostovoljca, ta ocena pa temelji na:
(a)
samooceni kandidata za prostovoljca po simulacijski vaji na podlagi scenarija;
(b)
zapiskih opažanj inštruktorjev po posameznem modulu usposabljanja in po simulacijski vaji na podlagi scenarija;
(c)
mentorjevi oceni, ki vsebuje kritičen pregled samoocene in zapiske opažanj z individualnih pogovorov s kandidatom za prostovoljca, ki temeljijo na povratnih informacijah inštruktorjev.
4. Ocena vseh kompetenc se vključi v učni in razvojni načrt kandidata za prostovoljca, ki se ob zaključku usposabljanja posodobi ter vanj vnesejo opravljeni tečaji in doseženi rezultati.
5. Kandidati za prostovoljce, ki ne dosegajo katere od prečnih ali posebnih kompetenc, se izključijo. Inštruktorji in mentor morajo biti po potrebi zmožni pojasniti in utemeljiti vse take ocene in odločitve.
POGLAVJE 4
POSTOPKI ZA PRIPRAVO KANDIDATOV ZA PROSTOVOLJCE NA NAPOTITEV
Člen 11
Program uvajanja
1. Med uvajanjem se kandidati ali prostovoljci seznanijo s kulturo, politikami in praksami organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice ter pričakovanji glede delovnih zadolžitev.
2. Organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica skupaj pripravita program uvajanja. V programu opredelita svoje vloge in odgovornosti, ki po možnosti temeljijo na povratnih informacijah vrnjenih prostovoljcev, da se izkoristijo njihove praktične izkušnje in spoznanja. Program zajema:
(a)
uvajanje pred napotitvijo, ki ga v skladu s členom 12 zagotovi organizacija pošiljateljica;
(b)
uvajanje v državi napotitve, ki ga v skladu s členom 18 zagotovi organizacija gostiteljica.
3. Kadar je to primerno, organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica organizirata skupna srečanja vseh kandidatov ali prostovoljcev.
Člen 12
Uvajanje pred napotitvijo
1. Organizacija pošiljateljica zagotovi, da se vsi kandidati za prostovoljce pred napotitvijo udeležijo temeljitega in ustreznega osebnega uvajanja. To zajema najmanj naslednje:
(a)
strukturo in postopke organizacije in upravljanja, ekipe, ki sodelujejo v projektu (vključno z vodjo projekta, odgovorno osebo za krizno upravljanje in kadrovsko službo), poslanstvo in cilje organizacije v zvezi s pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč;
(b)
celovite informacije o okoliščinah projekta, v katerih bo kandidat za prostovoljca deloval, njegovih nalogah in oceni potreb, na katerih te temeljijo; predvidene delovne in življenjske pogoje v skladu s členi 22 in 24-27;
(c)
ustrezni pravni okvir, ki se uporablja za prostovoljca v skladu z delegirano uredbo Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014;
(d)
standarde in postopke, ki so relevantni za prostovoljca, vključno z disciplinskimi in pritožbenimi standardi in postopki, pa tudi v zvezi z goljufijami in korupcijo, varstvom otrok in ranljivih odraslih ter kodeksom ravnanja iz delegirane uredbe Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014;
(e)
obvezno predstavitev varnostnih in zdravstvenih vidikov glede na okoliščine (vključno z zdravniškim pregledom pred odhodom), kakor je določeno v členih 28 in 30;
(f)
sistem in postopek nadzora in upravljanje uspešnosti ter vzpostavljene podporne mehanizme, vključno z mentorstvom in drugimi oblikami pomoči, kakor je določeno v členih 19, 20 in 21;
(g)
učni in razvojni načrt;
(h)
informacije o mreži za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč ter o tem, kako ta podpira prostovoljce pred napotitvijo, med njo in po njej;
(i)
informacije o dejavnostih komuniciranja in krepitve prepoznavnosti, ki jih predvideva projekt v skladu z načrtom za komuniciranje iz člena 17 Uredbe (EU) št. 375/2014, vključno s kontaktnimi podatki pristojnega regionalnega referenta Komisije za informiranje;
(j)
poročanje v skladu s členom 23.
2. V okviru uvajanja organizacija pošiljateljica zagotovi tudi informacije o območni pisarni Evropske komisije za humanitarno pomoč, ki je pristojna za državo napotitve, in to pisarno obvesti o skorajšnji napotitvi prostovoljcev.
3. Organizacija pošiljateljica poskrbi, da kandidati za prostovoljce preberejo in razumejo vse informacije, ki so jim bile zagotovljene med uvajanjem, ter da so jim med sodelovanjem v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč te vedno na voljo.
Člen 13
Pripravništvo za manj izkušene kandidate
1. Od manj izkušenih kandidatov za prostovoljce se lahko zahteva tudi, da poleg usposabljanja opravijo pripravništvo pri organizaciji pošiljateljici, da ob delu pridobijo znanja o postopkih, etiki in okviru humanitarnega dela ter se dodatno pripravijo na načrtovano napotitev. Pripravništvo traja največ šest mesecev, z možnostjo omejenega podaljšanja v ustrezno utemeljenih izjemnih primerih.
2. Organizacija pošiljateljica v posvetovanju z organizacijo gostiteljico in pripravnikom za prostovoljca za potrebe pripravništva pregleda in ustrezno popravi učne potrebe v učnem in razvojnem načrtu. V učnem in razvojnem načrtu se opredeli zlasti:
(a)
učne izide, ki naj bi jih pripravnik dosegel med pripravništvom;
(b)
naloge, ki jih bo pripravnik opravljal v okviru učnega procesa, in vire, ki jih je treba zagotoviti;
(c)
cilje in rezultate, ki naj bi jih pripravnik dosegel ob zaključku pripravništva.
3. Naslednji členi te uredbe se smiselno uporabljajo za pripravništvo, pri čemer za organizacije pošiljateljice, ki gostijo pripravnike, veljajo obveznosti iz:
(a)
člena 19(4), (5), (6) in (9) ter členov 21 in 22;
(b)
člena 24 z izjemo odstavka 5. Kandidati za prostovoljce, ki prihajajo iz držav članic EU ali iz tretjih držav iz člena 23(1)(b) Uredbe (EU) št. 375/2014 pod pogoji iz navedenega člena, ki so vključeni v nacionalni sistem socialne varnosti ali zdravstvenega zavarovanja v državi prebivališča ter opravljajo pripravništvo v navedenih državah, prejmejo samo dopolnilno zavarovalno kritje. To pomeni, da je njihovo zavarovalno kritje omejeno na stroške, ki presegajo kritje, ki ga zagotavlja nacionalni sistem socialne varnosti ali zdravstvenega zavarovanja. V utemeljenih primerih, kadar nacionalni sistem socialne varnosti ali zdravstvenega zavarovanja pokriva le del stroškov iz člena 24(5) ali jih sploh ne pokriva, se izjemoma krije 100 % nastalih stroškov;
(c)
člena 25 z izjemo odstavka 6, člena 26 in člena 27(1), če je ustrezno;
(d)
člena 28(1), (8) in (14) ter člena 30(1), (4), (5), (6) in (7).
Člen 14
Ocenjevanje kandidatov za prostovoljce po pripravništvu
1. Ob zaključku pripravništva pripravnik opravi samooceno na podlagi okvira kompetenc ter učnega in razvojnega načrta.
2. Neposredno nadrejeni v organizaciji pošiljateljici v posvetovanju z organizacijo gostiteljico to samooceno pregleda in pripravnika oceni, pri čemer zlasti:
(a)
oceni njegovo uspešnost glede na določene cilje;
(b)
pregleda, ali so bili rezultati doseženi;
(c)
opredeli učne izide.
3. Kandidati za prostovoljce, ki ne dosegajo katere od prečnih ali posebnih kompetenc, se izključijo in ne morejo postati prostovoljci EU za humanitarno pomoč. Neposredno nadrejeni v organizaciji pošiljateljici mora biti po potrebi zmožen pojasniti in utemeljiti tako oceno in odločitev.
Člen 15
Dodatno usposabljanje pred napotitvijo
Ne glede na udeležbo kandidata za prostovoljca v programu usposabljanja in ne glede na opravljeno pripravništvo lahko organizacija pošiljateljica pred napotitvijo organizira ustrezno dodatno usposabljanje, na primer za prilagoditev tehničnih kompetenc kandidata za prostovoljca potrebam organizacije gostiteljice ali tečaj jezika, potrebnega v državi napotitve.
Člen 16
Pogodba s prostovoljcem
1. Na podlagi rezultatov uvajanja pred napotitvijo in, kjer je to ustrezno, pripravništva in drugih oblik usposabljanja pred napotitvijo iz členov 13-15 organizacija pošiljateljica v posvetovanju z organizacijo gostiteljico potrdi končno oceno primernosti kandidata, da se napoti kot prostovoljec EU za humanitarno pomoč.
2. Organizacija pošiljateljica in pozitivno ocenjeni prostovoljec podpišeta pogodbo o napotitvi iz člena 14(5) Uredbe (EU) št. 375/2014.
3. V pogodbi, katere določbe se opredelijo v tesnem posvetovanju z organizacijo gostiteljico, se določijo posebni pogoji za napotitev ter pravice in obveznosti prostovoljca. Poleg tega se v skladu z delegirano uredbo Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014, v pogodbi navede zakonodaja, ki se uporablja zanjo, in pristojno sodišče, vključi pa se še najmanj naslednje:
(a)
navedba prostovoljčeve vloge in funkcije, trajanja in lokacije napotitve ter delovnih zadolžitev v skladu z opisom nalog, vključno z elementi, ki izhajajo iz komunikacijskega načrta iz člena 17 Uredbe (EU) št. 375/2014;
(b)
čas trajanja pogodbe, vključno z datumom začetka in konca veljavnosti;
(c)
upravljanje uspešnosti, med drugim:
-
pravila upravljanja, vključno z odgovornim neposredno nadrejenim v organizaciji gostiteljici in kontaktno točko za stalno podporo v organizaciji pošiljateljici;
-
določbe o mentorstvu;
(d)
delovni pogoji, vključno z delovnim časom in dopustom;
(e)
finančne pravice in obveznosti prostovoljca ter pravila za njihovo zagotovitev:
-
dnevnice in nadomestilo za selitev;
-
informacije o veljavnih davčnih predpisih in predpisih o socialni varnosti;
-
zavarovalno kritje;
-
nastanitev;
-
potovanje;
(f)
praktične podrobnosti:
-
zdravniški pregledi;
-
vizumi in delovna dovoljenja;
(g)
zaupnost;
(h)
pričakovano ravnanje prostovoljcev, vključno z neoporečnostjo in kodeksom ravnanja, ter varstvom otrok in ranljivih odraslih, vključno z ničelno toleranco do spolne zlorabe, ki se priloži pogodbi;
(i)
disciplinska politika in prenehanja statusa prostovoljca;
(j)
mehanizem mediacije za reševanje težav, pritožb in sporov;
(k)
dolžnosti in ukrepi, ki se uporabljajo za skrb za varnost in zdravje;
(l)
učenje in razvoj:
-
usposabljanje in uvajanje;
-
poročanje.
4. V primeru spora med organizacijo gostiteljico ali organizacijo pošiljateljico ter prostovoljcem ima prostovoljec pravico do učinkovitega pravnega sredstva v skladu z nacionalnimi predpisi, ki se uporabljajo za organizacijo pošiljateljico.
Člen 17
Vpis v zbirko podatkov
Po prejetju prostovoljčeve izrecne privolitve organizacija pošiljateljica vnese prostovoljčeve podatke v zbirko podatkov iz člena 13 Uredbe (EU) št. 375/2014 (v nadaljnjem besedilu: zbirka podatkov). Vsakršna obdelava osebnih podatkov v tej zbirki podatkov se mora opraviti v skladu s standardom varstva podatkov iz delegirane uredbe Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014. Za obdelavo osebnih podatkov v tej zbirki podatkov, ki jo opravi Komisija, se uporablja Uredba (ES) št. 45/2001 (2).
POGLAVJE 5
POSTOPKI ZA NAPOTITEV IN UPRAVLJANJE PROSTOVOLJCEV
Člen 18
Uvajanje v državi napotitve
1. Organizacije gostiteljice vsem prostovoljcem po prihodu v državo napotitve zagotovijo temeljito in ustrezno uvajanje, ki zajema najmanj naslednje:
(a)
strukturo in postopke organizacije in upravljanja; ekipe, ki sodelujejo v projektu (vključno z vodjo projekta, operativno in tehnično ekipo, odgovorno osebo za krizno upravljanje ter podpornimi ekipami, kot sta kadrovska služba in računovodstvo), projektno lokacijo ter organizacijsko poslanstvo in cilje v zvezi s pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč;
(b)
izčrpne informacije o poslanstvu, pristojnosti in projektih organizacije gostiteljice, skupnostih, ki so vključene, delovnem okolju ter pričakovanjih o učinkih in rezultatih, ki izhajajo iz nalog, dodeljenih prostovoljcem, in oceni potreb, na kateri te temeljijo;
(c)
ustrezni pravni okvir, ki se uporablja za prostovoljca;
(d)
obvezno predstavitev varnostih in zdravstvenih vidikov glede na okoliščine, kakor je določeno v členih 28 in 30;
(e)
sistem in postopek nadzora in upravljanja uspešnosti ter vzpostavljene podporne mehanizme, vključno z mentorstvom in drugimi oblikami pomoči, kakor je določeno v členih 19, 20 in 21;
(f)
predstavitev kulture države, regije in kraja napotitve, vključno s smernicami za primerno vedenje;
(g)
poročanje v skladu s členom 23.
2. Organizacija gostiteljica poskrbi, da prostovoljci preberejo in razumejo vse informacije, ki so jim bile zagotovljene med uvajanjem v državi napotitve, ter da so jim med sodelovanjem v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč te vedno na voljo.
Člen 19
Nadzor in upravljanje uspešnosti
1. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice na podlagi ciljev za uspešnost, pričakovanih učinkov in rezultatov skupaj razvijejo sistem upravljanja uspešnosti za merjenje napredka in kakovosti prostovoljskega dela v skladu z opisom nalog.
2. Postopek upravljanja uspešnosti opredeli vlogi organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice ter njuno odgovornost za nadzor prostovoljca.
3. Med uvajanjem organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica skupaj s prostovoljcem določita cilje za uspešnost ter mu omogočita, da predloži pripombe o prilagodljivih elementih opisa nalog.
4. Organizacija gostiteljica določi neposredno nadrejenega, ki bo odgovoren za nadzor prostovoljca, s katerim mora imeti razumno in praktično pogosto nadzorne sestanke.
5. Kjer je to primerno in glede na trajanje napotitve, organizacija pošiljateljica in nadrejeni iz organizacije gostiteljice skupaj s prostovoljcem opravita vmesni pregled uspešnosti, s katerim formalno ocenita proces njegove integracije in napredek pri uresničevanju ciljev ter prilagodita cilje in opis nalog ter učni in razvojni načrt.
6. Če se pri vmesnem pregledu ugotovi, da prostovoljec ne dosega katere od prečnih ali posebnih kompetenc, lahko organizacija gostiteljica v dogovoru z organizacijo pošiljateljico sprejme odločitev o predčasnem zaključku napotitve. Po potrebi morata biti zmožni pojasniti in utemeljiti vsako tako oceno in odločitev.
7. Organizacija pošiljateljica in nadrejeni iz organizacije gostiteljice skupaj s prostovoljcem opravita zaključni pregled uspešnosti, s katerim ob zaključku napotitve ocenita dosežke prostovoljca glede na cilje v povezavi z dodeljenimi nalogami ter glede na učni in razvojni načrt.
8. Rezultati pregleda uspešnosti se vključijo v učni in razvojni načrt prostovoljca.
9. Organizacija pošiljateljica hrani evidenco o pregledih uspešnosti v skladu s standardi za varstvo podatkov iz delegirane uredbe Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014, ter v zbirko podatkov pošlje potrditev o tem, ali je bila napotitev uspešno zaključena in, če ni bila, navede razloge.
Člen 20
Stalna podpora organizacije pošiljateljice
1. Pred napotitvijo organizacija pošiljateljica določi kontaktno osebo, ki bo prostovoljcu na voljo med celotno napotitvijo in z njim vzdrževala redne stike ter:
(a)
podpirala njegovo privajanje in prehod na novo okolje;
(b)
prostovoljcu in organizaciji gostiteljici zagotavljala potrebno dodatno podporo;
(c)
sodelovala pri vmesnem in zaključnem pregledu uspešnosti ter po potrebi pri drugih sestankih ter
(d)
zagotovila pomoč v obliki mediacije v primeru nesoglasja med organizacijo gostiteljico in prostovoljcem.
2. Če imenovana kontaktna oseba med napotitvijo ne more več opravljati te vloge, se čim prej določi nadomestna oseba in tako zagotovi stalnost podpore.
Člen 21
Mentorstvo
1. Organizacija gostiteljica imenuje enega ali več mentorjev, ki prostovoljcu zagotavljajo podporo na področjih, kot so:
(a)
razvoj poklicnih spretnosti ter izboljšanje uspešnosti in znanja;
(b)
vključevanje v novo kulturno okolje in prilagajanje nanj;
(c)
svetovanje v zvezi z dodeljenimi nalogami ter
(d)
reševanje psihosocialnih težav.
2. Imenovani mentor ima dostop do učnega in razvojnega načrta prostovoljca ter njemu dodeljenih nalog ter na tem utemelji svojo podporo prostovoljcu. Mentor se redno srečuje s prostovoljcem, da se z njim pogovori o doseženem napredku ter mu pomaga pri reševanju težav v zvezi z napotitvijo in reševanju osebnih težav.
3. Mentorstvo upošteva lokalne razmere in je, kadar je to mogoče, primerno tudi za lokalne prostovoljce.
4. Organizacija pošiljateljica v sodelovanju z organizacijo gostiteljico olajša izvajanje mentorstva, tako da zagotovi analitično podporo, usposabljanje in druge oblike podpore za krepitev zmogljivosti ter tako da v primeru omejene lokalne razpoložljivosti usposobljene delovne sile v svojih strukturah in omrežjih opredeli in imenuje ustrezno usposobljene posameznike.
5. Če je to primerno, se lahko preuči možnost mentorstva na daljavo, zlasti z uporabo mreže za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč.
Člen 22
Delovni pogoji
1. Vsi prostovoljci morajo imeti primerne delovne pogoje, da lahko uspešno opravljajo svoje delo ter da se zagotovijo njihovo dobro počutje, motivacija, zdravje in varnost. Delovni pogoji morajo biti v skladu z ustreznimi določbami Direktive 89/391/ES (3) in Direktive 2003/88/ES (4).
2. Organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica na podlagi lokalnih in nacionalnih okoliščin delovanja skupaj opredelita primerne delovne pogoje.
3. Organizacija gostiteljica zagotovi potrebne informacije in predlaga delovne pogoje, katerih ustreznost in primernost oceni organizacija pošiljateljica, da se zagotovi skladnost z njihovo dolžnostjo skrbnega ravnanja ter splošnimi politikami in praksami organizacije pošiljateljice.
4. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice skupaj zagotovijo, da se varnostna in zdravstvena tveganja preprečijo, obvladajo in zmanjšajo ter da so predlagani delovni pogoji v skladu z dogovorjenimi varnostnimi in zdravstvenimi postopki iz členov 28, 29 in 30 ter v skladu z zahtevami za delovni čas, dopust, minimalni dnevni in tedenski počitek in delovni prostor iz točke 3 Priloge I.
Člen 23
Podpora ob zaključku napotitve in po njej
1. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice skupaj odločijo o vsebini in postopku poročanja, ki se predvidi za vse prostovoljce, tudi tiste, ki se vrnejo predčasno.
2. Organizacija gostiteljica prostovoljcu zagotovi osebno ali skupinsko poročanje, vključno s končnim pregledom uspešnosti iz člena 19(7), in, kadar je to primerno, poskrbi za predajo projekta ekipi in drugim, ki bodo nadaljevali z dejavnostmi, ki jih izvaja prostovoljec, da se zagotovita trajnost in stalnost.
3. Organizacija pošiljateljica prostovoljcu po vrnitvi zagotovi pravočasno osebno in skupinsko poročanje ter operativno ali projektno poročanje na podlagi povratnih informacij organizacije gostiteljice ter zaključek učnega in razvojnega načrta.
4. Organizacija pošiljateljica prostovoljcu po napotitvi omogoči zdravniški pregled, po želji pa tudi psihosocialno pomoč in svetovanje.
5. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice prostovoljca usmerijo k priložnostim za nadaljnje udejstvovanje na področju humanitarne pomoči in dejavnega evropskega državljanstva, tudi s promocijo mreže za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč in sodelovanjem z njo.
6. Organizacija pošiljateljica prostovoljca po vrnitvi zaprosi za konstruktivne povratne informacije o pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, pri čemer mu pojasni, kako bodo te informacije lahko koristne za prihodnje napotitve.
POGLAVJE 6
DOLOČBE O ZAVAROVANJU IN ŽIVLJENJSKIH POGOJIH
Člen 24
Zavarovalno kritje
1. Za prostovoljca se sklene zavarovalna polica s celovitim kritjem, ki je zasnovana posebej za njihovo zaščito med celotnim trajanjem napotitve v tretjih državah ter ustreznih obdobjih pred in za tem.
2. Zavarovalno kritje mora veljati po vsem svetu, 24 ur na dan. Veljati mora od dne, ko prostovoljec zapusti dom in se odpravi v tretjo državo napotitve, do dne, ko prostovoljec zapusti tretjo državo napotitve in se vrne domov (v nadaljnjem besedilu: prvo obdobje kritja).
3. Zavarovalno kritje, daljše od 12 tednov, se podaljša za dodatnih 8 tednov v matični državi zavarovanca za kritje zdravljenja bolezni in poškodb, do katerih je prišlo v prvem obdobju kritja.
4. To kritje velja za vse dejavnosti, povezane s pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, pa tudi za zasebne dejavnosti prostovoljcev v prvem obdobju kritja.
5. Za vse prostovoljce se sklene polica o 100-odstotnem (celovitem) zavarovalnem kritju za naslednje:
(a)
zdravstvene in zobozdravstvene storitve;
(b)
nosečnost in rojstvo otroka;
(c)
nesrečo;
(d)
vrnitev v državo izvora;
(e)
življenjsko zavarovanje;
(f)
trajno in začasno invalidnost ali nezmožnost za delo;
(g)
odgovornost do tretjih oseb;
(h)
izgubo ali krajo dokumentov, vozovnic in osebne lastnine;
(i)
dopolnilno pomoč.
6. Za zagotovitev enake obravnave in zajetje vseh prostovoljcev pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč lahko Komisija na podlagi javnega razpisa sklene pogodbo z enim ali več ponudniki zavarovanj.
Člen 25
Dnevnice in nadomestilo za selitev
1. Organizacija pošiljateljica prostovoljcem kot nezaposlenim posameznikom pravočasno in v rednih obrokih plača dnevnice v obliki pavšalnih plačil.
2. Dnevnice v obliki pavšalnih plačil temeljijo na košarici porabe, ki zajema redne stroške prostovoljcev za naslednje postavke:
(a)
prehrana;
(b)
izdelki za osebno higieno in gospodinjski izdelki;
(c)
obleka;
(d)
lokalni prevoz in prevoz znotraj države;
(e)
razni stroški za zagotovitev primernega življenjskega standarda in udeležbe v lokalni skupnosti (doda se lahko največ 20 % skupnega zneska za postavke iz točk od (a) do (d), da se zajamejo tudi drugi stroški, na primer za prostočasne dejavnosti, frizerske storitve, časopise in pisalne potrebščine).
(f)
dodatek za prostovoljce, ki bivajo na območjih z indeksi nad povprečjem države (največ 10 % za postavke iz točk od (a) do (d)).
3. Dnevnice v obliki pavšalnih plačil ne zajemajo stroškov nastanitve.
4. Komisija objavi informacije o pavšalnih zneskih dnevnic za države napotitve na podlagi indeksa cen življenjskih potrebščin posamezne države. Stroški posebnih potreb, povezanih z invalidnostjo ali drugimi ustrezno utemeljenimi izjemnimi okoliščinami, se lahko povrnejo poleg izplačila dnevnic.
5. Prostovoljci se pravočasno obvestijo o spremembah stopenj indeksov in dnevnic, ki jih zadevajo med napotitvijo, zlasti v državah z visokimi stopnjami inflacije ali deflacije cen.
6. Po uspešno zaključeni napotitvi organizacija pošiljateljica prostovoljcem glede na trajanje napotitve izplača redno indeksirano nadomestilo za selitev v višini 100 EUR na mesec.
Člen 26
Nastanitev
1. Organizacija pošiljateljica poskrbi, da organizacija gostiteljica prostovoljcu zagotovi ustrezno nastanitev po razumni ceni na lokalni ravni.
2. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice skupaj poskrbijo, da se varnostna in zdravstvena tveganja preprečijo, upravljajo in zmanjšajo ter da je predlagana nastanitev v skladu z dogovorjenimi varnostnimi in zdravstvenimi postopki iz členov 28, 29 in 30 ter zahtevami iz točke 4 Priloge I.
3. Kadar je to mogoče, stroške nastanitve, ogrevanja in druge neposredno povezane stroške krije neposredno organizacija gostiteljica. Organizacija gostiteljica sklene pogodbeno razmerje z najemodajalci ter najemodajalce in gostitelje ustrezno obvesti o pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč.
Člen 27
Potni stroški in povezani stroški
1. Organizacija pošiljateljica organizira potovanje prostovoljca v kraj in iz kraja napotitve, tudi v primeru predčasne vrnitve, in krije potne stroške.
2. Na zahtevo prostovoljca organizacija pošiljateljica organizira dodatno povratno potovanje in krije stroške takega potovanja za:
(a)
dopust prostovoljca, čigar napotitev presega 18 mesecev, v matični državi;
(b)
starševski dopust prostovoljca, ki ima enega ali več vzdrževanih mladoletnih otrok, mlajših od 12 let, če njegova napotitev presega 6 mesecev;
(c)
izredni dopust v primeru pogreba ali zdravniško potrjene hude bolezni starša ali otroka, zakonca ali registriranega partnerja, sestre ali brata.
3. Potni stroški lahko temeljijo na dejanskih stroških vozovnice za potovanje v ekonomskem ali drugem razredu ali se povrnejo v obliki pavšalnega zneska na podlagi primerne metodologije za izračun razdalje.
4. Organizacija pošiljateljica zagotovi informacije in logistično podporo pri pridobivanju vizuma za prostovoljca, organizacija gostiteljica pa po potrebi podpre postopek izdaje vizuma. Organizacija pošiljateljica krije stroške pridobitve vizuma, vključno z nujnimi potnimi stroški.
POGLAVJE 7
POSTOPKI ZA ZAGOTOVITEV DOLŽNOSTI SKRBNEGA RAVNANJA IN VARNOSTI
Člen 28
Upravljanje varnosti in ocena tveganja
1. Organizacija pošiljateljica ima vzpostavljeno organizacijsko varnostno politiko in postopke za oceno tveganja, ki so primerni in se uporabljajo za prostovoljce ter se po potrebi prilagajajo.
2. Na podlagi organizacijske varnostne politike organizacije pošiljateljice organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica skupaj razvijeta načrt za upravljanje varnosti in za evakuacijo za ukrepe v okviru pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč. Tak načrt mora izpolnjevati najmanj zahteve iz točke 5 Priloge I.
3. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice skupaj pripravijo pisno oceno varnostnih, potnih in zdravstvenih tveganj v državi napotitve. Taka ocena je najmanj v skladu z zahtevami iz točke 6 Priloge I.
4. Ocena tveganja iz odstavka 3 se pregleduje in posodablja tako redno, kot to zahtevajo razmere, in vsaj pred napotitvijo prostovoljca. Če iz ocene tveganja izhaja, da je kraj načrtovane napotitve prizorišče mednarodnih ali notranjih oboroženih spopadov ali grožnje takih spopadov, se napotitev ne predvidi ali se prekliče, če je bil prostovoljec že izbran.
5. V opis nalog in postopek zaposlovanja se vključijo zahteve, povezane z ozaveščenostjo na področju varnosti in ustreznim ravnanjem na področju upravljanja tveganj in varnosti.
6. Organizacije pošiljateljice v skladu s členom 23 Uredbe (EU) št. 375/2014 obvestijo ustrezne nacionalne organe držav članic in drugih sodelujočih držav pred napotitvijo njihovega državljana kot prostovoljca v okviru pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč. Organizacije pošiljateljice, ki napotijo prostovoljce, ki niso državljani Unije, pred napotitvijo preverijo pravila o konzularni zaščiti, ki jo nudi država, katere državljan je prostovoljec, ali druga država.
7. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice poskrbijo, da so prostovoljcu na voljo vse informacije o varnostnih postopkih in da jih ta razume. V okviru uvajanja se prostovoljcu pred odhodom in v 24 urah po prihodu v državo napotitve zagotovijo varnostna navodila glede na okoliščine. Ta morajo vključevati rezultate ocene tveganja, načrt za evakuacijo in upravljanje varnosti, vključno z navodili za poročanje o varnostnih incidentih, postopki za evakuacijo in vračanje v državo izvora, komunikacijskim diagramom, kontaktnimi osebami za krizno upravljanje in kontaktnimi podatki veleposlaništev, policijskih in gasilskih postaj ter bolnišnic.
8. Organizacija pošiljateljica poskrbi, da ima prostovoljec vsaj zavarovanje v skladu s členom 24.
9. Poleg obveznega varnostnega usposabljanja v okviru programa usposabljanja organizacija pošiljateljica prostovoljcem zagotovi tudi drugo relevantno varnostno usposabljanje, ki je na voljo njenemu mednarodnemu osebju.
10. Ob podpisu pogodbe iz člena 16(2) prostovoljci potrdijo, da so seznanjeni s postopki upravljanja varnosti in da jih bodo upoštevali, vključno z dolžnostjo obveščenosti in seznanjenosti s trenutnimi varnostnimi razmerami, osebno odgovornostjo za lastno varnost ter varnost drugih in organizacije in dolžnostjo, da se vzdržijo tveganega ravnanja. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice prostovoljca seznanijo s posledicami morebitne kršitve varnostnih postopkov, zlasti kršitve, ki povzroči predčasen neprostovoljen zaključek napotitve.
11. Organizacija pošiljateljica prostovoljcem priporoči, da se po prihodu v državo napotitve prijavijo na diplomatskem ali konzularnem predstavništvu svoje države, in jih obvestijo o možnosti, da zaprosijo za konzularno pomoč. Če njihova država nima konzularnega predstavništva v državi napotitve, organizacija pošiljateljica prostovoljcu, ki je državljan Unije, priporoči, da se prijavi na diplomatskem ali konzularnem predstavništvu druge države članice, ter ga obvesti o možnosti, da zaprosi za konzularno pomoč te države.
12. Na podlagi informacij organizacije gostiteljice organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica redno posodabljata načrt za evakuacijo in tako zagotovita, da je vedno primeren za delovno okolje. Načrt se pregleda tako pogosto, kot to zahtevajo rezultati ocene tveganja, organizacija gostiteljica pa uporabi pretekle podatke, ki jih po potrebi posodobi. Načrt evakuacije se hrani na kraju, ki je prostovoljcu zlahka dostopen.
13. Organizacija gostiteljica poskrbi, da je prostovoljec seznanjen z vsemi spremembami delovnega okolja in posledičnimi spremembami varnostnih postopkov ali protokolov.
14. Organizacija gostiteljica mora biti vedno seznanjena z lokacijo prostovoljca in kontaktno številko, na kateri ga lahko prikliče, tudi kadar je na dopustu.
Člen 29
Postopki v primeru incidenta ali evakuacije
1. V primeru varnostnega incidenta mora prostovoljec dobiti navodila čim prej. Glede na resnost incidenta in vzpostavljene postopke v organizaciji pošiljateljici in organizaciji gostiteljici to nalogo lahko prevzame neposredno nadrejeni ali mentor iz organizacije gostiteljice ali odgovorna oseba za krizno upravljanje v organizaciji pošiljateljici, prostovoljcu pa se ob tem lahko zagotovi tudi strokovna psihološka podpora.
2. V primeru evakuacije se ravna po načrtu za evakuacijo; dosledno je treba skrbeti za prostovoljce, pri čemer se, če je to primerno, upoštevajo postopki, ki jih imajo v ta namen vzpostavljena konzularna in diplomatska predstavništva držav članic, pri katerih so se prostovoljci prijavili v skladu s členom 28(11).
3. Organizacija pošiljateljica po vrnitvi stopi v stik s prostovoljci in poskrbi, da se sprejmejo ustrezni ukrepi, med drugim poročanje, psihosocialna podpora in zdravstvena oskrba.
4. Varnost mora biti del okvira za spremljanje in ocenjevanje organizacij pošiljateljic in organizacij gostiteljic, pri pregledovanju in izboljševanju projektov pa se upoštevajo spoznanja, ki izhajajo iz varnostnih incidentov.
Člen 30
Zdravje in varnost
1. Organizacija pošiljateljica ima oblikovano organizacijsko politiko zdravja in varnosti, ki je primerna in se uporablja za prostovoljce ter se po potrebi prilagaja, vključno s smernicami za:
(a)
osebno zdravje, na primer telesno zdravje (preprečevanje bolezni, nasveti o prehrani in spanju, ozaveščanje o tveganjih klimatskih in geografskih nevarnosti, dostop do zdravljenja);
(b)
duševno zdravje (nasveti o vzdrževanju ravnovesja med poklicnim in zasebnim življenjem, obvladovanje stresa, mehanizmi spoprijemanja in metode sproščanja, kontaktne točke za psihosocialno podporo).
2. Organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica na podlagi organizacijske politike zdravja in varnosti organizacije pošiljateljice skupaj razvijeta usklajen sklop politik in smernic na področju zdravja in varnosti, da tako izpolnita svojo dolžnost skrbnega ravnanja ter zagotovita dobro telesno in čustveno počutje prostovoljcev.
3. V okviru ocene tveganja iz člena 28(3) in pred opredelitvijo nalog organizacija pošiljateljica in organizacija gostiteljica na podlagi kazalnikov iz točke 7 Priloge I skupaj ocenita, ali ima napoteni prostovoljec zagotovljene varne delovne in življenjske pogoje.
4. Organizacija pošiljateljica poskrbi, da ima prostovoljec vsaj celovito zdravstveno in potovalno zavarovanje v skladu s členom 24.
5. Med uvajanjem organizacija pošiljateljica prostovoljca seznani s politikami in smernicami na področju zdravja in varnosti iz točk 1 in 2, med drugim v zvezi z boleznimi, prvo pomočjo, vzdrževanjem prostorov, vzdrževanjem vozil in opreme, delovnim okoljem, ravnovesjem med zasebnim in poklicnim življenjem, dogodki, ki predstavljajo tveganje za zdravje ali varnost, in postopkom medicinske evakuacije.
6. Organizacija pošiljateljica poskrbi, da prostovoljec pred odhodom opravi temeljit zdravstveni pregled, ter zagotovi priporočena zdravila in cepiva za tveganja v državi napotitve ter opremo, kot sta komplet prve pomoči in komplet zaščite proti komarjem, kadar je to potrebno.
7. Organizacija gostiteljica poskrbi, da je dolžnost skrbnega ravnanja del vsakodnevnega upravljanja prostovoljskega dela, in prostovoljcu med uvajanjem zagotovi:
(a)
ažurne informacije o lokalnih virih v zvezi z zdravjem in varnostjo, kot so kontaktni podatki zdravnikov, bolnišnic in reševalnih služb;
(b)
napotke o lokalnih navadah in normah v okviru predstavitve države napotitve z namenom omejevanja varnostnih tveganj in pospeševanja vključevanja.
8. Organizacija pošiljateljica prostovoljcu po vrnitvi omogoči zdravstveni pregled, v okviru postopka poročanja pa tudi psihosocialno pomoč in svetovanje. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice spodbujajo mrežo za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč kot alternativni podporni mehanizem pred in med napotitvijo ter po njej.
POGLAVJE 8
POSTOPKI ZA SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE DELA POSAMEZNIH PROSTOVOLJCEV
Člen 31
Spremljanje in ocenjevanje dela posameznih prostovoljcev
1. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice na podlagi postopka nadzora in upravljanja uspešnosti iz člena 19 spremljajo in ocenjujejo delo posameznih prostovoljcev, merijo napredek, učinke in rezultate glede na naloge, ki so bile prostovoljcem dodeljene, in njihove cilje.
2. V celotnem obdobju napotitve se s posebnimi pregledi zagotovi stalno spremljanje in ocenjevanje dela posameznih prostovoljcev, in sicer najmanj v naslednjih fazah:
(a)
kadar je to ustrezno, ob koncu pripravništva iz člena 14;
(b)
med končnim pregledom uspešnosti iz člena 19 in če se zdi primerno, da se izvede vmesni pregled;
(c)
med poročanjem iz člena 23.
3. Organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice zagotovijo podatke o tem, v kolikšni meri posamezni prostovoljec - na ravni rezultatov in učinkov - prispeva k ciljem projekta in pobudi kot celoti, ob upoštevanju kazalnikov iz člena 7 Uredbe (EU) št. 375/2014. Podatki vključujejo zapise o kakovosti učinkov in rezultatov prostovoljčevega dela, ki morajo biti anonimizirani in na razpolago za namene ocenjevanja. Ti podatki se obdelajo v skladu s standardi varstva podatkov iz delegirane uredbe Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014.
4. Organizacije pošiljateljice nudijo podporo pri krepitvi zmogljivosti organizacij gostiteljic za merjenje napredka, učinkov in rezultatov glede na naloge, ki so bile dodeljene prostovoljcem, in njihove cilje.
POGLAVJE 9
MEHANIZEM CERTIFICIRANJA ZA ORGANIZACIJE POŠILJATELJICE IN ORGANIZACIJE GOSTITELJICE
Člen 32
Mehanizem certificiranja za organizacije gostiteljice
1. Organizacije gostiteljice, ki želijo biti certificirane, predložijo objektivno in resnično samooceno v skladu z zahtevami iz točke 1 Priloge III, pri čemer svoje obstoječe politike in prakse ocenijo glede na zahteve standardov in postopkov v zvezi s kandidati za prostovoljce in prostovoljci, določene v tej uredbi in delegirani uredbi Komisije, ki se sprejme na podlagi člena 9(2) Uredbe (EU) št. 375/2014.
2. Organizacija gostiteljica v samooceni razkrije morebitne vrzeli in področja, ki jih je treba izboljšati in bi lahko zahtevala krepitev zmogljivosti, da se doseže popolna skladnost.
3. Organizacija gostiteljica skupaj s samooceno predloži tri priporočila v skladu z zahtevami iz točke 1 Priloge III za zagotovitev izčrpnih informacij o vseh zahtevah standardov in postopkov v zvezi s kandidati za prostovoljce in prostovoljci. Priporočilo zagotovita najmanj dve izmed naslednjih skupin zainteresiranih strani:
(a)
certificirana organizacija pošiljateljica ali organizacija gostiteljica, s katero je kandidatka za organizacijo gostiteljico že sklenila ali namerava skleniti partnerstvo za sodelovanje v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč;
(b)
partner Komisije za humanitarno pomoč z veljavnim okvirnim sporazumom (o partnerstvu), s katerim je kandidatka za organizacijo gostiteljico uspešno sodelovala pri projektu humanitarne pomoči;
(c)
ustrezna mednarodna organizacija, neprofitna organizacija ali oseba javnega prava civilnega značaja, s katero je kandidatka za organizacijo gostiteljico uspešno sodelovala pri projektu humanitarne pomoči;
(d)
akreditacijska ali revizijska organizacija, ki je kandidatko za organizacijo gostiteljico certificirala na področjih, ki so relevantna za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč; v tem primeru je treba predložiti tudi ustrezne dokumente o akreditaciji ali reviziji.
4. Izpolnjeno samooceno podpiše oseba s pooblastilom za zastopanje in prevzem pravno zavezujočih obveznosti v imenu organizacije gostiteljice, nato pa se ta skupaj s priporočili iz odstavka 3 pošlje Komisiji.
5. Komisija na podlagi samoocene in priporočil prijavo oceni in lahko sprejme eno od naslednjih odločitev:
(a)
izda certifikat, če oceni, da kandidatka za organizacijo gostiteljico izpolnjuje vse zahteve standardov in postopkov;
(b)
ne izda certifikata, če oceni, da kandidatka za organizacijo gostiteljico ne izpolnjuje vseh zahtev standardov in postopkov.
6. V šestih mesecih po prejemu prijave Komisija kandidatko za organizacijo gostiteljico obvesti o izidu certificiranja, pri čemer po potrebi navede tudi možnosti za podporo pri krepitvi zmogljivosti v primeru ponovne prijave. Če se ugotovijo potrebe, ki jih je treba izpolniti na podlagi strategije za krepitev zmogljivosti, ki jo mora predložiti kandidatka za organizacijo gostiteljico, je ta pri krepitvi zmogljivosti upravičena do prednostne podpore.
Člen 33
Mehanizem certificiranja za organizacije pošiljateljice
1. Organizacije pošiljateljice, ki želijo biti certificirane, predložijo objektivno in resnično, na dokazih temelječo samooceno v skladu z zahtevami iz točke 2 Priloge III, pri čemer svoje obstoječe politike in prakse ocenijo glede na zahteve standardov in postopkov v zvezi s kandidati za prostovoljce in prostovoljci.
2. Organizacija pošiljateljica v samooceni, ki temelji na dokazih, razkrije morebitne vrzeli in področja, ki jih je treba izboljšati in bi lahko zahtevala tehnično pomoč, da se doseže popolna skladnost. Priloži tudi primere dokazov in načine za preverjanje, ali se politike in prakse, navedene v vsaki posamezni zahtevi standardov in postopkov, predvsem kar zadeva prostovoljce, dejansko izvajajo.
3. Izpolnjeno, na dokazih temelječo samooceno podpiše oseba s pooblastilom za zastopanje in prevzem pravno zavezujočih obveznosti v imenu organizacije pošiljateljice, nato pa se ta skupaj s spremnimi dokumenti iz odstavka 2 pošlje Komisiji.
4. Komisija na podlagi predložene, na dokazih temelječe samoocene in spremnih dokumentov prijavo oceni in lahko sprejme eno od naslednjih odločitev:
(a)
izda certifikat, če oceni, da kandidatka za organizacijo pošiljateljico izpolnjuje vse zahteve standardov in postopkov;
(b)
ne izda certifikata, če oceni, da kandidatka za organizacijo pošiljateljico ne izpolnjuje vseh zahtev standardov in postopkov.
5. V šestih mesecih po prejemu prijave Komisija kandidatko za organizacijo pošiljateljico obvesti o izidu certificiranja, pri čemer po potrebi navede tudi možnosti za tehnično pomoč v primeru ponovne prijave. Če se ugotovijo potrebe, ki jih je treba izpolniti na podlagi strategije za tehnično pomoč, ki jo mora predložiti organizacija pošiljateljica, je ta upravičena do prednostne tehnične pomoči.
Člen 34
Pravna sredstva
1. Odločitev Komisije, da certifikata ne izda in prijavo zavrne, pomeni, da se lahko zavrnjena organizacija kandidatka ponovno prijavi šele po dvanajstih mesecih od dneva prejema odločitve o zavrnitvi. V odločitvi se navedejo tudi razpoložljiva pravna sredstva zoper odločitev.
2. V skladu s členoma 256 in 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je za odločanje o aktih Evropske komisije s pravnim učinkom za tretje osebe pristojno Splošno sodišče. V skladu s členi 256, 268 in 340 PDEU je Splošno sodišče pristojno tudi za spore v zvezi z nadomestilom škode, ki jo Evropska komisija povzroči v primeru nepogodbene odgovornosti.
Člen 35
Finančna sposobnost in organizacijska zmogljivost organizacij
Ocena finančne sposobnosti in organizacijske zmogljivosti certificiranih organizacij pošiljateljic in organizacij gostiteljic ni del postopka certificiranja. Ta sposobnost in zmogljivost se kot predpogoj za prejem finančne pomoči Unije ocenita v fazi prijave na razpis za zbiranje predlogov.
Člen 36
Veljavnost certifikata in redni pregledi
1. Certificirane organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice se ponovno certificirajo tri leta po prejemu odločitve Komisije o izdaji certifikata ali v primeru bistvenih sprememb standardov ali postopkov v zvezi z zadevnimi vprašanji.
2. V času veljavnosti certifikata se od certificiranih organizacij pošiljateljic in organizacij gostiteljic po potrebi lahko zahteva sodelovanje v rednih pregledih, ki jih opravi Komisija.
3. Certificirane organizacije pošiljateljice in organizacije gostiteljice nemudoma obvestijo Komisijo o spremembah svojega pravnega, finančnega, tehničnega ali organizacijskega položaja, ki bi lahko ogrozile njihovo izpolnjevanje standardov in postopkov ali vodile v nasprotje interesov. Komisijo obvestijo tudi o spremembi svojega imena, naslova ali pravnega zastopnika.
Člen 37
Začasni in trajni odvzem certifikata
1. Na podlagi informacij, pridobljenih od certificirane organizacije pošiljateljice ali organizacije gostiteljice, vključno z informacijami, pridobljenimi pri rednih pregledih iz člena 36(2) ali na druge načine, lahko Komisija presodi, da certificirana organizacija pošiljateljica ali organizacija gostiteljica ne izpolnjuje več enega ali več standardov ali postopkov. V takih primerih lahko Komisija sprejme ustrezne ukrepe; med drugim lahko certifikat začasno ali trajno odvzame po postopku iz točke 3 Priloge III.
2. Organizacija pošiljateljica ali organizacija gostiteljica, ki ji je bil certifikat začasno ali trajno odvzet, od dneva začasnega ali trajnega odvzema ne napoti in ne gosti prostovoljcev ter ni upravičena do finančne pomoči Unije v ta namen.
3. Komisija lahko na podlagi razlogov za začasni ali trajni odvzem certifikata, zlasti ko gre za varnost prostovoljcev, zahteva, da se prostovoljci, ki so bili napoteni v času pred začasnim ali trajnim odvzemom, vrnejo v državo izvora.
4. Organizacija pošiljateljica ali organizacija gostiteljica zaradi začasnega ali trajnega odvzema certifikata ni upravičena zahtevati odškodnino.
Člen 38
Odgovornost za škodo
Komisija ni odgovorna za morebitno izgubo ali škodo, ki jo organizacija pošiljateljica, organizacija gostiteljica ali tretja oseba povzroči ali utrpi zaradi statusa certifikata organizacije pošiljateljice ali organizacije gostiteljice.
POGLAVJE 10
KONČNE DOLOČBE
Člen 39
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 20. novembra 2014