NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1011/2012
ze dne 17. října 2012
o statistice držby cenných papírů
(ECB/2012/24)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“) (1), a zejména na přílohu A uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (3),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (4),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (5),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (6),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby mohla plnit úkoly Evropského systému centrálních bank (ESCB) a monitorovat finanční trhy a finanční činnost v rámci eurozóny, je třeba, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami shromažďovala velmi kvalitní statistické informace podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká cenných papírů v držbě institucionálních sektorů eurozóny a cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny a držených institucionálními sektory mimo eurozónu.
(2)
S cílem přispět k řádnému provádění opatření, která přijímají příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému, a pro účely analýzy transmisního mechanismu měnové politiky je třeba, aby ECB od bankovních skupin shromažďovala informace o jejich držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(3)
Účelem shromažďování údajů je poskytnout ECB komplexní statistické informace o tom, jak jsou hospodářská odvětví a jednotlivé bankovní skupiny v členských státech eurozóny angažovány v určitých třídách cenných papírů, jakož i o vztazích mezi hospodářskými odvětvími držitelů a emitentů cenných papírů a o trhu cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny. Jak je významné mít přesné a podrobně členěné informace o angažovanosti hospodářských odvětví a bankovních skupin v určitých třídách cenných papírů, se stalo zřejmým v průběhu finanční krize, neboť rizika ohrožující finanční stabilitu vzhledem k mechanismům nákazy na úrovni jednotlivých finančních institucí, jež způsobují určité třídy cenných papírů, nelze z agregovaných údajů řádně rozpoznat. Včasné informace o držbě cenných papírů na úrovni jednotlivých cenných papírů rovněž ECB umožní sledovat přenos rizik z finančních trhů do reálné ekonomiky.
(4)
Tyto statistické informace kromě toho pomohou ECB při provádění analýzy vývoje na finančním trhu a při sledování změn portfolií cenných papírů hospodářských odvětví a vztahů mezi finančními zprostředkovateli a nefinančními investory.
(5)
S ohledem na propojení měnové politiky se stabilitou finančního systému je shromažďování statistických informací podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká pozic držby cenných papírů a finančních transakcí, jakož i pro účely odvození transakcí z pozic, rovněž nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému. Tyto statistické informace umožní spojit informace o cenných papírech držených institucionálními sektory s informacemi o jednotlivých emitentech po celém světě, a poskytnout tak významný nástroj ke sledování vzniku a vývoje finanční nerovnováhy.
(6)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (8).
(7)
Z tohoto důvodu by Rada guvernérů ECB měla pro účely shromažďování údajů podle tohoto nařízení určit zpravodajské bankovní skupiny s ohledem na velikost konsolidované rozvahy každé skupiny ve srovnání s aktivy konsolidované rozvahy všech bankovních skupin v Evropské unii, význam činnosti skupiny v konkrétním segmentu bankovní činnosti a relevanci skupiny pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně a/nebo v jednotlivých členských státech.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Zpravodajskou povinností podle tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti zakotvené v jiných právních aktech a nástrojích ECB, které mohou alespoň částečně rovněž zahrnovat vykazování statistických informací o držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(10)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani nepříznivě neovlivní zatížení zpravodajských jednotek v členských státech. Při uplatňování tohoto postupu musí být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
shromažďováním údajů podle „jednotlivých cenných papírů“ se rozumí shromažďování údajů členěných podle jednotlivých cenných papírů;
2.
„pozicí“ se rozumí stavová hodnota cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15 a které skutečné zpravodajské jednotky vlastní či drží v úschově na konci referenčního období, jak je dále vymezeno v části 4 přílohy II;
3.
„mateřská úvěrová instituce“, „mateřská finanční holdingová společnost“, „dceřiná společnost“ a „pobočka“ mají stejný význam jako v definici v článku 4 směrnice 2006/48/ES;
4.
„bankovní skupinou“ se rozumí a) mateřská úvěrová instituce a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS (9) nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES (10); nebo b) mateřská finanční holdingová společnost a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že v obou případech je mateřská společnost v čele bankovní skupiny. Subjekt bez dceřiných společností tvoří sám o sobě skupinu za předpokladu, že subjekt sám není dceřinou společností;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98;
6.
„měnová finanční instituce“, „úvěrová instituce“ a „fond peněžního trhu“ mají stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor měnových finančních institucí se skládá z úvěrových institucí a fondů peněžního trhu;
7.
„investiční fond“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
„účelová finanční společnost“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
„uschovatelem“ se rozumí subjekt, který patří do sektoru „finančních institucí“ (S.12 (11)) a který provádí úschovu a správu finančních nástrojů na účet klientů včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, jak je uvedeno v oddílu B bodu 1 přílohy I směrnice 2004/39/ES;
10.
„subjektem v čele bankovní skupiny“ se rozumí mateřská společnost bankovní skupiny za předpokladu, že je buď mateřskou úvěrovou institucí v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU, jak je vymezeno v článku 4 směrnice 2006/48/ES a jak je provedeno v členských státech Unie, avšak s tím, že „EU“ se nahrazuje pojmem „eurozóna“ a „členský stát“ se nahrazuje pojmem „členský stát eurozóny“;
11.
„subjektem v čele zpravodajské skupiny“ se rozumí subjekt v čele bankovní skupiny, kterou Rada guvernérů určila jako zpravodajskou skupinu podle čl. 2 odst. 4;
12.
„investorem“ se rozumí subjekt či osoba, jež vlastní finanční nástroje;
13.
„cennými papíry v úschově“ se rozumějí cenné papíry, které jménem investorů drží a spravují uschovatelé;
14.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem;
15.
„cennými papíry“ se rozumí tyto druhy cenných papírů:
a)
„dluhové cenné papíry“ (F.3);
b)
„kótované akcie“ (F.511);
c)
„akcie nebo podílové listy investičních fondů“ (F.52);
16.
„držbou cenných papírů“ se rozumí ekonomické vlastnictví cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15;
17.
„kódem ISIN“ se rozumí mezinárodní identifikační číslo cenného papíru přidělené cenným papírům, které se skládá z 12 alfanumerických znaků a jednoznačně určuje emisi cenných papírů (podle normy ISO 6166).
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských měnových finančních institucí, investičních fondů, účelových finančních společností, uschovatelů a subjektů v čele bankovních skupin, které Rada guvernérů podle odstavce 4 určila jako zpravodajské skupiny a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (společně dále jen „skutečné zpravodajské jednotky“ a jednotlivě dále jen „skutečná zpravodajská jednotka“).
2. Pokud fond peněžního trhu, investiční fond nebo účelová finanční společnost nemají podle svého vnitrostátního práva právní subjektivitu, odpovídají za vykazování informací vyžadovaných na základě tohoto nařízení osoby, které jsou na základě právních předpisů oprávněny tyto subjekty zastupovat, nebo - v případě neexistence formálního zastoupení - osoby, které podle příslušných vnitrostátních právních předpisů odpovídají za jednání těchto subjektů.
3. Na skutečné zpravodajské jednotky se vztahuje úplná zpravodajská povinnost, pokud se neuplatňuje výjimka udělená podle článku 4.
4. Rada guvernérů může rozhodnout, že bankovní skupina je zpravodajskou skupinou, pokud má tato bankovní skupina v souladu s hlavou V kapitolou 4 oddílem 1 směrnice 2006/48/ES aktiva konsolidované rozvahy:
a)
která převyšují 0,5 % celkových aktiv konsolidované rozvahy bankovních skupin v Unii (dále jen „prahová hodnota 0,5 %“), a to na základě posledních aktuálních údajů, jež má ECB k dispozici, tj.:
i)
údajů, jež se vztahují ke konci prosince kalendářního roku předcházejícího oznámení podle odstavce 5, nebo
ii)
nejsou-li údaje podle odrážky i) k dispozici, údajů, jež se vztahují ke konci prosince předchozího roku, nebo
b)
která jsou nižší než prahová hodnota 0,5 % nebo se této hodnotě rovnají, za předpokladu, že bankovní skupina splňuje určitá kvantitativní nebo kvalitativní kritéria, která ji činí významnou pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně (pokud jde např. o vzájemné propojení s jinými finančními institucemi v eurozóně, činnost v rámci více jurisdikcí, nezastupitelnost, složitost korporační struktury) a/nebo v jednotlivém členském státě eurozóny (pokud jde např. o relativní význam bankovní skupiny v rámci konkrétního segmentu trhu bankovních služeb v jednom či více členských státech eurozóny).
5. Příslušná národní centrální banka vyrozumí subjekty v čele zpravodajských skupin o rozhodnutí Rady guvernérů podle odstavce 4, jakož i o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení.
6. Aniž by byl dotčen článek 10, začnou subjekty v čele zpravodajských skupin, které byly vyrozuměny podle odstavce 5 poté, co začalo první vykazování na základě tohoto nařízení, vykazovat údaje nejpozději ve lhůtě šesti měsíců ode dne vyrozumění.
7. Subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, oznamuje příslušné národní centrální bance změny svého jména či právní formy, fúze či restrukturalizace či jakoukoli jinou událost či okolnost, která má vliv na zpravodajskou povinnost tohoto subjektu, nejpozději do 14 dnů ode dne, kdy tato událost či okolnost nastala.
8. Na subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, se povinnosti vymezené v tomto nařízení vztahují, dokud jej příslušná národní centrální banka nevyrozumí o opaku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Měnové finanční instituce, investiční fondy, účelové finanční společnosti a uschovatelé poskytují své příslušné národní centrální bance údaje, v členění podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a o finančních transakcích v průběhu referenčního měsíce nebo čtvrtletí v souladu s odstavcem 5, nebo statistické informace nezbytné k odvození těchto transakcí, týkající se držby cenných papírů s kódem ISIN na vlastní účet v souladu s částí 2 přílohy I. Tyto údaje se vykazují čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny, které stanoví příslušné národní centrální banky.
2. Uschovatel příslušné národní centrální bance oznámí provádění činnosti uschovatele do jednoho týdne ode dne, kdy započne s činností uschovatele, bez ohledu na to, zda očekává, že se na něj bude vztahovat řádná zpravodajská povinnost na základě tohoto nařízení, s výjimkou případu, kdy uschovatel tuto činnost oznámil jiným příslušným orgánům.
Uschovatelé poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny stanovenými příslušnými národními centrálními bankami údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce týkající se těchto cenných papírů s kódem ISIN:
a)
cenné papíry, které mají v úschově jménem rezidentských investorů, kteří v souladu s částí 3 přílohy I nevykazují držbu na vlastní účet podle odstavce 1;
b)
cenné papíry, které mají v úschově jménem nefinančních investorů, kteří jsou rezidenty v jiných členských státech eurozóny, v souladu s částí 4 přílohy I;
c)
cenné papíry emitované subjekty v eurozóně, které mají v úschově jménem investorů, kteří jsou rezidenty v členských státech mimo eurozónu, a investorů, kteří jsou rezidenty mimo Unii, v souladu s částí 5 přílohy I.
3. Subjekty v čele zpravodajských skupin poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích cenných papírů s kódem ISIN ke konci čtvrtletí, které jsou v držbě jejich skupiny včetně nerezidentských subjektů. Tyto údaje se vykazují na základě portfolia skupiny vyjádřeného v hrubých hodnotách bez očištění o držbu cenných papírů emitovaných subjekty téže skupiny.
V souladu s pokyny příslušné národní centrální banky vykazují subjekty v čele zpravodajských skupin údaje o držbě cenných papírů na základě jednoho ze tří přístupů uvedených v části 6 přílohy I.
4. Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti vymezené v a) nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), b) nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a c) nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují v souladu s pokyny příslušné národní centrální banky buď a) údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o měsíčních nebo čtvrtletních finančních transakcích a pokud to vyžaduje příslušná národní centrální banka, jiné změny objemu; nebo b) statistické informace nezbytné k odvození finančních transakcí na základě jednoho z přístupů uvedených v části 1 přílohy I. Další požadavky a zásady pro sestavování transakcí jsou uvedeny v části 3 přílohy II.
6. Skutečné zpravodajské jednotky na pokyn příslušné národní centrální banky čtvrtletně nebo měsíčně vykazují údaje o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a v souladu s odstavcem 5 statistické informace o držbě cenných papírů bez kódu ISIN v průběhu referenčního čtvrtletí nebo měsíce v souladu s částí 7 přílohy I. Tento odstavec neplatí pro skutečné zpravodajské jednotky, kterým byly uděleny výjimky podle článku 4.
7. Údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a statistické informace za referenční čtvrtletí nebo měsíc v souladu s odstavcem 5 se vykazují v souladu s částmi 1, 2 a 4 přílohy II a v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 5.
Článek 4
Výjimky
1. Dle uvážení příslušné národní centrální banky lze udělit skutečným zpravodajským jednotkám tyto výjimky:
a)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je nižší než 40 miliard EUR či je této hodnotě rovna:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby uschovatelů. Účelové finanční společnosti, které nevykazují údaje podle jednotlivých cenných papírů v souladu s nařízením (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), mají právo překročit tuto prahovou hodnotu v souladu s pokyny příslušných národních centrálních bank po dobu prvních dvou let po začátku vykazování podle tohoto nařízení;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 40 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
b)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je vyšší než 40 miliard EUR:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby uschovatelů;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 5 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
c)
Národní centrální banky konzultují ECB ohledně využití informací k určení celkové držby cenných papírů v tržní hodnotě, jež je nezbytná k udělení výjimek podle tohoto odstavce.
2. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 udělí úvěrovým institucím takto:
a)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek 5 % celkové hodnoty cenných papírů držených úvěrovými institucemi v příslušném členském státě eurozóny;
b)
tuto prahovou hodnotu však lze po první dva roky po začátku vykazování podle tohoto nařízení zvýšit na 15 %;
c)
prahové hodnoty uvedené v bodech a) a b) se vypočítají na základě celkové držby cenných papírů pro příslušný členský stát po uplatnění výjimek podle odstavce 1.
3. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem fondům peněžního trhu, za předpokladu, že tyto fondy celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží fondy peněžního trhu v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů fondy peněžního trhu v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
4. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem účelovým finančním společnostem, za předpokladu, že tyto společnosti celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží účelové finanční společnosti v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů účelovými finančními společnostmi v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
5. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí tyto výjimky uschovatelům:
a)
národní centrální banky mohou uschovatelům udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) lze odvodit z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů v souladu s minimálními statistickými standardy uvedenými v článku III. Kromě toho se uplatňuje následující:
i)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. a) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 60 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
ii)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. b) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 75 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
národní centrální banky mohou udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c) uschovatelům, kteří jménem všech investorů, kteří nejsou rezidenty, drží v úschově cenné papíry v celkové hodnotě nižší než 10 miliard EUR.
6. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 3 subjektům v čele zpravodajských skupin:
a)
národní centrální banky mohou subjektům v čele zpravodajských skupin povolit, aby podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly statistické informace, které pokrývají 95 % hodnoty cenných papírů s kódem ISIN, které drží daná skupina, v souladu s požadavky tohoto nařízení za předpokladu, že zbývajících 5 % cenných papírů v držbě skupiny nevydal jeden jediný emitent;
b)
národní centrální banky mohou subjekty v čele zpravodajských skupin žádat o poskytnutí dalších informací o druhu cenných papírů, které jsou vyňaty z vykazování podle bodu a).
7. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, pokud skutečné zpravodajské jednotky vykazují tytéž údaje podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) nebo nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), nebo pokud národní centrální banky mohou tytéž údaje odvodit jiným způsobem v souladu s minimálními statistickými standardy vymezenými v příloze III.
8. Pokud se týká skutečných zpravodajských jednotek, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 1, 2, 3 nebo 4, národní centrální banky i nadále každoročně shromažďují údaje o hodnotě cenných papírů, kterou drží nebo mají v úschově v souladu s požadavky vymezenými v čl. 3 odst. 1, a to jako agregované údaje nebo jako údaje podle jednotlivých cenných papírů.
9. Národní centrální banky kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavcích 1 až 7 pro účely případného udělení, obnovy či odnětí jakékoli výjimky s účinností od počátku každého kalendářního roku.
10. Příslušná národní centrální banka odejme výjimku udělenou uschovatelům podle odst. 5 písm. a), pokud po tři po sobě jdoucí vykazovací období nebyly včas k dispozici údaje z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů, jež splňují minimální statistické standardy uvedené v příloze III, bez ohledu na to, zda to uschovatel zavinil. Uschovatelé začnou vykazovat údaje, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2, nejpozději ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim národní centrální banka oznámila, že došlo k odnětí výjimky.
11. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že skutečným zpravodajským jednotkám, jimž byla udělena výjimka podle tohoto článku, uloží zpravodajskou povinnost ad hoc, a to v tak podrobné míře, jakou považují za nezbytné. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují informace vyžádané ad hoc ve lhůtě 15 pracovních dnů od dne, kdy příslušná národní centrální banka o tyto informace požádala.
12. Skutečné zpravodajské jednotky se mohou rozhodnout, že výjimky udělené národními centrálními bankami nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou zpravodajskou povinnost. Skutečná zpravodajská jednotka, která nevyužívá výjimky udělené příslušnou národní centrální bankou, obdrží před tím, než tyto výjimky začne později využívat, souhlas dané národní centrální banky.
Článek 5
Účetní pravidla
1. Není-li v tomto nařízení uvedeno jinak, používají skutečné zpravodajské jednotky pro účely vykazování na základě tohoto nařízení účetní pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (12), nebo pokud tyto předpisy nelze uplatnit, v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, které se vztahují na skutečné zpravodajské jednotky.
2. Bez ohledu na vnitrostátní účetní postupy se držba cenných papírů vykazuje ve jmenovité hodnotě nebo jako počet kusů/podílů. Jak je uvedeno v části 4 přílohy II, mohou být vykazovány i tržní hodnoty.
3. Aniž by byly dotčeny vnitrostátní účetní postupy a možnosti vzájemného započtení, vykazuje se držba cenných papírů pro statistické účely v hrubých hodnotách.
4. Držba cenných papírů zapůjčených v rámci půjček cenných papírů nebo prodaných v rámci repo obchodů se i nadále vykazuje jako držba původního vlastníka (a nikoli jako držba dočasného nabyvatele), pokud existuje pevný příslib provedení zpětné operace (a ne jen pouhá možnost tak učinit). Pokud dočasný nabyvatel obdržené cenné papíry prodá, zaznamená se tento prodej jako přímá transakce s cennými papíry a dočasný nabyvatel jej vykáže jako zápornou pozici v portfoliu cenných papírů.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodují, kdy je třeba, aby jim skutečné zpravodajské jednotky poskytovaly údaje tak, aby tyto banky mohly vykonávat nezbytné kontroly kvality a plnit lhůty uvedené v odstavci 2.
2. Národní centrální banky za skutečné zpravodajské jednotky předávají ECB:
a)
čtvrtletní údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 1, 2 a 5 do skončení pracovní doby v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se vztahují, nebo
b)
měsíční údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 5 a částí 1 přílohy I, a to v rámci jedné z níže uvedených možností:
i)
čtvrtletně za tři měsíce referenčního období do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, nebo
ii)
měsíčně za každý měsíc referenčního čtvrtletí do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují, a
c)
čtvrtletní pozice členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 3 do skončení pracovní doby:
i)
od roku 2013 do roku 2015: v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, a
ii)
od roku 2016: v padesátý pátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují.
3. Pokud lhůta uvedená v odstavci 2 připadá na zavírací den TARGET2, posune se lhůta na následující obchodní den TARGET2, jak je zveřejněno na internetových stránkách ECB.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Skutečné zpravodajské jednotky plní zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy uvedenými v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit skutečné zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními specifiky. Národní centrální banky rozhodují, zda budou po uschovatelích vyžadovat, aby údaje podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly podle jednotlivých investorů. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, které jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat (v tak podrobné míře, jakou příslušná národní centrální banka považuje za nezbytnou) nebo shromažďovat informace, které jsou skutečné zpravodajské jednotky povinny poskytovat v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Tato práva národní centrální banky vykonávají zejména tehdy, když skutečné zpravodajské jednotky neplní minimální standardy stanovené v příloze III.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení skutečných zpravodajských jednotek. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
Na základě tohoto nařízení budou jako první vykazovány údaje týkající se referenčního období prosinec 2013. Při prvním vykazování národních centrálních bank do ECB musí národní centrální banky poskytnout pouze údaje o pozicích.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. října 2012.
UREDBA (EU) št. 1011/2012 EVROPSKE CENTRALNE BANKE
z dne 17. oktobra 2012
o statistiki imetij vrednostnih papirjev
(ECB/2012/24)
SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE -
ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 5 Statuta,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2223/96 z dne 25. junija 1996 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Skupnosti (v nadaljnjem besedilu: ESR 95) (1) ter zlasti Priloge A k Uredbi,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (2) ter zlasti členov 5(1) in 6(4) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 958/2007 Evropske centralne banke z dne 27. julija 2007 o statistiki sredstev in obveznosti investicijskih skladov (ECB/2007/8) (3),
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 24/2009 Evropske centralne banke z dne 19. decembra 2008 o statistiki sredstev in obveznosti družb, ki se ukvarjajo s prenosom finančnih sredstev in so vključene v transakcije listinjenja (ECB/2008/30) (4),
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 25/2009 Evropske centralne banke z dne 19. decembra 2008 o bilanci stanja sektorja denarnih finančnih institucij (ECB/2008/32) (5),
ob upoštevanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (6),
ob upoštevanju Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (7),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Za izpolnjevanje nalog Evropskega sistema centralnih bank (ESCB) in za spremljanje finančnih trgov in finančnih dejavnosti v euroobmočju mora Evropska centralna banka (ECB) ob pomoči nacionalnih centralnih bank (NCB) zbirati visoko kakovostne statistične informacije po posameznih vrednostnih papirjih v zvezi z vrednostnimi papirji, ki jih imajo institucionalni sektorji v euroobmočju, in vrednostnimi papirji, ki jih izdajo rezidenti euroobmočja in jih imajo institucionalni sektorji zunaj euroobmočja.
(2)
Za prispevanje k nemotenemu vodenju politik pristojnih organov glede bonitetnega nadzora kreditnih institucij, stabilnosti finančnega sistema in analizi transmisijskega mehanizma denarne politike mora ECB zbirati informacije po posameznih vrednostnih papirjih od bančnih skupin o njihovih imetjih vrednostnih papirjev.
(3)
Namen podatkov, ki jih je treba zbrati, je ECB zagotoviti celovite statistične informacije o izpostavljenosti posebnim razredom vrednostnih papirjev za gospodarske sektorje in posamezne bančne skupine v državah članicah euroobmočja in o povezavah med gospodarskimi sektorji imetnikov in izdajateljev vrednostnih papirjev ter o trgu vrednostnih papirjev, ki jih izdajo rezidenti euroobmočja. Pomembnost razpolaganja s točnimi informacijami o izpostavljenosti gospodarskih sektorjev in bančnih skupin posebnim razredom vrednostnih papirjev na zelo neagregirani ravni je postala očitna v času finančne krize, saj tveganj za finančno stabilnost zaradi mehanizmov širjenja negativnih vplivov na ravni posameznih finančnih institucij, ki jih generirajo posebni razredi vrednostnih papirjev, ni bilo mogoče pravilno ugotoviti iz agregiranih podatkov. Pravočasne informacije o imetjih vrednostnih papirjev na ravni posameznih vrednostnih papirjev bodo ECB tudi omogočile spremljanje prenosa tveganj s finančnih trgov na realno gospodarstvo.
(4)
Poleg tega bodo te statistične informacije zagotovile podporo ECB pri analiziranju gibanj na finančnem trgu ter pri spremljanju sprememb v portfeljih vrednostnih papirjev gospodarskih sektorjev in povezav med finančnimi posredniki in nefinančnimi vlagatelji.
(5)
Glede na medsebojno povezanost med denarno politiko in stabilnostjo finančnega sistema mora zbiranje statističnih informacij po posameznih vrednostnih papirjih v zvezi s stanji imetij vrednostnih papirjev in finančnimi transakcijami ter za izpeljavo transakcij iz stanj zadostiti tudi rednim in priložnostnim analitičnim potrebam, da se ECB zagotovi podpora pri opravljanju denarnih in finančnih analiz, in za prispevek ESCB k stabilnosti finančnega sistema. Te statistične informacije bodo omogočile, da se informacije o vrednostnih papirjih, ki jih imajo institucionalni sektorji, združijo z informacijami o posameznih izdajateljih po svetu, kar zagotavlja pomembno orodje za spremljanje nastanka in razvoja finančnih neravnovesij.
(6)
ECB je treba tudi omogočiti, da zagotavlja analitično in statistično podporo Evropskemu odboru za sistemska tveganja v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 1096/2010 z dne 17. novembra 2010 o dodelitvi posebnih nalog Evropski centralni banki v zvezi z delovanjem Evropskega odbora za sistemska tveganja (8).
(7)
Iz tega razloga bi moral Svet ECB določiti poročevalske bančne skupine za namen zbiranja podatkov po tej uredbi, pri čemer bi upošteval velikost konsolidirane bilance stanja vsake skupine v primerjavi s sredstvi konsolidirane bilance stanja vseh bančnih skupin v Evropski uniji, pomembnost dejavnosti skupine v določenem delu bančnega poslovanja in relevantnost skupine za stabilnost in delovanje finančnega sistema v euroobmočju in/ali posameznih državah članicah.
(8)
Uporabiti bi se morali standardi za varstvo in uporabo zaupnih statističnih informacij, kot so določeni v členu 8 Uredbe Sveta (ES) št. 2533/98.
(9)
Zahteve za poročanje po tej uredbi, vključno z odstopanji od teh zahtev, ne posegajo v zahteve za poročanje, ki so določene v drugih pravnih aktih in instrumentih ECB, ki lahko vsaj deloma zajemajo tudi poročanje statističnih informacij o imetjih vrednostnih papirjev po posameznih vrednostnih papirjih.
(10)
Vzpostaviti je treba postopek za učinkovito izvedbo tehničnih sprememb prilog k tej uredbi, pod pogojem, da te spremembe ne spremenijo osnovnega konceptualnega okvira niti ne vplivajo na breme poročanja poročevalskih enot v državah članicah. Ta postopek mora omogočati upoštevanje stališč Odbora ESCB za statistiko -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Opredelitev pojmov
V tej uredbi:
1.
zbiranje podatkov »po posameznih vrednostnih papirjih« pomeni zbiranje podatkov, razčlenjenih po posameznih vrednostnih papirjih;
2.
»stanje« pomeni vrednost stanja vrednostnih papirjev, katerih vrste so naštete v odstavku 15 in ki jih ima v lasti ali v skrbništvu dejanska poročevalska enota ob koncu referenčnega obdobja, kot je nadalje opredeljeno v delu 4 Priloge II;
3.
»nadrejena kreditna institucija«, »nadrejeni finančni holding«, »podrejena družba« in »podružnica« imajo enak pomen, kot je opredeljeno v členu 4 Direktive 2006/48/ES;
4.
»bančna skupina« pomeni (a) nadrejeno kreditno institucijo in vse njene finančne podrejene družbe in podružnice razen zavarovalnih družb, ki so prejele uradno dovoljenje v skladu s členom 6 Direktive 73/239/EGS (9) ali členom 4 Direktive 2002/837ES (10); ali (b) nadrejeni finančni holding in vse njegove finančne podrejene družbe in podružnice razen zavarovalnih družb, ki so prejele uradno dovoljenje v skladu s členom 6 Direktive 73/2397EGS ali členom 4 Direktive 2002/83/ES, pod pogojem, da je v obeh primerih nadrejena družba vodja bančne skupine. Subjekt brez podrejenih družb predstavlja lastno skupino, pod pogojem, da ta subjekt ni sam podružnica;
5.
»rezident« ima enak pomen, kot je opredeljen v členu 1(4) Uredbe (ES) št. 2533/98;
6.
»denarna finančna institucija« (MFI), »kreditna institucija« in »sklad denarnega trga« (SDT) imajo enak pomen, kot je opredeljeno v členu 1 Uredbe (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor MFI zajema kreditne institucije in SDT;
7.
»investicijski sklad« ima enak pomen, kot je opredeljen v členu 1 Uredbe (ES) št. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
»družba, ki se ukvarja s prenosom finančnih sredstev« (DPFS), ima enak pomen, kot je opredeljen v členu 1(1) Uredbe (ES) št. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
»skrbnik« pomeni subjekt, ki pripada sektorju »finančnih družb« (S.12 (11)) in izvaja hrambo in upravljanje finančnih instrumentov za račun strank, vključno s skrbništvom in sorodnimi storitvami, kot je upravljanje gotovine/zavarovanja, kakor je določeno v točki (1) oddelka B Priloge I k Direktivi 2004/39/ES;
10.
»vodja bančne skupine« pomeni nadrejeno družbo bančne skupine, pod pogojem, da je bodisi nadrejena kreditna institucija EU bodisi nadrejeni finančni holding EU, kot je opredeljeno v členu 4 Direktive 2006/48/ES in implementirano v državah članicah Unije, s tem da se beseda »EU« nadomesti z besedo »euroobmočje«, besedna zveza »država članica« pa se nadomesti z besedilom »država članica euroobmočja«;
11.
»vodja poročevalske skupine« pomeni vodjo bančne skupine, ki jo Svet ECB določi kot poročevalsko skupino po členu 2(4);
12.
»vlagatelj« pomeni kateri koli subjekt ali osebo, ki ima v lasti finančne instrumente;
13.
»vrednostni papirji v skrbništvu« pomenijo vrednostne papirje, ki jih imajo in z njimi upravljajo skrbniki v imenu vlagateljev;
14.
»zadevna NCB« pomeni NCB države članice euroobmočja, katere rezident je poročevalska enota;
15.
»vrednostni papirji« pomenijo naslednje vrste vrednostnih papirjev:
(a)
»dolžniški vrednostni papirji« (F.3);
(b)
»delnice, ki kotirajo na borzi« (F.511);
(c)
»delnice ali enote investicijskih skladov« (F.52);
16.
»imetja vrednostnih papirjev« pomenijo ekonomsko lastništvo vrednostnih papirjev, katerih vrste so naštete v odstavku 15;
17.
»koda ISIN« pomeni mednarodno identifikacijsko številko vrednostnega papirja, dodeljeno vrednostnim papirjem, ki je sestavljena iz 12 alfanumeričnih znakov in enoznačno označuje izdajo vrednostnih papirjev (kot je opredeljena s standardom ISO 6166).
Člen 2
Dejanska poročevalska populacija
1. Dejansko poročevalsko populacijo sestavljajo rezidenčne MFI, investicijski skladi, DPFS, skrbniki in vodje bančnih skupin, ki jih Svet ECB določi kot poročevalske skupine po odstavku 4 in so uradno obveščeni o njihovih obveznostih poročanja po odstavku 5 (v nadaljnjem besedilu skupaj »dejanske poročevalske enote« in posamično »dejanska poročevalska enota«).
2. Če SDT, investicijski sklad ali DPFS ni pravna oseba po svojem nacionalnem pravu, so za poročanje informacij, ki se zahtevajo po tej uredbi, odgovorne osebe, ki so pravno upravičene zastopati te subjekte, v primeru odsotnosti formaliziranega zastopanja pa osebe, ki so po veljavnem nacionalnem pravu odgovorne za njihova ravnanja.
3. Za dejanske poročevalske enote veljajo vse zahteve za poročanje, razen če se uporablja katero koli odstopanje, odobreno po členu 4.
4. Svet ECB se lahko odloči, da je bančna skupina poročevalska skupina, če ima sredstva konsolidirane bilance stanja v skladu z naslovom 5, poglavjem 4, oddelkom 1 Direktive 2006/48/ES:
(a)
višja od 0,5 % skupnih sredstev konsolidirane bilance stanja bančnih skupin v Uniji (v nadaljnjem besedilu: prag 0,5 %), glede na najnovejše podatke, ki so na voljo ECB, to je;
(i)
podatke, ki se nanašajo na konec decembra v koledarskem letu pred uradno obvestitvijo po odstavku 5; ali
(ii)
če podatki pod (i) niso na voljo, podatke, ki se nanašajo na konec decembra predhodnega leta; ali
(b)
enaka pragu 0,5 % ali pod njim, pod pogojem, da bančna skupina izpolnjuje nekatera kvantitativna in kvalitativna merila, zaradi katerih je pomembna za stabilnost in delovanje finančnega sistema v euroobmočju (glede, na primer, medsebojne povezanosti z drugimi finančnimi institucijami euroobmočja; dejavnosti v več jurisdikcijah; nenadomestljivosti; kompleksnosti korporativne strukture) in/ali v posamezni državi članici euroobmočja (glede, na primer, relativne pomembnosti bančne skupine znotraj določenega dela trga bančnih storitev v eni ali več državah članicah euroobmočja).
5. Zadevna NCB uradno obvesti vodje poročevalskih skupin o odločitvi Sveta ECB po odstavku 4 in o njihovih obveznostih po tej uredbi.
6. Brez poseganja v člen 10 vodje poročevalskih skupin, ki so uradno obveščeni v skladu z odstavkom 5 po tem, ko se je začelo prvo poročanje po tej uredbi, začnejo poročati podatke najpozneje šest mesecev po datumu uradne obvestitve.
7. Vodja poročevalske skupine, ki je uradno obveščen v skladu z odstavkom 5, obvesti zadevno NCB o spremembah imena ali pravne oblike, o združitvah ali prestrukturiranjih in o katerem koli drugem dogodku ali okoliščinah, ki vplivajo na njegove obveznosti poročanja, v 14 dneh od nastanka takega dogodka ali okoliščin.
8. Za vodjo poročevalske skupine, ki je uradno obveščen v skladu z odstavkom 5, veljajo obveznosti iz te uredbe, dokler ga zadevna NCB uradno ne obvesti o nasprotnem.
Člen 3
Zahteve za statistično poročanje
1. MFI, investicijski skladi, DPFS in skrbniki zagotovijo svojim zadevnim NCB podatke po posameznih vrednostnih papirjih o stanjih ob koncu četrtletja ali ob koncu meseca ter, v skladu z odstavkom 5, o finančnih transakcijah za referenčni mesec ali četrtletje z lastnimi imetji vrednostnih papirjev s kodo ISIN ali statistične informacije, potrebne za izpeljavo takih transakcij, v skladu z delom 2 Priloge I. Ti podatki se poročajo četrtletno ali mesečno v skladu z navodili za poročanje, ki jih opredelijo zadevne NCB.
2. Skrbnik obvesti zadevno NCB o izvajanju dejavnosti skrbništva v enem tednu od dneva, na katerega začne opravljati dejavnosti skrbništva, ne glede na to, ali pričakuje, da bodo zanj veljale predpisane obveznosti poročanja po tej uredbi, razen če je skrbnik o tem obvestil druge pristojne organe.
Skrbniki četrtletno ali mesečno zagotovijo zadevni NCB v skladu z navodili za poročanje, ki jih opredelijo zadevne NCB, podatke po posameznih vrednostnih papirjih o stanjih ob koncu četrtletja ali ob koncu meseca in, v skladu z odstavkom 5, o finančnih transakcijah za referenčno četrtletje ali mesec z naslednjimi vrednostnimi papirji s kodo ISIN:
(a)
vrednostni papirji, ki jih imajo v skrbništvu v imenu rezidenčnih vlagateljev, ki ne poročajo o lastnih imetjih po odstavku 1, v skladu z delom 3 Priloge I;
(b)
vrednostni papirji, ki jih imajo v skrbništvu v imenu nefinančnih vlagateljev, ki so rezidenti drugih držav članic euroobmočja, v skladu z delom 4 Priloge I;
(c)
vrednostni papirji, izdani s strani subjektov euroobmočja, ki jih imajo v skrbništvu v imenu vlagateljev, ki so rezidenti držav članic zunaj euroobmočja, in vlagateljev, ki so rezidenti držav zunaj Unije, v skladu z delom 5 Priloge I.
3. Vodje poročevalskih skupin četrtletno zagotovijo zadevni NCB podatke po posameznih vrednostnih papirjih o stanjih ob koncu četrtletja glede vrednostnih papirjev s kodo ISIN, ki jih imajo njihove skupine, vključno z nerezidenčnimi subjekti. Ti podatki se poročajo na podlagi bruto portfelja skupine, ne da bi se v imetjih skupine neto izravnali vrednostni papirji, ki so jih izdali subjekti iste skupine.
V skladu z navodili zadevne NCB vodje poročevalskih skupin poročajo podatke o imetjih vrednostnih papirjev na podlagi enega izmed treh pristopov, določenih v delu 6 Priloge I.
4. Zahteve za poročanje po tej uredbi, vključno z odstopanji od teh zahtev, ne posegajo v zahteve za poročanje, določene v (a) Uredbi (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32); (b) Uredbi (ES) št. 958/2007 (ECB/2007/8); in (c) Uredbi (ES) št. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Dejanske poročevalske enote poročajo v skladu z navodili zadevne NCB bodisi (a) podatke po posameznih vrednostnih papirjih o mesečnih ali četrtletnih finančnih transakcijah in, kadar tako zahteva zadevna NCB, druge spremembe obsega; bodisi (b) statistične informacije, potrebne za izpeljavo finančnih transakcij, na podlagi enega izmed pristopov, določenih v delu 1 Priloge I. Nadaljnje zahteve in smernice v zvezi z zbiranjem transakcij so določene v delu 3 Priloge II.
6. Dejanske poročevalske enote, če tako naroči zadevna NCB, četrtletno ali mesečno poročajo podatke o stanjih ob koncu četrtletja ali ob koncu meseca in, v skladu z odstavkom 5, statistične informacije za referenčno četrtletje ali mesec o imetjih vrednostnih papirjev brez kode ISIN, v skladu z delom 7 Priloge I. Ta odstavek se ne uporablja za dejanske poročevalske enote, ki jim je odobreno odstopanje po členu 4.
7. Podatki po posameznih vrednostnih papirjih o stanjih ob koncu četrtletja ali ob koncu meseca in, v skladu z odstavkom 5, statistične informacije za referenčno četrtletje ali mesec se poročajo v skladu z deli 1, 2 in 4 Priloge II ter računovodskimi pravili iz člena 5.
Člen 4
Odstopanja
1. Na podlagi diskrecijske pravice vsake zadevne NCB se lahko dejanskim poročevalskim enotam odobrijo naslednja odstopanja:
(a)
v državah članicah euroobmočja s skupnim imetjem vrednostnih papirjev s kodo ISIN v imetništvu rezidenčnih vlagateljev, ki po tržni vrednosti znaša 40 milijard EUR ali manj:
(i)
NCB lahko MFI, investicijskim skladom, DPFS ali skrbnikom odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje iz člena 3(1), pod pogojem, da v obliki stanj skupni prispevek izvzetih MFI, investicijskih skladov, DPFS in skrbnikov k nacionalnim imetjem MFI, investicijskih skladov, DPFS oziroma skrbnikov ne preseže 40 %. DPFS, ki ne poročajo podatkov po posameznih vrednostnih papirjih v skladu z Uredbo (ES) št. 24/2009 (ECB/2008/30), imajo pravico, da v skladu z navodili svojih zadevnih NCB presežejo ta prag v prvih dveh letih po začetku poročanja po tej uredbi;
(ii)
NCB lahko skrbnikom odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje iz člena 3(2)(a), pod pogojem, da v obliki stanj skupni prispevek izvzetih skrbnikov k nacionalni vrednosti vrednostnih papirjev, ki so v skrbništvu, ne preseže 40 %;
(b)
v državah članicah euroobmočja s skupnim imetjem vrednostnih papirjev s kodo ISIN v imetništvu rezidenčnih vlagateljev, ki po tržni vrednosti znaša več kot 40 milijard EUR:
(i)
NCB lahko MFI, investicijskim skladom, DPFS ali skrbnikom odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje iz člena 3(1), pod pogojem, da v obliki stanj skupni prispevek izvzetih MFI, investicijskih skladov, DPFS in skrbnikov k nacionalnim imetjem MFI, investicijskih skladov, DPFS oziroma skrbnikov ne preseže 5 %;
(ii)
NCB lahko skrbnikom odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje iz člena 3(2)(a), pod pogojem, da v obliki stanj skupni prispevek izvzetih skrbnikov k nacionalni vrednosti vrednostnih papirjev, ki so v skrbništvu, ne preseže 5 %;
(c)
NCB se posvetujejo z ECB o uporabi informacij za ugotavljanje skupnih imetij vrednostnih papirjev po tržni vrednosti, ki so potrebna za odobritev odstopanj po tem odstavku.
2. NCB se lahko odločijo, da kreditnim institucijam odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje iz člena 3(1), kot sledi:
(a)
NCB lahko v celoti ali delno izvzamejo kreditne institucije iz zahtev za poročanje, pod pogojem, da skupni prispevek k celotni vrednosti vrednostnih papirjev, ki jih imajo kreditne institucije, v zadevni državi članici euroobmočja v obliki stanj ne preseže 5 %;
(b)
ta prag se lahko zviša na 15 % v prvih dveh letih po začetku poročanja po tej uredbi;
(c)
prag iz točk (a) in (b) se izračuna na podlagi skupnega imetja vrednostnih papirjev za zadevno državo članico po upoštevanju vseh odstopanj po odstavku 1.
3. NCB se lahko odločijo, da vsem SDT odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje iz člena 3(1), pod pogojem, da njihovo skupno imetje vrednostnih papirjev s kodo ISIN predstavlja manj kot 2 % vrednostnih papirjev, ki jih imajo SDT euroobmočja. Ta prag 2 % se izračuna na podlagi skupnega imetja vrednostnih papirjev, ki jih imajo SDT, v zadevni državi članici, po upoštevanju vseh odstopanj po odstavku 1.
4. NCB se lahko odločijo, da vsem DPFS odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje iz člena 3(1), pod pogojem, da njihovo skupno imetje vrednostnih papirjev s kodo ISIN predstavlja manj kot 2 % vrednostnih papirjev, ki jih imajo DPFS euroobmočja. Ta prag 2 % se izračuna na podlagi skupnega imetja vrednostnih papirjev, ki jih imajo DPFS, v zadevni državi članici, po upoštevanju vseh odstopanj po odstavku 1.
5. NCB se lahko odločijo, da skrbnikom odobrijo naslednja odstopanja:
(a)
NCB lahko v celoti ali delno izvzamejo skrbnike iz zahtev za poročanje iz člena 3(2)(a), pod pogojem, da se lahko podatki iz člena 3(2)(a) izpeljejo iz drugih statističnih ali nadzornih podatkovnih virov, v skladu z minimalnimi statističnimi standardi, določenimi v Prilogi III. Poleg tega velja naslednje:
(i)
v državah članicah, za katere se uporabljajo odstopanja po odstavku 1(a) in v katerih podatke iz člena 3(2)(a) neposredno poročajo vlagatelji, ti podatki zajemajo po posameznih vrednostnih papirjih najmanj 60 % vrednosti vrednostnih papirjev iz člena 3(2)(a);
(ii)
v državah članicah, za katere se uporabljajo odstopanja po odstavku 1(b) in v katerih podatke iz člena 3(2)(a) neposredno poročajo vlagatelji, ti podatki zajemajo po posameznih vrednostnih papirjih najmanj 75 % vrednosti vrednostnih papirjev iz člena 3(2)(a).
(b)
NCB lahko delno ali v celoti izvzamejo iz zahtev za poročanje iz člena 3(2)(b) in (c) skrbnike, pri katerih skupna vrednost vrednostnih papirjev, ki jih imajo v imenu vseh nerezidenčnih vlagateljev, znaša manj kot 10 milijard EUR.
6. NCB se lahko odločijo, da vodjem poročevalskih skupin odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje iz člena 3(3), kot sledi:
(a)
NCB lahko vodjem poročevalskih skupin dovolijo, da poročajo po posameznih vrednostnih papirjih statistične informacije, ki zajemajo 95 % vrednosti vrednostnih papirjev s kodo ISIN, ki jih ima njihova skupina, v skladu z zahtevami iz te uredbe, pod pogojem, da preostalih 5 % vrednostnih papirjev, ki jih ima skupina, ne izda en sam izdajatelj;
(b)
NCB lahko od vodij poročevalskih skupin zahtevajo, da jim zagotovijo nadaljnje informacije o vrsti vrednostnih papirjev, izvzetih iz poročanja po točki (a).
7. NCB se lahko odločijo za odobritev odstopanj od zahtev za poročanje po tej uredbi, če dejanske poročevalske enote poročajo iste podatke po Uredbi (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32), Uredbi (ES) št. 958/2007 (ECB/2007/8) ali Uredbi (ES) št. 24/2009 (ECB/2008/30) ali če lahko NCB kako drugače izpeljejo iste podatke, v skladu z minimalnimi statističnimi standardi, določenimi v Prilogi III.
8. V zvezi z dejanskimi poročevalskimi enotami, za katere se uporablja odstopanje iz odstavkov 1, 2, 3 ali 4, NCB še naprej zbirajo letne podatke o vrednosti vrednostnih papirjev, ki jih imajo ali so v skrbništvu, v skladu z zahtevami iz člena 3(1), bodisi agregirano bodisi po posameznih vrednostnih papirjih.
9. NCB preverijo izpolnjevanje pogojev iz odstavkov 1 do 7, kot je primerno, za namene odobritve, obnovitve ali po potrebi preklica katerega koli odstopanja z učinkom od začetka vsakega koledarskega leta.
10. Zadevna NCB prekliče vsa odstopanja, odobrena skrbnikom po odstavku5(a), če ji podatki iz drugih statističnih ali nadzornih podatkovnih virov, ki izpolnjujejo minimalne statistične standarde, določene v Prilogi IIII, niso bili pravočasno na voljo za tri zaporedna obdobja poročanja, ne glede na to, ali so bili za to odgovorni skrbniki. Skrbniki začnejo poročati podatke, kot je določeno v členu 3(2), najpozneje tri mesece od dneva, na katerega jih zadevna NCB uradno obvesti o preklicu odstopanja.
11. NCB se lahko odločijo, da naslovijo priložnostne zahteve za poročanje na dejanske poročevalske enote, ki so jim odobrena odstopanja po tem členu, glede na raven razčlenitve, ki je po njihovem mnenju potrebna. Dejanske poročevalske enote poročajo priložnostno zahtevane informacije v 15 delovnih dneh od zahteve zadevne NCB.
12. Dejanske poročevalske enote se lahko odločijo, da ne bodo izkoristile odstopanj, ki so jih odobrile NCB, in bodo namesto tega izpolnile vse zahteve za poročanje. Dejanska poročevalska enota, ki ne uporabi odstopanj, odobrenih s strani zadevne NCB, mora pred poznejšo uporabo teh odstopanj pridobiti soglasje NCB.
Člen 5
Računovodska pravila
1. Razen če je v tej uredbi drugače določeno, so računovodska pravila, ki jih morajo upoštevati dejanske poročevalske enote za namene poročanja po tej uredbi, določena v nacionalnem predpisu, ki prenaša Direktivo Sveta 86/635/EGS z dne 8. decembra 1986 o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij (12), ali, če se ta ne uporablja, v katerih koli drugih nacionalnih ali mednarodnih standardih, ki se uporabljajo za dejanske enote poročanja.
2. Brez poseganja v nacionalne računovodske prakse se o imetjih vrednostnih papirjev poroča po nominalni vrednosti ali kot število delnic. Lahko se poročajo tudi tržne vrednosti, kot je navedeno v delu 4 Priloge II.
3. Brez poseganja v nacionalne računovodske prakse in postopke izravnave se o imetjih vrednostnih papirjev za statistične namene poroča v bruto zneskih.
4. Imetja vrednostnih papirjev, ki so posojeni v poslih posojanja vrednostnih papirjev ali prodani po pogodbi o začasni prodaji, ostanejo zabeležena kot imetja prvotnega lastnika (in ne kot imetja začasnega pridobitelja), kadar obstaja trdna zaveza, da se izvede povratni posel (in ne le opcija za to). Kadar začasni pridobitelj proda prejete vrednostne papirje, se ta prodaja zabeleži kot dokončna transakcija z vrednostnimi papirji, začasni pridobitelj pa jo poroča kot negativno postavko v portfelju vrednostnih papirjev.
Člen 6
Roki
1. NCB določijo, kdaj morajo prejeti podatke od dejanskih poročevalskih enot, da bi lahko izvedle potrebne postopke preverjanja kakovosti in spoštovale roke iz odstavka 2.
2. NCB prenesejo Evropski centralni banki glede dejanskih poročevalskih enot:
(a)
četrtletne podatke po posameznih vrednostnih papirjih v skladu s členom 3(1), (2) in (5) do konca delovnega dne na 70. koledarski dan po koncu četrtletja, na katero se podatki nanašajo; ali
(b)
mesečne podatke po posameznih vrednostnih papirjih v skladu s členom 3(5) in delom 1 Priloge I, v skladu z eno izmed spodnjih možnosti:
(i)
četrtletno za tri mesece referenčnega četrtletja, do konca delovnega dne na 63. koledarski dan po koncu četrtletja, na katero se podatki nanašajo; ali
(ii)
mesečno za vsak mesec referenčnega četrtletja, do konca delovnega dne na 63. koledarski dan po koncu meseca, na katerega se podatki nanašajo; in
(c)
četrtletna stanja po posameznih vrednostnih papirjih v skladu s členom 3(3) do konca delovnega dne:
(i)
od leta 2013 do leta 2015: na 70. koledarski dan po koncu četrtletja, na katero se podatki nanašajo; in
(ii)
od leta 2016: na 55. koledarski dan po koncu četrtletja, na katero se podatki nanašajo.
3. Če rok iz odstavka 2 poteče na dan, ko je sistem TARGET2 zaprt, se rok podaljša do naslednjega delovnega dne sistema TARGET2, kot je objavljen na spletni strani ECB.
Člen 7
Minimalni standardi in nacionalni postopki poročanja
1. Dejanske poročevalske enote morajo zahteve za poročanje, ki veljajo zanje, izpolniti v skladu z minimalnimi standardi, določenimi v Prilogi III.
2. NCB opredelijo in uvedejo postopke poročanja, po katerih se dejanske poročevalske enote ravnajo, v skladu z nacionalnimi značilnostmi. NCB se odločijo, ali od skrbnikov zahtevajo poročanje podatkov po posameznih vrednostnih papirjih na ravni posameznega vlagatelja. NCB zagotovijo, da ti postopki poročanja zagotavljajo zahtevane statistične informacije in omogočajo preverjanje izpolnjevanja minimalnih standardov za prenos, točnost in popravke, kot je določeno v Prilogi III.
Člen 8
Preverjanje in obvezno zbiranje
NCB izvajajo pravico do preverjanja, glede na raven razčlenitve, ki je potrebna po mnenju zadevne NCB, oziroma pravico do zbiranja informacij, ki jih morajo po tej uredbi zagotoviti dejanske poročevalske enote, brez poseganja v pravico ECB, da ti pravici izvaja sama. NCB izvajajo ti pravici zlasti v primeru, če dejanske poročevalske enote ne izpolnjujejo minimalnih standardov, določenih v Prilogi III.
Člen 9
Poenostavljen postopek spreminjanja
Izvršilni odbor ECB lahko ob upoštevanju stališč Odbora ESCB za statistiko izvede tehnične spremembe prilog k tej uredbi, pod pogojem, da te spremembe ne spreminjajo osnovnega konceptualnega okvira niti ne vplivajo na breme poročanja dejanskih poročevalskih enot. Izvršilni odbor obvesti Svet ECB o kateri koli taki spremembi brez nepotrebnega odlašanja.
Člen 10
Prvo poročanje
Prvo poročanje po tej uredbi se začne s podatki, ki se nanašajo na referenčno obdobje december 2013. Od NCB se pri prvem poročanju Evropski centralni banki zahteva samo predložitev podatkov o stanjih.
Člen 11
Končna določba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Frankfurtu na Majni, 17. oktobra 2012