PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2013
ze dne 23. září 2013,
kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 857/2010 o uložení konečného vyrovnávacího cla z dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů a o konečném výběru uloženého prozatímního cla
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1)
Rada uložila prováděcím nařízením Rady (EU) č. 857/2010 (2) (dále jen „napadené nařízení“) konečná vyrovnávací cla v rozsahu od 42,34 EUR za tunu do 139,70 EUR za tunu z dovozu některých polyethylentereftalátů s viskozitním číslem 78 ml/g nebo vyšším podle normy ISO 1628-5, pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů.
(2)
Dne 6. prosince 2010 podal jeden spolupracující vyvážející výrobce v Pákistánu, totiž společnost Novatex Ltd (dále jen „Novatex“ nebo „dotčená společnost“), u Tribunálu žalobu, jíž se domáhal zrušení napadeného nařízení, pokud jde o jeho použití na navrhovatele (3).
(3)
Dne 11. října 2012 Tribunál ve svém rozsudku ve věci T-556/10 (dále jen „rozsudek Tribunálu“) shledal, že skutečnost, že Komise ani Rada nezohlednily údaj vyplývající z revize řádku 74 daňového přiznání dotčené společnosti za zdaňovací období roku 2008, jakož i chyba, k níž v důsledku této skutečnosti došlo, ovlivňují legalitu článku 1 napadeného nařízení v rozsahu, v němž konečné vyrovnávací clo stanovené Radou přesáhlo clo uplatnitelné při neexistenci uvedené chyby. Tribunál tudíž zrušil článek 1 napadeného nařízení v rozsahu, v němž se týkal společnosti Novatex a v němž konečné vyrovnávací clo přesáhlo clo uplatnitelné při neexistenci uvedené chyby.
(4)
Tribunál ve věci T-2/95 uznal, že v případech, kdy řízení sestává z několika správních kroků, neznamená zrušení jednoho z těchto kroků zrušení celého řízení. Toto antisubvenční řízení je příkladem takového řízení sestávajícího z více kroků. Proto zrušení některé části napadeného nařízení neznamená zrušení celého postupu předcházejícího jeho přijetí. V souladu s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou kromě toho orgány Unie povinny přijmout opatření vyplývající z rozsudku Tribunálu. Z toho rovněž plyne možnost opravit ty prvky napadeného nařízení, které vedly k jeho částečnému zrušení, přičemž části, jež nebyly napadeny a jež nejsou rozsudkem Tribunálu (4) dotčeny, se ponechají beze změn. Je třeba poznamenat, že veškerá ostatní zjištění uvedená v napadeném nařízení jsou nadále platná.
(5)
Na základě rozsudku Tribunálu Komise dne 17. května 2013 částečně znovuzahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících mimo jiné z Pákistánu (5) (dále jen „oznámení“). Znovuzahájení bylo omezeno na provedení rozsudku Tribunálu, pokud jde o společnost Novatex.
(6)
Komise o částečném znovuzahájení šetření oficiálně vyrozuměla vyvážející výrobce, dovozce, uživatele a dodavatele surovin, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, zástupce země vývozu a výrobní odvětví Unie. Zúčastněné strany měly možnost se písemně vyjádřit a ve lhůtě uvedené v oznámení požádat o slyšení. O slyšení nepožádala žádná ze zúčastněných stran.
(7)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení pozměněného konečného vyrovnávacího cla společnosti Novatex. Byla jim poskytnuta lhůta na předložení stanovisek k poskytnutým informacím.
B. PROVEDENÍ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
1. Předběžná poznámka
(8)
Připomíná se, že důvodem pro částečné zrušení napadeného nařízení byla skutečnost, že Komise a Rada měly zohlednit, že řádek 74 daňového přiznání dotčené společnosti za zdaňovací období roku 2008 byl revidován.
2. Připomínky zúčastněných stran
(9)
Ve lhůtě použitelné pro podání připomínek dotčená společnost poznamenala, že na základě rozsudku by mělo být konečné vyrovnávací clo z dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Pákistánu do Unie sníženo o 1,02 %. Novatex dále uvedl, že vyrovnávací clo použitelné na něj by mělo být stanoveno na 4,1 % nebo 35,39 EUR za tunu ode dne 1. června 2010 (údajné datum vstupu prozatímního cla v platnost).
(10)
Ke znovuzahájení nebyly předloženy žádné podstatné připomínky.
3. Analýza připomínek
(11)
Po analýze výše uvedených připomínek se potvrzuje, že by ze zrušení napadeného nařízení s ohledem na Novatex nemělo vyplynout zrušení celého postupu předcházejícího přijetí dotčeného nařízení, pokud konečné vyrovnávací clo přesáhlo výši cla použitelného v případě neexistence chyby zjištěné Tribunálem.
(12)
Z opětného výpočtu celní sazby subvence společnosti Novatex - s přihlédnutím k revidovanému řádku 74 daňového přiznání - skutečně vyplyne opravená částka ve výši 35,39 EUR za tunu.
(13)
Revidovaná celní sazba by měla být skutečně použita se zpětnou působností, tedy ode dne vstupu napadeného nařízení v platnost.
4. Závěr
(14)
Předložené připomínky byly zohledněny a jejich analýza vedla k závěru, že provedení rozsudku Tribunálu by mělo mít podobu revize sazby vyrovnávacího cla použitelného na Novatex, která by měla být snížena ze 44,02 EUR za tunu na 35,39 EUR za tunu. Jelikož byl Novatex během období šetření jediným vyvážejícím výrobcem dotčeného výrobku v Pákistánu, použije se tato revidovaná celní sazba na veškerý dovoz z Pákistánu. Revidovaná celní sazba by měla být použita se zpětnou působností, tedy ode dne vstupu napadeného nařízení v platnost. Avšak podle článku 2 se uvedeného nařízení lze částky zajištěné prostřednictvím prozatímního vyrovnávacího cla podle nařízení (EU) č. 473/2010 (6) vybrat s konečnou platností pouze na úrovni sazby konečného vyrovnávacího cla uloženého podle článku 1 ve výši 35,39 EUR za tunu. Částky, které byly zajištěny nad rámec sazby konečného vyrovnávacího cla, by měly být uvolněny. Z důvodu transparentnosti je třeba připomentou, že nařízení Komise (EU) č. 472/2010 vstoupilo v platnost prvním dnem po svém vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, tedy dne 2. června 2010 (a nikoli dne 1. června 2010, jak uvedl Novatex).
(15)
Celní orgány by měly být vyzvány, aby v souladu s platnými právními předpisy přistoupily k navrácení přeplatků na clech uložených za dotyčný dovoz přesahujících 35,39 EUR za tunu.
C. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(16)
Zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr provést rozsudek Tribunálu. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost předložit své připomínky ve lhůtě deseti dnů stanovené v čl. 30 odst. 5 základního nařízení.
(17)
Žádné podstatné připomínky předloženy nebyly.
D. ZMĚNA OPATŘENÍ
(18)
Vzhledem k výsledkům částečného znovuzahájení se považuje za vhodné změnit vyrovnávací clo použitelné na dovoz některých polyethylentereftalátů s viskozitním číslem 78 ml/g nebo vyšším podle normy ISO 1628-5 pocházejících z Pákistánu na 35,39 EUR za tunu.
(19)
Tento postup nemá vliv na datum konce platnosti opatření uložených napadeným nařízením, kterým je 30. září 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tabulka v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 857/2010 se nahrazuje tímto:
„Země
Sazba konečného vyrovnávacího cla
(v EUR/t)
Írán: všechny společnosti
139,70
Pákistán: všechny společnosti
35,39
Spojené arabské emiráty: všechny společnosti
42,34 “
2. Revidované celní sazby ve výši 35,39 EUR za tunu pro Pákistán se použijí ode dne 30. září 2010.
3. Cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 857/2010 v původním znění a prozatímní cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění, které přesahují částky stanovené na základě článku 1 tohoto nařízení, se vrátí nebo prominou. O vrácení nebo prominutí je nutno požádat vnitrostátní celní orgány v souladu s příslušnými celními předpisy. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. září 2013.
IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) št. 917/2013
z dne 23. septembra 2013
o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 857/2010 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) („osnovna uredba“) in zlasti člena 15(1) Uredbe,
ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Evropska komisija,
ob upoštevanju naslednjega:
A. POSTOPEK
(1)
Svet je z Izvedbeno uredbo (EU) št. 857/2010 (2) („izpodbijana uredba“) uvedel dokončne izravnalne dajatve v višini od 42,34 EUR na tono do 139,70 EUR na tono na uvoz določenih vrst polietilen tereftalata z viskoznim številom 78 ml/g ali več v skladu s standardom ISO 1628-5 s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov.
(2)
Sodelujoči proizvajalec izvoznik v Pakistanu, tj. Novatex Ltd („Novatex“ ali „zadevna družba“), je 6. decembra 2010 vložil tožbo pri Splošnem sodišču, da bi dosegel razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe, v kolikor se nanaša na vložnika (3).
(3)
Splošno sodišče je 11. oktobra 2012 v sodbi v zadevi T-556/10 („sodba Splošnega sodišča“) ugotovilo, da Komisija in Svet nista upoštevala zneska, ki izhaja iz spremembe v vrstici 74 napovedi za odmero davka za leto 2008 zadevne družbe, napaka, do katere je zaradi tega prišlo, pa vpliva na zakonitost člena 1 izpodbijane uredbe, saj je dokončna izravnalna dajatev, ki jo je določil Svet, presegla dajatev, ki bi se uporabila, če do navedene napake ne bi prišlo. Zato je Splošno sodišče za ničnega razglasilo člen 1 izpodbijane uredbe, v kolikor se nanaša na družbo Novatex in če je bila dokončna izravnalna dajatev višja od tiste, ki bi se uporabljala, če do napake ne bi prišlo.
(4)
Splošno sodišče je v zadevi T-2/95 (4) („zadeva IPS“) ugotovilo, da razglasitev ničnosti enega dela postopka v postopkih, sestavljenih iz več upravnih delov, ne pomeni, da je celotni postopek ničen. Ta protisubvencijski postopek je primer takega postopka v več korakih. Delna razveljavitev izpodbijane uredbe zato ne pomeni razveljavitve celotnega postopka, ki je potekal pred sprejetjem navedene uredbe. Poleg tega morajo institucije Unije v skladu s členom 266 Pogodbe o delovanju Evropske unije upoštevati sodbo Splošnega sodišča. To pomeni tudi, da se lahko popravijo tisti deli izpodbijane uredbe, ki so privedli do delne ničnosti, pri tem pa se deli, ki niso bili izpodbijani in o katerih v sodbi Splošnega sodišča ni bilo odločeno, ne spremenijo. Treba je poudariti, da vse druge ugotovitve iz izpodbijane uredbe ostanejo veljavne.
(5)
Po sodbi Splošnega sodišča je Komisija 17. maja 2013 delno ponovno odprla protisubvencijsko preiskavo v zvezi z uvozom nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom, med drugim, iz Pakistana (v nadaljnjem besedilu: obvestilo) (5). Obnova je bila po obsegu omejena na izvrševanje sodbe Splošnega sodišča, v kolikor je zadevala družbo Novatex.
(6)
Komisija je o delni obnovi preiskave uradno obvestila proizvajalce izvoznike, uvoznike, uporabnike in dobavitelje surovin, za katere je znano, da jih to zadeva, predstavnike države izvoznice in industrijo Unije. Zainteresirane strani so imele možnost, da pisno izrazijo svoja stališča in zaprosijo Komisijo za zaslišanje v roku iz obvestila. Nobena od zainteresiranih strani ni zaprosila za zaslišanje.
(7)
Vse zadevne strani so bile obveščene o pomembnih dejstvih in pomislekih, na podlagi katerih se je nameravala priporočiti uvedba spremenjenih dokončnih izravnalnih dajatev za družbo Novatex. Po razkritju so imele na voljo obdobje za predložitev pripomb.
B. IZVRŠEVANJE SODBE SPLOŠNEGA SODIŠČA
1. Uvodna opomba
(8)
Opozoriti je treba, da je bil razlog za delno razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe ta, da bi morala Komisija in Svet upoštevati dejstvo, da je bila vrstica 74 napovedi za odmero davka za davčno leto 2008 zadevne družbe revidirana.
2. Pripombe zainteresiranih strani
(9)
V ustreznem roku za predložitev pripomb je zadevna družba, podala pripombo, da bi po sodbi Splošnega sodišča dokončno izravnalno dajatev za uvoz v Unijo nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Pakistana bilo treba zmanjšati za 1,02 %. Družba Novatex je nadalje navedla, da bi izravnalno dajatev, ki se uporablja za družbo Novatex, bilo treba določiti na višini 4,1 % oziroma 35,39 EUR na tono od 1. junija 2010 (domnevni datum začetka veljavnosti začasne dajatve).
(10)
V zvezi z delno obnovo ni bila prejeta nobena dodatna bistvena pripomba.
3. Analiza pripomb
(11)
Po analizi zgornjih pripomb se potrdi, da razveljavitev izpodbijane uredbe v zvezi z družbo Novatex ne bi smela pomeniti, da je ničen celoten postopek, ki je potekal pred sprejetjem navedene uredbe, saj je bila dokončna izravnalna dajatev višja od dajatve, ki bi se uporabila, če ne bi prišlo do napake, ki jo je navedlo Sodišče.
(12)
Ponovni izračun stopnje izravnalne dajatve za družbo Novatex, ob upoštevanju spremembe v vrstici 74 napovedi družbe za odmero davka, dejansko pomeni popravljeni znesek v višini 35,39 EUR/tono.
(13)
Spremenjeno stopnjo dajatve bi bilo treba uporabljati za nazaj, in sicer od datuma začetka veljavnosti izpodbijane uredbe
4. Sklep
(14)
Ob upoštevanju pripomb in njihovi analizi se zato sklene, da bi izvrševanje sodbe Splošnega sodišča moralo biti v obliki spremenjene stopnje izravnalne dajatve, ki se uporablja za družbo Novatex, ki bi jo bilo treba zmanjšati s 44,02 EUR/tono na 35,39 EUR/tono. Ker je bila družba Novatex edini proizvajalec izvoznik zadevnega izdelka v Pakistanu v obdobju preiskave, se ta spremenjena stopnja dajatve uporablja za celoten uvoz iz Pakistana. Spremenjeno stopnjo dajatve bi bilo treba uporabljati za nazaj, in sicer od datuma začetka veljavnosti izpodbijane uredbe. Vendar pa se v skladu s členom 2 navedene uredbe zneske, ki se zagotovijo z začasno izravnalno dajatvijo v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 473/2010 (6) o uvozu iz Pakistana, lahko dokončno poberejo po stopnji dokončne izravnalne dajatve po stopnji 35,39 EUR/tono, uvedene v skladu s spremembo člena 1 izpodbijane uredbe. Zavarovani zneski, ki presegajo stopnjo dokončne izravnalne dajatve, bi se morali sprostiti. Zaradi transparentnosti, bi bilo treba opozoriti, da je Uredba (EU) št. 473/2010 začela veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije, in sicer 2. junija 2010 (in ne 1. junija 2010, kot je navedla družba Novatex).
(15)
Carinski organi bi morali dobiti navodila, da nadaljujejo postopek povračila zneska plačanih dajatev, ki presegajo znesek 35,39 EUR/tono za zadevni uvoz v skladu z veljavno carinsko zakonodajo.
C. RAZKRITJE
(16)
Zainteresirane strani so bile obveščene o osnovnih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih se je nameravalo izvrševati sodbo Splošnega sodišča. Vse zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo pripombe v 10-dnevnem roku iz člena 30(5) osnovne uredbe.
(17)
Nobene materialne pripombe niso bile prejete.
D. SPREMEMBA UKREPOV
(18)
Glede na rezultate delne obnove preiskave se zdi primerno spremeniti stopnjo izravnalne dajatve, ki se uporablja za uvoz nekaterega polietilen tereftalata z viskoznostjo 78 ml/g ali več v skladu s standardom ISO 1628-5, zadevnega izdelka s poreklom iz Pakistana, na 35,39 EUR/tono.
(19)
Ta postopek ne vpliva na datum prenehanja veljavnosti ukrepov, ki so bili uvedeni z izpodbijano uredbo, tj. 30. september 2015 -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Preglednica iz člena 1(2) Izvedbene uredbe (EU) št. 857/2010 se nadomesti z naslednjo:
„Država
Dokončna stopnja izravnalne dajatve
(EUR/tono)
Iran: vse družbe
139,70
Pakistan: vse družbe
35,39
Združeni arabski emirati: vse družbe
42,34 “
2. Revidirana stopnja dajatve v višini 35,39 EUR/tono za Pakistan se uporablja od 30. septembra 2010.
3. Zneski dajatev, ki so bili plačani ali vknjiženi v skladu s členom 1 Izvedbene Uredbe (EU) št. 857/2010 v prvotni različici, in zneski dokončno pobranih začasnih dajatev v skladu s členom 2 iste uredbe v prvotni različici, ki presegajo tiste, ki jih določa člen 1 te uredbe, se povrnejo ali odpustijo. Povrnitev in odpustitev se zahtevata pri nacionalnih carinskih organih v skladu z veljavno carinsko zakonodajo. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 23. septembra 2013