ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/456
ze dne 5. září 2014
o režimu podpory č. SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) a SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08) poskytnuté Bulharskou republikou v souvislosti se směnou lesních pozemků
(oznámeno pod číslem C(2014) 6207)
(Pouze bulharské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise C(2011) 4444 ze dne 29. června 2011 (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
Komisi byla dne 17. července 2008 doručena stížnost od osoby, která si přála zůstat v anonymitě („první stěžovatel“); v této stížnosti se tvrdilo, že Bulharská republika poskytla podporu v souvislosti se směnou lesních pozemků v soukromém vlastnictví za veřejné lesní pozemky ve vlastnictví státu, přičemž na tuto směnu často navazovala změna určeného účelu užívání směněných pozemků z lesních pozemků na pozemky stavební. První stěžovatel předložil další informace dopisy ze dne 28. srpna 2008, 3. září 2008, 1. října 2008, 5. prosince 2008, 18. února 2010, 12. října 2010 a 26. ledna 2011.
(2)
Dne 27. ledna 2009 obdržela Komise další informace o napadených směnách od jisté třetí strany. Dne 14. května 2009 byla podána druhá stížnost ve věci těchto směn, přičemž další informace tento stěžovatel předložil dne 2. června 2009 a 8. června 2009. Dne 23. března 2010 předložila informace o těchto směnách Komisi další třetí strana.
(3)
Bulharské orgány předložily Komisi informace o napadených směnách dopisy ze dne 2. září 2008, 28. října 2008, 4. ledna 2010, 23. března 2010, 27. března 2010, 30. srpna 2010 a 14. února 2011. Během jednání, jež mezi útvary Komise a bulharskými orgány proběhla dne 22. února 2010, 12. října 2010 a 3. února 2011, poskytly bulharské orgány o těchto směnách další informace.
(4)
Dopisem ze dne 29. června 2011 sdělila Komise Bulharsku, že se rozhodla zahájit ve věci napadených směn řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy. Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení („rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k opatření podaly připomínky.
(5)
Bulharské orgány podaly své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem, jenž byl doručen dne 29. září 2011.
(6)
Komise obdržela připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od následujících zúčastněných stran: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Živka Blagoeva (7), V-N-G Confort OOD (8), Javor Chajtov (9), Simeon Stoev Mirov (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosta Gerov (20), Marieta Babeva (21), Dimitar Terziev (22), Svetoslav Michailov a Elizabet Michailova (23) a od stěžovatele, který požádal, aby jeho totožnost nebyla zveřejněna (24).
(7)
Dopisy ze dne 1. září 2011, 5. října 2011, 25. listopadu 2011, 14. prosince 2011 a 3. dubna 2012 postoupila Komise tyto připomínky bulharským orgánům, které dostaly příležitost reagovat. Připomínky Bulharské republiky k připomínkám zúčastněných stran byly doručeny v dopisech ze dne 4. listopadu 2011, 15. prosince 2011, 12. ledna 2012 a 25. dubna 2012.
(8)
Bulharské orgány poskytly další informace o napadených směnách dopisem ze dne 2. prosince 2011 a během jednání s útvary Komise dne 9. prosince 2011.
(9)
Dopisem ze dne 9. února 2012 požádala Komise prvního stěžovatele o další upřesnění ohledně jistých důkazů, které předložil.
(10)
Dne 3. dubna 2012 postoupila Komise bulharským orgánům další připomínky řady třetích stran (25). Připomínky Bulharské republiky k těmto připomínkám obdržela Komise ve dnech 25. dubna 2012 a 15. května 2012.
(11)
Dne 26. července 2012 požádala Komise bulharské orgány o další informace. Dne 17. srpna 2012 bulharské orgány požádaly o prodloužení lhůty na poskytnutí těchto informací a Komise jejich žádosti dne 31. srpna 2012 vyhověla. Bulharské orgány požadované informace předložily dne 19. září 2012.
(12)
Dne 3. října 2012 požádala Komise o další upřesnění jednu ze třetích stran, které podaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení, společnost Elkabel AD, přičemž tato upřesnění byla poskytnuta dne 31. října 2012.
(13)
Dopisy ze dne 14. ledna 2013, 17. května 2013, 22. července 2013 a 22. října 2013 požádala Komise bulharské orgány o další informace, jež jí byly poskytnuty dne 4. a 5. února 2013, 25. června 2013 a 5. července 2013, 16. a 23. srpna 2013 a 19. listopadu 2013 a 20. prosince 2013. Část informací předložených v rámci posledního podání předložily bulharské orgány opětovně e-mailem dne 21. ledna 2014.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1. SMĚNY POZEMKŮ
(14)
V roce 1947 se po vyvlastnění státem veškeré lesní pozemky v Bulharsku staly veřejným majetkem. Tento stav trval do roku 2000, kdy byl zahájen proces navracení lesních pozemků do rukou předchozích soukromých vlastníků.
(15)
Změnou zákona o lesích (26), která nabyla účinnosti dne 22. února 2002, bylo umožněno směňovat nedávno privatizované lesní pozemky za státní veřejné lesní pozemky ze státního lesního fondu. Tato změna zákona o lesích platila do 27. ledna 2009 a vymezovala řád a podmínky, za kterých se tyto směny prováděly.
(16)
Pro účely těchto směn byly ceny lesních pozemků v rukou soukromých vlastníků i veřejných institucí stanoveny na základě zvláštního předpisu, a to nařízení o výpočtu základních cen, cen za pozemky ve vyloučených oblastech a o vzniku uživatelských práv a břemen týkajících se lesů a lesních porostů (dále jen „nařízení o základních cenách“) (27), které vstoupilo v platnost dne 18. listopadu 2003. Bulharské právo uplatněním nařízení o základních cenách odhadcům neumožňovalo se od cen stanovených pro lesní pozemky odchýlit.
(17)
Na základě tohoto nařízení se základní cena lesní parcely určí jako součet základní hodnoty pozemku a hodnoty porostu (rostlinných druhů na tomto pozemku vysazených).
(18)
Hodnota pozemku se určí na základě průměrné hodnoty pozemku podle kategorií pozemků, jež nabízejí stejné podmínky pro pěstování rostlin (podle přílohy 1 nařízení o základních cenách se přitom rozlišuje 150 typů lokalit). Tato hodnota se pak upraví opravným koeficientem, který zohledňuje umístění pozemku ve vztahu k místní a vnitrostátní infrastruktuře. Tento opravný koeficient (Km), který je stanoven v příloze 2 nařízení o základních cenách, se určí pomocí následujícího vzorce:
,
kde:
p
=
koeficient přímé vzdálenosti od komunikace s pevným povrchem (od 0,00 do 0,20)
s
=
koeficient přímé vzdálenosti od městské oblasti (od 0,00 do 0,25)
m
=
koeficient přímé vzdálenosti od moře (od 0,00 do 0,20)
g
=
koeficient vzdálenosti od některého z měst, který se vyjadřuje číslem zohledňujícím vzdálenost od daného města (nejkratší silniční vzdálenost mezi dotčenou parcelou a městem). Města jsou rozdělena do 6 skupin uvedených v tabulce 1:
Tabulka 1
Skupina 1
Sofie (od 0,00 do 0,70)
Skupina 2
Ruse, Plovdiv, Burgas a Varna (od 0,00 do 0,50)
Skupina 3
Blagoevgrad, Veliko Tarnovo, Vratza, Pleven a Stara Zagora (od 0,00 do 0,40)
Skupina 4
ostatní okresní města (od 0,00 do 0,35)
Skupina 5
ostatní velká města (Botevgrad, Gorna Oriachovica, Dimitrovgrad, Dupnica, Kazanlak, Karlovo, Lom, Petrich, Samokov, Svištov a Červen Brjag (od 0,00 do 0,30)
Skupina 6
ostatní městská centra (od 0,00 do 0,10)
(19)
Hodnota pozemku se dále upraví tak, že se přičte navýšení ceny (přírůstek) na jeden hektar, jež se stanoví na základě průměrné ceny pozemku zjištěné v oblasti, ve které se parcela nachází. Tyto přírůstky stanoví příloha 3 nařízení o základních cenách; uvádí se v tabulce 2:
Tabulka 2
Přírůstek
(BGN/hektar)
Sofie, letoviska celostátního významu a přilehlé rekreační oblasti, pozemky, které se nacházejí do 10 kilometrů od moře
5 000
Sídla 1. a 2. kategorie
2 000
Sídla 3. a 4. kategorie
1 000
Sídla 5. a 6. kategorie
500
Sídla 7. a 8. kategorie
0
(20)
Celková hodnota pozemku stanovená tímto mechanismem se označuje jako základní hodnota pozemku.
(21)
Hodnota porostu (rostlinných druhů, které se nacházejí na pozemku) představuje hodnotu porostu stávajícího stáří a předpokládanou hodnotu porostu ve stáří, kdy dochází ke střídání rostlin. Hodnota dřeva z lesních porostů ve stávajícím stáří (stáří v době ocenění) odpovídá zisku z prodeje dotyčných odrůd za průměrné tržní ceny poníženému o náklady na kácení, prvotní zpracování a dopravu do místa dočasného uskladnění. Pokud by výnos z prodeje nepokryl náklady, má se za to, že dřevo nemá žádnou hodnotu.
(22)
Výnos z prodeje se určí na základě kategorizace porostu a objemu kategorií dřeva. Náklady (v BGN na metr krychlový) související s kácením a prvním opracováním dřeva při průměrné úrovni náročnosti v dotčené oblasti kácení se určí podle druhu stromů a kategorie dřeva na pozemku. Náklady na dopravu dřeva se určí podle druhu stromů, kategorie dřeva a průměrné dopravní vzdálenosti od dotčené parcely. Náklady na dopravu se vynásobí každým kilometrem dopravy pomocí koeficientu, který zohlední úroveň náročnosti trasy.
(23)
Průměrné tržní ceny a náklady související s kácením, prvotním opracováním a dopravou dřeva by měl pravidelně určovat a aktualizovat Výkonný lesní úřad (28), a to na základě vážených průměrů vypočtených ze statistických údajů shromážděných za období tří let (váha posledního roku je přitom dvojnásobná).
(24)
Základní cena lesní parcely se tedy získá přičtením hodnoty porostu, kterou stanoví odhadce, k základní hodnotě pozemků.
(25)
Tato základní cena se v případě pozemků, které se nachází v oblastech tzv. „zvláštní ochrany proti urbanizaci“ zavedených v určitých oblastech Bulharska zákonem, upraví tak, aby se zohlednila ochrana krajinotvorné role a rovněž rekreační funkce lesních pozemků. Podle ustanovení přílohy 19 nařízení o základních cenách se základní hodnota lesních majetků, jež se nacházejí v těchto oblastech, vynásobí koeficientem (К), který je tabulce 3 (29) stanoven takto:
Tabulka 3
První pásmo Černého moře
К = 6
Druhé pásmo Černého moře
К = 5
Rekreační oblasti, letoviska a sídla celostátního významu
К = 4
Lesy a pozemky v oblastech, které se rozkládají od hranice státních a obecních komunikací k hranicím území s omezením možnosti výstavby
К = 3
Rekreační oblasti, letoviska a sídla místního významu
К = 4
(26)
Nakonec se základní cena pozemku podle přílohy 20 nařízení o základních cenách vynásobí „koeficientem tržní regulace“. Tento koeficient se vyjadřuje v BGN/m2 a pohybuje se od 10 BGN/m2 u pozemků sousedících s mořem, velkých horských letovisek a Sofie po 1 BGN/m2 u pozemků s nejméně atraktivní polohou.
(27)
Přes výše uvedené skutečnosti musela soukromá osoba, která získala lesní pozemek směnou za vyšší celkovou administrativní cenu, než kterou měl pozemek jí uvolněný, státu za tento cenový rozdíl zaplatit náhradu. Podle bulharských orgánů obecně platí, že stát přistoupil pouze na směny, jejichž prostřednictvím získal pozemek vyšší správní hodnoty. Toto pravidlo se ovšem týká pouze situace, kdy je celková administrativní cena parcely v soukromém vlastnictví vyšší než administrativní cena parcely ve vlastnictví veřejném, za kterou byla tato parcela směněna, a nikoli ceny za metr čtvereční.
(28)
Dne 27. ledna 2009 vstoupil v platnost zákaz směny lesních pozemků. Posuzují se tak napadené směny za období od 1. ledna 2007, tj. dne přistoupení Bulharské republiky k Evropské unii, do 27. ledna 2009, tj. dne, kdy nabylo účinnosti moratorium na směnu pozemků („posuzované období“).
2.2. ZMĚNA URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKU
(29)
Stěžovatelé dále tvrdí, že na směny často navazovala změna určeného účelu užívání pozemků z lesních na stavební pozemky a že tato změna dále prohloubila rozpor mezi tržní cenou veřejných lesních pozemků ve vlastnictví státu, jež byly směněny za parcely v soukromém vlastnictví.
(30)
Bulharské orgány vysvětlily, že postup změny určeného účelu užívání pozemku se neřídí ustanoveními zákona o lesích (jako směna samotná), ale zvláštním souborem právních předpisů, mj. i zákonem o územním plánování (30). Podle těchto právních předpisů může jakýkoli vlastník lesních pozemků požádat o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku na stavební pozemek tak, že pošle žádost výkonnému řediteli Výkonného lesního úřadu, jenž byl součástí ministerstva zemědělství a potravinářství (31). Komise (interních a případně i externích) odborníků poté danou žádost posoudí a předloží své stanovisko výkonnému řediteli, který přijme ve věci žádosti předběžné rozhodnutí. Pokud je toto rozhodnutí kladné a potvrdí důvodnost a právoplatnost žádosti, bude postoupeno všem útvarům příslušným pro změnu určení účelu užívání lesního pozemku (regionální hejtman, starosta obce a ředitel regionálního ředitelství odpovědného za lesy).
(31)
Na základě kladného předběžného rozhodnutí předloží vlastník dotčené obci žádost o zadání, navržení a schválení podrobného územního plánu. U takovéhoto plánu se vyžaduje konzultace všech (místních) zúčastněných stran. Pokud příslušné orgány tento plán schválí a jakmile vstoupí v platnost, vlastník pozemku předloží ministru zemědělství a potravinářství žádost o vynětí dotčeného lesního pozemku z chráněných lesních porostů. V případě, že je žádost přijata, je zapotřebí zaplatit kolkovné stanovené nezávislým odhadcem v souladu s ustanoveními nařízení o základních cenách.
(32)
Jakmile vlastník lesního pozemku uhradí příslušným orgánům kolkovné, je zahájeno řízení o vydání správního rozhodnutí o změně určeného účelu užívání dotčeného pozemku. V závislosti na velikosti pozemku toto rozhodnutí vydává buď ministr zemědělství a potravinářství (pokud se jedná o nemovitost do 10 hektarů), nebo rada ministrů.
(33)
Dne 3. září 2009 bylo na následnou změnu určeného účelu užívání směněných pozemků uvaleno moratorium.
2.3. PRÁVNÍ ZÁKLAD OPATŘENÍ
(34)
Směny, výpočet cen, jež se mají použít při směnách a řízení o změně určeného účelu užívání směněných lesních pozemků se řídí těmito právními předpisy:
-
bulharský zákon o lesích,
-
nařízení o výpočtu základních cen, cen za pozemky ve vyloučených oblastech a o vzniku uživatelských práv a břemen týkajících se lesů a lesních porostů,
-
zákon o státním majetku (32),
-
zákon o závazcích a smlouvách (33),
-
zákon o územním plánování.
2.4. OSOBY, KTERÉ SMĚNY VYUŽILY
(35)
Potenciálně mohou ze směn těžit fyzické osoby, soukromé společnosti a obce, často činné v oblasti výstavby nemovitostí a/nebo činnosti cestovního ruchu, které svůj lesní pozemek směnily za lesní pozemek ve veřejném vlastnictví.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(36)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda směny a/nebo následné změny určeného účelu užívání pozemku neobsahují prvky státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a zda lze takovou podporu považovat za slučitelnou s vnitřním trhem.
3.1. VZÁJEMNÁ SOUVISLOST MEZI SMĚNAMI A ZMĚNOU URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKŮ
(37)
Komise zaprvé vyjádřila pochybnosti o tvrzení stěžovatelů, že v řadě případů na tyto směny navazovala změna určeného účelu užívání (z lesního porostu na stavební pozemky) pozemků, které byly předmětem směny.
(38)
S přihlédnutím ke kvantitativním důkazům, které předložily bulharské orgány, uvedla Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, že ze 147 směn provedených během posuzovaného období (2006-2009) jich na 15 navazovala změna určeného účelu užívání (což představovalo 10 % celku). Komise navíc konstatovala, že směny a případné žádosti o změnu určeného účelu užívání upravují odlišné právní předpisy a že jsou pro oba postupy zavedena odlišná správní řízení. Na první pohled se situace jevila tak, že tyto prvky potvrzují tezi bulharských orgánů, že obecně mezi těmito dvěma kroky neexistuje vzájemná souvislost (34).
(39)
Bulharské orgány však uvedly, že vzorce pro stanovení administrativních cen za lesní pozemky a kolkovného účtovaného za změnu určeného účelu užívání pozemku byly stanoveny na takové úrovni, aby se zajistilo, že plná cena za směnu lesního pozemku, navýšená o poplatek za změnu určeného účelu užívání pozemku, bude do značné míry odpovídat tržní ceně obdobného stavebního pozemku. Z toho by mohlo vyplývat, že bulharské orgány vycházely z předpokladu, že mnozí investoři se budou snažit oba kroky spojit do jedné transakce.
(40)
Komise tedy vyjádřila pochybnosti ohledně toho, zda by při stanovení ceny parcel pro účely směny neměla být zohledněna případná změna určeného účelu užívání dotčeného lesního pozemku, tj. zda by se mělo mít za to, že existuje vzájemná souvislost mezi směnou a změnou určeného účelu užívání směněného pozemku.
3.2. MOŽNÁ STÁTNÍ PODPORA PŘI ZMĚNĚ URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKU
(41)
Komise zadruhé vyjádřila pochybnosti o tom, zda změna určeného účelu užívání směněných pozemků nemohla představovat poskytnutí státní podpory vzhledem k tomu, že se tím hodnota směněných pozemků ještě více zvýšila.
(42)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že ze změny určeného účelu užívání pozemku přímo nevyplývá, že by se jednalo o převod státních prostředků. Kolkovné, jež mělo být u těchto transakcí uhrazeno, bylo vypočteno podle příslušných právních předpisů a - nakolik je Komisi známo - ve všech dotčených případech zaplaceno. Přestože podniky dotčené změnou určeného účelu užívání pozemku mohly mít z této změny prospěch, správní rozhodnutí, jimiž byla tato změna provedena, by nepředstavovala státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise k této otázce nezaujala jednoznačný postoj a vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k tomu, zda v dané transakci došlo ke státní podpoře.
3.3. MOŽNÁ STÁTNÍ PODPORA PŘI SMĚNĚ LESNÍCH POZEMKŮ
(43)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že ceny lesních pozemků pro účely směn určili odhadci výhradně na základě vzorců stanovených v nařízení o základních cenách. Komise proto vyjádřila pochybnosti ohledně toho, zda administrativní cena stanovená za použití těchto vzorců byla obdobná jako obvyklé ceny při transakcích mezi dvěma soukromými subjekty. Komise proto vyzvala Bulharskou republiku a třetí strany k tomu, aby předložily informace o tržních cenách dosažených v případech čistě soukromého prodeje (nebo čistě soukromé směny) lesních pozemků, k nimž v Bulharsku během posuzovaného období došlo. Komise dále vyzvala Bulharskou republiku a třetí strany, aby předložily informace o rozdílech mezi těmito cenami a administrativními cenami použitými u napadených směn, a tudíž o možné výši státní podpory při těchto transakcích. Komise nadto Bulharskou republiku a třetí strany vyzvala, aby předložily informace o pravidlech uplatňovaných u náhrad vyplácených při směně v případech, kdy mezi cenami dvou parcel, jež byly předmětem směny, existoval rozdíl. V neposlední řadě pak Komise vyzvala Bulharskou republiku, aby jí poskytla další informace, jimiž by doložila své tvrzení, že napadené směny neovlivňují obchod v rámci Unie.
(44)
Komise také v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla své předběžné stanovisko k tomu, jak by měla být vyčíslena výhoda vyplývající z napadených směn v případě, že se zjistí, že tyto směny představovaly státní podporu:
(i)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou první lesní parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této první parcely určenou podle nařízení o základních cenách,
(ii)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou druhé lesní parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této druhé parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Výše státní podpory při směně by se tedy rovnala hodnotě ii) snížené o hodnotu i).
Při výpočtu možného prvku státní podpory při transakci by měla být zohledněna i případná peněžní náhrada rozdílu mezi administrativními cenami dvou parcel, jež byly předmětem směny, zaplacená jednou stranou druhé straně.
3.4. SLUČITELNOST PŘÍPADNÉ STÁTNÍ PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(45)
Pro případ, že by byla zjištěna přítomnost prvku státní podpory - ať už v důsledku změny určeného účelu užívání pozemku, a/nebo v důsledku směny -, vyjádřila Komise v rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti ohledně toho, zda by bylo možno tuto podporu považovat za slučitelnou s vnitřním trhem, konkrétně s čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy a pokyny k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (35) a/nebo čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 („pokyny k odvětví lesnictví“) (36).
(46)
Komise proto požádala Bulharskou republiku a zúčastněné strany, aby se ke slučitelnosti napadených opatření s vnitřním trhem vyjádřily.
4. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
4.1. PŘIPOMÍNKY PRVNÍHO STĚŽOVATELE V SOUVISLOSTI S POCHYBNOSTMI VYJÁDŘENÝMI KOMISÍ V ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(47)
První stěžovatel tvrdí, že napadené směny představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem.
(48)
Pokud jde o pochybnosti Komise týkající se první otázky, domnívá se první stěžovatel, že je třeba mít za to, že změna určeného účelu užívání pozemku a směna vzájemně souvisejí. Tvrdí přitom zaprvé, že mnohé z osob, které směny využily, působí v odvětví stavebnictví a cestovního ruchu, a nikoli v oblasti lesnictví. Zadruhé podle prvního stěžovatele nejsou směněné lesní pozemky od roku 2009, kdy vstoupilo v platnost moratorium, prakticky komerčně využívány. Zatřetí údajně v době provádění směn mnohé z osob, které je využily, oznámily a propagovaly své projekty výstavby lyžařských nebo přímořských letovisek na směněných lesních pozemcích a zahájily dokonce s příslušnými místními orgány jednání, aby zajistily, že ke změně v určeném účelu užívání pozemku skutečně dojde. Začtvrté tvrdí první stěžovatel, že za realizaci směny a za vynětí směněných pozemků z lesního fondu mnohdy odpovídal týž státní orgán (Výkonný lesní úřad a příslušný regulační orgán) (37), který takto připravoval půdu pro jejich komerční využití.
(49)
První stěžovatel má tedy za to, že by se měla při vyčíslení celkové částky státní podpory při těchto směnách zohlednit případná reklasifikace určeného účelu užívání pozemku a příslušné navýšení ceny. Podle názoru stěžovatele by se proto při vyčíslení částky podpory měla provést srovnání s parcelami stavebních pozemků s cílem náležitě zohlednit tržní cenu pozemků, jež byly předmětem směny.
(50)
První stěžovatel se také zmiňuje o tom, že z hlediska atraktivity regionů, ve kterých se lesní parcely ve vlastnictví státu nacházely, by bývalo hospodářsky výhodnější, kdyby bulharské orgány nejprve podnikly kroky ke zvýšení hodnoty parcel (tj. změnily jejich určený účel užívání tak, aby na nich mohla proběhnout výstavba) a teprve poté přikročily k jejich pozbytí. Podle prvního stěžovatele v žádném z případů, kdy byla podána žádost o směnu, Výkonný lesní úřad před provedením změny nepřistoupil ke změně určeného účelu užívání těchto pozemků. Podle stěžovatele to jasně naznačuje, že zde existoval záměr zvýhodnit nabyvatele lesních pozemků ve vlastnictví státu. Tuto praxi kritizovala rovněž Světová banka ve zprávě o bulharském odvětví lesnictví z roku 2009, ve které se konstatovalo, že státu tímto konkrétním způsobem vznikají ztráty (38).
(51)
Pokud jde o pochybnosti Komise o druhé otázce, tedy zda v důsledku změny určeného účelu užívání směněných pozemků nedošlo ke státní podpoře, tvrdí první stěžovatel, že nabyvatel pozemků sice po rozhodnutí provést změnu určeného užívání pozemku následně zaplatil kolkovné, a tato částka by tedy měla být při vyčíslování případné podpory obdržené v důsledku směny odečtena, že však toto kolkovné skutečné zvýšení hodnoty parcely v důsledku této změny neodráželo. První stěžovatel dále tvrdí, že by v případech, kdy ke směně došlo před přistoupením Bulharska k Evropské unii, ale změna určeného účelu užívání pozemku proběhla až po přistoupení, měla být protiprávní státní podpora poskytnutá nabyvateli pozemků dána rozdílem mezi tržní hodnotou příslušné parcely v době směny (před přistoupením) a tržní hodnotou parcely po změně určení účelu užívání pozemku (po přistoupení).
(52)
Co se týče pochybností vyjádřených Komisí ohledně třetí otázky, tedy přítomnosti státní podpory v souvislosti se směnami, tvrdí první stěžovatel, že vzorce předepsané nařízením o základních cenách neodrážejí tržní hodnotu pozemků, jež byly předmětem směny. Stěžovatel také zpochybňuje nezávislost odhadců, neboť podle jeho názoru má nabyvatel pozemků možnost zvolit si odhadce, který mu je příznivě nakloněn, což vede k výraznému podhodnocení cen.
(53)
Stěžovatel rovněž předložil další informace o tržních cenách směněných lesních pozemků nebo velice podobných lesních pozemků, jež se podle něj výrazně lišily od administrativních cen parcel. Vzhledem k časovým omezením zkoumal první stěžovatel pouze ceny devíti směněných parcel. K tomuto zkoumání byla použita ocenění pozemků zpracovaná bankami a rovněž informace z bulharského veřejného katastru nemovitostí obsahujícího ceny, za které byly u podobných parcel realizovány realitní transakce. Zjištěné cenové nesrovnalosti se (při uplatnění administrativní ceny) pohybovaly od podhodnocení o 50-65 % až po případy, kdy byly lesní pozemky údajně získány za 1 až 2 % tržní ceny.
(54)
V neposlední řadě pak první stěžovatel tvrdí, že skutečnost, že bylo zahájeno trestní řízení proti bývalému řediteli Výkonného lesního úřadu na základě obvinění z realizace směn, jež poškozovaly stát, naznačuje, že samy bulharské orgány mají za to, že lesní pozemky byly některým soukromým osobám postoupeny za cenu výrazně pod svou tržní hodnotou.
(55)
Pokud jde o otázku, zda směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy, tvrdí první stěžovatel, že, pokud je mu známo, žádná z osob, které směny využily, neprovozovala lesnictví jako svou hlavní obchodní činnost. Téměř všechny tyto osoby údajně naopak charakterizovaly minulé aktivity či budoucí obchodní záměry v oblasti hospodářských činností či investic v jednom z následujících odvětví: spekulace s nemovitostmi, stavebnictví a/nebo cestovní ruch. Podle stěžovatele se cestovní ruch z definice týká celého vnitřního trhu, a narušuje jej tedy i pouhých několik případů selektivní podpory. První stěžovatel dále uvádí, že vzhledem k počtu a rozsahu směn jsou fakticky od vstupu na bulharský trh odrazováni zahraniční konkurenti. Přestože se někteří významní investoři v Evropské unii (např. Lindner, ECE) na stavebních projektech ve městech v Bulharsku (obchodní centra a velké obchodní domy) podíleli, téměř všechny významné investice do přímořských, lyžařských nebo golfových letovisek údajně uskutečnily podniky ovládané bulharskými osobami.
4.2. PŘIPOMÍNKY OSOB, KTERÉ SMĚNY VYUŽILY, A JINÝCH TŘETÍCH STRAN
(56)
Komise přijala připomínky od velkého počtu třetích stran, z nichž většinu představovaly soukromé subjekty, jež se podílely na směnách („osoby, které směny využily“). Komise konstatuje, že řada těchto osob (39) se omezila na vydání stručného prohlášení, že při směnách, na kterých se podílely, ke státní podpoře nedošlo. Jiné osoby, které směny využily, podaly k pochybnostem vyjádřeným Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení podrobnější připomínky, které budou předmětem následujících oddílů.
4.2.1. Vzájemná souvislost mezi směnou a změnou určeného účelu užívání pozemku
(57)
Pokud jde o první otázku, u které Komise vyjádřila pochybnosti, tj. vzájemnou souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemku, tvrdí většina osob, které směny využily (40) a které na rozhodnutí o zahájení řízení reagovaly, že žádná takováto souvislost neexistuje. Směna a následná změna určeného účelu užívání směněných pozemků probíhala v rámci dvou odlišných řízení, jež jsou v kompetenci dvou různých na sobě nezávislých státních orgánů. Směny spadají do pravomoci ministra zemědělství a potravinářství nebo Rady ministrů a Výkonného lesního úřadu, a to v závislosti na velikosti parcely, která je předmětem směny, zatímco změna určeného účelu užívání pozemku spadá do pravomoci místních orgánů - starostů obcí nebo městské rady; ministra pro místní rozvoj a veřejné práce; nebo regionálního hejtmana u lokalit, které se nacházejí v jeho regionu - a vyžaduje schválení podrobného nebo obecného plánu územního rozvoje.
(58)
Jedna z osob, které směny využily, (41) dále doplňuje, že nelze automatiky spatřovat vzájemnou souvislost mezi změnou určeného účelu užívání pozemku a zvýšením jeho hodnoty. Rozhodnutí změnit určený účel užívání pozemku vycházelo z posouzení potřebnosti změny, jež má širší rozměr a často má přednost před soukromými zájmy vlastníků, a nevychází proto z obchodních zájmů stran směny. Další z osob, které směny využily, (42) konstatuje, že statistické informace, jež předložily bulharské orgány, potvrzují, že vzájemná souvislost v tomto případě neexistuje. V neposlední řadě považují jiné osoby, které směny využily, (43) otázku, zda v tomto případě existuje vzájemná souvislost, za irelevantní, neboť v jejich konkrétních případech půda, kterou směnou získaly, nebyla vyňata z ochrany lesního fondu pro účely výstavby a nebylo ani zahájeno žádné řízení, které by určený účel užívání pozemku mělo změnit.
(59)
Pokud jde o otázku, zda by se případná změna určeného účelu užívání směněného pozemku měla zohlednit při stanovení ceny tohoto pozemku, tvrdí většina osob, které směny využily, že by tomu tak z různých důvodů být nemělo. Řada z těchto osob (44) má za to, že by u směněného pozemku nebylo důvodné zohledňovat hypotetickou možnost změny jeho určeného účelu užívání, neboť o takovou změnu by se nikdy nemuselo zažádat nebo by mohla být zamítnuta vzhledem k tomu, že by nevyhověla příslušným správním požadavkům. Strategické umístění směněného lesního pozemku, jež údajně zvyšuje jeho hodnotu, je v případě, že se určený účel užívání pozemku nezměnil a nabytou půdu lze užívat pouze pro účel stanovený zákonem, irelevantní. Jedna z osob, které směny využily, (45) proto tvrdí, že by se měl brát zřetel na konkrétní dohodu mezi stranami směny ke dni ocenění. V objektivním a reálném výpočtu tržní hodnoty by měly být v úvahu vzaty také obecné plány územního rozvoje (které povolují, či nepovolují výstavbu) platné k datu ocenění pozemku, jenž byl předmětem směny. Měl by tedy být stanoven soubor jednotných kritérií, který umožní rozlišovat mezi hypotetickou možností a skutečným záměrem stran směny provést následně změnu účelu užívání pozemku.
(60)
Mnohé z osob, které směny využily, nadto konstatují, že za vynětí pozemků z ochrany lesního fondu se účtuje poplatek za změnu určeného účelu užívání, který se rovná ceně za metr čtvereční stavebního pozemku v dotčené oblasti. Tyto osoby proto tvrdí, že z dotčené změny nemají hospodářský prospěch, protože pokud je nabytý pozemek prodán, použit jako zajištění nebo zastavěn, bude jeho hodnota stejná jako v případě pozemku stavebního. Podobný argument použily i společnosti Mirta Engineering a Beta Forest, které poukazují na to, že se změnou určeného účelu užívání pozemku jsou spojeny další náklady, zejména kolkovné a místní daň a rovněž náklady na projektování, které hodnotu nemovitosti dále zvyšují. Pan Michailov a paní Michailova dokonce tvrdí, že v jejich případě byla změna určeného účelu užívání pozemku podmíněna tím, že státu uhradí poplatky stanovené v článku 17 zákona o lesích a v prováděcím nařízení k tomuto zákonu.
(61)
V neposlední řadě považují některé z osoby, které směny využily, (46) tuto otázku za irelevantní, neboť v jejich konkrétních případech půda, kterou směnou získaly, nebyla pro účely výstavby vyňata z ochrany lesního fondu a nebylo ani zahájeno žádné řízení, které by mělo určený účel užívání pozemku změnit. Společnost MIKS ve svém podání uvedla, že v její smlouvě o směně bulharský stát stanovil, že žádná změna určeného účelu užívání pozemku není přípustná.
4.2.2. Státní podpora při směně lesních pozemků
(62)
Pokud jde o pochybnosti, jež Komise vyjádřila ohledně otázky, zda administrativní ceny účtované při směnách odpovídají cenám tržním, předložily osoby, které směny využily, (47) v případě svých vlastních směn několik vzájemně si podobných argumentů, proč by tomu tak být mělo.
(63)
Zaprvé tvrdí jedna z osob, které směny využily, (48) že při stanovení administrativních cen nařízení o základních cenách zohledňuje objektivní kritéria, jako je umístění pozemku, význam dotčených okresů a druh a význam rostlinných odrůd na pozemku, zatímco dvě jiné osoby, které směny využily, (49) uvádějí, že administrativní cena směn vychází z kritérií, jež jsou totožná s těmi, jež se používají při směnách lesních pozemků v soukromém vlastnictví realizovaných soukromými investory, jejichž předmětem jsou pozemky, jež se nacházejí v blízkosti infrastruktury místního či celostátního významu a které jsou, pokud jde o rostlinné druhy, umístění v oblastech podléhajících zvláštní ochraně vůči urbanizaci atd., obdobné jako v případě směn napadených. Podobně jiné osoby, které směny využily, (50) tvrdí, že ocenění vycházející z nařízení o základních cenách vedou k administrativním cenám, které jsou obdobné, nebo v mnohých případech vyšší než tržní ceny za lesní pozemky v Bulharsku, a to v důsledku neexistence tuzemského trhu s tímto typem pozemků a skutečnosti, že za nízké ceny byl realizován jen omezený počet soukromých transakcí. Směny tedy byly provedeny na základě převažujících hospodářských podmínek na trhu.
(64)
Zadruhé řada osob, které směny využily, (51) uvádí, že provedla ocenění parcel, jež byly předmětem směny, přičemž jejich výsledkem byly administrativní ceny, jež jsou obdobné (52), nebo v mnohých případech dokonce vyšší než (53) tržní ceny za lesní pozemek v Bulharsku.
(65)
Zatřetí poukazuje několik osob, které směny využily, (54) na absenci čistě soukromých směn nebo prodejů v oblastech, kde se uskutečnily směny, na nichž se podílely, jako na důvod, proč by se mělo mít za to, že administrativní ceny přibližně odrážejí ceny tržní.
(66)
V neposlední řadě pak několik osob, které směny využily, (55) tvrdí, že vzhledem k tomu, že ministr zemědělství a potravinářství je v rámci výkonu své pravomoci volného uvážení oprávněn realizaci směny odmítnout, pokud stát nemá zájem na pořízení dotčených lesních pozemků v soukromém vlastnictví, a že podmínky směny musí schválit obě strany (veřejný i soukromý subjekt), měly by se směny považovat za obchodní transakce, v jejichž rámci se stát chová jako hospodářský subjekt v tržním hospodářství.
(67)
Pokud jde o částku možné státní podpory při dotčených transakcích (tj. rozdíl mezi administrativní a tržní cenou za lesní pozemek), reagovala většina osob, které směny využily, (56) v tom smyslu, že v případech, kdy půda v soukromém vlastnictví měla vyšší cenu než půda ve vlastnictví veřejném, bulharské orgány náhradu za rozdíl v ceně neposkytly. Jedna z dalších osob, které směny využily, (57) uvedla, že rozdíl v tržních cenách směněných lesů v soukromém a veřejném vlastnictví, které se nacházejí v týchž nebo přilehlých oblastech, vládu zvýhodňuje, neboť administrativní ceny jsou vyšší než tržní ceny svobodně sjednané mezi soukromými vlastníky lesů v dotčených oblastech.
(68)
Pokud jde o další podmínky, na jejichž základě lze konstatovat přítomnost státní podpory, popíraly některé z osob, které směny využily, (58) jejich naplnění. Některé z osob, které směny využily, (59) tak tvrdí, že jsou fyzickými osobami, na které se bulharský zákon o státní podpoře a článek 107 Smlouvy nevztahuje. Pokud jde o státní prostředky, konstatují tyto osoby, které směny využily, že vláda pozemky získala jejich nezákonným vyvlastněním a neposkytla za ně přiměřenou náhradu, a nelze tedy mít za to, že jich stát pozbývá. Co se týče tvrzení o selektivnosti, tvrdí tito příjemci, že zákon o lesích platí erga omnes, a nepředstavuje tedy diskriminaci.
(69)
Další z osob, které směny využily, (60) má rovněž za to, že podmínky článku 107 Smlouvy nebyly, pokud jde o směny, naplněny, ale z poněkud odlišných důvodů. Zaprvé podle této osoby nedocházelo k žádnému převodu státních prostředků, neboť směna představuje „transakci dvojího prodeje“, k níž došlo poté, co nezávislý odhadce nemovitostí provedl ocenění na základě objektivních kritérií pro výpočet ceny, jež stanoví zákon. Nikdo nebyl nijak zvýhodněn a ani protistrany směnou nezískaly výhodnější postavení než jejich konkurenti, neboť o směnu svého soukromého lesního pozemku za pozemek ve veřejném vlastnictví mohl zažádat každý vlastník pozemku. Podobný argument předkládá další z osob, které směny využily, (61) a má přitom za to, že režim směn představuje všeobecné opatření, jehož mohou využít všichni vlastníci lesních pozemků.
(70)
Co se týče hospodářského zvýhodnění, rozporuje většina osob, které směny využily, (62) tvrzení, že by k němu při dotčených transakcích došlo, neboť podle nich administrativní cena za směněnou půdu odpovídala tržní ceně, nebo byla vyšší.
(71)
V neposlední řadě pak na otázku, zda směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy, velká většina osob, které směny využily, (63) odpověděla, že nepůsobí v oblasti výstavby nemovitostí nebo v oblasti cestovního ruchu a/nebo že nepodnikla žádné kroky, aby povolení k činnosti poskytovatele souborných služeb cestovního ruchu získala. Tyto osoby navíc potvrdily, že pozemek, který směnou nabyly, nevyužily k těžbě dřeva a nerealizovaly prodej dřeva v Bulharsku ani v jiných členských státech. Uvádějí tedy, že nelze tvrdit, že byl dán nějaký skutečný či potenciální vliv na obchod v rámci Společenství. Jiná z osob, které směny využily, (64) doplnila, že tyto směny nevedou k posílení tuzemské výroby, a neomezují tak možnosti podniků z jiných členských států v oblasti dovozu výrobků na místní trh.
(72)
Jiné z osoby, které směny využily, (65) uvedly, že vzhledem k tomu, že dotčené směny nezahrnují převod státních prostředků a nepřinášejí jim hospodářské zvýhodnění, nelze mít za to, že by ovlivňovaly rovnováhu trhu a hospodářské podmínky, ve kterých podniky působí; z jejich pohledu v tomto směru platí, že na pořízení hmotných aktiv je zapotřebí počáteční investice. Podniky z jiných členských států tak mohou vstupovat na týž trh a působit na něm za rovných podmínek, a nelze tedy mít za to, že obchod mezi členskými státy byl napadenými směnami ovlivněn.
(73)
V neposlední řadě pak jedna z osob, které směny využily, (66) vysvětlila, že lesní pozemek, který od státu získala, není vhodný pro zalesňování. Dále má za to, že její pozemek má vyšší hodnotu než pozemek, který získala od státu a že při této transakci nedošlo ke státní podpoře. A své vyjádření pak uzavřela konstatováním, že získané pozemky používá pro mobilní včelařství, jako zdroj pro letní snůšku.
4.2.3. Slučitelnost možné státní podpory s vnitřním trhem
(74)
Přestože Komise zúčastněné strany vyzvala, aby předložily veškeré dostupné důkazy, které by jí umožnily přezkoumat slučitelnost napadených směn s vnitřním trhem, žádná z osob, které směny využily, tak neučinila.
5. PŘIPOMÍNKY BULHARSKÉ REPUBLIKY
5.1. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(75)
Bulharské orgány tvrdí, že napadené směny státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy nepředstavují.
(76)
Pokud jde o údajnou vzájemnou souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání směněných lesních pozemků, uvedly bulharské orgány, že čl. 15 písm. b) zákona o lesích povoluje možnost zažádat o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku bez ohledu na způsob, jakým byla půda získána, ať již prostřednictvím směny, koupí nebo jinými prostředky. Takováto teoretická možnost by ale neměla být chápána jako nějaká pevně daná dohoda mezi orgány a soukromým subjektem, který se směny účastní, o budoucím postupu v tom smyslu, že dojde k následné změně určeného účelu užívání pozemku.
(77)
Bulharské orgány předložily důkazy o tom, že bylo v souvislosti se 132 směnami, k nimž v období let 2007 až 2009 došlo, podáno 24 žádostí o změnu určeného účelu užívání směněných lesních pozemků, přičemž pouze v 15 případech (tj. v 11,4 % všech směn) bylo vydáno kladné správní rozhodnutí, jímž byla požadovaná změna povolena.
(78)
Bulharské orgány také poukazují na odlišné cíle, jež jsou směnami a změnou určeného účelu užívání pozemku sledovány. Zatímco účelem směn je dosáhnout konsolidace a ochrany bulharských lesů s cílem zajistit jejich udržitelný rozvoj a obnovu ve prospěch společnosti jako celku, smyslem změny určeného účelu užívání pozemku je dosáhnout cílů stanovených v zákoně o územním plánování, který určuje pravidla pro začlenění pozemků do hranic aglomerací, ve kterých je povolena výstavba v souladu s veřejnými potřebami a zájmy týkajícími se udržitelného rozvoje a vytvoření vhodných životních, pracovních a rekreačních podmínek pro občany. Kromě toho je třeba konstatovat, že zatímco směny závisí na rozhodnutích ministra zemědělství a potravinářství, změny určeného účelu užívání pozemku závisí na schválení plánu územního rozvoje, což je věcí jednotlivých příslušných orgánů, tj. ministra pro místní rozvoj a veřejné práce, regionálního hejtmana nebo obecních rad. V neposlední řadě mají bulharské orgány za to, že vzhledem k tomu, že právo zažádat o změnu určeného účelu užívání pozemku ze zákona o lesích přímo nevyplývá, nýbrž vyžaduje splnění podmínek stanovených jinými zákony, nelze hypotetickou možnost změnit určený účel užívání pozemku chápat v tom smyslu, že by tato změna vzájemně souvisela se směnami.
(79)
Pokud jde o otázku, zda by možná změna určeného účelu užívání směněných pozemků měla být při stanovení ceny těchto pozemků brána v potaz, zopakovaly bulharské orgány svůj postoj, že neexistuje přímá souvislost mezi cenou, k níž se ve věci směny dospělo, a následnou změnou účelu užívání směněných pozemků. Bulharské orgány podrobně popsaly postup, jenž měl být při stanovení cen u směn uplatňován (bývalý čl. 20 odst. 5 a bývalý článek 21 nařízení o základních cenách) a poplatky účtované za změnu určeného účelu užívání pozemku. Tyto orgány také konstatují, že soukromí vlastníci mohou o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku zažádat bez ohledu na to, jak tento pozemek získali; každý investor tak požíval týchž výhod, a to bez ohledu na to, zda les získal od státu, nebo v rámci transakce za obvyklých podmínek uzavřené se soukromým subjektem; poplatky, jež jsou účtovány za provedení změny určeného účelu užívání pozemku, by se tedy ve vztahu k osobám, které směny využily, měly považovat za neselektivní.
(80)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně toho, zda metodika výpočtu administrativních cen náležitě odráží ceny tržní, konstatují bulharské orgány zaprvé, že administrativní ceny jsou stanoveny podle nařízení o základních cenách a že při koncipování tohoto nařízení jako vzor sloužily postupy pro stanovení cen lesních pozemků v jiných členských státech, zejména v Německu. Ocenění lesů v soukromém i veřejném vlastnictví provedli nezávislí znalci na základě jednotného souboru kritérií.
(81)
Zadruhé předložily bulharské orgány údaje o všech transakcích (67), jejichž předmětem byl prodej a nákup lesů v soukromém vlastnictví v období let 2007-2009 (68). Informace předložené k průměrným cenám nemovitostí v soukromém vlastnictví (tj. „tržním cenám“) obsahují přehled věrohodných tržních dokladů v souladu s požadavkem stanoveným v bodu 34 doplňkových ustanovení nařízení o základních cenách. V případech, kdy informace o transakcích uzavřených pro totožné oblasti k dispozici nejsou, byly předloženy podrobné údaje o transakcích, které se uskutečnily v blízkých oblastech s lesy, které jsou podobné z hlediska umístění a rostlinných druhů. Podle bulharských orgánů lze na základě těchto údajů prokázat, že ve většině případů byla administrativní cena použitá pro napadené transakce obecně vyšší než tržní ceny při transakcích za obvyklých podmínek (69). V tomto ohledu bulharské orgány zpochybňují důkazy, které předložil stěžovatel. Na jedné straně by totiž ceny, které uvádějí stěžovatelé, představovaly ceny, za které byly pozemky nabídnuty k prodeji, a nikoli nutně ceny fakticky dosažené nebo ceny parcel, u kterých již došlo ke změně určeného účelu použití a za něž bylo uhrazeno kolkovné. Na straně druhé tržní cena, již stěžovatel uvedl, není vždy spolehlivá, neboť v mnoha případech představuje výsledek jediné soukromé transakce.
(82)
Zatřetí bulharské orgány zopakovaly, že stát neposkytuje žádnou náhradu za rozdíl mezi vyšší celkovou administrativní hodnotou soukromých lesních pozemků, které získal, a tržní hodnotou směněných pozemků a že se směny prováděly pouze v případech, kdy hodnota získané parcely lesního pozemku v soukromém vlastnictví byla vyšší než hodnota parcely ve vlastnictví státu, za kterou byla směněna, nebo rovna této hodnotě. Soukromý subjekt měl nadto povinnost uhradit režii ve výši 2 % hodnoty dotčeného majetku.
(83)
V neposlední řadě bulharské orgány poukazují na to, že nařízení o základních cenách bylo od svého přijetí třikrát změněno, a to v letech 2004, 2005 a 2007. Změna nařízení v roce 2005 se s ohledem na pokročilou fázi navracení vyvlastněných lesů a lesních pozemků jeví jako obzvláště pozoruhodná; vyplývalo z ní totiž, že lesy v soukromém vlastnictví již na trhu byly k dispozici a byla po nich poptávka. Účelem této změny v zásadě bylo změnit metodiku oceňování pozemků. Koeficienty týkající se oblastí chráněných vůči urbanizaci byly nadto také zvýšeny a bylo zavedeno několik nových kategorií k vymezení navýšení (přírůstků) cen pozemků v závislosti na kategorii sídla.
(84)
Po přistoupení Bulharska k Evropské unii dne 1. ledna 2007 byly navíc koeficienty v nařízení plně aktualizovány, a to včetně koeficientů týkajících se oblastí chráněných před urbanizací a tzv. „tržně regulačních“ koeficientů, které závisejí na kategorii pozemků. Kromě toho došlo i ke změně čl. 20 odst. 5 nařízení o základních cenách, v jejímž rámci se zvýšila cena směněných pozemků ve vlastnictví státu o 50 % hodnoty „tržně regulačního“ koeficientu. Nadto bylo zavedeno navýšení (přírůstek) hodnoty pozemku podle jednotlivých kategorií sídel.
(85)
Podle bulharských orgánů tyto změny nařízení o základních cenách prokazují, že i při absenci vyspělého tuzemského trhu s lesními pozemky se bulharské orgány s ohledem na nadcházející přistoupení Bulharska k Evropské unii snažily o aktualizaci mechanismu oceňování stanoveného v tomto nařízení, tak aby se zajistilo, že bude vycházet z věrohodných tržních údajů. Ke dni přistoupení Bulharska k Evropské unii tedy administrativní ceny vypočtené na základě nařízení o základních cenách nebyly nižší než tržní ceny těchto parcel.
(86)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně toho, že směny mohly narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, zdůrazňují bulharské orgány zaprvé, že ze soukromých subjektů, které se na napadených směnách podílely, jich podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představuje 81. Zbývajících 51 soukromých subjektů tvoří fyzické osoby, které nepůsobí v oblasti obchodování se zbožím ani se službami. Bulharsko v této souvislosti zdůrazňuje, že ani Státní lesní úřad ani jeho nástupce Výkonný lesní úřad neobdržely od fyzických osob, které v posuzovaném období směny uskutečnily, žádné žádosti o kácení nebo vývoz dřeva
(87)
Zadruhé bulharské orgány tvrdí, že směny nemohou ovlivnit obchod v rámci Unie, neboť firmy, které podporu získaly, nevyvíjejí činnost, která by zahrnovala dovoz nebo vývoz výrobků či služeb. Bulharské orgány doplnily již poskytnuté informace o objemu vytěženého dřeva a dřeva vyvezeného do Evropské unie za posuzované období a předložily dokument, který prokazuje, že žádný ze soukromých subjektů, jež získaly lesní pozemek ve vlastnictví státu v rámci napadených směn, nevytěžil, neprodal na vnitrostátním trhu ani nevyvezl dřevo z Bulharské republiky.
(88)
Zatřetí bulharské orgány tvrdí, že odvětví cestovního ruchu (např. poskytovatelé souborných služeb cestovního ruchu, cestovní kanceláře, vlastníci hotelu a poskytovatelé doplňkových služeb cestovního ruchu) se řídí pravidly, jež stanoví bulharský zákon o cestovním ruchu. Tento zákon vyžaduje správní registraci poskytovatelů služeb ve veřejném rejstříku vedeném ministerstvem hospodářství, energetiky a cestovního ruchu. Povinnost registrace ve zvláštním rejstříku se podle článku 58 tohoto zákona vztahuje také na osoby činné v oblasti řízení hotelů. Z tohoto důvodu lze za podniky působící v odvětví cestovního ruchu považovat pouze společnosti zapsané v příslušných veřejných rejstřících vedených ministerstvem hospodářství, energetiky a cestovního ruchu. Kontrola příslušných rejstříků ukázala, že pouze jedna ze společností, které získaly lesní pozemek ve vlastnictví státu v rámci napadených směn, a sice Kapsi Tours OOD, je zapsána jako poskytovatel souborných služeb cestovního ruchu ve smyslu zákona o cestovním ruchu.
(89)
Začtvrté bulharské orgány vysvětlily, že v Bulharsku společnosti zabývající se výstavbou nemovitostí z hlediska své činnosti rovněž podléhají také povinnosti registrace v ústředním oborovém rejstříku stavebních podniků vedeném Bulharskou stavební komorou, a to v souladu se zvláštním zákonem, totiž zákonem o stavební komoře (70). Bulharské orgány poukazují na to, že pouze tři z podniků, které se státem provedly směnu, jsou zapsány jako stavební podniky a mohly nějakým způsobem vyvíjet stavební činnost podle dotčeného zákona.
(90)
Bulharské orgány tudíž konstatovaly, že většina podniků, které případně mohly mít z napadených směn prospěch, v odvětví stavebnictví a cestovního ruchu nepůsobí. Podle jejich názoru tedy nelze mít za to, že těmito transakcemi byla narušena hospodářská soutěž na příslušných trzích mimo rámec odvětví lesnictví.
5.2. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K PŘIPOMÍNKÁM STĚŽOVATELE
(91)
Bulharské orgány souhlasí se stěžovatelem v tom, že směny lesních pozemků mezi státem a obcemi neobsahují prvek státní podpory. Namítají ovšem, že tvrzení stěžovatele, že většina příjemců aktivně působí v odvětví stavebnictví nebo cestovního ruchu neodpovídá skutečnosti, a to z týchž důvodů, jež byly vysvětleny v předchozím oddílu.
(92)
Bulharské orgány také nesouhlasí se způsobem, jakým stěžovatel určil tržní ceny lesních pozemků na základě porovnání cen lesních pozemků v jednotlivých letech (např. z doby několika let předtím, než došlo ke směně lesů), a rozporují tvrzení stěžovatele, že v určitých případech vlastníci směněných lesních pozemků tuto půdu poskytli jako zajištění k získání úvěrů, neboť takovýto postup by byl v rozporu s ustanoveními bulharského práva a zákona o státním majetku, jež stěžovatel citoval. Údaje, jež stěžovatel předložil, zřejmě obsahují závažné chyby a nejsou v souladu s dostupnými katastry nemovitostí a dokumentací týkající se směn. Údaje, jež předložil stěžovatel, jsou zřejmě také nesprávné, pokud jde o lesní pozemky ve vlastnictví státu, jež byly získány prostřednictvím směn a následně poskytnuty jako zajištění za úvěry. Bulharské orgány v každém případě pro vysvětlení uvádějí, že banky v Bulharsku k zajištění toho, aby byl dluh splacen, vedle nemovitostí vyžadují i jiná likvidní aktiva. Podle bulharských orgánů by tedy bylo nesprávné stanovit cenu na metr čtvereční jako podíl částky poskytnutého úvěru a plochy pozemků, jež slouží jako zajištění za hypotéku. Bulharské orgány také předložily stanovisko První investiční banky k mechanismům poskytování úvěrů a k metodám oceňování lesů a lesních majetků navrhovaných dlužníky jako zajištění.
(93)
Bulharské orgány také nesouhlasí s tvrzením stěžovatele, že obecní orgány neměly v případě pozemků, jejichž určený účel používání byl změněn, jinou možnost než přijmout podrobné plány územního rozvoje. Podle bulharských orgánů vychází případná změna určeného účelu užívání této pozemků z právně vynucovaných podrobných plánů územního rozvoje, které byly veřejně projednány a kterými byly stávající obecné plány územního rozvoje v osídlených oblastech změněny. Tato správní řízení nespadají do rozhodovací pravomoci ministra zemědělství a potravinářství, který jednotlivá správní oznámení týkající se změny územního plánu subjektům, jež o tuto změnu zažádaly, vydává teprve poté, co vstoupí v platnost podrobný plán územního rozvoje.
(94)
Bulharské orgány dále odmítají tvrzení, že mnoho subjektů zapojených do směn mělo v úmyslu provést změnu určeného účelu užívání získané lesní parcely. Podle bulharského zákona o lesích lze takovou změnu provést jen na základě podání žádosti v rámci postupu uvedeného v čl. 14 písm. c) zákona o lesích (jenž byl zrušen). Jakýkoliv jiný záměr vyjádřený prostřednictvím některého z hromadných sdělovacích prostředků nebo jiným způsobem odlišným od příslušného zákonného postupu by představoval irelevantní a svévolný akt.
(95)
Bulharské orgány rovněž nesouhlasí se stanoviskem stěžovatele, že administrativní stanovení cen lesních pozemků nezohledňovalo dynamický vývoj ekonomiky. Bulharské orgány mají za to, že způsob stanovení cen podle nařízení o základních cenách je přiměřený. Rovněž není pravda, že předmětné nařízení nebylo aktualizováno, neboť v roce 2007 byly zavedeny nové koeficienty, a již uskutečněné směny tak hospodářské subjekty v hospodářské soutěži nijak nezvýhodňovaly.
(96)
Bulharské orgány rozporují argument stěžovatele, že by odhadci byli zaujatí. Podle bulharských orgánů jsou tito odhadci soudními znalci, jejichž bezúhonnost nelze zpochybňovat. V případě, že by lesní pozemky ocenili způsobem příznivým pro soukromý subjekt a v rozporu s ustanoveními nařízení o základních cenách, bulharské orgány by takové ocenění pro účely směny nepřijaly.
(97)
V reakci na tvrzení stěžovatele, že oficiální statistické údaje o hodnotě/cenách transakcí, jež poskytují příslušné orgány, nejsou správné, bulharské orgány uvádějí, že daňové úniky vzniklé v důsledku tajení skutečné ceny určité transakce jsou podle bulharského trestního zákoníku trestným činem.
(98)
V neposlední řadě pak bulharské orgány rozporují tvrzení stěžovatele, že by obvinění bývalého vedoucího Výkonného lesního úřadu bylo důkazem přítomnosti státní podpory při směnách. Podle bulharských orgánů jsou řízení vedená proti úředníkům, kteří se na řízeních ve věci směn lesních pozemků ve vlastnictví státu podíleli, z hlediska posouzení přítomnosti podpory v rámci napadených transakcí irelevantní.
5.3. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K PŘIPOMÍNKÁM, KTERÉ PODALY DALŠÍ TŘETÍ STRANY
5.3.1. Připomínky Bulharska podané ke dni 29. září 2011
(99)
Na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané společností All Seas odpověděly bulharské orgány dopisem ze dne 29. září 2011.
(100)
Společnost All Seas směnila celkem 157,4 ha lesních parcel v soukromém vlastnictví na území obcí Teteven a Gaborovo za lesní parcely ve vlastnictví státu o celkové výměře asi 57,9 ha v katastrálním území obce Balčik (71). V této souvislosti také společnost All Seas zaplatila bulharskému státu částku 138 781 BGN za režijní náklady.
(101)
Administrativní cena lesních parcel ve vlastnictví státu byla stanovena na 11,99 BGN za m2. Podle informací, jež mají bulharské orgány k dispozici, činila průměrná tržní cena v posuzovaném období (jakožto cena dohodnutá mezi soukromými subjekty, které lesní parcely v téže nebo blízké oblasti na území téže obce koupily či prodaly za komerčních podmínek) 4,16 BGN za m2. Směna mezi společností All Seas a Bulharskou republikou tedy proběhla oproti příslušné platbě a neměla za následek hospodářské zvýhodnění ve smyslu článku 107 Smlouvy.
(102)
Bulharské orgány dále poznamenávají, že společnost All Seas požádala o změnu určeného účelu užívání lesní parcely v souladu s článkem 14 zákona o lesích a že Rada ministrů Bulharské republiky tuto žádost v souladu s čl. 14d odst. 2 tohoto zákona schválila (72). Podle informací, které mají bulharské orgány k dispozici, toto rozhodnutí nevstoupilo v platnost. Bulharské orgány souhlasí se společností All Seas v tom, že stát nemá přímý vliv na změny určeného účelu užívání předmětných pozemků (pro něž neexistuje žádná mapa využití pozemků), a že tudíž změna vlastníka v důsledku směny nemůže být projevem společného záměru stran této směny provést u předmětných pozemků změnu určeného účelu užívání. Podle bulharských orgánů musí být při posuzování směny určujícím faktorem to, zda si odpovídá hodnota aktiv, jež jsou předmětem směny, uvedená v rozvaze. Právě to bylo pro bulharskou vládu při provádění uvedených transakcí východiskem. Dalším argumentem ve prospěch tvrzení, že při změně určeného účelu užívání pozemku po provedení směny nedochází ke státní pomoci, je, že administrativní poplatky jsou pro všechny žadatele stejné.
(103)
Bulharské orgány dále poznamenávají, že společnost All Seas dřevo z lesních parcel, jež jí připadly v důsledku směny, netěží ani se neúčastní obchodu se dřevem z těchto lesních parcel v rámci Unie. Společnost All Seas neposkytuje služby v oblasti cestovního ruchu ve smyslu zákona o cestovním ruchu a není ani stavební společností ve smyslu zákona o stavební komoře.
5.3.2. Připomínky Bulharska podané ke dni 4. listopadu 2011
(104)
Dopisem ze dne 4. listopadu 2011 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: společnostmi Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD a panem Simeonem Stoevem Mirovem.
(105)
Pokud jde o směny provedené se společnostmi Elkabel, LM Impex a Foros Development, uvedly bulharské orgány, že nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků a že v dotčených případech přijaly od soukromých subjektů doplatky za režijní náklady. Kromě toho uvedené soukromé subjekty zaplatily veškeré místní daně/poplatky. Žádná z uvedených tří společností navíc o změnu určeného účelu užívání nabytých lesních pozemků nepožádala.
(106)
Bulharské orgány dále konstatují, že v některých obcích, na jejichž území se směněné parcely nacházejí, žádné čistě soukromé transakce neproběhly, a nebylo tedy možné stanovit tržní cenu směňovaných parcel nebo to, zda došlo k nějakému hospodářskému zvýhodnění.
(107)
Bulharské orgány dále uvádějí, že ani společnost Elkabel ani společnost LM Impex nejsou vývozci dřeva a nejsou ve smyslu bulharského práva ani zapsány jako stavební společnosti nebo společnosti podnikající v oblasti cestovního ruchu.
(108)
Pokud jde o případ fyzické osoby pana Simeona Stoeva Mirova, který směnil 0,56 ha soukromého lesního pozemku v oblasti Rakitovo, jehož hodnota byla stanovena na 3 436 BGN, za 0,5 ha lesního pozemku ve veřejném vlastnictví v oblasti Burgasu (obec Krajmorie), jehož hodnota byla stanovena na 1 308 BGN, mají bulharské orgány za to, že by se na tuto směnu mělo vztahovat nařízení de minimis.
(109)
Z těchto důvodů bulharské orgány tvrdí, že z jejich hlediska nepředstavují směny s výše uvedenými soukromými subjekty státní podporu.
5.3.3. Připomínky Bulharska podané ke dni 16. prosince 2011
(110)
Dopisem ze dne 16. prosince 2011 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: společnostmi V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vichren EOOD, Liteks Komers AD a Živkou Blagoevovou.
(111)
Pokud jde o směny provedené se společnostmi V-G-N Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vichren a Liteks Komers, uvedly bulharské orgány, že nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků a že v dotčených případech přijaly od soukromých subjektů doplatky za režijní náklady. Kromě toho uvedené soukromé subjekty zaplatily veškeré místní daně/poplatky. Společnosti V-G-N Confort, Ecobalkani a Liteks Komers navíc nepožádaly o změnu určeného účelu užívání lesních pozemků ve vlastnictví státu, jichž nabyly.
(112)
Bulharské orgány dále uvádějí, že v některých obcích, na jejichž území se směněné parcely nacházejí, nebyly provedeny žádné čistě soukromé transakce, a nelze proto stanovit tržní cenu dotčených parcel ani prokazatelně zjistit, zda došlo k nějakému hospodářskému zvýhodnění výše uvedených soukromých subjektů. V případě společnosti Izgrev 5 byla administrativní cena lesních pozemků ve veřejném vlastnictví, jež byly předmětem směny, mírně vyšší než tržní cena dosažená v podobných soukromých transakcích, a podle bulharských orgánů tedy k žádnému zvýhodnění nedošlo. Týž argument lze uplatnit i v případě transakce provedené se společností Liteks Komers, kde by podle bulharských orgánů administrativní ceny lesních pozemků ve veřejném vlastnictví čtyřikrát převyšovaly ceny tržní.
(113)
Bulharské orgány v neposlední řadě poznamenávají, že žádný z výše uvedených soukromých subjektů není vývozcem dřeva a není ve smyslu bulharského práva ani zapsán jako stavební společnost nebo společnost podnikající v oblasti cestovního ruchu, a proto směny, k nimž s těmito subjekty došlo, nemají vliv na obchod mezi členskými státy.
(114)
Předmětem transakce s fyzickou osobou, paní Živkou Blagoevou, byla směna 1,9036 ha soukromého lesního pozemku na území obce Tetven, jehož hodnota byla stanovena na 16 091 BGN, za 0,3001 ha lesního pozemku ve veřejném vlastnictví v oblasti Predela (obec Razlog), jehož hodnota byla stanovena na 24 216 BGN. Bulharskému státu nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků, všechny režijní náklady a místní daně/poplatky zaplatila paní Živka Blagoevová a nová majitelka nepožádala o změnu určeného účelu užívání pozemku, jenž byl předmětem směny. Podle bulharských orgánů by se na tuto směnu mělo vztahovat nařízení de minimis.
(115)
Bulharské orgány tedy mají za to, že v rámci směn dohodnutých s výše uvedenými soukromými subjekty nedošlo k žádné státní podpoře.
5.3.4. Připomínky Bulharska podané ke dni 25. dubna 2012
(116)
Dopisem ze dne 25. dubna 2012 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: Aqua Estate, Beta Forest, Kosta Gerov, Dimitar Ivanov Terziev, Javor Iliev Chajtov, Valentina Angelova Chajtovová, Georgi Aleksandrov Babev, Marieta Tihomirova Damjanova, Elizabet Petkova Michailova, Svetoslav Petkov Michailov, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD, a BOIL OOD.
(117)
Bulharské orgány souhlasí s připomínkami, jež podaly tyto fyzické osoby a společnosti, které byly stranami ve směnách, k nimž v posuzovaném období došlo, a to v tom smyslu, že při těchto směnách ke státní podpoře nedošlo, a že tyto směny naopak představují transakce provedené za podmínek výhodných pro stát, a to za ceny, jež nejsou nižší než tržní ceny obdobných nemovitostí. Bulharské orgány nadto souhlasí se stanoviskem výše uvedených soukromých subjektů, že směny byly provedeny v souladu s platnými bulharskými vnitrostátními právními předpisy: nařízením o základních cenách a zákonem o lesích. V neposlední řadě by se pak některé z těchto transakcí měly považovat za transakce, na které se vztahuje nařízení de minimis.
5.4. ODPOVĚDI BULHARSKA NA ŽÁDOSTI O INFORMACE, JEŽ V PRŮBĚHU FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ ZASLALA KOMISE
(118)
V následných podáních v reakci na žádosti o informace poskytly bulharské orgány údaje o tržních cenách lesních pozemků v soukromém i veřejném vlastnictví u všech směn provedených v posuzovaném období (73).
(119)
Ve svém podání ze dne 19. listopadu 2013 (74) nicméně bulharské orgány naznačily, že poskytnuté údaje nejsou zcela spolehlivé. Konkrétně bulharské orgány předložily pro účely vzorce uvedeného ve 44. bodu odůvodnění reálné tržní ceny 82 parcel (60 ve veřejném vlastnictví a 22 ve vlastnictví soukromém), jež byly předmětem napadených směn. U ostatních parcel se poskytnuté informace o tržní hodnotě opíraly o nejlepší možný odhad, přičemž bulharské orgány naznačily, že uvedené ceny nemusí nutně představovat reálnou tržní hodnotu. Bulharské orgány vysvětlily, že v případě ostatních dotčených parcel ve veřejném vlastnictví byly ceny, které uváděly jako ceny tržní, ve skutečnosti středními cenami z různých druhů směn lesních pozemků. Tyto ceny tedy nutně nepředstavují reálnou tržní hodnotu: neodpovídají totiž průměrným cenám u zcela analogických transakcí.
(120)
Obdobně se podle bulharských orgánů i u ostatních parcel v soukromém vlastnictví, jež dosud nebyly oceněny nezávislým odhadcem, v některých případech ceny uvedené v potvrzení o prodeji, jež bulharské orgány použily jako zástupný ukazatel tržní hodnoty předmětných parcel, blížily nebo rovnaly tzv. daňové hodnotě. Daňová hodnota parcely nevyjadřuje její tržní hodnotu, ale minimální cenu, již je nutné při realitní transakci zaplatit, což znamená, že tržní hodnota dotčené parcely by v zásadě byla vyšší.
(121)
Bulharské orgány navzdory výše uvedeným skutečnostem zdůraznily, že údaje, jež o tržních cenách poskytly, představují nejlepší odhady, které mohou získat, a to vzhledem k tomu, že: i) v Bulharsku neexistují žádná zvláštní pravidla pro stanovení tržních cen lesních parcel na základě ocenění; ii) stanovení tržních cen dotčených parcel aktuálních v době uskutečnění směny nezávislým odhadcem by trvalo velmi dlouho a iii) zpracování tohoto ocenění by bylo velmi nákladné. Nadto se bulharské orgány vyjádřily v tom smyslu, že uvedené mají v každém případě blíže k reálným tržním cenám než k cenám administrativním.
(122)
Bulharské orgány dále na základě vzorku 25 směn poskytly informace o skutečně použitých administrativních cenách a hypotetických administrativních cenách vyplývajících z použití koeficientů uvedených v aktualizaci nařízení o základních cenách z roku 2010. Uvedený vzorek se týkal 25 transakcí uskutečněných převážně v roce 2009 a 2008 (jen 6 transakcí proběhlo v roce 2007). Tyto informace si vyžádala Komise s cílem ověřit, zda je systém administrativních cen - jsou-li náležitě aktualizovány - s to přiměřeně odrážet tržní ceny lesních pozemků a zda ve všech případech povede k určení ceny co možná nejbližší tržní hodnotě, což vyžaduje judikatura.
6. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
6.1. PŘÍTOMNOST PODPORY
(123)
Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy jsou podpory poskytované v jakékoli formě členským státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(124)
Ke kvalifikaci opatření jako podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 tedy musí být naplněny všechny tyto podmínky: i) opatření musí být možné přisoudit státu a musí být financováno ze státních prostředků; ii) musí přinášet výhodu příjemci; iii) tato výhoda musí být selektivní; iv) opatření musí narušovat hospodářskou soutěž nebo představovat hrozbu takového narušení a musí mít potenciál ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(125)
V tomto případě je ovšem nejprve také třeba posoudit, zda osoby, které směny využily a staly se možnými příjemci státní podpory, představují podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Důvodem je to, že podle znění uvedeného ustanovení platí pravidla o státní podpoře jen tehdy, je-li příjemcem podnik.
(126)
Soudní dvůr Evropské unie definuje pro účely čl. 107 odst. 1 Smlouvy pojem „podnik“ jako subjekt zapojený do hospodářské činnosti bez ohledu na jeho právní postavení či na způsob jeho financování (75). Podle Soudního dvora Evropské unie představuje hospodářskou činnost jakákoliv činnost spočívající v nabízení zboží a služeb na trhu (76). Klasifikace určitého subjektu jako podniku se tedy vždy vztahuje ke konkrétní činnosti. Na subjekt, který vykonává hospodářskou i nehospodářskou činnost, je třeba jako na podnik pohlížet, jen co se týče činnosti hospodářské. Podnik nemusí být právnickou osobou; i fyzické osoby lze považovat za podniky využívající státní podporu, pakliže vykonávají hospodářskou činnost.
(127)
Se zřetelem k tomu je třeba konstatovat, že některé osoby, které napadených směn využily, nevykonávaly v posuzovaném období na lesním pozemku, jenž byl předmětem směny, žádnou hospodářskou činnost a nevykonávají ji ani v současnosti. Tyto osoby, které směny využily, tedy nelze považovat za podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a proto se má za to, že v rámci směn, jež tyto osoby s bulharským státem uskutečnily, nedošlo k poskytnutí státní podpory.
(128)
Zbývající část tohoto rozhodnutí se tedy týká jen těch osob, které napadené směny využily a které jsou podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.1.1. Vzájemná souvislost mezi směnou pozemků a změnou jejich určeného účelu užívání
(129)
První otázka, o níž Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti, se týkala toho, zda existuje vzájemná souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemků, jichž osoby, které směny využily, nabyly. Jedná se o důležitou otázku: závěr, že taková souvislost existuje, bude totiž mít vliv na to, jak Komise posoudí otázky, zda směnami došlo k hospodářskému zvýhodnění a jak takovéto zvýhodnění vyčíslit. Vzájemná souvislost by existovala, pokud by strany směny měly ještě před provedením této směny v úmyslu změnit následně po provedení směny určený účel užívání pozemku ve veřejném vlastnictví z lesního pozemku na pozemek stavební. Pokud by tedy administrativní ceny vypočtené pro účely směny podle nařízení o základních cenách byly stanoveny pro směnu dvou lesních pozemkových parcel, mohla by mít následná změna určeného účelu užívání parcely ve veřejném vlastnictví vzhledem k jejímu zamýšlenému budoucímu využití jako stavebního pozemku za následek podhodnocení nabyté parcely, bylo-li již od počátku úmyslem takovouto změnu provést.
(130)
Podle Komise by skutečnost, že na napadené směny vždy - nebo přinejmenším ve velké většině případů - navazovaly (následně schválené) žádosti o změnu určeného účelu užívání lesních pozemků nabytých osobou, která směny využila, na stavební pozemek, objektivně naznačovala, že strany takovýchto směn již od počátku zamýšlely po provedení směny určený účel užívání pozemku ve veřejném vlastnictví změnit.
(131)
Statistické údaje poskytnuté bulharskými orgány v reakci na rozhodnutí o zahájení řízení, které potvrzují údaje zohledněné ve 38. bodu odůvodnění, ukazují, že na 132 směn provedených v posuzovaném období bylo podáno 24 žádostí o změnu určeného účelu užívání předmětného pozemku na stavební pozemek (tyto žádosti byly tedy podány v 18,2 % všech směn), přičemž takováto změna byla schválena v 15 případech (tedy v 11,4 % všech směn). Na základě těchto údajů dochází Komise k závěru, že ve většině případů žádosti o změnu určeného účelu užívání pozemku na směny nenavazovaly.
(132)
Komise konstatuje, že podle bulharských právních předpisů tak jako tak existují pro provádění směn a změn určeného účelu užívání dvě oddělená řízení a pro každý z těchto úkonů je příslušný jiný ze dvou samostatných státních orgánů, jež jsou jeden na druhém nezávislé. Toto představuje další argument pro popření existence vzájemné souvislosti mezi směnami pozemků a změnou jejich určeného účelu užívání v tomto případě.
(133)
Vzhledem k tomu, že nebyla prokázána existence vzájemné souvislosti mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemků nabytých osobami, které směny využily, prověří Komise přítomnost státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v každém z dotčených úkonů zvlášť.
6.1.2. Přítomnost státní podpory při změnách určeného účelu užívání pozemků
(134)
Určený účel užívání pozemku je kontrolním nástrojem orgánů veřejné moci v oblasti využívání a míry zastavění určité pozemkové parcely. Při schvalování změny určeného účelu užívání pozemkové parcely vykonává orgán veřejné moci regulační činnost a nejedná jako hospodářský subjekt.
(135)
Za podporu ve smyslu článku 107 Smlouvy se považují jen zvýhodnění poskytnutá přímo či nepřímo ze státních prostředků. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (77) z rozlišení mezi „podporou poskytovanou státy“ a podporou poskytnutou „ze státních prostředků“ nevyplývá, že všechna zvýhodnění poskytnutá státem, ať už jsou financována ze státních prostředků, či nikoliv, představují podporu. Účelem tohoto rozlišení je spíše do definice státní podpory zahrnout jak zvýhodnění poskytnutá přímo státem, tak ta, jež poskytují veřejné či soukromé instituce státem pověřené nebo zřízené.
(136)
Schválení změny určeného účelu užívání konkrétní pozemkové parcely z lesního pozemku na pozemek stavební orgánem veřejné moci sice může mít za následek nárůst tržní hodnoty předmětného pozemku, ale nedochází při něm k převodu státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy: výsledkem výkonu takovéto regulační činnosti není převod finančních prostředků v pozitivním smyslu osobě, která tohoto schválení využije, a stát se při tomto výkonu ani nevzdává svých prostředků, neboť v rámci takového výkonu nemá povinnost účtovat úspěšným žadatelům poplatek, jenž by plně odpovídal hospodářské hodnotě, již tito žadatelé schválením získají (78).
(137)
V tomto směru tedy ani rozhodnutí orgánu veřejné moci o změně určeného účelu užívání konkrétní pozemkové parcely nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.1.3. Přítomnost podpory při směnách
(138)
Prodej pozemků nebo budov orgány veřejné moci podniku nebo jednotlivci, který vykonává hospodářskou činnost, může podle ustálené judikatury (79) zakládat hospodářské zvýhodnění, a může tedy představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, zejména pokud se neuskuteční za tržní hodnotu, tj. za cenu, kterou by pravděpodobně stanovil soukromý investor v podmínkách běžné hospodářské soutěže. Totéž platí o směně, při níž je hodnota pozemku ve veřejném vlastnictví nabytého od státu vyšší než hodnota pozemku v soukromém vlastnictví, který se státu přenechává.
(139)
Před prověřením toho, zda dané směny přinášejí nějaké hospodářské zvýhodnění, nicméně Komise prověří, zda jsou naplněny ostatní podmínky uvedené ve 124. bodu odůvodnění, na jejichž základě lze konstatovat přítomnost státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(140)
Zaprvé se, pokud jde o otázku, komu lze toto opatření přičíst, konstatuje, že směny spadají do kompetence ministra zemědělství a potravinářství nebo Rady ministrů (v závislosti na velikosti parcely, jež je předmětem směny) a Výkonného lesního úřadu, což jsou všechno státní orgány. Pokud je výsledkem směny převod lesních pozemků ve veřejném vlastnictví, jež mají vyšší hodnotu než přenechané lesní pozemky ve vlastnictví soukromém, představuje tato směna převod státních prostředků, kterým se bulharský stát vzdává určitých výnosů, jichž by býval mohl dosáhnout, pokud by při provádění této transakce postupoval v rámci tržních podmínek.
(141)
Zadruhé jsou směny, pokud z nich těží pouze ti vlastníci pozemků, kteří směnili své lesní pozemky v soukromém vlastnictví za lesní pozemky ve vlastnictví veřejném, selektivní.
(142)
Zatřetí směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy. Jsou-li osoby, které směny využily, podniky, jež nabízejí zboží a služby na některém konkrétním trhu, posílí jakýkoli finanční prospěch, jež jim z uskutečnění směny plyne, jejich postavení oproti ostatním podnikům, s nimž si v rámci Unie v oblasti téhož druhu zboží a služeb konkurují (80). Řada osob, které směny využily, (81) má v bulharském obchodním rejstříku mezi hospodářskými odvětvími, v nichž působí, mimo jiné uvedeny i reality, cestovní ruch, pohostinství či zalesňování. Uvedená odvětví jsou přitom otevřená hospodářské soutěži na úrovni Unie. Prokazují to i údaje z tohoto rejstříku, v nichž se u několika osob, které směny využily, (82) jako hospodářské odvětví, v němž působí, uvádí obchod či (mezinárodní) obchodní činnost. Pokud jde o argument předložený bulharskými orgány, že pro výkon činnosti v odvětví cestovního ruchu nebo stavebnictví je nezbytné, aby byla společnost zapsána ve zvláštních rejstřících, a že tomu tak u většiny společností podílejících se na směnách nebylo, konstatuje Komise, že pojem „podnik“ v čl. 107 odst. 1 Smlouvy je pojmem objektivním, a otázku, zda podniky nabízejí zboží a služby na daném trhu, a tudíž konkurují ostatním podnikům a zapojují se do trhu v rámci Unie, je tedy třeba zodpovědět s ohledem na činnosti, jež tyto podniky skutečně vykonávají, a nikoli podle toho, zda splňují určité vnitrostátní právní formální náležitosti.
(143)
Konečně, pokud jde o přítomnost hospodářského zvýhodnění, týkají se směny vzájemné výměny (nejméně) dvou lesních pozemkových parcel mezi bulharským státem a soukromými subjekty. K zodpovězení otázky, zda soukromé subjekty těžily z hospodářského zvýhodnění plynoucího z provedené směny, je třeba provést odhad tržních hodnot parcel, jež byly předmětem dané směny, a tyto hodnoty vzájemně porovnat. Je-li výsledkem směny převod lesního pozemku ve veřejném vlastnictví, jehož hodnota je vyšší než hodnota lesního pozemku, který státu přenechává soukromý subjekt, pak je tento soukromý subjekt hospodářsky zvýhodněn.
(144)
Pro účely dotčených směn byly, jak se uvádí v 16. bodu odůvodnění, příslušné administrativní ceny vypočteny podle nařízení o základních cenách. Soudní dvůr Evropské unie shledal, že v případech, kdy vnitrostátní právní úprava stanoví správní pravidla výpočtu tržní hodnoty pozemku určeného na prodej orgány veřejné moci, musí použití uvedených pravidel za účelem jejich souladu s článkem 107 Smlouvy vést ve všech případech ke administrativní ceně, která se co nejvíce blíží tržní hodnotě daného pozemku (83). Jelikož tato tržní hodnota je teoretická, bude povoleno rozpětí, v jehož rámci se dosažená cena od teoretické ceny odchyluje (84).
(145)
Bulharské orgány byly požádány o poskytnutí informací o administrativních cenách uplatněných při 132 směnách, jež v posuzovaném období proběhly, jakož i o příslušných tržních cenách pro tytéž transakce. Komise rovněž požádala bulharské orgány, aby vzaly při stanovení tržní hodnoty předmětných lesních parcel v úvahu případné předcházející či následné transakce, jejichž byly tyto parcely předmětem. Ačkoli má Komise za to, že pro účely posouzení možných prvků státní podpory v rámci směn je místo, kde se směňované lesních parcely nacházejí, irelevantní, byly údaje o cenách - byly-li k dispozici - vzaty v úvahu.
(146)
Bulharské orgány upozornily na to, že údaje, jež mohly o tržních cenách poskytnout, nejsou zcela spolehlivé (85). Zároveň ale sdělily, že tyto informace představují nejlepší možné odhady tržních cen (86). Komise tyto údaje považuje za dostatečně spolehlivé odhady skutečné (tj. „reálné“) tržní hodnoty dotčených parcel.
(147)
Z analýzy těchto údajů vyplývá, že důsledkem uplatnění administrativních cen na parcely v soukromém vlastnictví bylo systematické nadhodnocení dotčených lesních pozemků oproti cenám tržním (87), zatímco u lesních pozemků ve veřejném vlastnictví byla situace poněkud složitější, neboť byly zaznamenány jak případy nadhodnocení, tak podhodnocení. Při hledání odpovědi na otázku, zda osoby, které směny využily, získaly na jejich základě nějakou výhodu, by tedy prosté porovnání tržní ceny parcely ve veřejném vlastnictví v době uskutečnění směny s tržní cenou směněné parcely v soukromém vlastnictví dostatečně nezohlednilo systematické nadhodnocení dotčené soukromé parcely. Komise proto sestavila vzorec zohledňující administrativní ceny uplatněné v prvotní transakci, který umožňuje náležitě posoudit zvýhodnění plynoucí z dané směny. Tento vzorec, který byl uveden již v rozhodnutí o zahájení řízení, vyžaduje vypočtení těchto částek:
(i)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách a
ii)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Ke zvýhodnění by došlo v případě, že po odečtení hodnoty získané podle bodu i) od hodnoty získané podle bodu ii) vyjde kladný výsledek.
Při určování toho, zda danou směnou dochází ke zvýhodnění, je nicméně třeba vzít v úvahu i případnou peněžní náhradu vyplacenou jednou stranou druhé za účelem dorovnání rozdílu v administrativních cenách dvou parcel, jež jsou předmětem směny.
(148)
Při uplatnění uvedeného vzorce na údaje o reálných tržních hodnotách a administrativních cenách směňovaných lesních pozemků, jež poskytly bulharské orgány, dospěla Komise k závěru, že téměř v 80 % směn provedených v posuzovaném období bylo osobám, které směny využily, v jejich rámci poskytnuto zvýhodnění, což ukazuje tabulka 4.
Tabulka 4
Porovnání administrativních cen uplatněných při směnách a tržních cen uvedených bulharskými orgány
Směny
2007
2008
2009
Celkem
Poskytnutí výhody (počet případů)
18
48
38
104
Procentuální podíl na všech směnách
78 %
77 %
81 %
79 %
Počet uskutečněných směn
23
62
47
132
(149)
Výše uvedené údaje ukazují, že administrativní ceny stanovené pro účely směn podle nařízení o základních cenách dostatečně neodrážely skutečnou tržní hodnotu předmětných lesních parcel.
(150)
Rozdíl mezi administrativními cenami použitými pro účely napadených směn a tržními cenami předmětných parcel vyplývá jednak ze skutečnosti, že výchozí metodika uvedená v nařízení o základních cenách dostatečně nezohledňuje kritéria, jež by z hlediska ocenění směňovaných lesních pozemkových parcel za důležitá považoval účastník trhu, a ani jim nepřiznává náležitou váhu. Zaprvé se předpokládalo, že průměrné hodnoty pozemků uvedených v příloze 1 nařízení o základních cenách podle kategorií pozemků skýtajících totožné podmínky k pěstování rostlin, které se používají jako východisko pro stanovení základní hodnoty pozemku (viz 18. bod odůvodnění) budou stanoveny na základě tržních cen nebo účetních záznamů vedených u lesů ve vlastnictví státu, avšak ve skutečnosti je stanovili znalci na základě malého počtu tržních zdrojů.
(151)
Zadruhé jsou koeficienty a navýšení (přírůstky) cen uplatněné pro účely vyčíslení některých vlastností lesního pozemku při výpočtu jeho základní hodnoty, jež jsou uvedeny v 18. až 26. bodu odůvodnění, spíše výsledkem administrativního zjednodušení, než pokusem o přesné určení hospodářské hodnoty, kterou by hypotetický účastník trhu v podobné situaci takovýmto vlastnostem pozemku přisoudil. Bulharské orgány ve skutečnosti žádné hospodářské údaje odůvodňující hodnotu těchto koeficientů a míru navýšení (přírůstky) cen uvedených v předmětném nařízení nepředložily.
(152)
I kdyby se připustilo, že výsledkem uplatnění metodiky uvedené v nařízení o základních cenách u směňovaných lesních pozemků zpočátku byly tržní ceny, což nebyly, průměrné ceny, nebyly příslušné koeficienty a navýšení (přírůstky) cen během posuzovaného období nikdy aktualizovány tak, aby se zohlednilo následné kolísání tržních cen. V souladu s judikaturou (88) musí v případě výrazného nárůstu cen pozemků administrativní metody pro výpočet cen pozemků prodávaných orgány veřejné moci umožňovat průběžnou aktualizaci těchto cen tak, aby se cena skutečně zaplacená kupujícím co nejvíce blížila tržní hodnotě těchto pozemků. V průběhu fáze předběžného přezkoumávání bulharské orgány vysvětlily, že podle čl. 7 odst. 1 a článku 32 nařízení o základních cenách měly být koeficienty pro výpočet administrativních cen uvedené v tomto nařízení každoročně aktualizovány. Kromě toho podle informací poskytnutých bulharskými orgány rostly tržní ceny lesních pozemků během posuzovaného období velmi výrazně. K aktualizaci, kterou uvedené nařízení předpokládá, nicméně během předmětného období vůbec nedošlo. Bulharské orgány průměrné ceny, příslušné koeficienty a navýšení (přírůstky) cen pro účely stanovení administrativních cen na základě posledního vývoje trhu aktualizovaly až v roce 2010.
(153)
Komise proto dospěla k závěru, že osobám, které směny využily, tyto pozemkové směny v těch případech, kdy použité administrativní ceny dostatečně neodrážely tržní cenu směňovaného pozemku, přinesly hospodářské zvýhodnění.
6.1.4. Podpora de minimis
(154)
Závěrem je třeba poznamenat, že se v případech, kdy byly osoby, které směny využily, zvýhodněny v rozsahu, jenž nepřesahuje limit uvedený v nařízení Komise (EU) č. 1407/2013 (89), toto zvýhodnění nepovažuje za státní podporu, a na tyto případy se tudíž nevztahuje zákaz daný ustanovením čl. 107 odst. 1 Smlouvy, pokud jsou ovšem splněny všechny ostatní podmínky stanovené uvedeným nařízením.
(155)
Na základě kvantitativních údajů předložených bulharskými orgány se zdá, že v mnoha případech (90) je částka podpory, kterou osoby, které směny využily, obdržely pod úrovní limitu de minimis, který činí 200 000 EUR.
6.1.5. Závěr ohledně přítomnosti podpory
(156)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že směny, které v posuzovaném období provedla Bulharská republika, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v těch případech, kdy protistrana příslušné transakce je podnikem ve smyslu uvedeného ustanovení, kdy administrativní ceny použité pro účely dané transakce neodrážely tržní ceny a kdy nebyly naplněny podmínky podpory de minimis stanovené v nařízení (ES) č. 1407/2013.
6.2. ZÁKONNOST OPATŘENÍ
(157)
Bulharská republika uvedené směny před jejich provedením neoznámila, a nesplnila tak svou povinnost ve smyslu čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Uvedené směny tak představují protiprávně poskytnutou státní podporu.
6.3. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(158)
Ačkoli byly bulharské orgány požádány o poskytnutí informací o případné slučitelnosti uvedených směn s vnitřním trhem, trvaly na své argumentaci, že předmětné transakce neměly na obchod v rámci Unie žádný vliv, a že tedy státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy nepředstavují.
(159)
V tomto ohledu Komise poznamenává, že důkazní břemeno slučitelnosti podpory s vnitřním trhem, jako výjimky z ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy, náleží v zásadě dotyčnému členskému státu, který musí prokázat, že podmínky pro tuto výjimku jsou splněny (91).
(160)
Komise v každém případě konstatuje, že se nezdá, že by existovaly nějaké zřejmé důvody, na jejichž základě by bylo možné považovat předmětné směny za slučitelné s vnitřním trhem, a to ani přímo na základě čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy ani na základě pokynů z těchto ustanovení vycházejících.
(161)
Slučitelnost režimu směn tedy nelze odvozovat od pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví („pokyny k odvětví lesnictví“), protože ty se vztahují pouze na živé stromy a na jejich přirozené prostředí v lesích a na ostatní zalesněné půdě, včetně opatření k udržování a zlepšování ekologické a ochranné funkce lesů a opatření na podporu rekreačního využívání a sociální a kulturní dimenze lesů. Navíc náklady hrazené z podpory poskytnuté v souvislosti se směnami neodpovídají definici způsobilých nákladů uvedené v pokynech k odvětví lesnictví (92), neboť soukromým subjektům nebyly uloženy žádné zákonné nebo smluvní závazky využívat pozemky nabyté směnou jako oblasti s ochranou přírody. Všechny soukromé subjekty měly naopak právo požádat o změnu účelu užívání z lesního pozemku na pozemek stavební, což také některé z nich učinily.
(162)
Slučitelnost nelze odvozovat ani od pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013. Komise v této souvislosti poznamenává, že bulharské orgány směny neprovedly s konkrétním cílem přispět k regionálnímu rozvoji. Nadto nebyly vymezeny způsobilé náklady a nebylo ani stanoveno, jakým způsobem se bude kontrolovat pobídkový účinek předmětné podpory a jak bude zajištěno dodržování příslušných limitů regionální podpory.
(163)
V neposlední řadě pak bulharské orgány v diskusích předcházejících přijetí rozhodnutí o zahájení řízení prohlašovaly, že dotčené směny sledovaly cíl veřejné politiky spočívající v konsolidaci vlastnictví lesních pozemků. I kdyby bylo možné považovat konsolidaci lesních pozemků za cíl společného zájmu, což ovšem nelze, neprokázaly bulharské orgány, že poskytnutá podpora byla k dosažení uvedeného cíle nezbytná a ani že zvolené prostředky byly ty nejvhodnější.
(164)
Bulharské orgány rovněž neprokázaly, že zvolené prostředky zajistily, aby se poskytnutá podpora omezila na minimum nezbytné k přesvědčení soukromých subjektů k tomu, aby směnu uskutečnily. Je to mimo jiné patrné ze silného kolísání administrativních cen, k nimž se uplatněním předepsané metodiky dospělo. Při porovnání s tržními cenami, jež bulharské orgány poskytly, se nezdá, že by tyto administrativní ceny byly systematicky o určitý obdobný procentuální podíl vyšší či nižší než tržní ceny. Na příkladu transakcí uskutečněných v roce 2007 lze sledovat rozdíly mezi tržními a administrativními cenami parcel v soukromém vlastnictví v rozmezí od -503,97 % do +89,91 % (93).
(165)
Bulharské orgány konečně ani neprokázaly, že předmětné směny nenarušily hospodářskou soutěž v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Směny proto nelze přímo považovat za slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
(166)
Komise proto dospěla k závěru, že podporu poskytnutou v souvislosti se směnami nelze považovat za slučitelnou s vnitřním trhem.
7. NAVRÁCENÍ PODPORY
(167)
Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 by měla být státní podpora příjemcem navrácena, pokud byla předmětná protiprávně poskytnutá státní podpora shledána neslučitelnou s vnitřním trhem a není-li to v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství. V čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení se stanoví, že podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky splatné od data, kdy byla protiprávní podpora k dispozici příjemci, do data jejího faktického navrácení. V čl. 14 odst. 3 se dále stanoví, že navrácení se provede bezodkladně a v souladu s postupy vnitrostátního práva dotyčného členského státu za předpokladu, že umožňují okamžitý a účinný výkon rozhodnutí Komise.
(168)
Ke splnění účelu navrácení podpory dojde v okamžiku, kdy podniky, jež z předmětné protiprávní podpory těžily, tuto podporu spolu s příslušnými úroky z prodlení navrátí. Navrácením příjemce pozbude zvýhodnění, ze kterého měl na trhu oproti svým konkurentům prospěch, a obnoví se stav, který poskytnutí podpory předcházel (94). Členský stát si sice může zvolit prostředky, kterými svou povinnost dosáhnout navrácení nelegální podpory splní, ale zvolená opatření nesmí mít nepříznivý vliv na působnost a účinnost práva Unie. Členský stát může povinnost dosáhnout navrácení podpory splnit, pouze pokud jsou prostředky zvolené k navrácení podpory vhodné k opětovnému nastolení běžných podmínek hospodářské soutěže, které byly poskytnutím nezákonné podpory narušeny, a pokud jsou v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie (95).
(169)
Vzhledem k tomu, že bylo shledáno, že Bulharská republika protiprávně uplatňovala státní podporu prostřednictvím směn, měla by se jí stanovit povinnost zajistit, aby osoby, které tyto směny využily, tuto podporu navrátily.
7.1. URČENÍ PŘÍJEMCŮ, KTEŘÍ MUSÍ PODPORU NAVRÁTIT
(170)
Protiprávní a neslučitelnou podporu musí navrátit podniky, které z ní skutečně měly prospěch (96). Nicméně v případech, kdy všechny podniky, které protiprávní a neslučitelnou podporu obdržely, není schopna určit v rozhodnutí samotném Komise, bude tak muset na počátku procesu jeho provádění učinit dotčený členský stát, který musí přihlédnout k individuální situaci jednotlivých dotčených podniků (97).
(171)
V tomto případě jsou potenciálními příjemci neslučitelné státní podpory ty fyzické a právnické osoby, které se podílely na 132 směnách s bulharskými orgány, k nimž v posuzovaném období došlo. Z této skupiny subjektů by měly bulharské orgány vyjmout ty fyzické a právnické osoby, jež nejsou „podniky“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a ty, jež na při směnách, jichž se zúčastnily, získaly podporu v celkové výši nepřesahující limit stanovený v nařízení de minimis, pokud ovšem dotčené transakce splňují i ostatní podmínky stanovené uvedeným nařízením. Zbývající fyzické a právnické osoby, jež se směn účastnily, by se měly považovat za příjemce protiprávně poskytnuté státní podpory, a bulharským orgánům se ukládá povinnost zajistit, aby tyto subjekty zvýhodnění, jehož se jim na základě předmětných směn dostalo, navrátily.
7.2. VYČÍSLENÍ PODPORY
(172)
Komise není z právního hlediska povinna vyčíslit přesnou částku, jež má být navrácena, zejména pokud k tomu, aby tak učinila, nemá k dispozici dostatečné údaje. Postačí, pokud rozhodnutí Komise obsahuje informace, jež dotčenému členskému státu bez přílišných obtíží umožní stanovit částku, jež má být navrácena (98).
(173)
Jak bylo vysvětleno ve 147. bodu odůvodnění, má Komise za to, že členské státy by při stanovení výše neslučitelné podpory, již musí každý z příjemců navrátit, měly vyjít z této metodiky:
(i)
stanovit rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách;
(ii)
stanovit rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Prvotní výše státní podpory získané na základě směny je rovna hodnotě ii) snížené o hodnotu i).
V případech, kdy byla směněna pozemková parcela ve veřejném vlastnictví s vyšší administrativní hodnotou za pozemkovou parcelu v soukromém vlastnictví s nižší administrativní hodnotou, by měla být tato prvotní částka upravena. Podle bulharských orgánů musela v takovémto případě osoba, která směny využila, zaplatit státu náhradu za rozdíl v hodnotě dotčených pozemků. Původní výše podpory by tedy měla být ponížena o částku náhrady zaplacenou příjemcem bulharským orgánům. Bulharské orgány by pak měly dosáhnout toho, aby příslušní příjemci výslednou částku navrátili, tak aby se vyrovnalo zvýhodnění, které tito příjemci v důsledku provedení směny získali.
(174)
Při stanovení tržních cen dotčených parcel by měla být plně zohledněna hospodářská hodnota předmětného pozemku v okamžiku provedení směny. Z informací uvedených v podání bulharských orgánů ze dne 29. srpna 2008 se zdá, že v některých případech byly na státních lesních parcelách budovy a infrastruktura postaveny ještě dříve, než došlo k uskutečnění směny, a to i přesto, že daná parcela předtím nebyla překlasifikována na stavební pozemek. Komise zastává názor, že v takových případech by se měla do tržní hodnoty parcely plně promítnout i hodnota těchto budov a/nebo infrastruktury.
(175)
Komise poznamenává, že bulharské orgány již údaji o administrativních cenách použitých při směnách, jakož i o tržních cenách všech předmětných parcel v době uskutečnění směny disponují (99), a nemělo by pro ně tedy být příliš obtížné stanovit na základě metodiky popsané ve 173. bodu odůvodnění (100) částky, jež musí být navráceny.
(176)
V případech, kdy mohou mít bulharské orgány oprávněné obavy, že uvedenou metodiku nelze uplatnit nebo že vede k výsledným částkám, jež zjevně dostatečně neodrážejí výši státní podpory, již příjemce obdržel, nicméně mohou rozhodnout, že nechají provést odhad tržních cen směňovaných pozemků nezávislým znalcem, který má k oceňování kvalifikaci a který se vybere na základě otevřeného veřejného nabídkového řízení. Při stanovení postupu výběru takového znalce by se měly dodržovat zásady transparentnosti a rovného zacházení, a to i v případech, kdy výše smluvního plnění nepřekračuje prahové hodnoty stanovené směrnicemi Unie týkajícími se zadávání veřejných zakázek. Nabídkové řízení by zejména mělo: i) být dostatečně inzerované; ii) opírat se o objektivní, předem oznámená kritéria výběru; iii) obsahovat informace o tom, že po provedení předběžného výběru bude konečné rozhodnutí přijato za účasti zástupců útvarů Komise. V těchto výjimečných případech musí bulharské orgány: i) uvést dotčenou parcelu (dotčené parcely); ii) uvést odůvodnění, proč je třeba v tom kterém konkrétním případě využít odhadu nezávislého znalce; iii) navrhnout Komisi nezávislého znalce (vybraného ve veřejném nabídkovém řízení), jehož pověření odsouhlasí Komise i Bulharská republika.
(177)
Vzhledem k tomu, že účelem navrácení podpory je obnova stavu před uskutečněním směny, má Komise v neposlední řadě za to, že by s ohledem na výjimečnou povahu dohod o směně ve vztahu k lesním pozemkům, které nebyly do rozhodné doby komerčně využívány, Bulharská republika splnila svou povinnost dosáhnout navrácení protiprávně poskytnuté podpory tím, že sporné směny zruší a u dotčených parcel provede zpětnou směnu. Takový postup by nicméně k navrácení podpory v náležité míře vedl jen v případech, kdy ode dne uskutečnění směny nedošlo k významným změnám dotčených lesních pozemků ve veřejném i soukromém vlastnictví. V takovýchto případech je třeba o dotčených parcelách informovat Komisi do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice; předmětné směny by měly být zrušeny a doklad o provedení tohoto úkonu by měl být předložen do čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
(178)
Ve všech případech, kdy se vyžaduje navrácení podpory, se toto navrácení musí vztahovat k okamžiku, kdy příjemcům předmětné zvýhodnění vzniklo, tj. ke dni právního aktu, kterým se příjemcům uděluje právo směnit své lesní pozemky v soukromém vlastnictví za lesní pozemky ve vlastnictví veřejném.
(179)
Do částek, jež mají být navráceny, by měly být započteny úroky za dobu počínaje dnem, k němuž byly příjemcům tyto částky dány k dispozici, až do doby jejich faktického navrácení. Výše úroku by se měla vypočítávat jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (101) a podle nařízení Komise (ES) č. 271/2008 (102), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
(180)
Harmonogram navrácení státní podpory jednotlivými příjemci by měl co možná nejvíce souhlasit s harmonogramem uvedeným v oznámení o navrácení podpory (103). V žádném případě by ale nemělo dojít k překročení lhůt uvedených v tabulce 5.
Tabulka 5
Harmonogram navrácení podpory
Lhůta
Úkon
1.
do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika musí Komisi informovat o opatřeních plánovaných nebo přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, a to zejména:
i)
předložit Komisi seznam všech směn, kterých se týká navrácení podpory, a uvést tyto informace:
-
administrativní a tržní ceny lesních parcel v soukromém a veřejném vlastnictví, jež jsou předmětem směny (na základě informací uvedených Bulharskou republikou v podání 2014/032997), informace o doplatcích náhrad v každé z transakcí a o výsledné výši státní podpory, jež musí být navrácena,
-
název zapojeného soukromého subjektu u každé z transakcí a uvedení důvodů, na základě kterých tato osoba, která směny využila, je, či není považována za podnik;
ii)
určit případy, v nichž navrácení podpory proběhne na základě znaleckého odhadu tržních cen lesních parcel v okamžiku uskutečnění směny (176. bod odůvodnění);
iii)
určit případy, kdy k navrácení podpory dojde prostřednictvím zrušení směny (177. bod odůvodnění).
2.
do čtyř měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
V případě parcel uvedených v bodu 1 podbodu ii) výše by měla Bulharská republika pověřit nezávislého znalce, který by zpracoval ocenění dotčených parcel. Tento znalec by měl být vybrán na základě otevřeného veřejného nabídkového řízení a pověřen se souhlasem Komise na základě předchozího návrhu Bulharské republiky.
3.
do sedmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika by měla předložit Komisi zprávu o ocenění parcel uvedených v bodu 1 podbodu ii) výše vypracovanou nezávislým znalcem.
4.
do osmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika by měla zaslat příkazy k navrácení všem dotčeným příjemcům, a to s přesným uvedením částek, jež mají být navráceny.
5.
do dvanácti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika musí realizovat navrácení podpory u všech dotčených směn.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora podnikům v souvislosti se směnami lesních pozemků ve veřejném vlastnictví za lesní pozemky v soukromém vlastnictví, protiprávně poskytnutá Bulharskou republikou v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy v období od 1. ledna 2007 do 27. ledna 2009, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci směn uvedených v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v době, kdy je poskytnuta, splňuje podmínky stanovené nařízením přijatým podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98, které je použitelné v době, kdy je podpora poskytnuta.
Článek 3
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci směn uvedených v článku 1, která v době, kdy je poskytnuta, splňuje podmínky stanovené nařízením přijatým podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98 nebo v rámci jakéhokoliv jiného schváleného režimu podpor, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximální výše podpory použitelné pro tento druh podpor.
Článek 4
1. Bulharská republika zajistí navrácení neslučitelné podpory poskytnuté v rámci směn uvedených v článku 1 od příjemců.
2. Odchylně od odstavce 1 lze v případech, kdy ode dne uskutečnění směny nedošlo k významným změnám lesních pozemků ve veřejném i v soukromém vlastnictví, kterých se transakce dotýkala, zajistit navrácení neslučitelné podpory od příjemců zrušením předmětných směn.
3. Do částek, jež mají být navráceny, se započítají úroky za dobu počínaje dnem, k němuž byly příslušné prostředky dány k dispozici příjemcům, až do doby jejich faktického navrácení.
4. Výše úroku se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004 a podle nařízení (ES) č. 271/2008.
5. Bulharská republika zruší veškeré doposud neuhrazené platby podpory v rámci režimu uvedeného v článku 1 s účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Navrácení podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 se zajistí neprodleně a účinně.
2. Bulharská republika zajistí úplné provedení tohoto rozhodnutí ve lhůtě dvanácti měsíců ode dne oznámení.
Článek 6
1. Do čtyř měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika Komisi tyto informace:
a)
seznam všech směn obsahující tyto informace:
-
administrativní a tržní ceny lesních parcel v soukromém a veřejném vlastnictví, které jsou předmětem směny, informace o doplatcích v jednotlivých transakcích a výslednou výši státní podpory,
-
název zúčastněného soukromého subjektu, tj. osoby, která směny využila, u každé z transakcí a důvody, na základě kterých tento subjekt je, či není považován za podnik;
b)
určení případů, v nichž se uplatní navrácení podpory na základě tržních cen v okamžiku uskutečnění směn, jež jsou uvedeny v podání Bulharské republiky 2014/032997;
c)
určení případů, kdy k navrácení podpory dojde prostřednictvím zrušení směny;
d)
určení případů, kdy k navrácení podpory dojde na základě částek stanovených nezávislým znalcem-odhadcem, a doklady o pověření tohoto nezávislého znalce, který se vybere ve veřejném nabídkovém řízení a jehož odsouhlasí Komise.
2. Do osmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika Komisi tyto informace:
a)
seznam příjemců, kteří obdrželi podporu v rámci směn uvedených v článku 1, a celkovou výši podpory, kterou každý z těchto příjemců v důsledku předmětných transakcí obdržel;
b)
celkovou částku (jistinu a úrok při navrácení), jejíhož navrácení se má od každého jednotlivého příjemce dosáhnout;
c)
podrobný popis opatření již přijatých či plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo přikázáno podporu navrátit.
3. Do dvanácti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika doklady prokazující, že dotčení příjemci navrátili podporu v plné výši.
4. Bulharská republika bude prostřednictvím zpráv předkládaných jednou za dva měsíce informovat Komisi o průběhu vnitrostátních opatření k provedení tohoto rozhodnutí až do doby, než bude navrácení podpory poskytnuté v rámci směn uvedených v článku 1 dokončeno. Na žádost Komise poskytne Bulharská republika neprodleně informace o opatřeních již přijatých a plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpor, které již byly příjemci navráceny.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Bulharské republice.
V Bruselu dne 5. září 2014.
SKLEP KOMISIJE (EU) 2015/456
z dne 5. septembra 2014
o shemi pomoči SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) in SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08), ki jo je Republika Bolgarija izvedla v okviru menjav gozdnih zemljišč
(notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 6207)
(Besedilo v bolgarskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
ob upoštevanju Sklepa Komisije C(2011) 4444 z dne 29. junija 2011 (1),
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami, in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
(1)
Komisija je 17. julija 2008 prejela dopis pritožnika, ki je želel ostati anonimen (v nadaljnjem besedilu: prvi pritožnik) in je trdil, da je Republika Bolgarija dodelila pomoč v okviru menjave lastništva gozdnih zemljišč v zasebni lasti za javna gozdna zemljišča v državni lasti, ki ji je pogosto sledila sprememba namembnosti zamenjanega zemljišča iz gozdnega v zazidljivo. Prvi pritožnik je dodatne informacije predložil v dopisih z dne 28. avgusta 2008, 3. septembra 2008, 1. oktobra 2008, 5. decembra 2008, 18. februarja 2010, 12. oktobra 2010 in 26. januarja 2011.
(2)
Komisija je 27. januarja 2009 prejela dodatne informacije o spornih poslih menjave, ki jih je poslala tretja stran. Dne 14. maja 2009 je bila vložena druga pritožba v zvezi z navedenimi menjavami, zadevni pritožnik pa je dodatne informacije predložil 2. junija 2009 in 8. junija 2009. Komisija je 23. marca 2010 prejela informacije še ene tretje strani o navedenih menjavah.
(3)
Bolgarski organi so Komisiji informacije o spornih poslih menjave predložili z dopisi z dne 2. septembra 2008, 28. oktobra 2008, 4. januarja 2010, 23. marca 2010, 27. marca 2010, 30. avgusta 2010 in 14. februarja 2011. Na sestankih s službami Komisije, ki so potekali 22. februarja 2010, 12. oktobra 2010 in 3. februarja 2011, so zagotovili dodatne informacije o navedenih menjavah.
(4)
Komisija je z dopisom z dne 29. junija 2011 Republiko Bolgarijo obvestila, da se je odločila začeti postopek iz člena 108(2) Pogodbe v zvezi s spornimi posli menjave. Sklep Komisije o začetku formalnega postopka preiskave (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka) je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (2). Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo svoje pripombe k ukrepu.
(5)
Bolgarski organi so z dopisom, prejetim 29. septembra 2011, predložili svoje pripombe k sklepu o začetku postopka.
(6)
Komisiji so pripombe k sklepu o začetku postopka poslale naslednje zainteresirane strani: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Jivka Blagoeva (7), V-N-G Confort OOD (8), Javor Hajtov (9), Simeon Stoev Mirov (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosta Gerov (20), Marjeta Babeva (21), Dimitar Terziev (22), Svetoslav Mihajlov in Elizabet Mihajlova (23) ter pritožnik, ki je zahteval, naj se njegova identiteta ne razkrije (24).
(7)
Komisija je z dopisi z dne 1. septembra 2011, 5. oktobra 2011, 25. novembra 2011, 14. decembra 2011 in 3. aprila 2012 navedene pripombe posredovala bolgarskim organom in jim dala možnost za odgovor. Pripombe Republike Bolgarije na pripombe zainteresiranih strani so bile prejete z dopisi z dne 4. novembra 2011, 15. decembra 2011, 12. januarja 2012 oziroma 25. aprila 2012.
(8)
Bolgarski organi so dodatne informacije o spornih poslih menjave predložili z dopisom z dne 2. decembra 2011 in na sestanku s službami Komisije, ki je potekal 9. decembra 2011.
(9)
Komisija je z dopisom z dne 9. februarja 2012 zahtevala dodatna pojasnila prvega pritožnika v zvezi z nekaterimi dokazi, ki jih je predložil.
(10)
Komisija je 3. aprila 2012 bolgarskim organom posredovala dodatne pripombe več tretjih strani (25). Komisija je pripombe Republike Bolgarije na te pripombe prejela 25. aprila 2012 in 15. maja 2012.
(11)
Komisija je 26. julija 2012 od bolgarskih organov zahtevala dodatne informacije. Bolgarski organi so 17. avgusta 2012 zaprosili za podaljšanje roka za predložitev navedenih informacij, ki ga je Komisija odobrila 31. avgusta 2012. Bolgarski organi so 19. septembra 2012 predložili zahtevane informacije.
(12)
Komisija je 3. oktobra 2012 zahtevala dodatna pojasnila družbe Elkabel AD, ene od tretjih strani, ki so predložile pripombe k sklepu o začetku postopka; pojasnila so bila predložena 31. oktobra 2012.
(13)
Komisija je z dopisi z dne 14. januarja 2013, 17. maja 2013, 22. julija 2013 in 22. oktobra 2013 od bolgarskih organov zahtevala dodatne informacije, ki so bile predložene 4. in 5. februarja 2013, 25. junija 2013 in 5. julija 2013, 16. in 23. avgusta 2013 oziroma 19. novembra 2013 in 20. decembra 2013. Bolgarski organi so del informacij, ki so bile predložene ob zadnji predložitvi informacij, pozneje ponovno predložili z elektronsko pošto z dne 21. januarja 2014.
2. OPIS UKREPA
2.1 MENJAVE ZEMLJIŠČ
(14)
Leta 1947 so zaradi razlastitve, ki jo je izvedla država, vsa gozdna zemljišča v Bolgariji postala javno premoženje. Tako je ostalo do leta 2000, ko se je začelo vračanje gozdnih zemljišč nekdanjim zasebnim lastnikom.
(15)
S spremembo zakona o gozdovih (26), ki je začela veljati 22. februarja 2002, so bile omogočene menjave nedavno privatiziranih gozdnih zemljišč z javnimi gozdnimi zemljišči v državni lasti iz državnega sklada gozdov. Ta sprememba zakona o gozdovih je veljala do 27. januarja 2009, v njej pa so bili opredeljeni način in pogoji, pod katerimi so se te menjave izvajale.
(16)
Cene za menjave gozdnih zemljišč v zasebni in javni lasti so bile določene na podlagi posebne uredbe, tj. uredbe o izračunu osnovnih cen in cen za zemljišča na izključenih območjih ter o določitvi pravic uporabe in služnosti za gozdove in gozdna zemljišča (27) (v nadaljnjem besedilu: uredba o osnovnih cenah), ki je začela veljati 18. novembra 2003. V skladu z bolgarsko zakonodajo cenilci niso smeli odstopati od cen, določenih za gozdna zemljišča na podlagi uredbe o osnovnih cenah.
(17)
Na podlagi navedene uredbe se osnovna cena gozdne parcele določi kot vsota osnovne vrednosti tega zemljišča in vrednosti sestoja (rastlinskih vrst na tem zemljišču).
(18)
Vrednost zemljišča se določi na podlagi povprečne vrednosti zemljišča glede na kategorije zemljišč, ki ponujajo enake pogoje za rast rastlin (150 vrst zemljišč glede na Prilogo 1 k uredbi o osnovnih cenah). Ta vrednost se nato prilagodi z uporabo prilagoditvenega koeficienta, ki upošteva lokacijo zemljišča glede na lokalno in državno infrastrukturo. Prilagoditveni koeficient (Km), naveden v Prilogi 2 k uredbi o osnovnih cenah, se določi na podlagi naslednje formule:
,
pri čemer je:
p
=
koeficient bližine utrjene ceste, merjeno v ravni črti (od 0,00 do 0,20);
s
=
koeficient bližine mestnega območja, merjeno v ravni črti (od 0,00 do 0,25);
m
=
koeficient bližine morja, merjeno v ravni črti (od 0,00 do 0,20);
g
=
koeficient bližine mesta v številkah, ki izražajo razdaljo do določenega mesta (najkrajša razdalja po cesti od parcele do zadevnega mesta). Mesta so razdeljena v šest skupin, kot je prikazano v preglednici 1.
Preglednica 1
Skupina 1:
Sofija (od 0,00 do 0,70)
Skupina 2:
Ruse, Plovdiv, Burgas in Varna (od 0,00 do 0,50)
Skupina 3:
Blagoevgrad, Veliko Tarnovo, Vraca, Pleven in Stara Zagora (od 0,00 do 0,40)
Skupina 4:
druga okrožna mesta (od 0,00 do 0,35)
Skupina 5:
druga velika mesta (Botevgrad, Gorna Orjahovica, Dimitrovgrad, Dupnica, Kazanlak, Karlovo, Lom, Petrič, Samokov, Svištov in Červen Brjag) (od 0,00 do 0,30)
Skupina 6:
druga občinska središča (od 0,00 do 0,10)
(19)
Vrednost zemljišča se nadalje prilagodi, tako da se doda povečanje na hektar (dodatek), ki se določi na podlagi povprečne cene zemljišča, ugotovljene na območju, kjer je zemljišče. Navedeni dodatki so določeni v določbah Priloge 3 k uredbi o osnovnih cenah in navedeni v preglednici 2.
Preglednica 2
Dodatek
(BGN/hektari)
Sofija, nacionalna letovišča in sosednja stanovanjska počitniška območja, zemljišča v razdalji 10 kilometrov od morja
5 000
Naselja 1. in 2. kategorije
2 000
Naselja 3. in 4. kategorije
1 000
Naselja 5. in 6. kategorije
500
Naselja 7. in 8. kategorije
0
(20)
Skupna vrednost zemljišča, določena na podlagi tega mehanizma, se imenuje osnovna vrednost zemljišča.
(21)
Vrednost sestoja (rastlinskih vrst na zemljišču) je vrednost sestoja sedanje starosti in predvidena vrednost sestoja ob sečni zrelosti. Vrednost lesa iz gozdnih sestojev pri sedanji starosti (starost v času vrednotenja) je enaka dobičku od prodaje zadevnih sort po povprečnih tržnih cenah, pri čemer se odštejejo stroški sečnje, primarne predelave in prevoza do kraja začasnega skladiščenja. Če prihodki ne krijejo stroškov, se šteje, da les nima nobene vrednosti.
(22)
Prihodek od prodaje se določi z oceno zaloge in volumna kategorij lesa. Stroški (BGN/kubični meter) v zvezi s sečnjo in primarno predelavo lesa s povprečno stopnjo težavnosti območja sečnje dreves se določijo na podlagi vrste dreves in kategorije lesa na zemljišču. Stroški prevoza lesa se določijo na podlagi vrste dreves, kategorije lesa in povprečne razdalje prevoza od zadevnega zemljišča. Stroški prevoza se za vsak kilometer prevoza pomnožijo s koeficientom, ki upošteva stopnjo težavnosti poti.
(23)
Povprečne tržne cene in stroške, povezane s sečnjo, primarno predelavo in prevozom lesa, mora redno določati in posodabljati izvršilna agencija za gozdove (v nadaljnjem besedilu: IAG) (28), in sicer na podlagi tehtanih povprečij, izračunanih na podlagi statističnih podatkov, zbranih v triletnem obdobju (zadnje leto ima dvojno težo).
(24)
Osnovna cena gozdnega zemljišča se torej izračuna tako, da se osnovni vrednosti gozdnega zemljišča prišteje vrednost sestoja, kot jo določi cenilec.
(25)
Ta osnovna cena se prilagodi za zemljišča na območjih tako imenovanega „posebnega varstva pred urbanizacijo“, ki so z zakonom določena v nekaterih pokrajinah Bolgarije, da bi se upoštevali varstvo narave, ki oblikuje okolje, in rekreacijske funkcije gozdnega zemljišča. V skladu z določbami Priloge 19 k uredbi o osnovnih cenah se osnovna vrednost gozdnih zemljišč na takih območjih pomnoži s koeficientom (К), opredeljenim v preglednici 3 (29), in sicer:
Preglednica 3
Prvo območje obale Črnega morja
К = 6
Drugo območje obale Črnega morja
К = 5
Letoviška območja, letovišča in naselja državnega pomena
К = 4
Gozdovi in zemljišča na območjih, ki se raztezajo od roba državnih in občinskih cest do omejitvenih črt za gradnjo
К = 3
Letoviška območja, letovišča in naselja lokalnega pomena
К = 4
(26)
Nazadnje se v skladu s Prilogo 20 k uredbi o osnovnih cenah za osnovno ceno zemljišča uporabi tako imenovani „koeficient regulacije trga“. Ta koeficient je izražen v BGN/m2 in sega od 10 za zemljišča ob morju, velikih gorskih letoviščih in Sofiji do 1 za zemljišča na najmanj privlačnih lokacijah.
(27)
Ne glede na navedeno je morala zasebna stranka, če je na podlagi posla menjave prejela gozdno zemljišče z višjo skupno administrativno ceno, kot jo je imelo zemljišče, ki ga je odstopila, državi plačati nadomestilo za to razliko v ceni. Po navedbah bolgarskih organov je država praviloma privolila zgolj v menjave, s katerimi je pridobila zemljišče višje administrativne vrednosti. Vendar se to pravilo nanaša samo na skupno administrativno ceno zemljišča v zasebni lasti, ki je višja od administrativne cene zemljišča v javni lasti, za katero je bilo zamenjano, in ne na njegovo ceno na kvadratni meter.
(28)
Dne 27. januarja 2009 je začela veljati prepoved menjav gozdnih zemljišč. Obdobje, ki je vključeno v pregled spornih poslov menjave, je torej od 1. januarja 2007, tj. datuma pristopa Republike Bolgarije k Uniji, do 27. januarja 2009, tj. datuma moratorija za menjave (v nadaljnjem besedilu: obdobje pregleda).
2.2 SPREMEMBA NAMEMBNOSTI ZEMLJIŠČA
(29)
Pritožniki nadalje trdijo, da je poslom menjave pogosto sledila sprememba namembnosti zemljišča iz gozdnega v zazidljivo in da se je s to spremembo dodatno povečala razlika med tržno vrednostjo javnega gozdnega zemljišča v državni lasti, zamenjanega z zemljiščem v zasebni lasti.
(30)
Bolgarski organi so pojasnili, da postopek za spremembo namembnosti zemljišča ni urejen z določbami zakona o gozdovih (kot so posli menjave), ampak s posebnim sklopom zakonodaje, med drugim z zakonom o prostorskem načrtovanju (ZUT) (30). V skladu z navedeno zakonodajo lahko vsak lastnik gozdnega zemljišča zaprosi za spremembo namembnosti svojega gozdnega zemljišča v zazidljivo zemljišče, tako da pošlje vlogo izvršnemu direktorju IAG, ki je bila del ministrstva za kmetijstvo in prehrano (31). Odbor (notranjih in po potrebi zunanjih) strokovnjakov nato prouči to zahtevo in predloži mnenje izvršnemu direktorju, ki sprejme predhodni sklep o vlogi. Če je ta sklep pozitiven ter so z njim potrjeni razlogi za vlogo in njena zakonitost, se pošlje vsem službam, pristojnim za spremembo namembnosti (pokrajinskemu guvernerju, županu občine in direktorju regionalnega direktorata, pristojnega za gozdove).
(31)
Na podlagi pozitivnega predhodnega sklepa lastnik vloži vlogo pri zadevni občini za naročilo, pripravo in odobritev podrobnega glavnega načrta. Za tak načrt se je treba posvetovati z vsemi (lokalnimi) deležniki. Če pristojni organi odobrijo navedeni načrt in ko začne veljati, lastnik zemljišča vloži vlogo pri ministru za kmetijstvo in prehrano za izključitev tega gozdnega zemljišča iz zaščitene lesne zaloge. Če je ta vloga sprejeta, je treba plačati takso, ki jo neodvisni cenilec določi v skladu z določbami uredbe o osnovnih cenah.
(32)
Ko lastnik gozdnega zemljišča pristojnim organom plača takso, se začne postopek za izdajo upravnega sklepa o spremembi namembnosti zemljišča. Glede na velikost zemljišča ta sklep izda bodisi minister za kmetijstvo in prehrano (če se nanaša na zemljišče, manjše od 10 hektarov) bodisi svet ministrov.
(33)
Dne 3. septembra 2009 je bil uveden moratorij na poznejšo spremembo namembnosti zamenjanega zemljišča.
2.3 PRAVNA PODLAGA ZA UKREPE
(34)
Menjave, izračun cen za uporabo pri poslih menjave in postopek za spremembo namembnosti zamenjanega gozdnega zemljišča so urejeni z naslednjimi pravnimi besedili:
-
bolgarskim zakonom o gozdovih,
-
uredbo o izračunu osnovnih cen in cen za zemljišča na izključenih območjih ter o določitvi pravic uporabe in služnosti za gozdove in gozdna zemljišča,
-
zakonom o državnem premoženju (32),
-
zakonom o obveznostih in pogodbah (33),
-
zakonom o prostorskem načrtovanju.
2.4 UPRAVIČENCI
(35)
Morebitni upravičenci do poslov menjave so fizične osebe, zasebne družbe in občine, ki so pogosto dejavne na področju razvoja nepremičninskih projektov in/ali turističnih dejavnosti ter so svoja gozdna zemljišča zamenjale za gozdna zemljišča v javni lasti.
3. RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA
(36)
Komisija je v sklepu o začetku postopka izrazila dvome glede tega, ali so posli menjave in/ali poznejša sprememba namembnosti zemljišča vsebovali elemente državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe in ali bi bilo mogoče tako pomoč šteti za združljivo z notranjim trgom.
3.1 NELOČLJIVA POVEZAVA MED MENJAVAMI IN SPREMEMBO NAMEMBNOSTI ZEMLJIŠČA
(37)
Prvi dvom, ki ga je izrazila Komisija, je bil povezan s trditvijo pritožnikov, da je v več primerih menjavam sledila sprememba namembnosti zamenjanega zemljišča, tj. iz gozdnega v zazidljivo.
(38)
Komisija je glede na številčne dokaze, ki so jih predložili bolgarski organi, v sklepu o začetku postopka ugotovila, da je 15 od 147 menjav, opravljenih v obdobju pregleda (2006-2009), sledila sprememba namembnosti zemljišča (10 %). Poleg tega je ugotovila, da se za posel menjave in morebitne zahteve za spremembo namembnosti zemljišča uporabljajo različne pravne določbe ter da za oba postopka obstajajo različni upravni postopki. Na prvi pogled se je zdelo, da ti elementi potrjujejo trditev bolgarskih organov, da ta postopka - načeloma - nista neločljivo povezana (34).
(39)
Vendar so bolgarski organi navedli, da so bile formule za določitev administrativnih cen gozdnih zemljišč in taksa, ki jo je bilo treba plačati za spremembo namembnosti zemljišča, določene s stopnjo, ki je zagotavljala, da bi bila skupna cena menjave gozdnega zemljišča in spremembe namembnosti zemljišča večinoma enaka tržni ceni podobnega zazidljivega zemljišča. To bi lahko pomenilo, da so organi predvidevali, da bo veliko vlagateljev poskušalo oba koraka združiti v en posel.
(40)
Komisija je zato izrazila dvome glede tega, ali bi bilo treba morebitno spremembo namembnosti zadevnega gozdnega zemljišča upoštevati pri določitvi cene parcele za posle menjave, tj. ali bi bilo treba menjavo in poznejšo spremembo namembnosti zamenjanega zemljišča šteti za neločljivo povezani.
3.2 MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ PRI SPREMEMBI NAMEMBNOSTI ZEMLJIŠČA
(41)
Drugi dvom Komisije se je nanašal na to, ali bi lahko sprememba namembnosti zamenjanega zemljišča pomenila dodelitev državne pomoči, saj se je z njo dodatno povišala vrednost zamenjanega zemljišča.
(42)
Komisija je v sklepu o začetku postopka navedla, da se na prvi pogled ne zdi, da bi sprememba namembnosti zemljišča vključevala kakršen koli prenos državnih sredstev. Taksa za take posle je bila izračunana v skladu z zakonskimi določbami in je bila - kot je Komisiji znano - plačana v vseh zadevnih primerih. Čeprav so se lahko torej podjetja, ki so opravila spremembo namembnosti zemljišča, morda z njo okoristila, naj upravni sklepi o taki spremembi ne bi privedli do državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe. Komisija ni sprejela dokončnega stališča glede tega vprašanja in je zainteresirane strani pozvala, naj izrazijo svoje pripombe glede tega, ali je postopek vključeval državno pomoč.
3.3 MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ PRI MENJAVI GOZDNIH ZEMLJIŠČ
(43)
Komisija je v sklepu o začetku postopka navedla, da so cene gozdnih zemljišč za menjave določili izvedenci zgolj na podlagi formul iz uredbe o osnovnih cenah. Zato je izrazila dvome glede tega, ali je bila z uporabo navedenih formul dobljena administrativna cena, ki je bila podobna cenam, doseženih pri poslih na strogo poslovni podlagi med dvema zasebnima strankama. Komisija je torej pozvala Republiko Bolgarijo in tretje strani, naj zagotovijo informacije o tržnih cenah, doseženih pri popolnoma zasebnih prodajah (ali poslih menjave) gozdnih zemljišč, ki so bile opravljene v Bolgariji v obdobju pregleda. Nadalje je Republiko Bolgarijo in tretje strani pozvala, naj zagotovijo informacije o razlikah med temi cenami in administrativnimi cenami, ki so se uporabljale za sporne posle menjave, in torej morebitni znesek državne pomoči pri navedenih poslih. Poleg tega je Republiko Bolgarijo in tretje strani pozvala, naj zagotovijo informacije o pravilih, ki so se uporabljala za nadomestilo, plačano pri poslih menjave v primeru razlike v cenah za zamenjani zemljišči. Nazadnje je Republiko Bolgarijo pozvala, naj zagotovi dodatne informacije za utemeljitev svoje trditve, da sporne menjave ne vplivajo na trgovino znotraj Unije.
(44)
Komisija je v sklepu o začetku postopka tudi predstavila svoje predhodno stališče glede tega, kako bi bilo treba količinsko opredeliti ugodnost, ki izhaja iz spornih poslov menjave, če bi bilo ugotovljeno, da navedene menjave vodijo do državne pomoči:
(i)
razlika med realno tržno ceno gozdnega zemljišča v zasebni lasti 1 in administrativno ceno za zemljišče 1, določeno v skladu z določbami uredbe o osnovnih cenah;
(ii)
razlika med realno tržno ceno gozdnega zemljišča v javni lasti 2 in administrativno ceno za zemljišče 2, določeno v skladu z določbami uredbe o osnovnih cenah.
Znesek državne pomoči pri poslih menjave bi nato bil enak vrednosti (ii) minus vrednost (i).
Pri izračunu morebitnega elementa državne pomoči pri poslu menjave se upošteva tudi kakršno koli denarno nadomestilo zaradi razlike v administrativnih cenah dveh zemljišč, vključenih v menjavo, ki ga ena stranka plača drugi.
3.4 ZDRUŽLJIVOST MOREBITNE DRŽAVNE POMOČI
(45)
Če bi bil ugotovljen obstoj državne pomoči zaradi spremembe namembnosti zemljišča in/ali poslov menjave, je Komisija nato v sklepu o začetku postopka izrazila dvome glede tega, ali bi bilo mogoče tako pomoč šteti za združljivo z notranjim trgom ter, natančneje, členom 107(3)(a) Pogodbe in določbami Smernic o državni regionalni pomoči za 2007-2013 (35) in/ali členom 107(3)(c) Pogodbe in določbami Smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju 2007-2013 (v nadaljnjem besedilu: smernice za gozdarski sektor) (36).
(46)
Komisija je zato Republiko Bolgarijo in zainteresirane strani pozvala, naj predložijo stališča glede združljivosti spornih ukrepov.
4. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI
4.1 PRIPOMBE PRVEGA PRITOŽNIKA V ZVEZI Z DVOMI, KI JIH JE KOMISIJA IZRAZILA V SKLEPU O ZAČETKU POSTOPKA
(47)
Prvi pritožnik trdi, da sporne menjave pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, ki je nezdružljiva z notranjim trgom.
(48)
V zvezi s prvim dvomom, ki ga je izrazila Komisija, prvi pritožnik trdi, da je treba spremembo namembnosti zemljišča in posle menjave šteti za neločljivo povezane. Prvič, pritožnik trdi, da so številni upravičenci do menjav dejavni v sektorjih gradbeništva in turizma, in ne v gozdarstvu. Drugič, po navedbah prvega pritožnika se zamenjana gozdna zemljišča od začetka veljavnosti moratorija leta 2009 tržno praktično ne izkoriščajo. Tretjič, v času, ko so bili opravljeni posli menjave, naj bi številni upravičenci napovedali in oglaševali svoje razvojne projekte za zamenjana gozdna zemljišča, ki naj bi postala smučarska središča ali morska letovišča, in so celo začeli pogovore s pristojnimi lokalnimi organi za zagotovitev spremembe namembnosti zemljišča. Četrtič, pritožnik trdi, da je bila ista državna agencija (IAG) pogosto odgovorna za sklenitev menjave in izključitev zamenjanega zemljišča iz sklada gozdov (IAG in pristojni regulator) (37), s čimer je sprostila pot za njegov komercialni razvoj.
(49)
Prvi pritožnik zato meni, da bi bilo treba pri določitvi skupnega zneska državne pomoči pri poslih menjave upoštevati morebitno spremembo namembnosti zemljišča in ustrezno povišanje cene. Po njegovem mnenju bi bilo treba torej pri količinski opredelitvi pomoči opraviti primerjave z zazidljivimi zemljišči, da bi se ustrezno izrazila tržna cena zamenjanih zemljišč.
(50)
Pritožnik navaja še, da bi bilo glede na privlačnost regij, v katerih so bila državna gozdna zemljišča, bolj preudarno, če bi organi najprej ukrepali za povišanje vrednosti zemljišč (tj. sprememba namembnosti v zazidljiva zemljišča) in jih šele nato prodali. Po navedbah pritožnika ni IAG v nobenem primeru, v katerem je bila vložena zahteva za menjavo, spremenila namembnosti zemljišča pred navedeno menjavo. To je po mnenju pritožnika jasen znak, da je obstajal namen zagotovitve koristi pridobitelju gozdnega zemljišča v državni lasti. Do te prakse je bila v poročilu o bolgarskih gozdovih iz leta 2009 kritična tudi Svetovna banka, ki je navedla, da si država na ta način ustvarja izgube (38).
(51)
V zvezi z drugim dvomom, ki ga je Komisija izrazila glede tega, ali je bila zaradi spremembe namembnosti zamenjanega zemljišča dodeljena državna pomoč, prvi pritožnik trdi, da čeprav je pridobitelj zemljišča po sklepu o spremembi namembnosti zemljišča plačal takso in bi bilo treba ta znesek odšteti od količinske opredelitve kakršne koli pomoči, prejete na podlagi menjave, ta taksa ne izraža dejanskega povišanja vrednosti zemljišča zaradi navedene spremembe. Pritožnik nadalje trdi, da bi morala biti v primerih, v katerih je bila menjava opravljena pred pristopom Bolgarije k Uniji, vendar je bila sprememba namembnosti zemljišča opravljena po pristopu, nezakonita državna pomoč, dodeljena pridobitelju zemljišča, razlika med tržno vrednostjo zadevnega zemljišča v času menjave (pred pristopom) in tržno vrednostjo zemljišča po spremembi njegove namembnosti (po pristopu).
(52)
Kar zadeva tretji dvom Komisije v zvezi z obstojem državne pomoči zaradi menjav, pritožnik tudi, da formule, določene z uredbo o osnovnih cenah, ne izražajo tržne vrednosti zamenjanega zemljišča. Pritožnik tudi izpodbija neodvisnost cenilcev, ker lahko po njegovem mnenju pridobitelj zemljišča prosto izbere naklonjenega cenilca, ki cene oceni bistveno prenizko.
(53)
Pritožnik je zagotovil tudi dodatne informacije o tržnih cenah zamenjanih gozdnih zemljišč ali zelo podobnih gozdnih zemljišč, ki naj bi dokazovale velika razhajanja v primerjavi z administrativnimi cenami za zemljišča. Pritožnik je zaradi časovnih omejitev raziskal cene samo devetih zamenjanih zemljišč. Za to so bila uporabljena bančna vrednotenja zemljišč in informacije iz javnega registra nepremičnin v Bolgariji, iz katerih so razvidne dejanske cene, po katerih so se sklepali nepremičninski posli za podobna zemljišča. Ugotovljena razhajanja v cenah so segala od prenizkega vrednotenja (z uporabo administrativne cene) za 50-65 % do primerov, v katerih naj bi bila gozdna zemljišča domnevno pridobljena po 1-2 % njihove tržne vrednosti.
(54)
Nazadnje, pritožnik trdi, da je dejstvo, da je bil zoper nekdanjega vodjo IAG uveden kazenski postopek na podlagi obtožbe zaradi sklepanja menjav v škodo države, znak, da bolgarski organi sami menijo, da so bila gozdna zemljišča nekaterim zasebnim strankam zagotovljena po ceni, ki je precej nižja od tržne vrednosti.
(55)
V zvezi z vprašanjem, ali menjave izkrivljajo konkurenco in vplivajo na trgovino med državami članicami, pritožnik trdi, da gozdarske dejavnosti, kolikor ve, niso glavna poslovna dejavnost nobenega od upravičencev do menjav. Skoraj vsi upravičenci pa naj bi imeli pretekle ali prihodnje poslovne načrte za gospodarske dejavnosti ali naložbe v enem od naslednjih sektorjev: nepremičninske špekulacije, gradbeništvo in/ali turizem. Po mnenju pritožnika turizem po opredelitvi zajema celotni notranji trg, tako da lahko celo le nekaj primerov selektivne pomoči povzroči izkrivljanje na njem. Pritožnik še dodaja, da so glede na število in obseg menjav tuji konkurenti dejansko odvrnjeni od vstopa na bolgarski trg. Čeprav je bilo v projekte urbane gradnje v Bolgariji (poslovni centri ali velika nakupovalna središča) vključenih več velikih vlagateljev Unije (npr. Lindner, ECE), naj bi praktično vse velike naložbe v morska letovišča, smučarska središča ali golf igrišča izvedle družbe pod nadzorom bolgarske države.
4.2 PRIPOMBE UPRAVIČENCEV DO POSLOV MENJAVE IN DRUGIH TRETJIH STRANI
(56)
Komisija je prejela pripombe številnih tretjih strani, ki so večinoma zasebne stranke poslov menjave (v nadaljnjem besedilu: upravičenci). Komisija ugotavlja, da je nekaj upravičencev (39) zgolj zagotovilo kratko izjavo, da posli menjave, v katerih so bili udeleženi, niso vključevali nobene državne pomoči. Drugi upravičenci so predložili podrobnejše pripombe glede dvomov Komisije v sklepu o začetku postopka, ki bodo proučene v naslednjih oddelkih.
4.2.1 Neločljiva povezava med menjavami in spremembo namembnosti zemljišča
(57)
V zvezi s prvim dvomom Komisije glede obstoja neločljive povezave med menjavami in spremembo namembnosti zemljišča večina upravičencev (40), ki se je odzvala na sklep o začetku postopka, trdi, da taka povezava ne obstaja. Menjava in poznejša sprememba namembnosti zamenjanega zemljišča naj bi se urejali v dveh ločenih postopkih, za katera sta pristojna dva različna državna organa, ki delujeta neodvisno drug od drugega. Menjave spadajo v pristojnost ministrstva za kmetijstvo in prehrano ali sveta ministrov, odvisno od velikosti zemljišča, ki bo zamenjano, in IAG, medtem ko sprememba namembnosti zemljišča spada v pristojnost lokalnih organov - županov občin ali občinskega sveta, ministra za regionalni razvoj in javna naročila ali pokrajinskega guvernerja za lokacije v njegovi pokrajini - in zahteva odobritev podrobnega ali splošnega načrta prostorskega razvoja.
(58)
Eden od upravičencev (41) še dodaja, da ni samodejne povezave med spremembo namembnosti zemljišča in povišanjem njegove vrednosti. Odločitev za spremembo namembnosti zemljišča naj bi temeljila na presoji potrebe po spremembi, ki ima širšo razsežnost in pogosto presega zasebne interese lastnikov, in torej ne temelji na poslovnih interesih strank v poslu menjave. Drug upravičenec (42) navaja, da statistični podatki, ki so jih predložili bolgarski organi, potrjujejo neobstoj neločljive povezave. Nazadnje, drugi upravičenci (43) menijo, da je vprašanje obstoja neločljive povezave nepomembno, ker v njihovih posameznih primerih zamenjano zemljišče, ki so ga pridobili, ni bilo niti izključeno iz varstva gozdov zaradi razvoja niti se ni začel postopek za spremembo namembnosti zemljišča.
(59)
V zvezi z vprašanjem, ali bi bilo treba pri določitvi cene zamenjanega zemljišča upoštevati morebitno spremembo namembnosti navedenega zemljišča, večina upravičencev trdi, da ne, in sicer iz različnih razlogov. Več upravičencev (44) trdi, da bi bilo neupravičeno upoštevati hipotetično možnost spremembe namembnosti zamenjanega zemljišča, ker zahteva za tako spremembo morda ne bo nikoli vložena ali pa bo morda zavrnjena zaradi neizpolnjevanja ustreznih upravnih zahtev. Strateška lokacija zamenjanega gozdnega zemljišča, zaradi katere se domnevno poviša njegova vrednost, ne bi smela biti pomembna, če namembnost zemljišča ni bila spremenjena in če se lahko pridobljeno zemljišče uporablja le za namen, določen z zakonom. Eden od upravičencev (45) zato trdi, da bi bilo treba upoštevati poseben dogovor med strankama menjave na datum vrednotenja. Pri objektivnem in poštenem izračunu tržne vrednosti bi bilo treba upoštevati tudi glavne načrte prostorskega razvoja (dovoljena gradnja ali ne), ki so veljali v času vrednotenja zamenjanega gozdnega zemljišča. Posledično bi bilo treba določiti sklop enotnih meril, ki omogočajo razlikovanje med hipotetično možnostjo in dejanskim namenom strank menjave za poznejšo spremembo namembnosti zemljišča.
(60)
Poleg tega veliko upravičencev navaja, da je treba za izključitev zemljišča iz varstva gozdov plačati takso za spremembo njegove namembnosti, ki je enaka ceni za kvadratni meter zazidljivega zemljišča na zadevnem območju. Navedeni upravičenci torej trdijo, da s spremembo ne pridobijo ekonomske koristi, ker bi bila vrednost pridobljenega zemljišča, če bi bilo prodano, uporabljeno kot zavarovanje ali razvito, enaka vrednosti zazidljivega zemljišča. Podobno trditev sta predstavili družbi Mirta Engineering in Beta Forest, ki navajata, da sprememba namembnosti zemljišča vključuje dodatne stroške, zlasti takso in lokalno dajatev ter stroške načrtovanja, ki dodatno povišajo vrednost nepremičnine. G. Mihajlov in ga. Mihajlova trdita, da je bila v njunem primeru sprememba namembnosti zemljišča odvisna od plačila državnih pristojbin, opredeljenih v členu 17 zakona o gozdovih in njegovi izvedbeni uredbi.
(61)
Nazadnje, nekateri upravičenci (46) menijo, da vprašanje ni pomembno, ker v njihovih posameznih primerih zamenjano zemljišče, ki so ga pridobili, ni bilo niti izključeno iz varstva gozdov zaradi razvoja niti se ni začel postopek za spremembo namembnosti zemljišča. Družba MIKS je v svojih trditvah navedla, da je bolgarska država v njeni pogodbi o menjavi določila, da sprememba namembnosti zemljišča ni dovoljena.
4.2.2 Državna pomoč pri menjavi gozdnih zemljišč
(62)
V zvezi z dvomi Komisije glede tega, ali so administrativne cene za posle menjave vodile do tržne cene, so upravičenci (47) navedli več podobnih trditev v zvezi s svojimi posli menjave, zakaj bi to moralo držati.
(63)
Prvič, eden od upravičencev (48) trdi, da se v uredbi o osnovnih cenah pri določitvi administrativnih cen upoštevajo objektivna merila, kot so lokacija zemljišča, pomen okrožij ter vrsta in pomen rastlinskih vrst na zemljišču, medtem ko druga dva upravičenca (49) trdita, da administrativna cena menjave temelji na merilih, enakih tistim, ki se uporabljajo pri menjavah zasebnih gozdnih zemljišč med zasebnimi vlagatelji, v katere so vključena zemljišča v bližini lokalne ali državne infrastrukture, ki so podobna zemljiščem iz spornih poslov menjave v smislu rastlinskih vrst, lokacije na območjih posebnega varstva pred urbanizacijo itd. Podobno drugi upravičenci (50) trdijo, da vrednotenja, ki izhajajo iz uredbe o osnovnih cenah, vodijo do administrativnih cen, ki so podobne tržnim cenam za gozdna zemljišča v Bolgariji ali v veliko primerih višje od teh cen zaradi neobstoja domačega trga za tovrstna zemljišča in dejstva, da je bilo malo zasebnih poslov opravljenih po nizkih cenah. Menjave so bile torej opravljene pod prevladujočimi gospodarskimi pogoji na trgu.
(64)
Drugič, več upravičencev (51) trdi, da so opravili vrednotenja zamenjanih zemljišč, ki vodijo do administrativnih cen, ki so podobne (52) tržnim cenam za gozdna zemljišča v Bolgariji ali v veliko primerih celo višje (53) od teh cen.
(65)
Tretjič, več upravičencev (54) neobstoj popolnoma zasebnih menjav ali prodaj na območjih, kjer so bile opravljene menjave teh upravičencev, navaja kot razlog, zakaj bi bilo treba za administrativne cene šteti, da so podobne tržnim cenam.
(66)
Nazadnje, več upravičencev (55) trdi, da bi bilo treba posle menjave šteti za trgovinske posle, v okviru katerih država ravna kot udeleženec v tržnem gospodarstvu, ker ima minister za kmetijstvo in prehrano pri izvrševanju svojega diskrecijskega pooblastila pravico zavrniti menjavo, če država nima interesa za pridobitev zasebnega gozdnega zemljišča, pogoje pogodbe o menjavi pa morata odobriti obe stranki (javna in zasebna).
(67)
V zvezi z morebitnim zneskom državne pomoči pri poslih menjave (tj. razliko med administrativnimi in tržnimi cenami za gozdna zemljišča) je večina upravičencev (56) odgovorila, da bolgarski organi niso krili razlike v cenah, če so imela zasebna zemljišča višjo vrednost od zemljišč v javni lasti. Drug upravičenec (57) je trdil, da je razlika v tržnih cenah zamenjanih zasebnih in javnih gozdov, ki so na istih ali sosednjih območjih, v prid državi, ker so administrativne cene višje od tržnih cen, prosto dogovorjenih med lastniki zasebnih gozdov na zadevnih območjih.
(68)
Kar zadeva druge pogoje za ugotovitev državne pomoči, je več upravičencev (58) izpodbijalo, da so bili izpolnjeni. Nekateri upravičenci (59) tako trdijo, da so fizične osebe, za katere se ne uporabljata bolgarski zakon o državni pomoči in člen 107 Pogodbe. V zvezi z državnimi sredstvi navajajo, da je država zemljišča pridobila na podlagi nezakonite razlastitve brez ustreznega nadomestila, zato ni mogoče šteti, da država razpolaga z navedenimi sredstvi. V zvezi s selektivnostjo trdijo, da se zakon o gozdovih uporablja erga omnes in torej ni diskriminacijski.
(69)
Drug upravičenec (60) prav tako meni, da pogoji iz člena 107 Pogodbe niso bili izpolnjeni, kar zadeva posle menjave, vendar iz nekoliko drugačnih razlogov. Prvič, prenosa državnih sredstev naj ne bi bilo, ker je menjava „dvojna prodaja“, ki je bila opravljena po tem, ko je neodvisni cenilec nepremičnin opravil vrednotenje na podlagi objektivnih meril za izračun cene, določenih z zakonom. Dodeljena ni bila nobena ugodnost, pa tudi nasprotne stranke pri menjavi niso bile postavljene v ugodnejši položaj od njihovih konkurentov, ker je lahko vsak lastnik gozdnega zemljišča zaprosil za menjavo svojega zasebnega zemljišča za gozdno zemljišče v javni lasti. Podobno trditev navaja še en upravičenec (61), ki meni, da je shema menjav splošni ukrep, ki je bil na voljo vsem lastnikom gozdnih zemljišč.
(70)
V zvezi z obstojem ekonomske ugodnosti je večina upravičencev (62) izpodbijala, da bi na podlagi poslov prejeli tako ugodnost, saj je bila po njihovih navedbah administrativna cena za zamenjano zemljišče enaka njegovi tržni ceni ali višja od nje.
(71)
Nazadnje, v zvezi z vprašanjem, ali posli menjave izkrivljajo konkurenco in vplivajo na trgovino med državami članicami, je velika večina upravičencev (63) odgovorila, da ne delujejo v sektorjih razvoja nepremičninskih projektov ali turizma in/ali da niso sprejeli nobenih ukrepov za pridobitev licence organizatorja potovanj. Nadalje so potrdili, da zemljišč, potem ko so bila pridobljena z menjavo, niso uporabili za proizvodnjo lesa in da lesa niso prodajali v Bolgariji ali drugih državah članicah. Zato trdijo, da ni mogoče zatrjevati nobenega dejanskega ali morebitnega vpliva na trgovino znotraj Skupnosti. Drug upravičenec (64) je dodal, da menjave ne vodijo do povečanja domače proizvodnje, ki bi omejevalo možnosti podjetij iz drugih držav članic za uvoz proizvodov na lokalni trg.
(72)
Drugi upravičenci (65) so trdili, da ker menjave ne vključujejo prenosa državnih sredstev in jim z njimi ni podeljena ekonomska ugodnost, zanje ni mogoče šteti, da vplivajo na tržno ravnovesje in gospodarske pogoje, v katerih podjetja delujejo, kar pomeni, da je potrebna začetna naložba za pridobitev opredmetenih sredstev. Podjetja iz drugih držav članic lahko torej vstopijo na isti trg in delujejo na njem pod enakimi pogoji, tako da ni mogoče trditi, da so sporne menjave vplivale na trgovino med državami članicami.
(73)
Nazadnje, eden od upravičencev (66) je pojasnil, da gozdno zemljišče, ki ga je pridobil od države, ni primerno za pogozdovanje. Poleg tega meni, da je njegovo zemljišče boljše od zemljišča, ki ga je prejel od države, in da posel ne vključuje državne pomoči. Nazadnje je navedel, da se pridobljeno zemljišče uporablja za mobilno čebelarstvo, pri čemer se zemljišče uporablja za letno pašo.
4.2.3 Združljivost morebitne pomoči
(74)
Čeprav je Komisija zainteresirane strani pozvala, naj predložijo kakršne koli razpoložljive dokaze, ki bi ji omogočili proučitev združljivosti spornih poslov menjave z notranjim trgom, ni tega storil noben upravičenec.
5. PRIPOMBE REPUBLIKE BOLGARIJE
5.1 PRIPOMBE BOLGARIJE K SKLEPU O ZAČETKU POSTOPKA
(75)
Bolgarski organi trdijo, da sporni posli menjave ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe.
(76)
Bolgarski organi so v zvezi z domnevno neločljivo povezavo med posli menjave in spremembo namembnosti zamenjanega gozdnega zemljišča navedli, da je mogoče na podlagi člena 15(b) zakona o gozdovih vložiti vlogo za spremembo namembnosti gozdnega zemljišča ne glede na to, kako je bilo zemljišče pridobljeno, in sicer z menjavo, prodajo ali kako drugače. Vendar take teoretične možnosti ne smemo razumeti kot dokončnega, predhodnega dogovora med organi in zasebno stranko menjave o poznejši spremembi namembnosti zemljišča.
(77)
Bolgarski organi so predložili dokaze, da je bilo v zvezi s 132 menjavami, ki so bile opravljene v obdobju 2007-2009, vloženih 24 zahtev za spremembo namembnosti zamenjanega gozdnega zemljišča in da je bil le v 15 primerih (tj. 11,4 % vseh menjav) sprejet pozitivni upravni sklep, s katerim je bila dovoljena zahtevana sprememba.
(78)
Bolgarski organi navajajo tudi različne cilje poslov menjave in spremembe namembnosti zemljišča. Medtem ko se na podlagi menjav poskušata doseči konsolidacija in ohranjanje bolgarskih gozdov za zagotovitev njihovega trajnostnega razvoja in reprodukcije v korist družbe kot celote, je namen spremembe namembnosti zemljišča doseči cilje iz zakona o prostorskem načrtovanju, ki določa pravila za vključitev zemljišča v okvire aglomeracij, kjer je dovoljena gradnja v skladu z javnimi potrebami in interesi, povezanimi s trajnostnim razvojem ter vzpostavitvijo ustreznih življenjskih in delovnih pogojev ter pogojev za rekreacijo za državljane. Poleg tega velja, da so spremembe namembnosti zemljišča odvisne od odobritve načrta prostorskega razvoja s strani različnih pristojnih organov, tj. ministra za regionalni razvoj in javna naročila, pokrajinskega guvernerja ali občinskih svetov, medtem ko so posli menjave odvisni od odločitev, ki jih sprejme minister za kmetijstvo in prehrano. Nazadnje, ob upoštevanju dejstva, da pravica do vložitve vloge za spremembo namembnosti zemljišča ne izhaja neposredno iz zakona o gozdovih, ampak je treba za to izpolnjevati pogoje iz drugih zakonov, bolgarski organi menijo, da hipotetična možnost spremembe namembnosti zemljišča ne pomeni, da je taka sprememba neločljivo povezana s posli menjave.
(79)
V zvezi z vprašanjem, ali bi bilo treba morebitno spremembo namembnosti zamenjanega zemljišča upoštevati pri določitvi cene tega zemljišča, so bolgarski organi znova poudarili svoje stališče, da med ceno, na katero je ocenjena menjava, in poznejšo spremembo namembnosti zemljišča ni neposredne povezave. Organi so predložili izčrpen opis postopka za določitev cen za menjavo (nekdanja člen 20(5) in člen 21 uredbe o osnovnih cenah) oziroma pristojbin, ki jih je bilo treba plačati za spremembo namembnosti zemljišča. Navedeni organi tudi navajajo, da lahko zasebni lastniki zaprosijo za spremembo namembnosti gozdnega zemljišča ne glede na to, kako so pridobili zemljišče, tako da naj bi vsi vlagatelji uživali enake ugodnosti, ne glede na to, ali so gozd pridobili od države ali na podlagi posla na strogo poslovni podlagi z zasebno stranko, zaradi česar bi bilo treba pristojbine, ki jih je bilo treba plačati za spremembo namembnosti zemljišča, šteti za neselektivne glede na upravičence.
(80)
V zvezi z dvomi Komisije glede tega, ali metodologija za izračun administrativnih cen pravilno izraža tržne cene, bolgarski organi navajajo, prvič, da so administrativne cene določene na podlagi določb uredbe o osnovnih cenah in da je bila uredba pripravljena ob upoštevanju praks za določitev administrativnih cen za gozdna zemljišča v drugih državah članicah, predvsem v Nemčiji. Poleg tega so vrednotenja zasebnih in javnih gozdov opravili neodvisni izvedenci na podlagi enotnega sklopa meril.
(81)
Drugič, bolgarski organi so predložili podatke o vseh poslih (67), ki so vključevali prodajo in nakup gozdov v zasebni lasti, opravljenih v obdobju 2007-2009 (68). Informacije, predložene v zvezi s povprečnimi cenami zemljišč v zasebni lasti (tj. „tržne cene“), vsebujejo povzetek verodostojnih tržnih dokazov v skladu z zahtevo iz točke 34 dodatnih določb k uredbi o osnovnih cenah. Kjer informacije o poslih, sklenjenih na istih območjih, niso na voljo, so bili predloženi podatki o poslih, ki so bili sklenjeni na bližnjih območjih in so vključevali podobne gozdove glede na lokacijo in rastlinske vrste. Po mnenju bolgarskih organov je mogoče na podlagi teh podatkov dokazati, da je bila v večini primerov administrativna cena, uporabljena za sporne posle menjave, na splošno višja od tržnih cen, doseženih pri poslih na strogo poslovni podlagi (69). V zvezi s tem bolgarski organi dvomijo o dokazih, ki jih je predložil pritožnik. Po eni strani naj bi bile namreč cene, ki so jih navedli pritožniki, cene, po katerih so bila zemljišča ponujena naprodaj, in ne nujno dejansko dosežene cene ali cene zemljišč, katerih namembnost je bila že spremenjena in za katera je bila plačana taksa. Po drugi strani pa tržna cena, ki jo navaja pritožnik, ni vedno zanesljiva, ker je bila v številnih primerih dosežena zgolj na podlagi enega zasebnega posla.
(82)
Tretjič, bolgarski organi so znova poudarili, da država ni krila nobene razlike do višje skupne administrativne vrednosti zasebnega gozdnega zemljišča, ki ga je pridobila, in da so bili posli menjave opravljeni samo, če je bila vrednost prejetega gozdnega zemljišča v zasebni lasti višja ali enaka vrednosti zemljišča v državni lasti, za katero ga je zamenjala. Poleg tega je morala zasebna stranka plačati splošne stroške v višini 2 % vrednosti zemljišča.
(83)
Nazadnje, bolgarski organi poudarjajo, da je bila uredba o osnovnih cenah od svoje prvotne uveljavitve trikrat spremenjena, in sicer leta 2004, leta 2005 oziroma leta 2007. Sprememba uredbe iz leta 2005 naj bi bila zlasti pomembna glede na to, da je vračanje razlaščenih gozdov in gozdnih zemljišč že precej napredovalo, kar je pomenilo, da sta na trgu že obstajala ponudba zasebnih gozdov in povpraševanje po njih. Namen te spremembe je bil v bistvu spremeniti metodologijo vrednotenja zemljišč. Poleg tega so se povečali tudi koeficienti v zvezi z območji, zaščitenimi pred urbanizacijo, in uvedenih je bilo več novih kategorij, v katerih so bili določeni dodatki za cene zemljišč, odvisno od kategorije naselja.
(84)
Poleg tega so bili po pristopu Bolgarije k Uniji 1. januarja 2007 koeficienti v uredbi popolnoma posodobljeni, vključno s tistimi, ki so se nanašali na območja, zaščitena pred urbanizacijo, in tako imenovanimi koeficienti „regulacije trga“, ki so odvisni od kategorije zemljišča. Spremenjen je bil tudi člen 20(5) uredbe o osnovnih cenah, tako da se je cena menjave državnega zemljišča povišala za 50 % vrednosti koeficienta „regulacije trga“. Poleg tega je bil uveden dodatek, ki se je dodal vrednosti zemljišča glede na različne kategorije naselij.
(85)
Po mnenju bolgarskih organov navedene spremembe uredbe o osnovnih cenah kažejo, da so organi kljub neobstoju dobro razvitega domačega trga za gozdna zemljišča in glede na skorajšnji pristop Bolgarije k Uniji poskušali posodobiti mehanizem vrednotenja iz uredbe in zagotoviti, da bi temeljil na verodostojnih tržnih dokazih. Tako naj administrativne cene, izračunane na podlagi uredbe o osnovnih cenah, na dan pristopa Bolgarije k Uniji ne bi bile nižje od tržnih cen za navedena zemljišča.
(86)
V zvezi z dvomom Komisije glede možnosti, da bi lahko posli menjave izkrivljali konkurenco in vplivali na trgovino med državami članicami, bolgarski organi poudarjajo, prvič, da je bilo med zasebnimi strankami, ki so bile udeležene v spornih poslih menjave, 81 podjetij v smislu člena 107(1) Pogodbe. Preostalih 51 zasebnih strank so bile fizične osebe, ki se ne ukvarjajo s trgovino z blagom ali storitvami. V zvezi s tem Bolgarija poudarja, da niti državna agencija za gozdove niti njena naslednica, tj. izvršilna agencija za gozdove, nista prejeli prošenj za sečnjo gozda ali izvoz, ki bi jih vložile fizične osebe, ki so v obdobju pregleda opravile menjave.
(87)
Drugič, bolgarski organi trdijo, da posli menjave ne morejo vplivati na trgovino znotraj Unije, ker se podjetja s podporo ukvarjajo z dejavnostmi, ki ne vključujejo uvoza ali izvoza proizvodov ali storitev. Bolgarski organi so dopolnili informacije, ki so jih že zagotovili o količinah lesa, proizvedenega in izvoženega v Unijo v obdobju pregleda, in predložili dokument, iz katerega je razvidno, da nobena zasebna stranka, ki je na podlagi spornih poslov menjave pridobila državno gozdno zemljišče, ni proizvajala lesa, ga prodajala na domačem trgu ali ga izvažala iz Republike Bolgarije.
(88)
Tretjič, bolgarski organi trdijo, da je sektor turizma (npr. delovanje organizatorja potovanj, potovalne agencije, lastnika hotela in ponudnika dodatnih turističnih storitev) urejen s pravili iz bolgarskega zakona o turizmu. V skladu z navedenim zakonom morajo biti organizatorji potovanj vpisani v javni register, ki ga vodi ministrstvo za gospodarstvo, energijo in turizem. Zahteva za vpis v poseben register velja v skladu s členom 58 zakona o turizmu tudi za osebe, ki se ukvarjajo s hotelirstvom. Iz tega razloga se lahko le družbe, vpisane v zadevne javne registre, ki jih vodi ministrstvo za gospodarstvo, energijo in turizem, štejejo za podjetja, ki delujejo v sektorju turizma. Pregled zadevnih registrov je pokazal, da je le ena od družb, ki so na podlagi spornih poslov menjave pridobile gozdna zemljišča v državni lasti, tj. Kapsi Tours OOD, registrirana kot organizator potovanj v smislu zakona o turizmu.
(89)
Četrtič, bolgarski organi so pojasnili, da tudi za poslovanje družb za razvoj nepremičninskih projektov v Bolgariji velja zahteva za registracijo družbe v osrednjem poklicnem registru gradbenikov, ki ga vodi bolgarska zbornica za gradbeništvo v skladu z ustreznim zakonom, zlasti zakonom o zbornici za gradbeništvo (70). Bolgarski organi poudarjajo, da so bila le tri od podjetij, ki so opravila menjave z državo, registrirana kot gradbena podjetja in so se morda nekako ukvarjala z gradbenimi deli na podlagi zakona.
(90)
Bolgarski organi so zato trdili, da večina podjetij, ki so morda imela koristi od spornih poslov menjave, ni delovala v sektorjih gradbeništva in turizma. Zato po njihovem mnenju ni mogoče trditi, da so navedeni posli izkrivljali konkurenco na upoštevnih trgih, razen v sektorju gozdarstva.
5.2 PRIPOMBE BOLGARIJE V ZVEZI S PRIPOMBAMI PRITOŽNIKA
(91)
Bolgarski organi se strinjajo s pritožnikom, da menjave gozdnih zemljišč med državo in občinami ne vključujejo državne pomoči. Nasprotno pa trdijo, da je pritožnikova trditev, da je večina upravičencev dejavnih v gradbeništvu ali turizmu, nepravilna iz istih razlogov, kot so bili pojasnjeni v prejšnjem oddelku.
(92)
Bolgarski organi se prav tako ne strinjajo z načinom, kako je pritožnik določil tržne cene gozdnih zemljišč s primerjavo cen gozdnih zemljišč v različnih letih (npr. nekaj let pred menjavami gozdov), in izpodbijajo pritožnikovo trditev, da so lastniki zamenjanih gozdnih zemljišč v nekaterih primerih ta zemljišča zagotovili kot zavarovanja za pridobitev posojil, saj to ne bi bilo v skladu z določbami bolgarske zakonodaje in zakona o državnem premoženju, ki ga navaja pritožnik. Podatki, ki jih je predložil pritožnik, naj bi vsebovali pomembne napake in se ne ujemajo z razpoložljivimi zemljiškimi knjigami in dokumentacijo o menjavah. Podatki, ki jih je predložil pritožnik, naj prav tako ne bi bili pravilni glede gozdnih zemljišč v državni lasti, ki so bila pridobljena na podlagi menjav in nato zagotovljena kot zavarovanje za posojila. Vsekakor bolgarski organi pojasnjujejo, da banke v Bolgariji za zavarovanje poleg nepremičnine zahtevajo še druga likvidna sredstva za zagotovitev odplačila dolga. Po mnenju navedenih organov naj bi bila torej delitev zneska odobrenega posojila s površino zemljišča v kvadratnih metrih, ki se uporabi za zavarovanje s hipoteko, nepravilna za določitev cene na kvadratni meter. Organi so predložili tudi mnenje prve naložbene banke o mehanizmih za odobritev posojil ter metodah za vrednotenje gozdov in gozdnih zemljišč, ki jih posojilojemalci ponudijo kot zavarovanje.
(93)
Bolgarski organi se prav tako ne strinjajo s pritožnikovo trditvijo, da občinski organi niso imeli druge možnosti, kot da sprejmejo podrobne načrte prostorskega razvoja za zemljišča, katerih namembnost je bila spremenjena. Po njihovih navedbah vsaka sprememba namembnosti zemljišča temelji na zakonsko uveljavljenih, podrobnih načrtih prostorskega razvoja, ki so bili predmet javne razprave in s katerimi so bili spremenjeni obstoječi splošni načrti prostorskega razvoja za naseljena območja. Ti upravni postopki niso v diskreciji ministra za kmetijstvo in prehrano, ki posamezna upravna obvestila za spremembo coniranja zemljišč za stranke, ki zahtevajo tako spremembo, izda šele, ko začne veljati ustrezni podrobni načrt prostorskega razvoja.
(94)
Organi nadalje zanikajo, da je veliko strank, vključenih v menjave, nameravalo spremeniti namembnost pridobljenega gozdnega zemljišča. V skladu z bolgarskim zakonom o gozdovih je mogoče tako spremembo izvesti le z vložitvijo vloge na podlagi postopka iz člena 14(c) zakona o gozdovih (razveljavljen). Kakršen koli drug izražen namen, na primer v objavi javnih medijev ali kako drugače, razen s postopkom iz zakona, bi bil neupošteven in samovoljen.
(95)
Organi se prav tako ne strinjajo s pritožnikovo izjavo, da upravni način določanja cen gozdnih zemljišč ne izraža dinamičnega razvoja gospodarstva. Menijo, da je način določanja cen na podlagi uredbe o osnovnih cenah ustrezen. Prav tako ne drži, da uredba ni bila posodobljena, saj so bili novi koeficienti uvedeni leta 2007, tako da gospodarskim subjektom na podlagi menjav, ki so bile že opravljene, ni bila dodeljena nobena ekonomska ugodnost.
(96)
Organi nasprotujejo trditvi pritožnika, da so bili cenilci pristranski. Po njihovih navedbah so ti cenilci sodni izvedenci, o poštenosti katerih ni mogoče dvomiti. Poleg tega organi vrednotenja cenilcev, če bi ti gozdno zemljišče ocenili ugodno za zasebno stranko in ne v skladu z določbami uredbe o osnovnih cenah, ne bi sprejeli za namene menjave.
(97)
V zvezi s pritožnikovo trditvijo, da uradni statistični podatki o vrednostih/cenah poslov, ki so jih predložili organi, niso pravilni, organi navajajo, da je davčna utaja s prikrivanjem dejanske cene posla kaznivo dejanje po bolgarskem kazenskem zakoniku.
(98)
Nazadnje, bolgarski organi zanikajo pritožnikovo izjavo, da naj bi bila obtožnica zoper nekdanjega vodjo IAG dokaz obstoja državne pomoči v zvezi z menjavami. Po njihovem mnenju postopki zoper uradnike, ki so sodelovali v postopkih za menjavo gozdnih zemljišč v državni lasti, niso upoštevni za oceno obstoja pomoči v spornih poslih.
5.3 PRIPOMBE BOLGARIJE V ZVEZI S PRIPOMBAMI, KI SO JIH PREDLOŽILE DRUGE TRETJE STRANI
5.3.1 Pripombe Bolgarije z dne 29. septembra 2011
(99)
Bolgarski organi so z dopisom z dne 29. septembra 2011 odgovorili na pripombe, ki jih je na sklep o začetku postopka predložila družba All Seas.
(100)
Družba All Seas je zamenjala skupaj 157,4 ha gozdnih zemljišč v zasebni lasti v občinah Teteven in Gaborovo v zameno za gozdna zemljišča v državni lasti s skupno površino približno 57,9 ha v občini Balčik (71). V tem okviru je bolgarski državi tudi plačala 138 781 BGN iz naslova splošnih stroškov.
(101)
Gozdna zemljišča v državni lasti so bila ocenjena na administrativno ceno v višini 11,99 BGN/m2. Po informacijah, ki so na voljo bolgarskim organom, je povprečna tržna cena (ki je cena, o kateri se dogovorijo zasebne stranke pri nakupu in prodaji gozdnih zemljišč na poslovni podlagi na istem ali bližnjem območju v isti občini) v obdobju pregleda znašala 4,16 BGN/m2. Menjava med družbo All Seas in Republiko Bolgarijo je bila torej opravljena za plačilo in ni pomenila ekonomske ugodnosti v smislu člena 107 Pogodbe.
(102)
Bolgarski organi nadalje navajajo, da je družba All Seas zaprosila za spremembo namembnosti gozdnega zemljišča v skladu s členom 14 zakona o gozdovih in da je bolgarski svet ministrov prošnji ugodil v skladu s členom 14d(2) navedenega zakona (72). Kolikor je znano bolgarskim organom, ta sklep ni postal pravnomočen. Bolgarski organi se strinjajo z družbo All Seas, da država ni imela neposrednega vpliva na spremembe namembnosti zadevnega zemljišča (za katero ni obstajala karta rabe prostora) in da torej sprememba lastništva, ki izhaja iz menjave, ne more biti izraz skupnega namena strank pri menjavi, da izvedejo spremembo namembnosti zadevnega zemljišča. Po mnenju bolgarskih organov mora biti odločilni dejavnik pri oceni menjav to, ali je bilančna vrednost zamenjanega premoženja enaka. To pa je prav podlaga, na kateri je bolgarska vlada opravila te posle. Drug razlog, ki izključuje obstoj državne pomoči pri spremembi namembnosti zemljišča po menjavi, je dejstvo, da so upravne pristojbine enake za vse prosilce.
(103)
Bolgarski organi nadalje navajajo, da družba All Seas ni niti pridobivala lesa na zemljiščih, ki jih je pridobila z menjavo, niti se ni ukvarjala s trgovino z lesom s teh zemljišč znotraj Unije. Poleg tega družba All Seas ne ponuja turističnih storitev, kot je določeno v zakonu o turizmu, niti ni gradbeno podjetje v smislu zakona o zbornici za gradbeništvo.
5.3.2 Pripombe Bolgarije z dne 4. novembra 2011
(104)
Bolgarski organi so z dopisom z dne 4. novembra 2011 odgovorili na pripombe naslednjih tretjih strani: Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD in Simeon Stoev Mirov.
(105)
Kar zadeva posle menjave, opravljene z družbami Elkabel, LM Impex in Foros Development, so bolgarski organi navedli, da niso krili nobene razlike v cenah in da so v zadevnih primerih od zasebnih strank prejeli dodatno plačilo splošnih stroškov. Poleg tega so navedene stranke plačale vse lokalne dajatve. Nazadnje, nobena od treh družb ni zaprosila za spremembo namembnosti pridobljenega gozdnega zemljišča.
(106)
Bolgarski organi nadalje navajajo, da v nekaterih občinah, kjer so bila zamenjana zemljišča, niso bili sklenjeni nobeni v celoti zasebni posli, zato ni bilo mogoče določiti tržne cene zamenjanih zemljišč ali ugotoviti, ali je bila dodeljena ekonomska ugodnost.
(107)
Bolgarski organi navajajo tudi, da niti družba Elkabel niti družba LM Impex nista izvoznici lesa ali registrirani kot gradbeno ali turistično podjetje na podlagi bolgarske zakonodaje.
(108)
Kar zadeva fizično osebo Simeona Stoeva Mirova, ki je 5,6 dekarja zasebnih gozdnih zemljišč v Rakitovem, ocenjenih na 3 436 BGN, zamenjal za 5 dekarjev gozdnih zemljišč v javni lasti v Burgasu (vas Krajmorje), ocenjenih na 1 308 BGN, bolgarski organi menijo, da bi morala ta menjava spadati pod uredbo de minimis.
(109)
Iz teh razlogov bolgarski organi trdijo, da menjave z zgoraj navedenimi zasebnimi strankami po njihovem mnenju ne pomenijo državne pomoči.
5.3.3 Pripombe Bolgarije z dne 16. decembra 2011
(110)
Bolgarski organi so z dopisom z dne 16. decembra 2011 odgovorili na pripombe naslednjih tretjih strani: V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vihren EEOD, Liteks Komers AD in Jivka Blagoeva.
(111)
Kar zadeva posle menjave z družbami V-G-N Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vihren in Liteks Komerst, so bolgarski organi pojasnili, da niso krili nobene razlike v cenah in da so v zadevnih primerih od zasebnih strank prejeli dodatno plačilo splošnih stroškov. Poleg tega so navedene stranke plačale vse lokalne dajatve. Nazadnje, družbe V-G-N Confort, Ecobalkani in Liteks Komers niso zaprosile za spremembo namembnosti pridobljenih gozdnih zemljišč v državni lasti.
(112)
Bolgarski organi nadalje navajajo, da v nekaterih občinah, kjer so bila zamenjana zemljišča, niso bili sklenjeni nobeni v celoti zasebni posli, tako da ni mogoče določiti tržne cene zadevnih zemljišč in neizpodbitno ugotoviti, ali je bila zgoraj navedenim zasebnim strankam dodeljena ekonomska ugodnost. V primeru družbe Izgrev 5 je bila administrativna cena zamenjanega gozdnega zemljišča v javni lasti nekoliko višja od tržne cene, dosežene pri podobnih zasebnih poslih, zato po mnenju bolgarskih organov ni bila dodeljena nobena ugodnost. Enako sklepanje naj bi veljalo za posel z družbo Liteks Komers, pri katerem so bile po navedbah bolgarskih organov administrativne cene štirikrat višje od tržnih cen za gozdna zemljišča v javni lasti.
(113)
Nazadnje, bolgarski organi navajajo, da nobena od zgoraj navedenih zasebnih strank ni izvoznica lesa ali registrirana kot gradbeno ali turistično podjetje na podlagi bolgarske zakonodaje, tako da posli menjave, sklenjeni z njimi, ne vplivajo na trgovino med državami članicami.
(114)
Posel menjave s fizično osebo Jivko Blagoevo je vključeval menjavo 1,9036 ha zasebnih gozdnih zemljišč v občini Teteven, ocenjenih na 16 091 BGN, v zameno za 0,3001 ha gozdnih zemljišč v javni lasti na območju Predela v občini Razlog, ocenjenih na 24 216 BGN. Bolgarska država ni krila razlike v ceni, vse splošne stroške in lokalne dajatve je plačala Jivka Blagoeva, novi lastnik pa ni zaprosil za spremembo namembnosti zamenjanega zemljišča. Po mnenju bolgarskih organov bi morala ta menjava spadati pod uredbo de minimis.
(115)
Bolgarski organi zato menijo, da posli menjave, sklenjeni z zgoraj navedenimi zasebnimi strankami, ne vključujejo državne pomoči.
5.3.4 Pripombe Bolgarije z dne 25. aprila 2012
(116)
Bolgarski organi so z dopisom z dne 25. aprila 2012 odgovorili na pripombe naslednjih tretjih strani: Aqua Estate, Beta Forest, Kosta Gerov, Dimitar Ivanov Terziev, Javor Iliev Hajtov, Valentina Angelova Hajtova, Georgi Aleksandrov Babev, Marjeta Tihomirova Damjanova, Elizabet Petkova Mihajlova, Svetoslav Petkov Mihajlov, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD in BOIL OOD.
(117)
Bolgarski organi podpirajo pripombe, ki so jih predložile te fizične osebe in družbe, ki so bile stranke poslov menjave, sklenjenih v obdobju pregleda, tj. da menjave ne vključujejo državne pomoči, ampak pomenijo posle, opravljene pod ugodnimi pogoji za državo in po cenah, ki niso nižje od tržnih cen za podobne nepremičnine. Poleg tega bolgarski organi podpirajo stališče zgoraj navedenih zasebnih strank, da so bili posli menjave opravljeni v skladu z veljavno bolgarsko zakonodajo: uredbo o osnovnih cenah in zakonom o gozdovih. Nazadnje, za nekatere od teh poslov bi bilo treba šteti, da spadajo pod uredbo de minimis.
5.4 ODGOVORI BOLGARIJE NA ZAHTEVE KOMISIJE ZA INFORMACIJE, POSLANE MED FORMALNIM POSTOPKOM PREISKAVE
(118)
Bolgarski organi so v naknadno predloženih dokumentih v odgovor na zahteve za informacije navedli tržne cene - za gozdna zemljišča v zasebni lasti in gozdna zemljišča v javni lasti - za vse posle menjave, opravljene v obdobju pregleda (73).
(119)
Vendar so bolgarski organi v dopisu z dne 19. novembra 2013 (74) navedli, da obstaja nekaj težav v zvezi z zanesljivostjo predloženih podatkov. Zlasti so za namene formule iz uvodne izjave 44 zagotovili poštene tržne cene za 82 zemljišč (60 v javni in 22 v zasebni lasti), na katera so se nanašali sporni posli menjave. Za preostala zemljišča so zagotovili tržne vrednosti po najboljših prizadevanjih in navedli, da ni nujno, da predstavljajo poštene tržne vrednosti. Za preostala zadevna zemljišča v javni lasti so pojasnili, da so cene, ki so jih navedli kot tržne cene, dejansko povprečje cen za različne vrste poslov z gozdovi. Zato ni nujno, da pomenijo pošteno tržno vrednost, ker niso enake povprečnim cenam popolnoma podobnih poslov.
(120)
Podobno so bolgarski organi za preostala zemljišča v zasebni lasti, ki jih neodvisni izvedenec še ni ovrednotil, navedli, da so bile v nekaterih primerih cene, navedene v prodajnih potrdilih, ki so jih organi uporabili kot merilo za zagotovljene tržne vrednosti teh zemljišč, blizu ali enake tako imenovanim davčnim vrednostim. Davčna vrednost zemljišča ni njegova tržna vrednost, ampak minimalna cena, ki jo je treba plačati v nepremičninskih poslih, to pomeni, da bi bila tržna vrednost zadevnega zemljišča načeloma višja.
(121)
Ne glede na navedeno so bolgarski organi poudarili, da so podatki, ki so jih predložili o tržnih cenah, najboljše ocene, ki jih lahko dobijo, ker: (i) v Bolgariji ni posebnih pravil za določanje tržnih cen gozdnih zemljišč na podlagi vrednotenja, (ii) bi bilo potrebnega veliko časa, da bi neodvisni cenilec opravil vrednotenje, s katerim bi ugotovil, kakšne bi bile tržne cene v času menjave, in (iii) bi bilo tako vrednotenje zelo drago. Poleg tega so bolgarski organi navedli, da so cene, ki so jih zagotovili, vsekakor bližje poštenim tržnim cenam, kot bi bile administrativnim cenam.
(122)
Nazadnje, bolgarski organi so na vzorcu 25 poslov menjave zagotovili informacije o dejansko uporabljenih administrativnih cenah in hipotetičnih administrativnih cenah, ki bi izhajale iz uporabe koeficientov iz posodobitve uredbe o osnovnih cenah iz leta 2010. Zagotovljeni vzorec je obsegal 25 poslov, ki so bili večinoma opravljeni leta 2009 ali leta 2008 (samo 6 poslov je bilo opravljenih leta 2007). Te informacije je zahtevala Komisija, da bi preverila, ali bi bil sistem administrativnih cen - če bi bile ustrezno posodobljene - ustrezen za izražanje tržnih cen za gozdna zemljišča na podlagi cene, ki je čim bližje tržni vrednosti in bi v vsakem primeru privedla do nje, kot se zahteva s sodno prakso.
6. OCENA UKREPA
6.1 OBSTOJ POMOČI
(123)
V skladu s členom 107(1) Pogodbe je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva s skupnim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.
(124)
Da bi bil ukrep opredeljen kot pomoč v smislu člena 107(1), morajo biti torej izpolnjeni naslednji kumulativni pogoji: (i) ukrep mora biti mogoče pripisati državi in se mora financirati iz državnih sredstev; (ii) z njim mora biti prejemniku podeljena ugodnost; (iii) ta ugodnost mora biti selektivna in (iv) ukrep mora izkrivljati konkurenco ali bi jo lahko izkrivljal in lahko vpliva na trgovino med državami članicami.
(125)
Vendar je treba v tej zadevi predhodno tudi ugotoviti, ali so morebitni upravičenci do poslov menjave podjetja v smislu člena 107(1) Pogodbe. Glede na besedilo navedene določbe se namreč pravila o državni pomoči uporabljajo le, če je prejemnik pomoči podjetje.
(126)
Sodišče Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) opredeljuje „podjetje“ za namene člena 107(1) Pogodbe kot vsak subjekt, ki opravlja gospodarsko dejavnost, ne glede na njegovo pravno obliko ali način financiranja (75). V skladu s Sodiščem je gospodarska dejavnost vsaka dejavnost, v okviru katere se na trgu ponujajo blago in storitve (76). Razvrstitev subjekta med podjetja je torej vedno odvisna od posamezne dejavnosti. Subjekt, ki opravlja gospodarske in negospodarske dejavnosti, se obravnava kot podjetje le v povezavi z gospodarskimi dejavnostmi. Za podjetje ni nujno, da je pravna oseba; fizične osebe se lahko prav tako štejejo za podjetja v okviru državne pomoči, če opravljajo gospodarsko dejavnost.
(127)
Ob upoštevanju navedenega je treba dodati, da nekateri upravičenci do spornih poslov menjave niso nikoli opravljali gospodarskih dejavnosti z zamenjanimi gozdnimi zemljišči v obdobju pregleda, niti jih ne opravljajo zdaj. Navedenih upravičencev torej ni mogoče šteti za podjetja v smislu člena 107(1) Pogodbe, tako da se šteje, da v poslih menjave, ki so jih sklenili z bolgarsko državo, ni obstajala nobena državna pomoč.
(128)
Zato se preostali del tega sklepa nanaša samo na tiste upravičence do spornih poslov menjave, ki so podjetja v smislu člena 107(1) Pogodbe.
6.1.1 Neločljiva povezava med menjavami in spremembo namembnosti zemljišča
(129)
Prvi dvom, ki ga je Komisija izrazila v sklepu o začetku postopka, je bil, ali je med posli menjave in spremembo namembnosti zamenjanih zemljišč, ki so jih prejeli upravičenci, obstajala neločljiva povezava. To je pomembno, kajti če se ugotovi obstoj take povezave, bo to vplivalo na oceno Komisije glede tega, ali posli menjave vodijo do ekonomske ugodnosti in kako bi bilo treba to ugodnost količinsko opredeliti. Neločljiva povezava pomeni, da je bil namen strank posla menjave, preden je bil navedeni posel končan, da se po menjavi namembnost zemljišča v javni lasti spremeni iz gozdnega v zazidljivo zemljišče. Torej, če naj bi administrativne cene, izračunane za posel menjave na podlagi uredbe o osnovnih cenah, temeljile na menjavi dveh gozdnih zemljišč, bi lahko poznejša sprememba namembnosti zemljišča v javni lasti, če je bila predvidena že od samega začetka, privedla do prenizke ocene prejetega zemljišča, če se upošteva njegova predvidena prihodnja uporaba kot zazidljivega zemljišča.
(130)
Po mnenju Komisije naj bi bilo dejstvo, da je spornim poslom menjave vedno - ali vsaj v večini primerov - sledila (odobrena) zahteva za spremembo namembnosti zamenjanega gozdnega zemljišča, ki ga je prejel upravičenec, v zazidljivo zemljišče, objektiven znak, da so stranke navedenih poslov menjave že od začetka nameravale po menjavi spremeniti namembnost zemljišča v javni lasti.
(131)
Statistični podatki, ki so jih bolgarski organi predložili v odgovor na sklep o začetku postopka in ki potrjujejo podatke iz uvodne izjave 38, kažejo, da je bilo v zvezi s 132 posli menjave, ki so bili opravljeni v obdobju pregleda, vloženih 24 zahtev za spremembo namembnosti zemljišča v zazidljivo zemljišče (kar pomeni 18,2 % vseh menjav) in da je bila zahtevana sprememba odobrena v 15 primerih (kar pomeni 11,4 % vseh menjav). Komisija na podlagi navedenih podatkov ugotavlja, da v večini primerov menjavam ni sledila zahteva za spremembo namembnosti zemljišča.
(132)
Komisija vsekakor ugotavlja, da sta v bolgarski zakonodaji predvidena dva ločena postopka za menjave in spremembo namembnosti zemljišča ter da sta za ta postopka pristojna dva ločena državna organa, ki delujeta neodvisno drug od drugega. To je dodaten znak, da v tem primeru ni neločljive povezave med posli menjave in spremembo namembnosti zemljišča.
(133)
Ker ni bilo dokazano, da med posli menjave in spremembo namembnosti zamenjanega zemljišča, ki ga je prejel upravičenec, obstaja neločljiva povezava, bo Komisija vsakega od navedenih poslov proučila posebej, da bi ugotovila obstoj državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe.
6.1.2 Obstoj pomoči pri spremembi namembnosti zemljišča
(134)
Določitev uporabe zemljišča je pravni nadzor javnih organov nad uporabo in intenzivnostjo razvoja zemljišča. Če javni organ odobri spremembo namembnosti zemljišča, izvaja regulativno dejavnost in ne deluje kot gospodarski subjekt.
(135)
Za državno pomoč v smislu člena 107 Pogodbe se štejejo samo ugodnosti, ki se dodelijo neposredno ali posredno iz državnih sredstev. V skladu s sodno prakso Sodišča (77) razlikovanje, vzpostavljeno v tej določbi, med „pomočjo, ki jo dodeli država“, in pomočjo „iz državnih sredstev“ ne pomeni, da vse ugodnosti, ki jih dodeli država, ne glede na to, ali izhajajo iz državnih sredstev ali ne, pomenijo pomoč. Namen tega razlikovanja je le, da se v to opredelitev vključijo ugodnosti, ki jih država dodeli neposredno, in ugodnosti, ki se dodelijo prek javnega ali zasebnega subjekta, ki ga določi ali ustanovi država.
(136)
Čeprav lahko sprememba namembnosti določenega zemljišča iz gozdnega v zazidljivo, ki jo odobri javni organ, povzroči povišanje tržne vrednosti navedenega zemljišča, ta odobritev ne vključuje prenosa državnih sredstev v smislu člena 107(1) Pogodbe: izvajanje te regulativne naloge ne privede do pozitivnega prenosa sredstev na prejemnika navedene odobritve, niti ne vključuje odpovedi državnim sredstvom, ker državi pri izvajanju te regulativne naloge uspešnim prosilcem ni treba zaračunati pristojbine, v kateri je zajeta celotna gospodarska vrednost, ki jo pridobijo s to odobritvijo (78).
(137)
Odločitev javnega organa o spremembi namembnosti določenega zemljišča torej ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe.
6.1.3 Obstoj pomoči pri poslih menjave
(138)
V skladu z ustaljeno sodno prakso (79) lahko prodaja zemljišč ali zgradb podjetju ali posamezniku, ki opravlja gospodarsko dejavnost, s strani javnih organov povzroči ekonomsko ugodnost in torej pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, zlasti če ni opravljena po tržni vrednosti, tj. po ceni, ki bi jo verjetno določil zasebni vlagatelj v običajnih konkurenčnih razmerah. Enako velja za posel menjave, pri katerem je vrednost zemljišča v javni lasti, prejetega od države, višja od vrednosti zemljišča v zasebni lasti, prepuščenega državi.
(139)
Vendar bo Komisija pred proučitvijo, ali posli menjave vodijo do ekonomske ugodnosti, proučila, ali so za ugotovitev državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe izpolnjeni preostali pogoji iz uvodne izjave 124.
(140)
Prvič, kar zadeva odgovornost za ukrep, posli menjave spadajo v pristojnost ministra za kmetijstvo in prehrano ali sveta ministrov (odvisno od velikosti zemljišča, ki bo zamenjano) in IAG, ki so vsi državni organi. Če posel menjave privede do menjave gozdnega zemljišča v javni lasti višje vrednosti za odstopljeno gozdno zemljišče v zasebni lasti, povzroči prenos državnih sredstev, ker se bolgarska država odpove nekaterim prihodkom, ki bi jih lahko pridobila, če bi pri izvedbi tega posla ravnala v skladu s tržnimi pogoji.
(141)
Drugič, posli menjave so selektivni, ker prinašajo koristi samo tistim lastnikom zemljišč, ki so svoja zasebna gozdna zemljišča zamenjali z gozdnimi zemljišči v javni lasti.
(142)
Tretjič, posli menjave izkrivljajo konkurenco in vplivajo na trgovino med državami članicami. Če so upravičenci do menjav podjetja, ki na določenem trgu ponujajo blago in storitve, kakršna koli finančna korist, ki izhaja iz menjav, okrepi njihov položaj v primerjavi z drugimi podjetji, ki z istim blagom in storitvami konkurirajo v trgovini znotraj Unije (80). Vrsta upravičencev (81) do poslov menjave ima namreč v bolgarskem poslovnem registru kot gospodarski sektor, v katerem delujejo, med drugim navedene nepremičnine, turizem, gostinske dejavnosti in pogozdovanje. Ti sektorji so odprti za konkurenco na ravni Unije. To dokazujejo informacije iz istega registra, v katerem ima več upravičencev (82) do poslov menjave kot gospodarski sektor, v katerem delujejo, navedeno trgovino ali (mednarodne) trgovinske dejavnosti. Kar zadeva trditev bolgarskih organov, da morajo biti družbe, da bi bile dejavne v sektorju turizma ali gradbeništva, vpisane v posebne registre in da to ne velja za večino družb, ki so bile udeležene v poslih menjave, Komisija ugotavlja, da je pojem „podjetje“ v členu 107(1) Pogodbe objektiven pojem, tako da je treba na vprašanje, ali podjetja ponujajo blago in storitve na določenem trgu ter torej konkurirajo z drugimi podjetji in so vključena v trgovino znotraj Unije, odgovoriti ob upoštevanju dejavnosti, ki jih ta podjetja dejansko opravljajo, in ne tega, ali so izpolnila nekatere nacionalne pravne formalnosti.
(143)
Nazadnje, kar zadeva obstoj ekonomske ugodnosti, se posli menjave nanašajo na zamenjavo (vsaj) dveh gozdnih zemljišč med bolgarsko državo in zasebnimi strankami. Za določitev, ali so zasebne stranke s poslom menjave pridobile ekonomsko ugodnost, je treba oceniti tržni vrednosti zamenjanih zemljišč in ju primerjati med seboj. Če posel menjave privede do menjave gozdnega zemljišča v javni lasti, ki je višje vrednosti, za gozdno zemljišče, ki ga odstopi zasebna stranka, bo navedeni zasebni stranki podeljena ekonomska ugodnost.
(144)
Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 16, so bile administrativne cene za zadevne menjave izračunane na podlagi uredbe o osnovnih cenah. Sodišče je priznalo, da kadar nacionalno pravo določa upravna pravila za izračun tržne vrednosti zemljišč, po kateri bi jih javni organi prodali, mora uporaba teh pravil, da bi bila v skladu s členom 107 Pogodbe, v vseh primerih voditi do administrativne cene, ki je čim bližje tržni vrednosti zemljišča (83). Ker je navedena tržna vrednost teoretična, bo dopustno odstopanje dobljene cene v primerjavi s teoretično ceno (84).
(145)
Bolgarski organi so bili pozvani, naj predložijo informacije o administrativnih cenah, uporabljenih za 132 poslov menjave, ki so bili opravljeni v obdobju pregleda, in tržnih cenah za navedene posle. Komisija je bolgarske organe tudi pozvala, naj pri določitvi tržne vrednosti upoštevajo tudi kakršne koli predhodne ali poznejše posle z istimi gozdnimi zemljišči. Zato so se, čeprav Komisija meni, da je za oceno morebitnih elementov državne pomoči v poslih menjave izvor zamenjanih gozdnih zemljišč nepomemben, upoštevale informacije o cenah, če so bile na voljo.
(146)
Bolgarski organi so navedli nekatere težave v zvezi z zanesljivostjo podatkov, ki so jih lahko predložili v zvezi s tržnimi cenami (85). Hkrati so navedli, da predložene informacije vsebujejo najboljše ocene tržnih cen (86). Komisija meni, da so navedeni podatki dovolj zanesljive ocene realne (tj. „poštene“) tržne vrednosti zadevnih zemljišč.
(147)
Analiza podatkov je pokazala, da je uporaba administrativnih cen za zemljišča v zasebni lasti povzročila sistematično previsoko vrednotenje zadevnih zemljišč v primerjavi s tržnimi cenami (87), medtem ko je bil pri gozdnih zemljiščih v javni lasti položaj bolj raznolik, saj so bila ta ocenjena previsoko in prenizko. Pri določitvi, ali je bila s posli menjave upravičencem podeljena ugodnost, se torej s preprosto primerjavo tržne cene zemljišča v javni lasti v času menjave s tržno ceno zemljišča v zasebni lasti, za katero je bilo zamenjano, ne bi zadostno upoštevalo sistematično previsoko vrednotenje zadnjenavedenega. Zato je Komisija oblikovala formulo, v kateri so se upoštevale administrativne cene, uporabljene v prvotnem poslu, da bi pravilno ocenila ugodnost, ki izhaja iz menjave. Za to formulo, ki je bila predstavljena že v sklepu o začetku postopka, je potreben izračun naslednjih zneskov:
(i)
razlike med realno tržno ceno gozdnega zemljišča v zasebni lasti in administrativno ceno za to zemljišče, določeno v skladu z določbami uredbe o osnovnih cenah, in
(ii)
razlike med realno tržno ceno gozdnega zemljišča v javni lasti in administrativno ceno za to zemljišče, določeno v skladu z določbami uredbe o osnovnih cenah.
Za ugodnost bi se štelo, da obstaja, če je bila vrednost (ii) minus vrednost (i) pozitivna.
Vendar se bo pri določitvi, ali je bila s poslom menjave dodeljena ugodnost, upoštevalo tudi kakršno koli denarno nadomestilo, ki ga je ena stranka plačala drugi za kritje razlike v administrativnih cenah dveh zemljišč, ki sta bili predmet posla menjave.
(148)
Komisija na podlagi uporabe te formule za podatke, ki so jih bolgarski organi predložili o poštenih tržnih vrednostih in administrativnih cenah zamenjanih gozdnih zemljišč, ugotavlja, da je bila pri skoraj 80 % poslov menjave, opravljenih v obdobju pregleda, upravičencem do menjave zemljišč podeljena ugodnost, kot je prikazano v preglednici 4.
Preglednica 4
Primerjava administrativnih cen, uporabljenih pri menjavah, in tržnih cen, ki so jih navedli bolgarski organi
Posli menjave
2007
2008
2009
Skupaj
Dodeljena ugodnost (št. primerov)
18
48
38
104
V odstotku vseh menjav
78 %
77 %
81 %
79 %
Število opravljenih menjav
23
62
47
132
(149)
Zgornji podatki kažejo, da administrativne cene, ki so bile za posle menjave določene v skladu z uredbo o osnovnih cenah, niso dovolj izražale realne tržne vrednosti zadevnih gozdnih zemljišč.
(150)
Ta razlika med administrativnimi cenami, uporabljenimi za sporne posle menjave, in tržnimi cenami za zadevna zemljišča, izhaja po eni strani iz dejstva, da osnovna metodologija, uporabljena v uredbi o osnovnih cenah, niti ne izraža dovolj meril, ki bi jih udeleženec na trgu štel za pomembna za oceno vrednosti zamenjanih gozdnih zemljišč, niti jim ne pripisuje ustrezne teže. Prvič, povprečne vrednosti, navedene v Prilogi 1 k uredbi o osnovnih cenah, glede na kategorije zemljišč, ki ponujajo enake pogoje za rast rastlin, ki se uporabljajo kot podlaga za določitev osnovne vrednosti zemljišča (glej uvodno izjavo 18), naj bi bile določene na podlagi tržnih cen ali računov, vodenih o gozdovih v državni lasti, vendar so jih v resnici določili izvedenci na podlagi majhnega števila tržnih virov.
(151)
Drugič, koeficienti in dodatki, uporabljeni za upoštevanje nekaterih lastnosti gozdnih zemljišč pri izračunu njihove osnovne vrednosti, opisani v uvodnih izjavah 18 do 26, ponazarjajo sredstvo upravne poenostavitve in ne poskus natančne ocene gospodarske vrednosti, ki bi jo hipotetični udeleženec na trgu v podobnem položaju pripisal navedenim lastnostim. Bolgarski organi namreč niso predložili nobenih ekonomskih podatkov za utemeljitev ravni, na katerih so bili ti koeficienti in dodatki določeni v uredbi.
(152)
Po drugi strani pa, čeprav je metodologija iz uredbe o osnovnih cenah najprej privedla do tržnih cen za zamenjana gozdna zemljišča, quod non, povprečne cene, koeficienti in dodatki v obdobju pregleda niso bili nikoli posodobljeni, da bi ustrezno izražali nihanja v tržnih cenah, do katerih je prišlo pozneje. V skladu s sodno prakso (88) morajo upravne metode za izračun cene zemljišč, ki jih prodajo javni organi, kadar cene za zemljišča strmo naraščajo, zagotavljati stalno posodabljanje navedenih cen, tako da cena, ki jo kupec dejansko plača, čim bolj izraža tržno vrednost navedenih zemljišč. Bolgarski organi so v fazi predhodne preiskave pojasnili, da bi se morali koeficienti v uredbi o osnovnih cenah, ki se uporabljajo za izračun administrativnih cen, v skladu s členoma 7.1 in 32 navedene uredbe posodabljati vsako leto. Poleg tega so tržne cene gozdnih zemljišč po informacijah, ki so jih predložili bolgarski organi, v obdobju pregleda strmo naraščale. Kljub temu posodobitev, predvidena v navedeni uredbi, v tem obdobju ni bila nikoli izvedena. Bolgarski organi so povprečne cene, koeficiente in dodatke, ki se uporabljajo za določanje administrativnih cen, posodobili šele leta 2010 na podlagi nedavnega tržnega razvoja.
(153)
Komisija zato ugotavlja, da je bila s posli menjave upravičencem do menjave zemljišč podeljena ekonomska ugodnost v tistih primerih, v katerih administrativne cene niso ustrezno izražale tržne cene za zamenjano zemljišče.
6.1.4 Pomoč de minimis
(154)
Nazadnje, navesti je treba, da se v primerih, v katerih je posamezen upravičenec do posla menjave prejel ugodnost, ki ne presega pragov, določenih v Uredbi Komisije (EU) št. 1407/2013 (89), ta ugodnost ne bo štela za državno pomoč in torej ne bo spadala pod prepoved iz člena 107(1) Pogodbe, če bodo izpolnjeni vsi drugi pogoji iz navedene uredbe.
(155)
Na podlagi kvantitativnih podatkov, ki so jih predložili bolgarski organi, se zdi, da je v veliko primerih (90) znesek pomoči, ki so ga prejeli upravičenci do posla menjave, pod pragom de minimis v višini 200 000 EUR.
6.1.5 Sklepna ugotovitev glede obstoja pomoči
(156)
Glede na navedeno Komisija ugotavlja, da posli menjave, ki jih je Republika Bolgarija opravila v obdobju pregleda, pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe v tistih primerih, v katerih je nasprotna stranka v poslu podjetje v smislu navedene določbe, v katerih administrativne cene, uporabljene za navedeni posel, ne izražajo tržnih cen in v katerih niso izpolnjeni pogoji za pomoč de minimis iz Uredbe (EU) št. 1407/2013.
6.2 ZAKONITOST UKREPA
(157)
Republika Bolgarija ni izpolnila svoje obveznosti na podlagi člena 108(3) Pogodbe, ker navedenih poslov menjave ni priglasila pred njihovo izvedbo. Navedeni posli menjave torej pomenijo nezakonito izvedeno državno pomoč.
6.3 ZDRUŽLJIVOST POMOČI
(158)
Čeprav so bili bolgarski organi pozvani, naj predložijo informacije o mogoči združljivosti navedenih poslov menjave z notranjim trgom, so vztrajali pri svojih trditvah, da navedeni posli niso vplivali na trgovino znotraj Unije in zato niso pomenili državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe.
(159)
Komisija v zvezi s tem navaja, da dokazno breme v zvezi z združljivostjo pomoči z notranjim trgom na podlagi odstopanja od člena 107(1) Pogodbe nosi predvsem zadevna država članica, ki mora dokazati, da so pogoji za navedeno odstopanje izpolnjeni (91).
(160)
Komisija vsekakor ugotavlja, da na prvi pogled ni videti razlogov, da bi se lahko posli menjave šteli za združljive z notranjim trgom bodisi neposredno na podlagi člena 107(3)(a) in (c) Pogodbe bodisi na podlagi smernic, ki temeljijo na navedenih določbah.
(161)
Smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju (v nadaljnjem besedilu: smernice za gozdarski sektor) torej ni mogoče uporabiti kot podlago za združljivost za shemo menjav, ker se uporabljajo le za živa drevesa in njihovo naravno okolje v gozdovih in na površinah z drugim gozdnim rastjem, vključno z ukrepi za ohranjanje in povečevanje ekološke in varovalne vloge gozdov ter ukrepi za spodbujanje rekreativne uporabe, socialne in kulturne razsežnosti gozdov. Poleg tega stroški, kriti s pomočjo, dodeljeno v okviru menjav, niso v skladu z opredelitvijo upravičenih stroškov iz smernic za gozdarski sektor (92), ker zasebnim strankam ni bila naložena nobena zakonska ali pogodbena obveznost uporabe zemljišč, pridobljenih z menjavami, kot varovanih območij. Nasprotno, vse stranke so imele pravico zaprositi za spremembo namembnosti gozdnega v zazidljivo zemljišče, kar so nekatere tudi storile.
(162)
Prav tako podlaga za združljivost niso Smernice o državni regionalni pomoči za 2007-2013. Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da bolgarski organi menjav niso opravili zato, da bi prispevali k regionalnemu razvoju. Poleg tega upravičeni stroški niso bili opredeljeni, niti ni bilo določeno, kako se bo nadzoroval spodbujevalni učinek pomoči in kako bo zagotovljeno upoštevanje veljavnih zgornjih meja regionalne pomoči.
(163)
Nazadnje, bolgarski organi so v razpravah pred sprejetjem sklepa o začetku postopka trdili, da je bil namen menjav doseči cilj javne politike, tj. konsolidirati lastništvo gozdnih zemljišč. Čeprav bi bilo mogoče konsolidacijo gozdnih zemljišč šteti za cilj v skupnem interesu, pa bolgarski organi, quod non, niso dokazali, da je bila dodeljena pomoč nujna za dosego tega cilja ali da je bilo izbrano sredstvo najustreznejše.
(164)
Prav tako niso dokazali, da je izbrano sredstvo zagotavljalo, da je bila dodeljena pomoč omejena na najmanjšo potrebno za spodbuditev zasebnih strank k poslom menjave. To je med drugim razvidno iz velikih nihanj administrativnih cen, dobljenih z uporabo predpisane metodologije. Če se te administrativne cene primerjajo s tržnimi cenami, ki so jih navedli bolgarski organi, ni videti, da bi bile sistematično za podoben odstotek višje ali nižje od tržnih cen. Če se za primer vzamejo posli iz leta 2007, je razlika med tržnimi in administrativnimi cenami za zemljišča v zasebni lasti segala od -503,97 % do +89,91 % (93).
(165)
Nazadnje, bolgarski organi niso dokazali, da posli menjave niso izkrivljali konkurence v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Poslov menjave torej ni mogoče šteti za združljive z notranjim trgom neposredno na podlagi člena 107(3)(c) Pogodbe.
(166)
Komisija zato ugotavlja, da pomoči, dodeljene v okviru poslov menjave, ni mogoče šteti za združljivo z notranjim trgom.
7. VRAČILO
(167)
V skladu s členom 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 je treba od prejemnikov zahtevati vračilo nezakonito dodeljene državne pomoči, če se ugotovi, da ni združljiva z notranjim trgom, razen če bi bilo to v nasprotju s splošnimi pravnimi načeli. Člen 14(2) navedene uredbe določa, da je treba pomoč, vključno z obrestmi, vrniti od dne, ko je bila nezakonita pomoč na voljo upravičencu, do datuma njenega dejanskega vračila. Nazadnje, člen 14(3) navedene uredbe določa, da se vračilo izvede nemudoma in skladno s postopki, določenimi v nacionalni zakonodaji zadevne države članice, če omogočajo takojšnjo in učinkovito izvajanje sklepa Komisije.
(168)
Namen vračila pomoči je dosežen, ko podjetja, ki so prejela zadevno nezakonito pomoč, to odplačajo skupaj z ustreznimi zamudnimi obrestmi. Z vračilom pomoči prejemnik izgubi ugodnost, ki jo je imel v primerjavi s svojimi konkurenti na trgu, in znova se vzpostavi položaj, ki je obstajal pred dodelitvijo pomoči (94). Čeprav lahko država članica izbere sredstva za izpolnitev svoje obveznosti za izterjavo nezakonite pomoči, izbrani ukrepi ne smejo negativno vplivati na področje uporabe in učinkovitost prava Unije. Država članica lahko izpolni obveznost izterjave le, če so izbrana sredstva primerna za ponovno vzpostavitev običajnih pogojev konkurence, ki so bili izkrivljeni z dodelitvijo nezakonite pomoči, in so v skladu z ustreznimi določbami prava Unije (95).
(169)
Ker je bilo torej ugotovljeno, da je Republika Bolgarija na podlagi poslov menjave nezakonito izvedla državno pomoč, jo je treba pozvati, naj od upravičencev do navedenih poslov zahteva vračilo navedene pomoči.
7.1 OPREDELITEV UPRAVIČENCEV, OD KATERIH JE TREBA ZAHTEVATI VRAČILO POMOČI
(170)
Vračilo nezakonite in nezdružljive pomoči je treba zahtevati od podjetij, ki so jo dejansko prejela (96). Vendar če Komisija v samem sklepu ne more opredeliti vseh podjetij, ki so prejela nezakonito in nezdružljivo pomoč, bo to na začetku postopka izvajanja morala storiti zadevna država članica, ki bo morala proučiti individualni položaj vsakega zadevnega podjetja (97).
(171)
V tej zadevi so morebitni upravičenci do nezdružljive državne pomoči tiste fizične in pravne osebe, ki so sodelovale v 132 poslih menjave z bolgarskimi organi v obdobju pregleda. Bolgarski organi bi morali iz te skupine izvzeti tiste fizične in pravne osebe, ki se ne štejejo za „podjetja“ v smislu člena 107(1) Pogodbe, pa tudi tiste, ki so s posli menjave, pri katerih so sodelovale, pridobile skupno ugodnost, ki ne presega pragov iz uredbe de minimis, če so ti posli tudi v skladu z drugimi pogoji iz navedene uredbe. Preostale fizične in pravne osebe, ki so sodelovale v poslih menjave, bi bilo treba šteti za upravičence do nezakonito izvedene državne pomoči, od katerih morajo bolgarski organi zahtevati vračilo ugodnosti, ki so jo prejeli zaradi navedenih poslov.
7.2 KOLIČINSKA OPREDELITEV ZNESKA POMOČI
(172)
Komisija ni zakonsko zavezana določiti natančnega zneska, katerega vračilo je treba zahtevati, zlasti kadar nima ustreznih podatkov za to. Namesto tega zadostuje, da sklep Komisije vključuje informacije, na podlagi katerih lahko država članica brez večjih težav določi znesek, ki ga je treba vrniti (98).
(173)
Kot je bilo pojasnjeno v uvodni izjavi 147, Komisija meni, da bi morala država članica kot izhodišče za določitev zneska nezdružljive pomoči, ki ga mora vrniti vsak upravičenec, uporabiti naslednjo metodologijo:
(i)
določiti razliko med realno tržno ceno gozdnega zemljišča v zasebni lasti in administrativno ceno za to zemljišče, določeno v skladu z določbami uredbe o osnovnih cenah, in
(ii)
določiti razliko med realno tržno ceno gozdnega zemljišča v javni lasti in administrativno ceno za to zemljišče, določeno v skladu z določbami uredbe o osnovnih cenah.
Začetni znesek državne pomoči, prejete na podlagi posla menjave, je enak vrednost (ii) minus vrednost (i).
Za ta začetni znesek bi bilo treba uporabiti popravek za tiste primere, pri katerih je bilo zemljišče v javni lasti višje administrativne vrednosti zamenjano za zemljišče v zasebni lasti nižje administrativne vrednosti. Po navedbah bolgarskih organov je moral upravičenec v takih primerih državi plačati nadomestilo za kritje razlike v vrednosti med zemljiščema. Zato bi bilo treba začetni znesek pomoči znižati za znesek nadomestila, ki ga je upravičenec plačal bolgarskim organom. Bolgarski organi bi morali nato dobljeni znesek izterjati od navedenega upravičenca, da bi se upoštevala ugodnost, pridobljena zaradi posla menjave.
(174)
Za določitev tržnih cen zadevnih zemljišč bi morala biti v celoti izražena ekonomska vrednost navedenih zemljišč v času menjave. Iz informacij, ki so jih bolgarski organi predložili 29. avgusta 2008, je videti, da so bili v nekaterih primerih na gozdnih zemljiščih, ki so pripadala državi, že zgrajeni objekti in infrastruktura, preden je bila opravljena menjava, čeprav zemljišče predhodno ni bilo razvrščeno med zazidljiva zemljišča. Komisija meni, da bi bilo treba v takih primerih vrednost takih objektov in/ali infrastrukture prav tako v celoti upoštevati v tržni vrednosti zemljišča.
(175)
Komisija ugotavlja, da bolgarski organi že imajo informacije o administrativnih cenah, uporabljenih pri poslih menjave, in tržnih cenah vseh zemljišč, na katera so se navedene menjave nanašale, v času menjav (99), tako da ne bi smeli imeti večjih težav pri določitvi zneskov, ki jih je treba vrniti, na podlagi metodologije, opisane v uvodni izjavi 173 (100).
(176)
Vendar se lahko v primerih, v katerih lahko bolgarski organi izrazijo upravičene pomisleke, da metodologije ni mogoče uporabiti ali da vodi do zneska, ki očitno ne izraža ustrezno zneska državne pomoči, ki ga je prejel upravičenec, odloči, da bo opravila oceno tržnih cen zamenjanih zemljišč v času posla, za kar bo uporabila neodvisnega izvedenca, usposobljenega za taka vrednotenja in izbranega na podlagi postopka javnega razpisa. Pri določitvi postopka za izbiro navedenega izvedenca je treba upoštevati načeli preglednosti in enakega obravnavanja, tudi kadar pogodba ne presega pragov iz direktiv Unije o javnih naročilih. Razpisni postopek mora zlasti: (i) biti ustrezno objavljen; (ii) temeljiti na objektivnih in vnaprej znanih merilih izbire ter (iii) vključevati informacije, da bo po predizbirni fazi končna odločitev sprejeta ob sodelovanju predstavnikov služb Komisije. V teh izjemnih primerih morajo bolgarski organi: (i) navesti zadevno(-a) zemljišče(-a), (ii) utemeljiti potrebo po neodvisnem izvedenskem vrednotenju v tem določenem primeru in (iii) Komisiji predložiti predlog za neodvisnega izvedenca (izbranega z javnim razpisom), s katerim se morata strinjati Komisija in Republika Bolgarija.
(177)
Nazadnje, ker je namen vračila znova vzpostaviti stanje, kot je obstajalo pred opravljenim poslom menjave, Komisija meni, da bi Republika Bolgarija glede na izjemno naravo pogodb o menjavi v zvezi z gozdnimi zemljišči, ki niso bila poslovno izkoriščena, izpolnila svojo obveznost izterjave nezakonito izvedene pomoči z razveljavitvijo spornih poslov menjave s povratno menjavo zadevnih zemljišč. Vendar bi to do ustreznega vračila vodilo le, če od datuma posla menjave ni bilo bistvenih sprememb zadevnih gozdnih zemljišč v javni in zasebni lasti. V takih primerih mora biti Komisija obveščena o zadevnih zemljiščih v dveh mesecih od uradnega obvestila Republike Bolgarije o tem sklepu, ustrezne menjave je treba razveljaviti in dokazilo o tem predložiti v štirih mesecih od uradnega obvestila o tem sklepu.
(178)
V vseh primerih, v katerih je potrebno vračilo, se to vračilo uveljavlja od dne, ko so upravičenci pridobili ugodnost, tj. od datuma pravnega akta, s katerim je bila upravičencem odobrena pravica do menjave njihovega zasebnega gozdnega zemljišča za gozdno zemljišče v javni lasti.
(179)
Zneski, ki jih je treba vrniti, morajo vključevati obresti od dne, ko so bili dani na voljo upravičencem, do njihovega dejanskega vračila. Obresti je treba izračunati na podlagi obrestnoobrestnega računa v skladu s poglavjem V Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 (101) in Uredbo Komisije (ES) št. 271/2008 (102) o spremembi Uredbe (ES) št. 794/2004.
(180)
Pri času izterjave zneskov državne pomoči od posameznih upravičencev je treba čim bolj upoštevati roke, določene v obvestilu o vračilu (103). Vsekakor roki ne smejo presegati rokov iz preglednice 5.
Preglednica 5
Časovni razpored vračila
Rok
Ukrep
1.
V dveh mesecih od uradnega obvestila Republike Bolgarije o tem sklepu
Republika Bolgarija mora Komisijo obvestiti o načrtovanih ali sprejetih ukrepih za izvajanje sklepa, in zlasti:
(i)
Komisiji predložiti seznam vseh menjav, na katere se nanaša zahteva za vračilo, z naslednjimi informacijami:
-
administrativnimi in tržnimi cenami za zamenjana gozdna zemljišča v zasebni in javni lasti (na podlagi informacij, ki jih je Republika Bolgarija predložila v dopisu 2014/032997), informacijami o dodatnih plačilih nadomestila pri vsakem poslu in posledičnem znesku državne pomoči, ki ga je treba vrniti;
-
imenom zasebne stranke, vključene v vsak posel, in navedbo razlogov, zaradi katerih se ta upravičenec šteje ali ne šteje za podjetje;
(ii)
opredeliti primere, v katerih bo vračilo izvedeno na podlagi izvedenske ocene tržnih cen gozdnih zemljišč v času menjave (uvodna izjava 176);
(iii)
opredeliti primere, v katerih bo vračilo izvedeno z razveljavitvijo posla menjave (uvodna izjava 177).
2.
V štirih mesecih od uradnega obvestila Republike Bolgarije o tem sklepu
Za zemljišča, navedena pod točko 1(ii) zgoraj, mora Republika Bolgarija imenovati neodvisnega izvedenca za izvedbo vrednotenja teh zemljišč. Navedenega izvedenca je treba izbrati z odprtim javnim razpisom in imenovati v soglasju s Komisijo na podlagi predhodnega predloga Republike Bolgarije.
3.
V sedmih mesecih od uradnega obvestila Republike Bolgarije o tem sklepu
Republika Bolgarija mora Komisiji predložiti poročilo neodvisnega izvedenca o vrednotenju zemljišč iz točke 1(ii) zgoraj.
4.
V osmih mesecih od uradnega obvestila Republike Bolgarije o tem sklepu
Republika Bolgarija je morala vsem zadevnim upravičencem poslati naloge za vračilo, v katerih so navedeni natančni zneski pomoči, ki jih je treba vrniti.
5.
V dvanajstih mesecih od uradnega obvestila Republike Bolgarije o tem sklepu
Republika Bolgarija je morala izvesti vračilo za vse zadevne posle menjave.
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Državna pomoč, ki je bila dodeljena podjetjem v okviru poslov menjave gozdnih zemljišč v javni lasti za gozdna zemljišča v zasebni lasti v obdobju od 1. januarja 2007 do 27. januarja 2009 in ki jo je Republika Bolgarija izvedla nezakonito v nasprotju s členom 108(3) Pogodbe, ni združljiva z notranjim trgom.
Člen 2
Individualna pomoč, dodeljena na podlagi poslov menjave iz člena 1, ne pomeni pomoči, če ob dodelitvi izpolnjuje pogoje iz uredbe, sprejete v skladu s členom 2 Uredbe (ES) št. 994/98, ki se uporablja ob dodelitvi pomoči.
Člen 3
Individualna pomoč, dodeljena na podlagi poslov menjave iz člena 1, ki ob dodelitvi izpolnjuje pogoje iz uredbe, sprejete v skladu s členom 1 Uredbe (ES) št. 994/98, ali druge odobrene sheme pomoči, je združljiva z notranjim trgom do največje intenzivnosti pomoči, ki se uporablja za takšno pomoč.
Člen 4
1. Republika Bolgarija od upravičencev zahteva vračilo nezdružljive pomoči, dodeljene na podlagi poslov menjave iz člena 1.
2. Z odstopanjem od odstavka 1 se lahko vračilo nezdružljive pomoči od upravičencev opravi z razveljavitvijo poslov menjave v primerih, v katerih od datuma posla menjave ni bilo bistvenih sprememb gozdnih zemljišč v javni in zasebni lasti, na katera se je menjava nanašala.
3. Zneski, ki jih je treba vrniti, vključujejo obresti od datuma, ko so bili dani na voljo upravičencem, do datuma njihovega dejanskega vračila.
4. Obresti se izračunajo na podlagi obrestnoobrestnega računa v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 794/2004 in Uredbo (ES) št. 271/2008.
5. Republika Bolgarija prekliče vsa preostala plačila pomoči na podlagi poslov menjave iz člena 1 z veljavnostjo od datuma sprejetja tega sklepa.
Člen 5
1. Vračilo pomoči, dodeljene na podlagi sheme iz člena 1, se izvede takoj in učinkovito.
2. Republika Bolgarija zagotovi, da se ta sklep v celoti izvede v dvanajstih mesecih od datuma uradnega obvestila o njem.
Člen 6
1. Republika Bolgarija v štirih mesecih od uradnega obvestila o tem sklepu Komisiji predloži naslednje informacije:
(a)
seznam vseh poslov menjave z naslednjimi informacijami:
-
administrativnimi in tržnimi cenami za zamenjana gozdna zemljišča v zasebni in javni lasti, informacijami o dodatnih denarnih zneskih pri vsakem poslu in posledičnem znesku državne pomoči;
-
imenom zasebne stranke, tj. upravičenca do posla menjave, vključene v vsak posel, in navedbo razlogov, zaradi katerih se ta stranka šteje ali ne šteje za podjetje;
(b)
opredelitev primerov, v katerih bo vračilo izvedeno na podlagi tržnih cen v času poslov menjave, navedenih v dopisu Republike Bolgarije 2014/032997;
(c)
opredelitev primerov, v katerih bo vračilo izvedeno z razveljavitvijo posla menjave;
(d)
opredelitev primerov, v katerih bo vračilo izvedeno na podlagi zneskov, ki jih bo določil neodvisni cenilec, in dokumentov, iz katerih je razvidno imenovanje takega neodvisnega izvedenca, ki je bil izbran z javnim razpisom in ga je potrdila Komisija.
2. Republika Bolgarija v osmih mesecih od uradnega obvestila o tem sklepu Komisiji predloži naslednje informacije:
(a)
seznam upravičencev, ki so prejeli pomoč na podlagi poslov menjave iz člena 1, in skupni znesek pomoči, ki ga je na podlagi navedenih poslov prejel vsak od njih;
(b)
skupni znesek (glavnica in obresti za vračilo), ki ga mora vrniti vsak upravičenec;
(c)
podroben opis že sprejetih in načrtovanih ukrepov za uskladitev s tem sklepom;
(d)
dokumente, ki dokazujejo, da je bilo upravičencem odrejeno vračilo pomoči.
3. Republika Bolgarija v dvanajstih mesecih od uradnega obvestila o tem sklepu predloži dokumente, iz katerih je razvidno, da so zadevni upravičenci v celoti vrnili pomoč.
4. Republika Bolgarija Komisijo obvešča o napredku nacionalnih ukrepov, sprejetih za izvajanje tega sklepa, do končnega vračila pomoči, dodeljene na podlagi poslov menjave iz člena 1, tako da vsaka dva meseca predloži poročilo. Na zahtevo Komisije takoj predloži informacije o že sprejetih in načrtovanih ukrepih za uskladitev s tem sklepom. Prav tako predloži podrobne informacije o zneskih pomoči in obrestih za vračilo, ki so jih upravičenci že vrnili.
Člen 7
Ta sklep je naslovljen na Republiko Bolgarijo.
V Bruslju, 5. septembra 2014