NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 256/2014
ze dne 26. února 2014
o povinnosti informovat Komisi o investičních projektech do energetické infrastruktury v rámci Evropské unie, o nahrazení nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 736/96
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 194 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro rozvoj energetické politiky Unie a pro to, aby mohla Komise plnit své úkoly v oblasti energetiky, je mimořádně důležité získat celkový obraz vývoje investic do energetické infrastruktury v Unii. Dostupnost pravidelných a aktuálních údajů a informací by měla Komisi umožnit provádět nezbytná srovnání a hodnocení a navrhovat vhodná opatření na základě správných údajů a analýz, zejména pokud se týká budoucí rovnováhy mezi energetickou nabídkou a poptávkou.
(2)
Energetické prostředí v Unii i mimo ni se v posledních letech výrazně změnilo a investice do energetické infrastruktury se staly zásadní otázkou pro zabezpečení dodávek energie pro Unii, pro fungování vnitřního trhu a pro přechod na systém nízkouhlíkové energetiky, jehož cestou se Unie vydala.
(3)
Nová energetická situace vyžaduje významné investice do veškerých druhů infrastruktury ve všech odvětvích energetiky, jakož i vývoj nových druhů infrastruktury a rozšíření nových technologií na trhu. Liberalizace energetiky a další integrace vnitřního trhu poskytují větší prostor pro investice ze strany hospodářských subjektů. Nové politické požadavky, jako například cíle s dopadem na palivovou skladbu, současně mění politiky členských států směrem k nové nebo modernizované energetické infrastruktuře.
(4)
V této souvislosti by se měla věnovat větší pozornost investicím do energetické infrastruktury v Unii, zejména s cílem předvídat problémy, podporovat osvědčené postupy a zavést do budoucího vývoje energetického systému Unie větší transparentnost.
(5)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií, by proto měly mít k dispozici přesné údaje o investičních projektech týkajících se nejdůležitějších součástí energetického systému Unie, včetně projektů vyřazování z provozu.
(6)
Údaje a informace o předvídatelném vývoji výrobní, přenosové a skladovací kapacity a projektů v různých odvětvích energetiky jsou v zájmu Unie a jsou důležité pro budoucí investice. Je proto třeba zajistit, aby byly Komisi oznamovány investiční projekty, v jejichž rámci byly zahájeny stavební práce nebo činnosti vedoucí k vyřazení z provozu nebo o nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o investici.
(7)
Na základě článků 41 a 42 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (Smlouva o Euratomu) mají podniky povinnost oznamovat své investiční projekty. Tyto informace je třeba doplnit, a to především o pravidelné zprávy o provádění investičních projektů. Tímto dalším podáváním zpráv nejsou dotčeny články 41 až 44 Smlouvy o Euratomu. Je však, kdekoli je to možné, třeba zabránit tomu, aby byly podniky zatíženy dvojím břemenem.
(8)
Aby mohla Komise získat ucelený obraz budoucího vývoje energetického systému Unie jako celku, je nezbytné vytvořit harmonizovaný rámec pro podávání zpráv o investičních projektech založený na aktualizovaných kategoriích oficiálních údajů a informací, jež mají být členskými státy poskytovány.
(9)
Členské státy by za tímto účelem měly oznamovat Komisi údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury, které jsou plánovány nebo uskutečňovány na jejich území a týkají se výroby, skladování a přepravy ropy, zemního plynu a elektřiny - včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů, elektřiny z uhlí a lignitu a kombinované výroby elektřiny a užitečného tepla -, výroby biopaliv a zachycování, přepravy a ukládání oxidu uhličitého. Členské státy by rovněž měly oznamovat Komisi údaje a informace o investičních projektech týkajících se elektrického propojení a plynového propojení s třetími zeměmi. Dotčené podniky by měly mít povinnost oznamovat tyto údaje a informace dotčenému členskému státu.
(10)
Vzhledem k časovému horizontu investičních projektů v energetice by mělo být dostačující podávání zpráv jednou za dva roky.
(11)
Aby nedocházelo k nepřiměřené administrativní zátěži a minimalizovaly se náklady pro členské státy a podniky, zejména pro malé a střední podniky, mělo by toto nařízení umožňovat osvobození členských států a podniků od povinnosti podávat zprávy, pokud již byly rovnocenné informace Komisi poskytnuty na základě odvětvových právních předpisů Unie pro odvětví energetiky, jejichž cílem je dosažení cílů konkurenčních trhů s energií v Unii, udržitelnosti energetického systému Unie a zabezpečení dodávek energií do Unie. Je třeba se vyhnout tomu, aby se požadavky na podávání zpráv uvedené ve třetím balíčku opatření pro vnitřní trh s elektřinou a zemním plynem zdvojovaly. V zájmu snížení zátěže vyplývající z podávání zpráv by měla Komise poskytovat podporu členským státům s cílem objasnit, v jakých případech považuje údaje nebo informace, které jí již byly poskytnuty na základě jiných právních předpisů, za splňující požadavky tohoto nařízení.
(12)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií, by měla mít možnost přijmout veškerá vhodná opatření za účelem zpracování údajů a zjednodušení a zabezpečení oznamování údajů, a zejména provozovat integrované nástroje a postupy informačních technologií, které by měly zaručit důvěrnost údajů nebo informací oznamovaných Komisi.
(13)
Ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy upravuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (3) a ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí upravuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4). Jejich ustanovení nejsou tímto nařízením nijak dotčena.
(14)
Členské státy nebo jimi pověřené subjekty a Komise by měly zachovávat důvěrnost obchodně citlivých údajů nebo informací. Před jejich předáním Komisi by proto členské státy nebo jimi pověřené subjekty měly tyto údaje a informace, s výjimkou těch, které se týkají přeshraničních přenosových projektů, shrnout na úrovni členského státu. Komise by v případě potřeby měla tyto údaje dále shrnout tak, aby nebyly zveřejněny podrobné informace o jednotlivých podnicích a zařízeních a aby takové informace nemohly být odvozeny.
(15)
Komise, a zejména její středisko pro sledování trhu s energií by měly vypracovávat pravidelnou meziodvětvovou analýzu týkající se strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému Unie a tam, kde je to vhodné, soustředěněji analyzovat některé aspekty tohoto energetického systému. Tato analýza by měla přispět zejména k posílení energetické bezpečnosti prostřednictvím zjištění možných mezer v infrastruktuře a investicích s cílem dosáhnout rovnováhy mezi energetickou nabídkou a poptávkou. Analýza by měla být také příspěvkem k diskusi na úrovni Unie o energetických infrastrukturách, a proto by měla být předkládána Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a měla by být zpřístupněna zúčastněným stranám.
(16)
Meziodvětvová analýza Komise a údaje a informace, které podle tohoto nařízení Komise zveřejní, budou v souvislosti s plánováním investic přínosem pro malé a střední podniky.
(17)
Komisi mohou být nápomocni odborníci z členských států nebo jiní kvalifikovaní odborníci, a to s cílem dospět ke společnému chápání možných mezer v infrastruktuře a souvisejících rizik a podporovat transparentnost ohledně budoucího vývoje, což je obzvláště v zájmu subjektů, které nově vstupují na trh.
(18)
Toto nařízení by mělo nahradit nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 (5), které bylo dne 6. září 2012 zrušeno Soudním dvorem (6) a jehož účinky měly být zachovány až do vstupu nového nařízení v platnost. Se vstupem tohoto nařízení v platnost by tedy zrušení nařízení (EU, Euratom) č. 617/2010, o němž rozhodl Soudní dvůr, mělo nabýt účinku. Dále by mělo být tímto nařízením zrušeno nařízení Rady (ES) č. 736/96 (7), které bylo zrušeno zrušeným nařízením (EU, Euratom) č. 617/2010.
(19)
Forma a technické podrobnosti oznamování údajů a informací o investičních projektech do energetické infrastruktury Komisi jsou stanoveny v nařízení Komise (EU, Euratom) č. 833/2010 (8). Nařízení (EU, Euratom) č. 833/2010 by mělo zůstat v platnosti až do jeho revize, která bude následovat po přijetí tohoto nařízení.
(20)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu jejich rozsahu či účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zřizuje společný rámec, podle něhož jsou Komisi oznamovány údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury v odvětvích ropy, zemního plynu a elektřiny - včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů, elektřiny z uhlí a lignitu a kombinované výroby elektřiny a užitečného tepla - a o investičních projektech týkajících se výroby biopaliv a zachycování, přepravy a ukládání oxidu uhličitého, který tato odvětví vytvářejí.
2. Toto nařízení se vztahuje na investiční projekty typů uvedených v příloze, u nichž byly zahájeny stavební práce nebo činnosti vedoucí k vyřazení z provozu a o nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o investici.
Členské státy mohou dále předkládat jakékoli odhady údajů nebo předběžné informace o investičních projektech typů uvedených v příloze, v jejichž rámci je začátek stavebních prací plánován do pěti let, a o infrastrukturách, jejichž vyřazení z provozu je plánováno do tří let, avšak konečné rozhodnutí o investici ještě nebylo přijato.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„infrastrukturou“ jakýkoli typ zařízení nebo část zařízení související s výrobou, přenosem a skladováním, včetně propojení Unie s třetími zeměmi;
2)
„investičními projekty“ projekty, jejichž cílem je:
i)
výstavba nové infrastruktury,
ii)
přeměna, modernizace, zvýšení nebo snížení kapacity stávající infrastruktury,
iii)
částečné nebo úplné vyřazení stávající infrastruktury z provozu;
3)
„konečným rozhodnutím o investici“ rozhodnutí přijaté na úrovni podniku definitivně vyčlenit finanční zdroje na investiční fázi projektu;
4)
„investiční fází“ fáze, během níž probíhá výstavba nebo vyřazení z provozu a vznikají kapitálové náklady; nezahrnuje plánovací fázi;
5)
„plánovací fází“ fáze, během níž se připravuje uskutečnění projektu, jež v případě potřeby zahrnuje posouzení proveditelnosti, přípravných a technických studií a získání licencí a povolení, a během níž vznikají kapitálové náklady;
6)
„investičními projekty ve výstavbě“ investiční projekty, u nichž byla zahájena výstavba a vznikly kapitálové náklady;
7)
„vyřazením z provozu“ fáze, kdy je infrastruktura trvale vyřazena z provozu;
8)
„výrobou“ výroba elektřiny a zpracování paliv, včetně biopaliv;
9)
„přenosem“ přeprava zdrojů energie, produktů nebo oxidu uhličitého prostřednictvím sítě, zejména:
i)
prostřednictvím produktovodů, kromě těžební sítě a kromě části produktovodů využívané primárně v souvislosti s místní distribucí, nebo
ii)
prostřednictvím propojených systémů velmi vysokého a vysokého napětí nevyužívaných primárně v souvislosti s místní distribucí;
10)
„zachycováním“ proces zachycování oxidu uhličitého z průmyslových zařízení za účelem skladování;
11)
„skladováním“ trvalé nebo dočasné skladování energie nebo zdrojů energie v nadzemní či podzemní infrastruktuře nebo geologických úložištích nebo zadržení oxidu uhličitého v podzemních geologických formacích;
12)
„podnikem“ fyzická nebo právnická osoba, soukromá nebo veřejná, rozhodující o investičních projektech nebo provádějící investiční projekty;
13)
„zdroji energie“:
i)
primární zdroje energie, jako je ropa, zemní plyn nebo uhlí,
ii)
přeměněné zdroje energie, jako je elektřina,
iii)
energie z obnovitelných zdrojů, včetně elektřiny z vodních zdrojů, biomasy, bioplynu, větrné, sluneční, přílivové energie, energie z vln a geotermální energie, a
iv)
energetické produkty, jako jsou produkty z rafinované ropy a biopaliva;
14)
„zvláštním subjektem“ subjekt pověřený odvětvovými právními předpisy Unie v odvětví energetiky přípravou a schvalováním víceletého plánu rozvoje sítě a investic do energetické infrastruktury na úrovni Unie, jakým je Evropská síť provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav (ENTSO-E) uvedená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (9) a Evropská síť provozovatelů plynárenských přepravních soustav (ENTSO-G) uvedená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (10);
15)
„souhrnnými údaji“ údaje agregované na úrovni jednoho nebo více členských států.
Článek 3
Oznamování údajů
1. Členské státy nebo subjekty, jež tímto úkolem pověří, shromažďují veškeré údaje a informace uvedené v tomto nařízení od 1. ledna 2015 a následně každé dva roky, při dodržení přiměřenosti zátěže vyplývající ze shromažďování informací a podávání zpráv.
Údaje a příslušné informace o projektech uvedené v tomto nařízení oznámí Komisi poprvé v roce 2015 a následně každé dva roky. Toto oznámení má souhrnnou podobu, s výjimkou údajů a důležitých informací týkajících se přeshraničních přenosových projektů.
Členské státy nebo jimi pověřené subjekty oznamují souhrnné údaje a příslušné informace o projektech do 31. července příslušného roku, kdy má být podána zpráva.
2. Členské státy nebo jimi pověřené subjekty jsou osvobozeny od povinností stanovených v odstavci 1 v rozsahu, ve kterém podle odvětvových právních předpisů Unie pro odvětví energetiky nebo na základě Smlouvy o Euratomu:
a)
dotčený členský stát nebo jím pověřený subjekt údaje nebo informace rovnocenné s požadavky tohoto nařízení Komisi již oznámil a uvedl datum oznámení a dotčený zvláštní právní předpis; nebo
b)
je zvláštní subjekt pověřen vypracováním víceletého investičního plánu pro energetickou infrastrukturu na úrovni Unie a shromažďuje za tímto účelem údaje a informace rovnocenné s požadavky tohoto nařízení. V tomto případě a pro účely tohoto nařízení oznámí tento zvláštní subjekt veškeré příslušné údaje a informace Komisi.
Článek 4
Zdroje údajů
Dotčené podniky oznámí údaje a informace uvedené v článku 3 členským státům, na jejichž území mají v plánu provést investiční projekt, nebo jimi pověřeným subjektům do 1. června každého roku, kdy má být podána zpráva. Oznamované údaje nebo informace odrážejí situaci investičních projektů k 31. březnu příslušného roku.
První odstavec se nepoužije na podniky, v jejichž případě se dotčený členský stát rozhodne předat Komisi údaje nebo informace uvedené v článku 3 jinými prostředky, pokud jsou předávané údaje nebo informace srovnatelné.
Článek 5
Obsah oznámení
1. U investičních projektů typů uvedených v příloze obsahuje oznámení uvedené v článku 3 podle potřeby:
a)
objem kapacit plánovaných nebo ve výstavbě;
b)
druh a hlavní charakteristiky infrastruktury nebo kapacit plánovaných nebo ve výstavbě, případně včetně umístění přeshraničních přenosových projektů;
c)
pravděpodobný rok uvedení do provozu;
d)
druh použitých zdrojů energie;
e)
zařízení schopná reagovat na krize bezpečnosti dodávek, například zařízení umožňující zpětný tok nebo změnu paliva, a
f)
vybavenost systémy zachycování uhlíku nebo mechanismy pro dodatečné vybavení systémy zachycování a ukládání uhlíku.
2. U navrhovaného vyřazení kapacity z provozu obsahuje oznámení podle článku 3:
a)
povahu a kapacitu dotčené infrastruktury a
b)
pravděpodobný rok vyřazení z provozu.
3. V každém oznámení podle článku 3 se v případě potřeby uvede:
a)
celkový objem instalovaných výrobních, přenosových a skladovacích kapacit, které jsou k dispozici na začátku příslušného roku, kdy má být podána zpráva, nebo jejichž provoz je přerušen na dobu delší než tři roky, a
b)
příslušné informace o zpoždění nebo překážkách při provádění investičních projektů, pokud členské státy, jimi pověřené subjekty nebo dotčený zvláštní subjekt takové informace mají.
Článek 6
Kvalita a zveřejnění údajů
1. Členské státy, jimi pověřené subjekty nebo případně zvláštní subjekty usilují o zajištění kvality, relevance, přesnosti, jasnosti, včasnosti a soudržnosti údajů a informací, které oznamují Komisi.
Pokud činí oznámení zvláštní subjekty, lze k oznamovaným údajům a informacím připojit odpovídající připomínky členských států.
2. Komise může souhrnné údaje a informace poskytnuté na základě tohoto nařízení zveřejnit, zejména v analýzách uvedených v čl. 10 odst. 3, pod podmínkou, že nejsou uvedeny podrobné informace o jednotlivých podnicích a zařízeních ani je není možné odvodit.
3. Členské státy, jimi pověřené subjekty nebo Komise zachovávají důvěrnost jimi držených obchodně citlivých údajů nebo informací.
Článek 7
Prováděcí předpisy
Do 10. června 2014 a v mezích stanovených tímto nařízením přijme Komise předpisy nezbytné k provádění tohoto nařízení, týkající se formy a dalších technických podrobností ohledně oznamování údajů a informací podle článků 3 a 5. Do té doby zůstává v platnosti nařízení (EU, Euratom) č. 833/2010.
Článek 8
Zpracování údajů
Komise odpovídá za rozvoj, provoz, řízení a udržování zdrojů informačních technologií nezbytných pro přijímání, uchovávání a jakékoli zpracování údajů nebo informací o energetické infrastruktuře, které jí jsou oznámeny podle tohoto nařízení.
Komise rovněž zajistí, aby zdroje informačních technologií uvedené v prvním pododstavci zaručovaly důvěrnost údajů nebo informací, které jí jsou oznámeny podle tohoto nařízení.
Článek 9
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním údajů
Tímto nařízením není dotčeno právo Unie a především se nemění povinnosti členských států, pokud jde o zpracování osobních údajů, jak jsou stanoveny ve směrnici 95/46/ES, ani povinnosti, které pro orgány a instituce Unie vyplývají z nařízení (ES) č. 45/2001, pokud jde o zpracovávání osobních údajů při výkonu jejich funkce.
Článek 10
Sledování a podávání zpráv
1. Komise na základě poskytnutých údajů a informací a v případě potřeby jakýchkoli jiných zdrojů údajů včetně údajů, které sama pořídí, jakož i s přihlédnutím k relevantním analýzám, například k víceletým plánům rozvoje plynové a elektrické sítě, jednou za dva roky zveřejní a předloží Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru meziodvětvovou analýzu strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému Unie. Cílem této analýzy je zejména:
a)
zjistit případné budoucí rozdíly mezi energetickou poptávkou a nabídkou, které jsou důležité pro energetickou politiku Unie, zejména pro fungování vnitřního trhu s energií, a to s důrazem na potenciální nedostatky a chyby, které se v budoucnosti vyskytnou ve výrobní a přenosové infrastruktuře;
b)
zjistit překážky pro investice a podpořit osvědčené postupy pro jejich překonání a
c)
zvýšit transparentnost pro stávající a možné nové účastníky trhu.
Komise může na základě uvedených údajů a informací rovněž vypracovat jakoukoli specifickou analýzu, která bude považována za nezbytnou nebo vhodnou.
2. Při vypracování analýz uvedených v odstavci 1 mohou být Komisi nápomocni odborníci z členských států nebo jiní odborníci a profesní sdružení s odbornou kvalifikací v dané oblasti.
Komise všem členským státům umožní, aby se k návrhům těchto analýz vyjádřily.
3. Komise projedná analýzy se zúčastněnými stranami, jakými jsou ENTSO-E, ENTSO-G, koordinační skupina pro otázky plynu, koordinační skupina pro otázky elektrické energie a koordinační skupina pro otázky ropy.
Článek 11
Přezkum
Do 31. prosince 2016 Komise přezkoumá provádění tohoto nařízení a předloží zprávu o výsledcích přezkumu Evropskému parlamentu a Radě. V rámci přezkumu Komise mimo jiné posoudí:
a)
možnost rozšíření působnosti tohoto nařízení na:
i)
těžbu plynu, ropy a uhlí,
ii)
terminály pro stlačený zemní plyn,
iii)
další druhy skladování elektrické energie, a
b)
zda by měly či neměly být sníženy stropy stanovené pro zařízení na výrobu energie z obnovitelných zdrojů.
Při posuzování těchto možností Komise přihlíží k potřebě zajistit rovnováhu mezi zvýšenou administrativní zátěží a přínosy plynoucími ze získání dodatečných informací.
Článek 12
Zrušení
Nařízení (ES) č. 736/96 se zrušuje s účinkem ode dne 9. dubna 2014.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
UREDBA (EU) št. 256/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 26. februarja 2014
o uradnem obveščanju Komisije o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture v Evropski uniji, nadomestitvi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010 in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 736/96
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 194 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Izoblikovanje celovite podobe o razvoju investiranja v energetsko infrastrukturo v Uniji je bistvenega pomena za razvoj energetske politike Unije in za Komisijo, da lahko opravlja svoje naloge na področju energetike. Razpoložljivost rednih in najnovejših podatkov in informacij bi Komisiji morala omogočiti, da opravi potrebne primerjave in ocenjevanja ter predlaga primerne ukrepe na podlagi ustreznih številskih podatkov in analiz, zlasti glede prihodnjega ravnovesja med ponudbo in povpraševanjem na področju energetike.
(2)
Razmere na področju energetike v Uniji in zunaj nje so se v zadnjih letih občutno spremenile, zato so postale naložbe v energetsko infrastrukturo bistvenega pomena za zagotavljanje oskrbe Unije z energijo, delovanje notranjega trga ter za prehod na nizkoogljični energetski sistem, s katerim je Unija pričela.
(3)
Nove razmere na področju energetike zahtevajo večje investiranje v vse vrste infrastrukture v vseh energetskih sektorjih ter razvoj novih vrst infrastrukture in novih tehnologij, ki jih bo trg sprejel. Liberalizacija energetskega sektorja in nadaljnja integracija notranjega trga zagotavljata gospodarskim subjektom pomembnejšo vlogo pri investiranju. Hkrati bodo nove zahteve politike, na primer cilji na področju mešanice goriv, spremenile politike držav članic glede nove in/ali posodobljene energetske infrastrukture.
(4)
V tem smislu bi bilo treba investiranju v energetsko infrastrukturo v Uniji nameniti večjo pozornost, zlasti zato, da bi se lažje predvidele težave in spodbujale najboljše prakse ter da bi bil prihodnji razvoj energetskega sistema Unije preglednejši.
(5)
Komisija in zlasti njen observatorij za energetski trg bi zato morala imeti na voljo natančne podatke in informacije o investicijskih projektih, vključno s projekti opustitve obratovanja, v najpomembnejših sestavnih delih energetskega sistema Unije.
(6)
Podatki in informacije o predvidljivem razvoju zmogljivosti proizvodnje, prenosa in skladiščenja ter o projektih v različnih energetskih sektorjih koristijo Uniji in so pomembni za prihodnje investicije. Zato je treba Komisiji zagotoviti, da bo uradno obveščena o investicijskih projektih, v katerih se je izgradnja ali opustitev obratovanja že začela ali glede katerih je bila končna odločitev o investicijah že sprejeta.
(7)
V skladu s členoma 41 in 42 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo (Pogodba Euratom) morajo podjetja uradno obvestiti Komisijo o svojih investicijskih projektih. Te informacije je treba dopolniti zlasti z rednim poročanjem o izvajanju investicijskih projektov. To dodatno poročanje ne posega v člene 41 do 44 Pogodbe Euratom. Vendar bi se bilo treba, če je le mogoče, izogniti nalaganju dvojnega bremena podjetjem.
(8)
Da bi imela Komisija usklajeno mnenje o prihodnjih razvojnih gibanjih celotnega energetskega sektorja Unije, je potreben harmoniziran poročevalni okvir za investicijske projekte, temelječ na posodobljenih kategorijah uradnih podatkov in informacij, ki jih morajo poslati države članice.
(9)
Države članice bi morale v ta namen Komisijo uradno obvestiti o podatkih in informacijah o investicijskih projektih v energetski infrastrukturi, ki se načrtujejo ali potekajo na njihovem ozemlju, povezanih s proizvodnjo, skladiščenjem in transportom nafte, zemeljskega plina, električne energije, vključno z energijo iz obnovljivih virov, premoga in lignita ter soproizvodnjo električne energije in uporabne toplote, proizvodnjo biogoriv ter zajemanjem, transportom in skladiščenjem ogljikovega dioksida. Države članice bi Komisijo morale uradno obvestiti tudi o podatkih in informacijah o investicijskih projektih v zvezi z električnimi in plinskimi povezavami s tretjimi državami. Za zadevna podjetja bi morala veljati obveznost uradnega obveščanja zadevnih držav članic o takih podatkih in informacijah.
(10)
Glede na časovni okvir investicijskih projektov v energetskem sektorju bi moralo poročanje vsaki dve leti zadoščati.
(11)
Da bi se izognili nesorazmerno velikim upravnim bremenom in kar najbolj zmanjšali stroške državam članicam in podjetjem, zlasti malim in srednje velikim podjetjem, bi ta uredba državam članicam in podjetjem morala omogočiti, da se izvzamejo iz obveznosti poročanja, pod pogojem, da je Komisija že prejela enakovredne informacije na podlagi pravnih aktov Unije na področju energije, katerih namen je doseči cilje konkurenčnosti energetskih trgov Unije, vzdržnosti energetskega sistema Unije in zanesljive oskrbe Unije z energijo. Zato bi se bilo treba izogniti vsakršnemu podvajanju zahtev po poročanju, določenim v tretjem svežnju ukrepov za notranji trg električne energije in zemeljskega plina. Za zmanjšanje bremena poročanja bi morala Komisija državam članicam nuditi podporo z namenom pojasnitve, v katerih primerih šteje, da podatki ali informacije, o katerih je že bila uradno obveščena na podlagi drugih pravnih aktov, izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.
(12)
Da bi Komisija in zlasti njen observatorij za energetski trg zagotovila obdelavo podatkov ter preprostejšo in varno uradno obveščanje o podatkih, bi morala imeti možnost izvesti vse ustrezne ukrepe v ta namen, zlasti uporabiti integrirana orodja in postopke IT, kar bi moralo zagotoviti zaupnost podatkov ali informacij, o katerih je bila Komisija uradno obveščena.
(13)
Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice, ureja Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3), varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jo izvaja Komisija, pa ureja Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Ta uredba teh določb ne spreminja.
(14)
Države članice ali njihovi pooblaščeni subjekti in Komisija bi morali ohraniti zaupnost poslovno občutljivih podatkov ali informacij. Države članice ali njihovi pooblaščeni subjekti bi morali takšne podatke in informacije, razen podatkov in informacij v zvezi s projekti čezmejnega prenosa, agregirati na nacionalni ravni, preden jih predložijo Komisiji. Komisija bi morala po potrebi dodatno agregirati te podatke, in sicer tako, da nobenih podrobnosti o posameznih podjetjih ali instalacijah ne bi bilo mogoče razkriti ali jih ugotoviti s sklepanjem.
(15)
Komisija in zlasti njen observatorij za energetski trg bi morala zagotavljati redno in medsektorsko analizo strukturnega razvoja in perspektiv energetskega sistema Unije ter, kadar je primerno, bolj podrobno analizo nekaterih vidikov tega energetskega sistema. Ta analiza bi morala z ugotavljanjem morebitnih infrastrukturnih in investicijskih vrzeli z namenom doseganja ravnovesja med ponudbo in povpraševanjem prispevati zlasti k bolj zanesljivi oskrbi z energijo. Obenem bi ta analiza morala prispevati k razpravi na ravni Unije v zvezi z energetskimi infrastrukturami, zaradi česar bi jo bilo treba posredovati Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, na voljo pa bi morala biti tudi zainteresiranim osebam.
(16)
Medsektorska analiza Komisije ter podatki in informacije, ki jih ta objavi na podlagi te uredbe, bodo lahko koristni za mala in srednje velika podjetja pri njihovem načrtovanju investicij.
(17)
Komisiji lahko pri oblikovanju splošnega razumevanja morebitnih infrastrukturnih vrzeli in s tem povezanih nevarnosti ter pri spodbujanju večje preglednosti prihodnjih razvojnih gibanj pomagajo strokovnjaki iz držav članic ali kateri koli drugi ustrezni strokovnjaki, kar je posebej pomembno za nove udeležence na trgu.
(18)
Ta uredba bi morala nadomestiti Uredbo Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010 (5), ki jo je 6. septembra 2012 razveljavilo Sodišče Evropske unije (6) in čigar učinki se ohranijo do začetka veljavnosti nove uredbe. Razveljavitev Uredbe (EU, Euratom) št. 617/2010 na podlagi sodbe Sodišča bi zato morala začeti učinkovati z začetkom veljavnosti te uredbe. Poleg tega bi morala ta uredba razveljaviti Uredbo Sveta (ES) št. 736/96 (7), ki je bila razveljavljena z razveljavljeno Uredbo (EU, Euratom) št. 617/2010.
(19)
Oblika in tehnične podrobnosti uradnega obveščanja Komisije o podatkih in informacijah o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture so določene v Uredbi Komisije (EU, Euratom) št. 833/2010 (8). Uredba (EU, Euratom) št. 833/2010 bi se morala uporabljati do njene revizije, ki bo sledila sprejetju te uredbe.
(20)
Ker ciljev te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se te cilje zaradi njihovega obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
1. Ta uredba vzpostavlja skupni okvir za uradno obveščanje Komisije o podatkih in informacijah o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture v sektorjih nafte, zemeljskega plina, električne energije - vključno z električno energijo iz obnovljivih virov, premoga in lignita ter soproizvodnjo električne energije in uporabne toplote - pa tudi o investicijskih projektih v zvezi s proizvodnjo biogoriv in zajemanjem, transportom in skladiščenjem ogljikovega dioksida, proizvedenega v navedenih sektorjih.
2. Ta uredba se uporablja za vrste investicijskih projektov, navedene v Prilogi, v katerih se je izgradnja ali opustitev obratovanja že začela ali glede katerih je bila končna odločitev o investicijah že sprejeta.
Države članice lahko poleg tega predložijo okvirne podatke ali predhodne informacije o vrstah investicijskih projektov, navedenih v Prilogi, za katere je v roku petih let načrtovan začetek izgradnje, ter o tistih, za katere je v roku treh let načrtovana opustitev obratovanja, vendar pa o njih še ni bila sprejeta končna odločitev o investicijah.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve:
1.
„infrastruktura“ pomeni vsako vrsto instalacij ali del instalacije, povezan s proizvodnjo, prenosom in skladiščenjem, vključno s povezavami med Unijo in tretjimi državami;
2.
„investicijski projekti“ pomeni projekte, katerih namen je:
(i)
izgradnja nove infrastrukture;
(ii)
predelava, posodobitev, povečanje ali zmanjšanje zmogljivosti obstoječe infrastrukture;
(iii)
delna ali popolna opustitev obratovanja obstoječe infrastrukture.
3.
„končna odločitev o investicijah“ pomeni odločitev na ravni podjetja, da dokončno nameni sredstva za investicijsko fazo projekta;
4.
„investicijska faza“ pomeni fazo, med katero poteka izgradnja ali opustitev obratovanja ter nastanejo kapitalski stroški in ki izključuje fazo načrtovanja;
5.
„faza načrtovanja“ pomeni fazo, med katero se pripravi načrt izvajanja projekta in ki vključuje, kjer je to ustrezno, oceno izvedljivosti, pripravljalne in tehnične študije, pridobitev dovoljenj in pooblastil ter nastale kapitalske stroške;
6.
„investicijski projekti, ki potekajo“ pomeni investicijske projekte, pri katerih se je gradnja že začela in so kapitalski stroški že nastali;
7.
„opustitev obratovanja“ pomeni fazo, pri kateri se infrastruktura trajno vzame iz obratovanja;
8.
„proizvodnja“ pomeni proizvodnjo električne energije in predelavo goriv, vključno z biogorivi;
9.
„prenos“ pomeni transport energetskih virov ali proizvodov ali ogljikovega dioksida po omrežju, zlasti:
(i)
po cevovodih, razen po pridobivalnem cevovodnem omrežju ali po delu cevovodov, ki se uporabljajo predvsem za lokalno distribucijo, ali
(ii)
po medsebojno povezanih sistemih za najvišje napetosti in visoke napetosti ter po sistemih, ki se ne uporabljajo predvsem za lokalno distribucijo;
10.
„zajemanje“ pomeni postopek zajemanja ogljikovega dioksida iz industrijskih instalacij za skladiščenje;
11.
„skladiščenje“ pomeni stalno ali začasno shranjevanje energije ali energetskih virov v nadzemni ali podzemni infrastrukturi ali v geoloških skladiščnih lokacijah ali shranjevanje ogljikovega dioksida v podzemnih geoloških formacijah;
12.
„podjetja“ pomeni vse fizične ali pravne, zasebne ali javne osebe, ki odločajo o investicijskih projektih ali jih izvajajo;
13.
„energetski viri“ pomeni:
(i)
primarne energetske vire, kot so nafta, zemeljski plin ali premog;
(ii)
pretvorjene energetske vire, kot je električna energija;
(iii)
energijo iz obnovljivih virov, vključno s hidroelektrično energijo, energijo iz biomase, energijo iz bioplina, vetrno in sončno energijo, energijo plimovanja in valovanja ter geotermalno energijo;
(iv)
energetske proizvode, kot so proizvodi iz rafinirane nafte in biogoriva;
14.
„posebno telo“ pomeni telo, ki je v skladu s katerim koli pravnim aktom Unije na področju energije pooblaščeno za pripravo in sprejetje večletnih razvojnih načrtov omrežij in investicijskih načrtov za energetsko infrastrukturo za celotno Unijo, kot sta Evropska mreža operaterjev prenosnih sistemov za električno energijo (ENTSO-E) iz člena 4 Uredbe (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (9) in Evropska mreža operaterjev prenosnih sistemov za plin (ENTSO-G) iz člena 4 Uredbe (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (10);
15.
„agregirani podatki“ pomeni podatke, ki so agregirani na ravni ene ali več držav članic.
Člen 3
Uradno obveščanje o podatkih
1. Ob ohranjanju sorazmernosti bremena zbiranja podatkov in poročanja o njih države članice ali subjekti, ki jih pooblastijo za to nalogo, zbirajo vse podatke in informacije, ki jih zahteva ta uredba od 1. januarja 2015 in od takrat naprej vsaki dve leti.
O podatkih in relevantnih projektnih informacijah, določenih v tej uredbi, uradno obvestijo Komisijo leta 2015, ki je prvo poročevalsko leto in od takrat naprej vsaki dve leti. To uradno obvestilo se predloži v agregirani obliki, razen v primeru podatkov in relevantnih informacij v zvezi s projekti čezmejnega prenosa.
Države članice ali njihovi pooblaščeni subjekti uradno obvestijo o agregiranih podatkih in relevantnih projektnih informacijah do 31. julija zadevnega poročevalskega leta.
2. Države članice ali njihovi pooblaščeni subjekti so izvzeti iz obveznosti iz odstavka 1, pod pogojem, da je, in kolikor je, to v skladu s pravnimi akti Unije na področju energije ali Pogodbo Euratom:
(a)
zadevna država članica oziroma njen pooblaščeni subjekt Komisijo že uradno obvestil(-a) o podatkih oziroma informacijah, ki so enakovredne tistim, ki jih zahteva ta uredba, ter navedel(-a) datum tega uradnega obvestila in zadevni pravni akt, ali
(b)
posebno telo zadolženo za pripravo večletnega investicijskega načrta za energetsko infrastrukturo na ravni Unije ter v ta namen zbira podatke in informacije, ki so enakovredni tistim, ki jih zahteva ta uredba. V tem primeru in za namene te uredbe to posebno telo Komisijo uradno obvesti o vseh zadevnih podatkih in informacijah.
Člen 4
Viri podatkov
Zadevna podjetja pred 1. junijem vsakega poročevalskega leta uradno obvestijo države članice, na katerih ozemlju načrtujejo izvajanje investicijskih projektov, oziroma pooblaščene subjekte teh držav članic o podatkih ali informacijah iz člena 3. Podatki ali informacije iz uradnega obvestila odražajo stanje investicijskih projektov z dne 31. marca zadevnega poročevalskega leta.
Vendar se prvi odstavek ne uporablja za podjetja, za katera se zadevna država članica odloči, da bo uporabila druga sredstva pošiljanja podatkov oziroma informacij iz člena 3 Komisiji, pod pogojem, da so predloženi podatki ali informacije primerljivi.
Člen 5
Vsebina uradnega obvestila
1. Glede vrst investicijskih projektov iz Priloge se v uradnem obvestilu iz člena 3, kadar je to primerno, navede:
(a)
obseg zmogljivosti, ki se načrtuje ali gradi;
(b)
vrsta in glavne značilnosti infrastrukture ali zmogljivosti, ki se načrtuje ali gradi, pa tudi lokacija projektov čezmejnega prenosa, če je to ustrezno;
(c)
leto predvidenega začetka obratovanja;
(d)
uporabljena vrsta energetskega vira;
(e)
instalacije, s katerimi se bo mogoče odzivati na krizo pri oskrbi, na primer oprema za povratne tokove ali za prehod na drugo gorivo; in
(f)
oprema sistemov za zajemanje ogljika ali mehanizmi za nadgradnjo sistemov za zajemanje in skladiščenje ogljika.
2. Glede katere koli predlagane opustitve obratovanja zmogljivosti se v uradnem obvestilu iz člena 3 navede:
(a)
lastnosti in zmogljivosti zadevne infrastrukture in
(b)
leto predvidene opustitve obratovanja.
3. V vsakem uradnem obvestilu iz člena 3 se, kadar je to primerno, navede:
(a)
celotni obseg instaliranih zmogljivosti proizvodnje, prenosa in skladiščenja, ki se uporabljajo ob začetku zadevnega poročevalskega leta ali katerih delovanje je prekinjeno za obdobje, daljše od treh let; in
(b)
ustrezne informacije o zamudah in/ali ovirah pri izvajanju investicijskega projekta, kadar so te na voljo državam članicam, njihovim pooblaščenim subjektom ali zadevnemu posebnemu telesu.
Člen 6
Kakovost in javnost podatkov
1. Države članice, njihovi pooblaščeni subjekti ali, kadar je to primerno, posebna telesa si prizadevajo za zagotovitev kakovosti, relevantnosti, točnosti, jasnosti, pravočasnosti in usklajenosti podatkov in informacij, o katerih uradno obveščajo Komisijo.
Kadar posebna telesa uradno obveščajo o podatkih in informacijah, se tem podatkom in informacijam lahko priložijo ustrezne pripombe držav članic.
2. Komisija lahko objavi agregirane podatke in informacije, ki so ji bili poslani v skladu s to uredbo, zlasti v analizah iz člena 10(3), pod pogojem, da nobenih podrobnosti glede posameznih podjetij in instalacij ni mogoče razkriti ali jih ugotoviti s sklepanjem.
3. Države članice, njihovi pooblaščeni subjekti oziroma Komisija ohranijo zaupnost poslovno občutljivih podatkov ali informacij, s katerimi razpolagajo.
Člen 7
Izvedbene določbe
Komisija v mejah, določenih s to uredbo, do 10. junija 2014 sprejme določbe, potrebne za izvajanje te uredbe, glede oblike in drugih tehničnih podrobnosti uradnega obveščanja o podatkih in informacijah iz členov 3 in 5. Do takrat se še naprej uporablja Uredba (EU, Euratom) št. 833/2010.
Člen 8
Obdelava podatkov
Komisija je odgovorna za razvijanje, shranjevanje, upravljanje in vzdrževanje virov IT, potrebnih za sprejemanje, shranjevanje in obdelavo podatkov oziroma informacij o energetski infrastrukturi, o katerih je bila uradno obveščena v skladu s to uredbo.
Komisija zagotovi tudi, da viri IT iz prvega odstavka zagotavljajo zaupnost podatkov ali informacij, o katerih je bila uradno obveščena v skladu s to uredbo.
Člen 9
Varstvo posameznikov pri obdelavi podatkov
Ta uredba ne posega v pravo Unije in zlasti ne spreminja obveznosti držav članic glede obdelave osebnih podatkov, določenih v Direktivi 95/46/ES, ali obveznosti, ki jih imajo institucije in organi Unije na podlagi Uredbe (ES) št. 45/2001 glede obdelave osebnih podatkov, ki jo izvajajo pri izpolnjevanju svojih nalog.
Člen 10
Spremljanje in poročanje
1. Na podlagi poslanih podatkov in informacij ter, kadar je primerno, katerih koli drugih podatkovnih virov, vključno s podatki, ki jih Komisija kupi, in ob upoštevanju zadevnih analiz, kot so večletni razvojni načrti omrežij za plin in električno energijo, Komisija vsaki dve leti Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru pošlje medsektorsko analizo strukturnega razvoja in razvojnih možnosti energetskega sistema Unije in jo objavi. Namen te analize je zlasti:
(a)
določiti potencialna prihodnja neskladja med povpraševanjem in ponudbo na področju energije, ki so pomembna za energetsko politiko Unije, vključno z delovanjem notranjega energetskega trga, pri čemer se posebna pozornost nameni potencialnim prihodnjim pomanjkljivostim in napakam pri infrastrukturi za proizvodnjo in prenos;
(b)
ugotavljati ovire za investicije in spodbujati najboljše prakse za njihovo odstranjevanje;
(c)
povečati preglednost za udeležence in morebitne nove udeležence na trgu.
Komisija lahko na podlagi teh podatkov in informacij pripravi tudi kakršno koli posebno analizo, ki je po njenem mnenju potrebna ali primerna.
2. Pri pripravi analiz iz odstavka 1 lahko Komisiji pomagajo strokovnjaki iz držav članic in/ali kateri koli drugi strokovnjaki ter poklicna združenja s posebnim znanjem z zadevnega področja.
Komisija omogoči vsem državam članicam, da predložijo pripombe k osnutku analize.
3. Komisija o analizi razpravlja z zainteresiranimi stranmi, kot so ENTSO-E, ENTSO-G, koordinacijska skupina za plin, koordinacijska skupina za električno energijo in koordinacijska skupina za nafto.
Člen 11
Pregled
Komisija najpozneje do 31. decembra 2016 pregleda izvajanje te uredbe in predstavi poročilo o rezultatih tega pregleda Evropskemu parlamentu in Svetu. Komisija v pregledu med drugim preuči:
(a)
morebitno razširitev področja uporabe te uredbe, tako da bi vključevala:
(i)
pridobivanje plina, nafte in premoga;
(ii)
terminale za stisnjeni zemeljski plin;
(iii)
dodatne načine skladiščenja električne energije;
(b)
ali bi bilo treba znižati mejne vrednosti za instalacije za energijo iz obnovljivih virov.
Komisija pri preučevanju teh možnosti upošteva, da je treba zagotoviti ravnovesje med povečanim upravnim bremenom in koristmi pridobivanja dodatnih informacij.
Člen 12
Razveljavitev
Uredba (ES) št. 736/96 se razveljavi z 9. aprilom 2014.
Člen 13
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 26. februarja 2014