PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 470/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 28. listopadu 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 1205/2013 (dále jen „prozatímní nařízení“) (2) prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla z Čínské lidové republiky.
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 28. února 2013 na základě stížnosti podané jménem výrobců solárního skla, kteří představují více než 25 % celkové výroby v Unii (3).
(3)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(4)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo uloženo prozatímní antidumpingové clo (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo několik účastníků řízení k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Účastníkům řízení, kteří o to požádali, byla poskytnuta možnost slyšení.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byla zvážena ústní a písemná stanoviska účastníků řízení a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Všem účastníkům řízení Komise následně sdělila základní skutečnosti a úvahy, na nichž založila svůj záměr uložit konečné antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR)“ a provést konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem účastníkům řízení byla poskytnuta lhůta, během níž mohli k uvedeným konečným informacím předložit svá stanoviska.
(7)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
3. Výběr vzorku
(8)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v 7., 11. a 75. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebyl jasně uveden celkový počet výrobců v Unii. Komise proto potvrzuje, že se přihlásilo osm výrobců v Unii, kteří byli také aktivní během období šetření. Nebyla zveřejněna totožnost žádného výrobce v Unii, s výjimkou jediného. V odpovědi na obecný informační dokument žadatel uvedl, že tři výrobci v Unii (Guardian, AGC a Centrosolar Glass) ukončili činnost a že čtvrtý podnik (Saint Gobain) podstatně omezil výrobu.
(9)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska týkající se metody výběru vzorku vyvážejících výrobců v ČLR a výrobců v Unii, potvrzují se prozatímní zjištění v 7. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(10)
Po přijetí prozatímního nařízení byla provedena inspekce v prostorách druhého spolupracujícího uživatele, konkrétně francouzské společnosti Viessmann Faulquemont SAS.
5. Procesní práva
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že mu nebyly poskytnuty dostatečné prozatímní informace, zejména ohledně dumpingu, cenového podbízení a výpočtu rozpětí újmy. Vzhledem k tomu bylo údajně porušeno jeho základní právo na obhajobu, jež je zaručeno základním nařízením (ES) č. 1225/2009, antidumpingovou dohodou WTO a Listinou základních práv Evropské unie.
(12)
K výpočtu dumpingového rozpětí vyvážející výrobce prohlásil, že při poskytnutí prozatímních informací nebyly uvedeny podrobnosti o výši úpravy uplatňované na náklady na povrchovou úpravu a na výrobu plavením (viz 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení) ani o procentu prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(13)
Toto tvrzení bylo akceptováno a Komise poskytla doplňující informace. Pokud nebylo možno poskytnout přesné údaje z důvodu jejich důvěrnosti, poskytla příslušná rozmezí.
(14)
Po poskytnutí konečných informací vyvážející výrobce uvedl, že poskytnuté údaje stále nejsou dostatečné a zejména že není jasné, zda byly při úpravě nákladů na povrchovou úpravu vzaty v úvahu náklady na jednostrannou povrchovou úpravu, oboustrannou povrchovou úpravu či obojí.
(15)
Jak je vysvětleno v 68. bodě odůvodnění, účastníci řízení nijak neprokázali, že by mezi náklady na výrobu solárního skla s jednostranným povlakem a solárního skla s oboustranným povlakem existoval trvalý rozdíl. Při výpočtu výše úpravy proto Komise mezi solárním sklem s jednostranným povlakem a solárním sklem s oboustranným povlakem nerozlišovala.
(16)
Ohledně újmy tentýž vyvážející výrobce namítl, že v jemu určeném dokumentu specifikujícím újmu byly z důvodu důvěrnosti prodejní i cílové ceny stanovené výrobci v Unii u dvou z celkem pěti typů výrobků označeny stupněm utajení „limited“ nebo bylo uvedeno pouze jejich rozmezí.
(17)
Společnost také tvrdila, že v tomto případě existuje vysoká úroveň důvěrnosti, takže je znám pouze název jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Společnost proto uvedla, že i když se u některých typů výrobku týkaly informace pouze jednoho či dvou výrobců v Unii, nebylo by nijak možné identifikovat tyto společnosti, a poskytnout v důsledku toho vyvážejícímu výrobci významnou konkurenční výhodu vůči jeho konkurentům v Unii, ať už samostatně nebo kolektivně.
(18)
Podle článku 20 základního nařízení je Komise povinna sdělit po zavedení prozatímních opatření podrobné údaje týkající se zásadních skutečností a úvah, na jejichž základě byla opatření uložena. Komise je však rovněž povinna podle článku 19 základního nařízení považovat za důvěrnou jakoukoli informaci, která je ze své povahy důvěrná nebo která byla důvěrně poskytnuta.
(19)
V tomto konkrétním případě byly skutečné prodejní a cílové ceny stanovené výrobci v Unii pro oba typy výrobků buď odstraněny, nebo nahrazeny rozmezím, jelikož informace o jednom typu výrobku pochází pouze od jednoho nebo dvou výrobců v Unii. Navíc je v tomto odvětví obecně známo, že tento konkrétní typ výrobku nevyrábí žádný jiný výrobce v Unii. Komise proto považuje tyto informace za informace důvěrné povahy, neboť jejich prozrazení by znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenty a/nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele těchto informací. Stejné informace byly navíc odstraněny i u druhého typu výrobku, aby se zabránilo odvození údajů o prvním typu výrobku z celkových údajů, které jsou k dispozici.
(20)
Po poskytnutí konečných informací společnost zopakovala svou námitku, že informace o výpočtu rozpětí újmy byly poskytnuty v nedostatečném a nesprávném rozsahu. Konkrétně si stěžovala, že není jasné, jak byl vybrán druhý typ výrobku, o němž byly odstraněny údaje. Komise proto upřesňuje, že výběr byl proveden čistě náhodně.
(21)
Společnost navrhla vyřešit údajně nedostatečné poskytnutí informací tak, že by se její právníci setkali s útvary Komise a podrobně s nimi projednali dumping a výpočet rozpětí újmy, aniž by si pořídili kopii jakýchkoli důvěrných dokumentů, nebo že by jim byl udělen přístup do datové místnosti v prostorách Komise, kde by si mohli dělat poznámky.
(22)
Komise nemohla této žádosti vyhovět. Aby mohli právní zástupci společnosti ověřit výpočty, musely by být poskytnuty přesné údaje z jedné nebo dvou společností. To nebylo možné, jelikož Komise je povinna zachovat důvěrnost těchto údajů podle článku 19 základního nařízení.
(23)
Komise navíc v konečných informacích výslovně uvedla, že společnost se může v souvislosti s jakýmikoli otázkami týkajícími se práva na obhajobu - jako je přístup ke spisu - obrátit na úředníka pro slyšení v rámci jeho mandátu (4). Ve lhůtě pro předložení stanovisek k poskytnutí konečných informací však společnost žádost o intervenci úředníka pro slyšení nepodala.
(24)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zamítá tvrzení, že mohla být porušena procesní práva dotyčného vyvážejícího výrobce.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(25)
Podle 26. bodu odůvodnění prozatímního nařízení je dotčeným výrobkem solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno podle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, obecně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek v současnosti spadá pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
(26)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, by z definice výrobku mělo být vyloučeno zahradnické sklo, které má stejné technické vlastnosti jako solární sklo popsané v 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Za prvé, podle vývozce jsou fyzické vlastnosti zahradnického skla zcela odlišné od vlastností solárního skla: i) zahradnické sklo má různou velikost podle požadavků zákazníků, zatímco solární sklo se vyrábí v určitých pevně daných velikostech; ii) zahradnické sklo může mít oboustranný povlak, ale solární sklo pro fotovoltaické moduly oboustranný povlak nemá. Za druhé, zahradnické sklo má údajně jiné využití, neboť jej nelze použít pro výrobu fotovoltaických modulů ani fototermických kolektorů.
(27)
Komise toto tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Zaprvé, skutečnost, že solární sklo používané při výrobě skleníků má jinou velikost než solární sklo používané pro fotovoltaické moduly nebo fototermické kolektory, je irelevantní, protože požadavky na velikost se mohou lišit jak u fotovoltaických modulů, tak v případě skleníků. Jakékoli vyloučení výrobku na tomto základě by navíc mohlo vyvolat obcházení antidumpingových opatření. Za druhé, na trhu se jako zahradnické sklo prodává nejen solární sklo s oboustranným povlakem, ale i sklo bez povlaku nebo sklo s jednostranným povlakem. Kromě toho, jak je objasněno v 68. bodě odůvodnění, sklo s oboustranným povlakem se používá jak pro fotovoltaické moduly, tak pro fototermické kolektory. Tato fyzická vlastnost proto nemůže odlišovat solární sklo používané pro zahradnické účely od jiného použití. Dále nelze vyloučit, že solární sklo určené pro výrobu skleníků bude použito k výrobě fotovoltaických modulů a/nebo fototermických kolektorů.
(28)
Po poskytnutí informací jeden dovozce tvrdil, že skutečnost, že z působnosti šetření nebylo vyňato solární sklo, které lze použít jako nábytkářské sklo, způsobuje společnostem administrativní zátěž a průtahy. Důvodem je fakt, že společnosti musí zasílat protokoly o zkouškách celním orgánům v Unii pokaždé, když tyto orgány rozhodují, zda se na dovážené zboží vztahují určitá opatření.
(29)
Komise se domnívá, že tyto typy skla by neměly být z působnosti šetření vyloučeny, protože solární sklo může mít zahradnické a nábytkářské využití. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti škodlivému účinku dumpingového dovozu je třeba zamezit mezerám, které by umožňovaly obcházení opatření. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže, která byla dotčenému dovozci zřejmě způsobena.
(30)
Další vyvážející výrobce tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože jím vyráběné sklo se používá ve stavebnictví a při výrobě skleníků. Dále uvedl, že plavené sklo se nepoužívá k výrobě fotovoltaických modulů. Na základě argumentů, které předložila v 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, však Komise potvrzuje, že plavené sklo vykazuje stejné technické vlastnosti jako solární sklo, jak jsou uvedeny v 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Dále platí, že plavené sklo vyrábí jak výrobní odvětví Unie, tak vyvážející výrobci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu. (5) Tvrzení se proto zamítá.
3. Závěry
(31)
Jelikož k dotčenému výrobku a obdobnému výrobku nebyla předložena další stanoviska, potvrzují se závěry učiněné v 26. až 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(32)
Po poskytnutí prozatímních a následně konečných informací jeden vyvážející výrobce uvedl, že Komise pochybila zamítnutím jeho žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Stejná žádost týkající se zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla ve 43. a 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(33)
Vyvážející výrobce tvrdil, že výhody preferenčních daňových režimů a grantů nepředstavují významnou část jeho obratu. V této souvislosti je třeba připomenout, že na tyto a další námitky již Komise reagovala v dopise vývozci ze dne 13. září 2013, v němž k zacházení jako v tržním hospodářství oznámila své stanovisko. Zdůraznila zejména, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení se proto zamítá.
(34)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje zjištění, že všechny žádosti o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství je nutno zamítnout, jak je stanoveno v 34. až 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
2.1 Volba srovnatelné země
(35)
V prozatímním nařízení bylo v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení jako vhodná srovnatelná země zvoleno Turecko. Jeden vyvážející výrobce namítal, že Turecko není pro účely stanovení běžné hodnoty vhodnou srovnatelnou zemi, protože v této zemi existuje pouze jeden výrobce solárního skla a na turecký trh se prakticky žádné solární sklo nedováží. Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že ziskové rozpětí na tureckém domácím trhu solárního skla je obzvlášť vysoké, čímž dochází k umělému zvýšení běžné hodnoty. Stejný vyvážející výrobce navíc podotkl, že se na solární sklo vyráběné v Turecku nepoužívá žádná technologie povrchové úpravy a že se v Turecku nevyrábí žádné solární sklo plavením. V důsledku toho nemohou být z tureckého domácího trhu s obdobným výrobkem získány klíčové prvky nutné pro stanovení běžné hodnoty. Vyvážející výrobce proto namítal, že jako základ pro určení běžné hodnoty by se namísto toho měly použít ceny v Unii.
(36)
Za prvé, Komise připomíná, že v Turecku neexistují žádné významné překážky obchodu s obdobným výrobkem. Nelze tudíž vyvozovat závěr, že je turecký trh solárního skla uzavřen mezinárodnímu obchodu. Trh je naopak otevřený a cena obdobného výrobku na domácím trhu je stanovována volnou interakcí nabídky a poptávky.
(37)
Za druhé, pokud jde o tvrzení o zvláště vysokých ziscích na domácím tureckém trhu, Komise zdůrazňuje, že v období šetření nezaznamenala na tureckém trhu s obdobným výrobkem, že by se ve srovnání se ziskovým rozpětím dosahovaným výrobci v Unii objevovalo během posuzovaného období nadměrné ziskové rozpětí.
(38)
Za třetí, z nedostatku určitých typů výrobku v třetí zemi nelze vyvozovat, že tato země není vhodnou srovnatelnou zemí. Naopak, čl. 2 odst. 3 základního nařízení stanoví, že pokud se na domácím trhu určité druhy výrobku vůbec neprodávají, určí Komise běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů v zemi původu s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro zisk. Podíl povrchové úpravy a výroby plavením na celkových nákladech vycházel z ověřených údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie.
(39)
S ohledem na výše uvedené se tvrzení, že Turecko není vhodnou srovnatelnou zemí, zamítá.
(40)
Komise rovněž nemůže akceptovat tvrzení, že běžná hodnota měla být stanovena na základě cen skutečně zaplacených v Unii. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení může Komise pro určení běžné hodnoty použít ceny v Unii, pouze není-li možné určit tuto hodnotu na základě údajů z vhodné srovnatelné země. Jelikož bylo zjištěno, že vhodná srovnatelná země s dostatečnou spoluprací výrobce existuje, musela Komise určit běžnou hodnotu na základě údajů z této srovnatelné země a nemohla použít ceny v Unii (6).
(41)
Komise potvrzuje výběr Turecka jako srovnatelné země ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
2.2 Běžná hodnota
(42)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise pochybila při stanovení běžné hodnoty, protože vycházela pouze ze ziskového prodeje ve srovnatelné zemi a připočetla hypotetické ziskové rozpětí k neziskovému prodeji.
(43)
Komise potvrzuje, že ke stanovení běžné hodnoty, jak je vysvětlena v 61. a 62. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jak požaduje čl. 2 odst. 4 základního nařízení, ověřila, že nejméně 80 % prodeje všech typů obdobného výrobku na tureckém domácím trhu bylo ziskových. Z tohoto důvodu byl pro stanovení běžné hodnoty vzat v úvahu veškerý prodej na tureckém domácím trhu, tzn. ziskový i neziskový. Toto tvrzení je tudíž neopodstatněné a jako takové bylo zamítnuto.
(44)
Jelikož ke stanovení běžné hodnoty nebyla předložena další stanoviska, potvrzují se zjištění uvedená v 58. až 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3 Vývozní cena
(45)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska ohledně vývozních cen, potvrzuje se 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4 Srovnání
(46)
Po poskytnutí prozatímních a následně konečných informací jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise chybně upravila jeho vývozní cenu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Argumentoval tím, že výrobce a s ním spojený obchodník tvoří jeden hospodářský subjekt a že je taková úprava tedy vyloučena. V každém případě považuje výši úpravy za příliš vysokou, neboť Komise vycházela ze skutečné přirážky, která byla namísto za obvyklých podmínek stanovena na základě dohody o převodních cenách. Namísto toho měla Komise provést případné úpravy na základě odhadu přirážky stanovené za obvyklých podmínek mezi výrobcem a dovozcem, který s ním není ve spojení.
(47)
Šetřením bylo zjištěno, že tento vyvážející výrobce měl plně funkční vývozní oddělení, které sjednávalo prodejní podmínky s odběrateli v Unii, zadávalo objednávky na výrobu, organizovalo a uskutečňovalo dopravu konečného výrobku zákazníkům v Unii, včetně dodacích dokladů, provádělo celní odbavení vyváženého zboží a připravovalo prodejní doklady. Skutečně tedy nedošlo k duplikaci úkolů vyvážejícího výrobce a obchodníka ve spojení, které souvisejí s vývozem. Vyvážející výrobce však vydával prodejní faktury obchodníkovi, který následně vydal prodejní fakturu odběrateli v Unii za smluvní cenu. Obchodník ve spojení inkasoval platbu, odečetl přirážku a zbývající částku vyplatil vyvážejícímu výrobci.
(48)
Komise je proto toho názoru, že obchodníka ve spojení nelze považovat za interní prodejní oddělení ani v případě, že by tyto dvě společnosti byly považovány za jeden hospodářský subjekt, a že je tudíž úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) plně odůvodněná. Navíc vzhledem k tomu, že provedená úprava odráží přirážku skutečně naúčtovanou mezi společnostmi ve spojení, není důvod nahrazovat ji jinou teoretickou částkou. Tvrzení se proto zamítá.
(49)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že má mnohem vyšší výrobní kapacitu než výrobní odvětví Unie, a že má tedy výhodu v podobě nižších nákladů při výrobě dotčeného výrobku. Podle výrobce by proto Komise měla přihlédnout k této výhodě plynoucí z jeho nižších výrobních nákladů a provést nezbytnou úpravu.
(50)
Komise nemůže toto tvrzení uznat. Za prvé, vyvážející výrobce neuvádí příslušné právní ustanovení, podle něhož by tuto úpravu bylo možno provést. Za druhé, nebylo prokázáno, že nižší náklady v důsledku vyšších výrobních kapacit by ovlivnily ceny nebo srovnatelnost cen ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. I kdyby rozdíl v nákladech mohl být prokázán, není zřejmé, jak se to odráží v konečné ceně, ani zda tento rozdíl není kompenzován rozdílem v jiných nákladech.
(51)
Kromě toho se výhoda uváděná vyvážejícím výrobcem týká toho, že jeho výrobní náklady mají být nižší než náklady výrobního odvětví Unie. V této souvislosti je třeba připomenout, že vyvážejícímu výrobci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a jeho náklady tudíž nebyly ověřeny. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení stanovila Komise běžnou hodnotu na základě skutečných cen a/nebo nákladů výrobce ve srovnatelné zemi, protože ceny a náklady v zemích bez tržního hospodářství nejsou výsledkem tržních sil, a proto je nelze považovat za spolehlivý ukazatel tržních cen či nákladů.
(52)
Jeden vyvážející výrobce v ČLR uvedl, že by Komise měla upravit vývozní cenu ze závodu u jednoho z jeho konkurentů tak, že z ní odečte poplatek za služby a licenční poplatek, které měl tento konkurent zaplatit třetí straně.
(53)
Tuto námitku Komise zamítá. Za prvé, vyvážející výrobce neuvádí příslušné ustanovení základního nařízení, podle něhož by tuto úpravu bylo možno provést. Zadruhé, i kdyby se toto tvrzení dalo považovat za spadající do působnosti čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení, které stanoví úpravy týkající se nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejších nákladů, uvedené ustanovení nesouvisí s poplatky za služby nebo náklady v souvislosti s licenční dohodou. Tyto náklady představují obchodní náklady, které běžně vznikají výrobci zboží používajícímu licenci na technologie získanou od třetí strany bez ohledu na to, zda se zboží vyváží či prodává na domácím trhu. Náklady by proto měly být promítnuty do konečné ceny jak při vývozu, tak v případě tuzemského prodeje. Náklady tedy nemohou ovlivnit srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty. Úprava podle čl. 2 odst. 10 proto není odůvodněná a tvrzení se zamítá.
(54)
Jak je stanoveno v 67. a 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly u jednotlivých společností provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen. Po uložení prozatímních opatření však Komise zaznamenala administrativní opomenutí týkající se úpravy DPH. Toto opomenutí bylo odpovídajícím způsobem opraveno za účelem výpočtu dumpingu uvedeného v tabulce ve 169. bodě odůvodnění.
(56)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty nebylo u jednoho typu výrobku správně provedeno. Tato námitka je řešena v 67. a 68. bodě odůvodnění.
2.5 Dumpingová rozpětí
(57)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje se metoda použitá pro výpočet dumpingového rozpětí uvedená v 69. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(58)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že v antidumpingovém dotazníku chybně vyplnil nesprávné hodnoty CIF (náklady, pojištění a přepravné) v mnoha případech prodeje dotčeného výrobku na vývoz do EU. Nahlášené hodnoty CIF byly příliš nízké, čímž došlo ke zvýšení dumpingového rozpětí společnosti i jejího rozpětí újmy.
(59)
Komise žádost důkladně posoudila. Platnost tvrzení ověřila tím, že zkontrolovala a na místě ověřila ceny CIF v příslušných transakcích s dovozcem z EU. Tvrzení bylo proto uznáno.
(60)
S ohledem na úpravy provedené v běžné hodnotě a vývozní ceně, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, stanoví se tato konečná dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
83,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
78,4 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
90,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
41,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
84,7 %
Všechny ostatní společnosti
90,1 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(61)
Nebyla předložena žádná stanoviska k definici výrobního odvětví Unie a výrobě v Unii. Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 75. až 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba v Unii
(62)
Po poskytnutí prozatímních informací byly údaje o objemu prodeje uskutečněném výrobci v Unii zařazenými do vzorku, které předložil žadatel, aktualizovány s použitím údajů od těchto výrobců. Tabulka 1 byla náležitě opravena (viz níže). Touto opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Vzhledem ke skutečnosti, že ke spotřebě v Unii nebyla předložena žádná stanoviska, se tudíž potvrzuje trend spotřeby v Unii stanovený v 80. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
OŠ
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
3. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(63)
Kvůli opravě objemu prodeje výrobního odvětví Unie (viz 62. bod odůvodnění) bylo nutno opravit i podíl dovozu z dotčené země na trhu (viz tabulka 2). Opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů, jež obsahovalo prozatímní nařízení.
(64)
Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 83. až 87 bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 2
Objem prodeje (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
OŠ
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
4. Cenové podbízení
(65)
Způsob, jakým bylo určeno cenové podbízení v období šetření, je uveden v 88. a 89. bodě prozatímního nařízení. Vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu, byly porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Jednalo se o dovozní ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 % až 15 % v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(66)
Porovnání cen bylo provedeno podle čísla typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeného v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku z dumpingového dovozu.
(67)
Dva vyvážející výrobci tvrdili, že u jednoho typu výrobku nebylo porovnání cen správně provedeno. Namítali zejména, že solární sklo s oboustranným povlakem mělo být porovnáváno odděleně od solárního skla s jednostranným povlakem. Náklady na výrobu solárního skla s oboustranným povlakem a jeho cena jsou údajně mnohem vyšší než u solárního skla. Dále uvedli, že solární sklo s oboustranným povlakem má „obvykle“ mnohem vyšší koeficient solární propustnosti než solární sklo s jednostranným povlakem. A konečně, podle jednoho výrobce se ve fotovoltaických modulech solární sklo s oboustranným povlakem vůbec nepoužívá, protože je mnohem dražší než solární sklo s jednostranným povlakem, ale přitom má stejný koeficient solární propustnosti jako solární sklo s jednostranným povlakem používané pro výrobu těchto modulů. U solárních termických zařízení má být vyšší propustnost dosahovaná solárním sklem s oboustranným povlakem naopak důležitá, protože značně zvyšuje účinnost těchto zařízení.
(68)
Komise zamítá námitky předložené vyvážejícími výrobci z těchto důvodů: Za prvé, kromě obecných argumentů vyvážející výrobce nijak neprokázal, že by mezi náklady na výrobu solárního skla s jednostranným povlakem a solárního skla s oboustranným povlakem existoval trvalý rozdíl. Výrobní odvětví Unie naopak tvrdilo, že se výrobní náklady liší v závislosti na použité technologii povrchové úpravy a že sklo s oboustranným povlakem není nutně dražší než sklo s jednostranným povlakem, což platí i naopak. Za druhé, sklo s oboustranným povlakem může skutečně dosahovat vyšší solární propustnost než solární sklo s jednostranným povlakem (sklo s oboustranným povlakem má maximální solární propustnost 98 %, zatímco sklo s jednostranným povlakem až 95 %) a tato technická vlastnost je důležitá pouze pro solární termická zařízení, ale pro fotovoltaické moduly je irelevantní. Nicméně v rozporu s tím, co tvrdí vyvážející výrobce, se solární sklo s oboustranným povlakem prodává i výrobcům fotovoltaických modulů, které dokonce představují jeho hlavní trh. V období šetření prodalo výrobní odvětví Unie sklo s oboustranným povlakem do fototermických kolektorů v zanedbatelném množství (méně než 1 % veškerého prodeje skla s oboustranným povlakem; všechno ostatní sklo se prodalo do fotovoltaických modulů).
(69)
Co se týče nákladů po dovozu, po poskytnutí prozatímních informací byla obdržena dvě stanoviska. V prvním stanovisku žadatel tvrdil, že úpravy nákladů o náklady na celní odbavení, daně, manipulaci a nakládku by měly být v mnohem nižší sazbě, tj. 0,26 EUR/m2 pro náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku s připočtením 3% daně, namísto použité sazby 0,40 EUR/m2 s připočtením 3% daně.
(70)
Druhé stanovisko předložil vyvážející výrobce, podle nějž nebyly poskytnuty podrobněji rozdělené informace kromě celkové částky 0,40 EUR/m2 pokrývající náklady na manipulaci, poplatky za celní odbavení a náklady na dočasné uskladnění dovážených výrobků v místě dovozu. Rovněž namítal, že nebyla vysvětlena kritéria pro určení toho, zda je úprava považována za přiměřenou, či nikoli.
(71)
Dotčené úpravy uplatněné Komisí vycházejí z ověřených údajů obdržených od dovozců solárního skla vyráběného v ČLR a odrážejí skutečné vážené průměrné náklady vzniklé při dovozu dotčeného výrobku během období šetření. Žadatel ale předložil prohlášení o pravidelných standardních poplatcích účtovaných nezávislým zasílatelem za dovoz z Číny ve standardních námořních kontejnerech. Toto prohlášení není platným důkazem o skutečných poplatcích, které účtovali zasílatelé za dovoz dotčeného výrobku v období šetření. V důsledku toho se námitka předložená žadatelem zamítá.
(72)
Pokud jde o námitku vyvážejícího výrobce, částka 0,40 EUR/m2 nemohla být podrobněji rozdělena, neboť se jedná o vážený průměr vypočtený na základě četných skutečných faktur vystavených v období šetření dovozu čínského solárního skla v různých přístavech EU. Skutečné náklady po dovozu se tedy liší podle vstupního přístavu v EU, typu výrobku, použití dočasného uskladnění v místě dovozu atd.
(73)
A dále, úprava nákladů po dovozu provedená Komisí v prozatímním nařízení se považuje za přiměřenou, neboť vychází z ověřených skutečných faktur za dovoz čínského solárního skla, které platili nezávislí dovozci.
(74)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska k metodice použité pro výpočet cenového podbízení, metoda porovnání cen vysvětlená v 89. a 90. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
5. Makroekonomické ukazatele
(75)
Jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pro účely analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele za posuzované období byly analyzovány na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie a vztahujících se na všechny výrobce v Unii, kteří se přihlásili během šetření.
(76)
Podle jednoho vyvážejícího výrobce Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení, protože újmu analyzovala na základě dvou samostatných a údajně nekonzistentních souborů údajů, a sice makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Vyvážející výrobce dále tvrdil, že nekonzistentnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlnosti a objektivitě celkové představy o újmě.
(77)
Po poskytnutí konečných informací tato společnost své tvrzení zopakovala. Dále uvedla řadu předchozích šetření, kdy měly orgány Unie nejednotně zařadit různé soubory údajů buď do makroekonomických, nebo naopak do mikroekonomických údajů.
(78)
Komise nemůže tuto námitku uznat. Tato metodika se používá v případech výběru vzorku, aby se analyzovala situace výrobního odvětví Unie a vyhodnotil nejen vývoj zobrazovaný vzorkem, ale i vývoj výrobního odvětví Unie jako celku. Všechny činitele uvedené v čl. 3 odst. 5 základního nařízení byly při analýze vzaty v úvahu. Závěr ohledně újmy je rovněž vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla proto provedena v souladu s čl. 3 odst. 2 a čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(79)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné v 90. až 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Pokud jde o makroekonomické ukazatele analyzované Komisí v 95. až 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, z důvodu opravy prodeje uskutečněného výrobním odvětvím Unie (viz 62. bod odůvodnění) se mírně pozměnil podíl výrobců v Unii na trhu (viz tabulka 5). Touto opravou se však nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Komise proto potvrzuje závěry učiněné v 95. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel, a odpovědi na dotazník zaslané výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
6. Mikroekonomické ukazatele
(81)
Po poskytnutí prozatímních informací byly aktualizovány jednotkové výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tabulka 7 byla tedy částečně změněna (viz níže). Touto opravou se nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení. Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 106. až 123. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
7. Závěr ohledně újmy
(82)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 124. až 129. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Účinek dumpingového dovozu
(83)
Ve 131., 132. a 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení dospěla Komise k závěru, že existuje příčinná souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z ČLR. Tento závěr napadlo několik účastníků řízení, kteří tvrdili, že neexistuje žádná rozumná a ucelená časová souvislost mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země. Důvodem má být skutečnost, že dovoz z ČLR se mezi rokem 2009 a 2011 výrazně zvýšil. Průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 navíc činila 4,96 EUR/m2, což je částka blízká stavu z roku 2012 (4,38 EUR/m2).
(84)
Podle názoru těchto účastníků je závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičtena čínskému dovozu v roce 2012, v rozporu se zjištěními tohoto odvětví, že čínský dovoz neměl žádný negativní dopad v předchozím roce, zejména pokud jde o ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(85)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření vzrostl dovoz o 596 % a jeho podíl na trhu vzrostl o 321 %. Dovozní ceny poklesly v posuzovaném období o 27,2 %.
(86)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo pouze mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému nárůstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V roce 2011 však výrazně vzrostla spotřeba solárního skla v Unii, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření se sice spotřeba snížila o něco více než 19 %, ale objem čínského dovozu se oproti roku 2011 dále zvýšil o více než 35 %. To jasně prokazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie v období šetření a silným nárůstem dumpingového čínského dovozu. Logicky trvá nějakou dobu, než výrobci v Unii pocítí některé negativní účinky nárůstu dumpingového dovozu (například ztrátu klientů, finanční ztráty, snížení návratnosti investic a peněžních toků atd.). Tvrzení se proto zamítá.
(87)
Po poskytnutí konečných informací titíž účastníci tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a dumpingovým čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, aniž by se zohlednil vývoj zaznamenaný v tomto období.
(88)
Komise také analyzovala vývoj v průběhu posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie i přes silný nárůst dovozu z ČLR ještě ziskové, nijak neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a čínským dumpingovým dovozem.
(89)
V období šetření se spotřeba snížila o něco více než o 19 %, zatímco čínští vyvážející výrobci:
-
zvýšili svůj podíl na trhu o 12,4 procentního bodu oproti roku 2011, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu klesl o 12,3 procentního bodu,
-
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 % v porovnání s 32 % poklesem prodeje výrobního odvětví Unie a
-
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny se podbízely vůči cenám výrobního odvětví Unie až o 26,7 %, čímž přispěly ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(90)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že dumpingový dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(91)
Jelikož ohledně účinku dumpingového dovozu nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 131., 132. a 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Dovoz z třetích zemí
(92)
Kvůli opravě údajů o objemu prodeje výrobního odvětví Unie (viz 62. bod odůvodnění) se mírně změnil podíl dovozu z třetích zemí na trhu (viz opravená tabulka 11 níže). Touto opravou se však nemění ani neruší trend ani závěry učiněné na základě údajů obsažených v prozatímním nařízení.
(93)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 134. až 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
Tabulka 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Zdroj: Glass for Europe, odpovědi žadatele a výrobců v Unii na dotazník.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(94)
Jeden účastník řízení zpochybnil zjištění Komise uvedené ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (tj. USA, Kanada). Podle názoru účastníka řízení je takovýto závěr neodůvodněný, protože k čínskému vývozu docházelo i v roce 2011, a tedy neexistuje důvod, proč by měl mít dopad pouze v roce 2012. Dále se účastník řízení domnívá, že skutečným důvodem nízkého prodeje na vývoz je skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné a v okamžiku poklesu cen na světovém trhu si nedokázalo udržet konkurenceschopnost. V důsledku toho účastník řízení tvrdil, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii v období šetření prohloubil způsobenou újmu.
(95)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V 2012 došlo k dalšímu poklesu, a to na 5 %.
(96)
Komise tato tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Trh Unie je stále jedním z největších na světě a zůstává na rozdíl od třetích zemí hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie. Solární sklo je navíc poměrně těžké a křehké, což se promítá do vícenákladů na dálkovou přepravu (kvůli rozbití a korozi). Z informací, které Komise získala z odpovědí vyvážejících výrobců zařazených do vzorku na dotazník, vyplývá, že ceny čínského vývozu do hlavních exportních destinací výrobního odvětví Unie byly skutečně velmi nízké a v období šetření v porovnání s rokem 2011 ještě klesly. To ukazuje, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména neustále zlevňovaným čínským vývozem, a to i na trzích třetích zemí, jak se potvrdilo během šetření.
(97)
Po poskytnutí konečných informací tento účastník řízení tvrdil, že se šetření týkalo pouze trhu Unie a neposuzovalo žádné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(98)
I za předpokladu, že by zjištění ze strany orgánů EU byla správná, kromě toho údajně přičítala dumpingovému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí proto nebyl dumpingovým dovozem do EU a jako takový měl být kvalifikován jako jiný činitel, jehož škodlivé účinky se neměly připsat dumpingovému dovozu.
(99)
Tuto námitku Komise zamítá. Neprověřovala totiž, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Na základě vývozních cen do třetích zemí předložených vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku pouze stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(100)
Ve stejném duchu Komise analyzovala pokles cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřičítala jej dumpingovému dovozu do Unie. Tento fakt byl pouze použit jako možné vysvětlení snižujícího se vývozu výrobního odvětví Unie do hlavních vývozních trhů v třetích zemích v souvislosti se skutečností, že tyto trhy nikdy nebyly hlavní trhy pro výrobní odvětví Unie. Dokonce i v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(101)
Proto se potvrzuje závěr uvedený ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, totiž že horší vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby, kapacita a využití kapacity
(102)
Jeden účastník řízení tvrdil, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl pokles spotřeby v Unii. To je údajně jediný činitel, který zjevně poprvé poklesl v roce 2012 a s nímž lze přiměřeně spojit újmu, zatímco čínský dovoz byl zahájen již v roce 2011 za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012. Po poskytnutí konečných informací tento účastník řízení své tvrzení zopakoval.
(103)
V roce 2012 se spotřeba ve srovnání s předchozími roky skutečně snížila. Komise však provedla analýzu od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v uvedeném období vzrostla spotřeba Unie celkem o 65 %. Během posuzovaného období podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně klesal, tj. celkem o 25,7 %, naproti tomu podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k 596 % nárůstu čínského dovozu.
(104)
Kromě toho se v období šetření spotřeba v Unii stále pohybovala na úrovni srovnatelné s rokem 2010, ale v roce 2010 dosáhlo výrobní odvětví Unie přiměřeného zisku (jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení). Pokles spotřeby v Unii v období šetření tudíž sám o sobě nemohl vyvolat ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v tomto období. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto mezi roky 2010 až 2012 snížil o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu vzrostl během téhož období o 318 %. Konečně, pokud by pokles spotřeby v období šetření způsobil újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl by zasáhnout i čínský dovoz. To se zjevně nestalo. V období šetření čínský dovoz naopak významně vzrostl, jak z hlediska objemu, tak i podílu na trhu.
(105)
Komise proto toto tvrzení zamítá a potvrzuje závěry učiněné ve 141. a 142. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(106)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie uvedenou v tabulce 4 prozatímního nařízení, Komise zastává názor, že její zvyšování jasně vykazovalo stejnou tendenci jako zvyšování spotřeby v Unii do roku 2011.
(107)
Komise rovněž stanovila, že hlavním důvodem zvýšení výrobní kapacity o 12,5 % mezi rokem 2011 a koncem období šetření byl vstup jedné společnosti na trh solárního skla, ačkoli se výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu během stejného období mírně snížila.
(108)
Komise proto zastává názor, že vývoj kapacity výrobního odvětví Unie celkově vykazoval stejný trend jako vývoj spotřeby v Unii. Podle Komise tedy vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na počátku posuzovaného období a udržela se vysoko i během období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(109)
Po poskytnutí konečných informací několik účastníků tvrdilo, že Komise nezohlednila nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinu újmy. Během posuzovaného období nebylo podle jejich názoru zvýšení kapacity odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie zaznamenávalo neustálý obrovský rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, jež bránil ekonomické životaschopnosti. Podle jednoho účastníka řízení přispěla ke způsobené újmě také skutečnost, že na trh vstoupil mezi rokem 2011 a koncem období šetření nový subjekt, který zvýšil konkurenci na domácím trhu.
(110)
Účastník řízení rovněž tvrdil, že klesající spotřeba v Unii a zvýšení výrobní kapacity ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedly k nízké míře využití kapacity. Tato nízká míra využití způsobila vysoké fixní náklady, které podle účastníka řízení vážně zasáhly odvětví solárního skla odvětví v Unii.
(111)
Komise podotýká, že úroveň kapacity celého odvětví v Unii převyšovala celkovou spotřebu v Unii během celého posuzovaného období. To však nezabránilo výrobcům Unie zařazeným do vzorku dosahovat zisku během dvou let před obdobím šetření, zatímco jen v období šetření jim vznikla významná ztráta ve výši 14,5 %.
(112)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla pouze o 4 % mezi lety 2010 a 2011 a o 2,6 % mezi rokem 2011 a obdobím šetření, což vedlo k mírnému celkovému zvýšení o 6,7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(113)
Rozdíl mezi spotřebou a kapacitou tedy existoval během celého posuzovaného období, a přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze jím vysvětlit obrovské ztráty vzniklé během období šetření společnostem zařazeným do vzorku. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky životaschopná.
(114)
K tvrzení, že nový účastník na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt sice měl instalovanou vysokou kapacitu, ale v období šetření vykazoval velmi malou výrobu a prodej, v rozmezí 2 % celkového prodeje v EU. Jeho vstup tedy neměl téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, pouze výrazně navýšil údaje o kapacitě a využití kapacity v tomto odvětví. Bez údajů této společnosti totiž kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 poklesla.
(115)
Kromě toho šetření neprokázalo, že by fixní náklady měly na odvětví solárního skla silný vliv. Ve skutečnosti se v období šetření pohybovaly průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v rozmezí 25 % až 35 % celkových výrobních nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozmezí. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření měla na výrobní náklady samozřejmě dopad, který však nebyl významný a nevysvětluje vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se ziskem dosaženým v předchozích letech. A dále, míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, ale v období šetření stále dosahovala úrovně 65 %.
(116)
V neposlední řadě Komise se ve své analýze rovněž zohlednila, že instalovaná kapacita může být upravena pro výrobu jiných typů skla, na které se toto šetření nevztahuje. I vzhledem k tomuto faktoru Komise proto nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita není ekonomicky životaschopná.
(117)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zamítá tvrzení předložená tímto účastníkem řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, výrobní kapacity a využití kapacity během posuzovaného období, ať byl analyzován jednotlivě nebo souhrnně, nenarušoval zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(118)
Dva účastníci namítli, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku také pokles spotřeby solárních modulů a ztráty, které utrpělo toto výrobní odvětví na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Finanční potíže výrobců solárních panelů měly zasáhnout trh solárního skla na přelomu let 2011 a 2012, protože mezi těmito dvěma událostmi byla nutně časová prodleva.
(119)
Stejná tvrzení zopakoval jeden účastník řízení po poskytnutí konečných informací.
(120)
Ve 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise skutečně zjistila, že trendy pozorované v odvětví solárních modulů mají významný dopad na spotřebu solárního skla, protože kolem 80-85 % solárního skla se prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem). Nicméně podle 143. a 144. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se spotřeba solárních modulů v posuzovaném období, tj. 2009-2012, neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010. (7) Kromě toho bylo zjištěno, že škrty v zaručených výkupních cenách na konci roku 2011 a na počátku roku 2012 nenarušily příčinnou souvislost mezi dumpingovými dovozy solárních modulů a zjištěnou podstatnou újmou (8), protože poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 relativně vysoká.
(121)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že úroveň spotřeby solárních modulů nemůže být sama o sobě považována za tak silný faktor, aby narušila zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(122)
Podobně platí, že jelikož poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, stejně tak nemůže být dopad zhoršení finanční situace výrobců solárních modulů, k němuž došlo koncem roku 2011 a počátkem roku 2012, na spotřebu solárního skla sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(123)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, závěr učiněný ve 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2.5 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(124)
Vzhledem k výše uvedenému Komise potvrzuje svá zjištění uvedená ve 130. až 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tedy že v období šetření docházelo k dumpingovému dovozu dotčeného výrobku z dotčené země za ceny, které se podbízely vůči cenám výrobního odvětví Unie. Dále platí, že mezi nárůstem objemu dumpingového dovozu a zhoršením situace výrobního odvětví Unie existuje zjevná časová souvislost. Dumpingový dovoz přímo konkuroval výrobě odvětví Unie a v důsledku toho v posuzovaném období výrobní odvětví Unie ztrácelo ziskovost a podíl na trhu. Další možné příčiny újmy byly analyzovány výše, ale u žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nebylo shledáno, že by narušovala zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(125)
Nebyly předloženy žádné nové důkazy, jež by mohly změnit tento závěr, a jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska k závěru ohledně příčinné souvislosti, potvrzuje Komise 145. a 146. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Jelikož ohledně zájmu výrobního odvětví Unie nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 148. až 151. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(127)
Jelikož ohledně dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 152., 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dodavatelů surovin
(128)
Jelikož ohledně zájmu dodavatelů surovin nebyla předložena žádná stanoviska, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 155. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(129)
Přihlásil se jeden uživatel, který uvedl, že antidumpingová opatření se ho nedotknou, jelikož nepoužívá solární sklo vyráběné v ČLR ani nemá v úmyslu tak učinit.
(130)
Jeden vyvážející výrobce namítl, že uložení antidumpingového cla na dovoz čínského solárního skla sice může mírně prospět unijnímu odvětví solárního skla, ale značně poškodí unijní odvětví fotovoltaických modulů a solárních termických zařízení, která budou muset platit za dotčený výrobek vyšší ceny. Navíc by patrně bylo v rozporu s cílem Unie chránit životní prostředí, jelikož by vedlo ke zvýšení cen pro fotovoltaické moduly a solární termická zařízení a pomohlo by odvětví solárního skla, které vyvážející výrobce považuje za energeticky náročné.
(131)
Jak je uvedeno ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, na celkové náklady solárních modulů bude mít uložení antidumpingových cel jen velmi omezený dopad (nižší než 1 %). Nebyly předloženy žádné důkazy zpochybňující správnost této analýzy. Tvrzení se proto zamítá.
(132)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska ohledně zájmu Unie, potvrzuje Komise závěry učiněné ve 155. až 159. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(133)
Jelikož nebyla předložena žádná stanoviska k aspektům hospodářské soutěže vymezeným ve 160. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje Komise tyto body.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(134)
Nebyla předložena žádná stanoviska, která by vedla ke změně analýzy zájmu Unie provedené v prozatímním nařízení. Komise proto potvrzuje závěry učiněné ve 164. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(135)
Několik účastníků řízení zpochybnilo uplatnění cílového zisku výrobního odvětví Unie ve výši 8,3 % stanoveného ve 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a uvedlo, že takový zisk je nereálně vysoký. Tvrdily, že ziskové rozpětí ve výši 8,3 % dosažené v roce 2010 bylo během posuzovaného období nejvyšší, protože rok 2010 představoval nejlepší rok pro odvětví fotovoltaických modulů na celém světě. Namítaly rovněž, že ani za neexistence dumpingu by odvětví solárního skla v Unii nemohlo v roce 2012 dosáhnout stejného ziskového rozpětí, protože tehdy zasáhla odvětví fotovoltaických modulů na světě včetně tohoto odvětví v Unii velká recese.
(136)
Tuto námitku Komise zamítá. Komise použila jako cílový zisk průměrný zisk dosažený výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže. Ziskové rozpětí použité pro určení úrovně pro odstranění újmy proto odpovídá období, kdy výrobní odvětví Unie mohlo rozumně očekávat zisk za běžných podmínek hospodářské soutěže, které dosud nebyly ovlivněny dumpingovým dovozem (9).
(137)
A konečně, odvětví solárního skla nedosáhlo svého vrcholu v roce 2010, jak tvrdí účastníci, ale v roce 2011, kdy Unie vykazovala nejsilnější spotřebu a výrobní odvětví Unie zaznamenalo nejvyšší objem prodeje.
(138)
Po poskytnutí konečných informací jeden účastník řízení znovu zpochybnil ziskové rozpětí, jež bylo použito jako cílový zisk. Argumentoval tím, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele, které ovlivnily ziskovost v období šetření. Podle účastníka řízení nemohl přiměřený cílový zisk převýšit 5 %.
(139)
Komise toto tvrzení zamítá, a to z následujících důvodů: Použitý cílový zisk nebyl odhadnut, ale vychází ze skutečného zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže čínským dumpingovým dovozem. Komise považuje tento zisk za přiměřený a zohlednila, že bez dopadu čínského dumpingového dovozu se situace na trhu ve srovnání s obdobím šetření výrazně nelišila. Prohlášení účastníka řízení, že spotřeba v roce 2010 značně přesahovala spotřebu v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E.2.3, spotřeba v roce 2010 dosáhla podobné úrovně jako v roce 2012. A dále, vzhledem k předpokládanému silnému nárůstu poptávky zvyšovalo výrobní odvětví Unie v roce 2010 kapacitu, což negativně ovlivnilo jeho zisk v daném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % byl stanoven arbitrárně, jelikož se nezakládá na údajích či skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
(140)
Žadatel naopak tvrdil, že ziskové rozpětí je příliš nízké a Komise by je měla zvýšit na 15 %, protože jeho zisk za rok 2010 přesáhl 10 %. Nižší zisková rozpětí, kterých v roce 2010 dosáhli ostatní výrobci v EU zařazení do vzorku, nepředstavují zisky, které lze rozumně očekávat při neexistenci nekalých praktik v dovozech. Důvody, proč tito výrobci dosáhli v uvedeném roce pouze nižších rozpětí a byli jako jedni z prvních poškozeni dumpingovým dovozem, souvisejí s největší pravděpodobností se strategickým řízením těchto společností nebo jinými souvisejícími otázkami, jako může být politika stanovování krátkodobých cen.
(141)
Komise tuto námitku neakceptuje. Jak se vysvětluje v tomto oddíle výše, podle názoru Komise průměrný zisk celého výrobního odvětví Unie v roce 2010 správně odráží průměrný zisk za běžných podmínek hospodářské soutěže. Tento závěr není v rozporu se skutečností, že někteří výrobci v Unii přijali manažerská rozhodnutí, jež vedla k ziskovým rozpětím nižším nebo vyšším u ostatních výrobců ve stejném odvětví. Existence těchto rozdílů je totiž základním rysem chování společností v tržním hospodářství.
(142)
Jelikož nebyla předložena žádná další stanoviska, potvrzuje Komise metodiku popsanou ve 166. až 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(143)
Vzhledem k závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(144)
Po poskytnutí prozatímních informací žadatel tvrdil, že prozatímní valorická cla nebyla účinná. Proto požádal Komisi o uložení konečných opatření v podobě minimální dovozní ceny. Žadatel tvrdil, že touto minimální dovozní cenou by se opatření zefektivnila, zejména pokud by byly uloženy dvě různé minimální dovozní ceny, jedna pro solární sklo s povlakem a jedna pro solární sklo bez povlaku. Důvody předložené žadatelem byly následující:
(145)
Za prvé, žadatel tvrdil, že po období šetření prodávají vyvážející výrobci solární sklo s povlakem na trh EU za stejnou cenu, za jakou prodávali solární sklo bez povlaku v období šetření. Rovněž tvrdil, že sklo s povlakem má vyšší výrobní náklady než sklo bez povlaku, a proto se obvykle prodává za ceny o 20 % až 25 % vyšší než ceny skla bez povlaku.
(146)
Za druhé, podle žadatele se po období šetření poptávka v Unii přesunula od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem. Uživatelé při nákupu stále více upřednostňují sklo s povlakem před sklem bez povlaku. V důsledku toho se v druhé polovině roku 2013 dováželo z ČLR do EU téměř výlučně solární sklo s povlakem, zatímco během období šetření byla situace opačná.
(147)
Antidumpingová opatření mohou skutečně mít různou podobu. I když má Komise při volbě podoby opatření širokou diskreční pravomoc, zůstává účelem odstranění účinků dumpingu způsobujícího újmu.
(148)
Šetření potvrdilo, že mezi solárním sklem bez povlaku a solárním sklem s povlakem existuje v důsledku rozdílných technických vlastností těchto dvou výrobků významný rozdíl jak v nákladech, tak v cenách. Solární sklo s povlakem, které může mít v závislosti na použité technologii jednostranný nebo oboustranný povlak, zvyšuje ve srovnání se solárním sklem bez povlaku propustnost a může mít přidané samočisticí nebo protišpinivé vlastnosti nebo vyšší tvrdost. Vysoce kvalitní solární sklo bez povlaku může dosahovat až 92 % solární propustnost. Povrchová úprava může snížit odrážení přibližně o 3 % (na každé straně), a zvýšit tak propustnost solárního skla s jednostranným povlakem až na 95 % a solárního skla s oboustranným povlakem až na 98 %.
(149)
Solární sklo dovezené z ČLR, které se v období šetření prodalo v EU, bylo z 81 % bez povlaku a pouze z 19 % s povlakem. Rozdíl v cenách a nákladech zjištěný v období šetření mezi solárním sklem bez povlaku a s povlakem činil asi 30 %.
(150)
Komise se však domnívá, že důkazy předložené žadatelem nebyly dostatečně odůvodněny. Komise navíc nemá k dispozici dostatečné důkazy ani údaje z jiných zdrojů, které by jí umožňovaly dojít k závěru, že vzhledem k uložení prozatímních antidumpingových opatření se poptávka přesunula od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem a že výrazně klesly zejména ceny skla s povlakem, jak tvrdí žadatel.
(151)
Komise proto nemůže tuto námitku přijmout a považuje za vhodné uložit valorická cla namísto minimálních dovozních cen. V zájmu vyřešení výše popsaných výhrad však budou vytvořeny dva zvláštní kódy integrovaného sazebníku Společenství (kódy TARIC) - jeden pro solární sklo s povlakem a jeden pro solární sklo bez povlaku. Ty umožní Komisi pozorně sledovat vývoj trhu a včas rozhodnout, zda jsou třeba další opatření.
(152)
Komise rovněž připomíná, že v minulosti použila minimální dovozní ceny pouze za zvláštních okolností, zejména v těchto situacích:
-
Obzvlášť vysoká vývozní cena jednoho typu výrobku, která u něj vylučovala existenci dumpingu (10).
-
Ohledy na tržní sílu a podíl výrobců v Unii na trhu, kvůli nimž bylo nezbytné zajistit z důvodů zájmu Unie, aby ceny dovozu nepřekročily určitou úroveň (11).
(153)
Minimální dovozní ceny byly navíc použity hlavně u homogenních výrobků, a nikoli u výrobků jako dotčený výrobek, který se vyskytuje v různých typech.
(154)
I z těchto důvodů zastává Komise názor, že minimální dovozní ceny nejsou v tomto případě vhodné.
(155)
Po poskytnutí konečných informací žadatel zopakoval žádost o uložení minimální dovozní ceny a ke 152. až 156. bodu odůvodnění se vyjádřil takto:
(156)
Za prvé namítal, že se uvedené body odůvodnění nezabývají účinností formy opatření na odstranění škodlivých účinků dumpingu a subvencování, což je také pádným důvodem k použití minimálních dovozních cen.
(157)
Za druhé, Komise nevysvětlila, proč jsou v daném případě uvedené úvahy relevantní a jak převažují nad zájmem výrobního odvětví Unie.
(158)
Za třetí tvrdil, že dotčený výrobek je dostatečně homogenní, aby umožnil správu minimální dovozní ceny v praxi, neboť oba hlavní typy výrobků mají jasně odlišné znaky dovolující řádné rozlišení cen a snadnou správu a sledování, zejména s ohledem na skutečnost, že v současnosti tvoří téměř veškerý dovoz solární sklo s povlakem.
(159)
Pokud jde o první tvrzení, je zřejmé, že se poptávka skutečně mohla přesunout od solárního skla bez povlaku k solárnímu sklu s povlakem. Jelikož však nebyly poskytnuty žádné další důkazy, nemůže Komise učinit závěr, že by se zejména ceny solárního skla s povlakem výrazně snížily. V důsledku toho nemá žádný důvod měnit svůj předchozí závěr, že valorická cla jsou pro odstranění účinků dumpingu a subvencování působících újmu vhodnější.
(160)
Pokud jde o druhé stanovisko, účelem dotčených bodů odůvodnění bylo doložit, že podle názoru Komise není uložení minimální dovozní ceny v tomto případě vhodné, ledaže by žadatel svá tvrzení důkladněji zdůvodnil. Jelikož tak neučinil, Komise nepovažuje za nutné dále analyzovat přínos případné minimální dovozní ceny pro zájem výrobního odvětví Unie.
(161)
Co se týče třetího stanoviska, žadatel nezpochybnil různé typy výrobku definované Komisí v rámci šetření ani neprokázal, že by neexistoval cenový rozdíl. Nabídka závazku ze strany vyvážejících výrobců navrhujících různé minimální dovozní ceny také potvrzuje, že tyto rozdíly jsou skutečné. Tvrzení se proto zamítá. V každém případě, i kdyby Komise akceptovala, že dotčený výrobek je spíše homogenní, považuje tuto otázku za nerelevantní, neboť žádost o zavedení minimální dovozní ceny zamítá i z dvou dalších výše uvedených důvodů. Komise rovněž připomíná, že k informacím týkajícím se období následujícího po období šetření může přihlížet pouze ve výjimečných případech (viz čl. 6 odst. 1 základního nařízení). Žadatelé neprokázali, že se jedná o výjimečnou situaci a že by k odstranění újmy nepostačovala jiná dostupná opatření, jako je sledování pomocí vytvoření doplňkového kódu TARIC.
(162)
Komise proto tato tvrzení zamítá.
(163)
Po poskytnutí konečných informací několik výrobců solárních modulů také požadovalo zavedení minimální dovozní ceny. V této souvislosti vyslovili tyto hlavní obavy:
-
Po období šetření se výrobní kapacita odvětví solárního skla značně snížila a mnoho výrobců v Unii muselo odejít z trhu. Jediní tři výrobci, kteří se v Unii udrželi na trhu, nyní dokážou pokrýt nejvýše 50 % evropské poptávky. Výrobci solárních modulů musí tedy své potřeby pokrývat dodávkami z ČLR. Jeden uživatel tvrdil, že by byl nucen odebírat zboží pouze od jednoho či dvou výrobců v Unii, kteří by jako jediní dokázali splnit požadované technické specifikace výrobku.
-
Cla v podobě, v jaké jsou nyní navrhována, by podstatně zvýšila náklady na výrobu solárních modulů přibližně o 3 centy za watt, což je pět procent minimální dovozní ceny stanovené v případu solárních panelů.
-
Minimální dovozní cena by měla být navržena tak, aby nezpůsobovala vyšší náklady na solární moduly v EU.
(164)
Pokud jde o první tvrzení, Komise nemá žádné důvody se domnívat, že výrobci v Unii, kteří snížili či dočasně ukončili výrobu, neobnoví své podnikání v plné kapacitě, jakmile se bude opět dovážet za spravedlivé ceny. Jak je uvedeno ve 106. až 112. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie disponuje dostatečnou kapacitou pro uspokojení celkové spotřeby v Unii. Toto tvrzení se proto zamítá. Komise zamítá i tvrzení jednoho uživatele, že by byl nucen odebírat zboží pouze od jednoho či dvou výrobců v Unii. Čínští vyvážející výrobci by totiž stále mohli dodávat na trh Unie. Antidumpingová opatření by bez ohledu na svou formu měla zajistit, že se bude dovážet za spravedlivé ceny; jejich účelem není úplně pozastavit dovoz z ČLR.
(165)
Co se týká druhého tvrzení, uživatelé neposkytli žádné důkazy prokazující toto tvrzení. Naproti tomu Komise ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stanovila, že dopad opatření na celkové náklady u solárních modulů vyráběných společnostmi, které při šetření spolupracovaly, by byl nižší než 1 %. Toto tvrzení se proto zamítá.
(166)
Není tudíž nutné vyjádřit se k třetímu bodu vznesenému výrobci solárních modulů.
(167)
Souběžně s antidumpingovým šetřením probíhalo antisubvenční šetření. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedeného je sazba cel, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingové rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
83,1 %
39,3 %
3,2 %
36,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
78,4 %
26,2 %
17,1 %
9,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
90,1 %
42,1 %
12,8 %
29,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
41,6 %
17,1 %
16,7 %
0,4 %
Ostatní spolupracující společnosti
12,4 %
84,7 %
36,5 %
12,4 %
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
90,1 %
42,1 %
17,1 %
25,0 %
(168)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou během tohoto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, by se neměly tyto sazby vztahovat a takový výrobek podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“. Vzhledem k tomu, že ze strany vyvážejících výrobců byla zaznamenána vysoká úroveň spolupráce (více než 80 %, viz 15. bod odůvodnění prozatímního nařízení), je tato celní sazba založena na nejvyšším individuálním rozpětí újmy stanoveným pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Sazba cla, která se vztahuje na „ostatní spolupracující společnosti“, je založena na váženém průměru vývozců zařazených do vzorku a použije se na všechny spolupracující společnosti nezařazené do vzorku (s výjimkou společnosti Henan Yuhua, která podléhá individuálnímu clu na základě své žádosti o individuální zjišťování (viz 48. bod odůvodnění prozatímního nařízení)).
(169)
S případnými žádostmi o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se obrátit na Komisi (12) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
3. Závazky
(170)
Po poskytnutí konečných informací tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua nabídli cenové závazky podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Navrhují různé minimální dovozní ceny, které by odpovídaly různým skupinám typů výrobku.
(171)
Komise poznamenává, že minimální dovozní ceny navrhované všemi společnostmi jsou mnohem nižší než ceny nepůsobící újmu, jež stanovila v rámci šetření. Proto je nepovažuje za stanovené na úrovni pro odstranění újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(172)
I v případě, že by byly na úrovni pro odstranění újmy stanoveny, společnosti zařazené do vzorku navrhují pouze čtvrtletní úpravu ceny solárního skla s povlakem na bázi změny cen na trhu solárních modulů. Komise nemůže přijmout uvedený způsob indexace z těchto důvodů:
(173)
Za prvé, ceny všechny typů výrobku by měly být pravidelně upravovány, jinak se brzy může vytvořit umělý rozdíl mezi úrovní cen solárního skla s povlakem a bez povlaku. Za druhé, Komise nepovažuje za vhodné upravovat ceny solárního skla na základě cen konečných uživatelů (tj. cen solárních modulů). To by mohlo vést k neoprávněnému zmenšování ziskových rozpětí odvětví solárního skla, pokud by se například snížily ceny solárních modulů kvůli poklesu cen jiných komponentů těchto modulů.
(174)
Obecně Komise považuje za vhodné, aby se minimální dovozní ceny indexovaly cenami surovin. V tomto případě však nemá žádná surovina výrazně velký podíl na celkových výrobních nákladech.
(175)
Komise rovněž zjistila, že v období šetření vykazovaly ceny solárního skla v ČLR a v Turecku značnou nestabilitu.
(176)
Mimoto existuje vysoké riziko křížové kompenzace, jelikož některé šetřené společnosti prodávají dotčený výrobek i další výrobky stejným odběratelům. V neposlední řadě se zdá, že se minimální dovozní ceny navrhované společnostmi zařazenými do vzorku nevztahují na všechny typy výrobku vyráběné příslušnými vyvážejícími výrobci. Tyto faktory prakticky znemožňují účinné plnění závazků a ztěžují jejich sledování.
(177)
Z výše uvedených důvodů proto Komise nabídky závazků odmítá.
4. Konečný výběr prozatímních cel
(178)
Vzhledem ke zjištěným dumpingovým rozpětím a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie by částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením měly být s konečnou platností vybrány. Částky zajištěné nad rámec kombinované konečné sazby antidumpingového a vyrovnávacího cla by měly být uvolněny.
5. Vymahatelnost opatření
(179)
Pokud by se po uložení konečných opatření podstatně změnily podmínky na trhu, může Komise ze své iniciativy formu opatření podrobit přezkumu s cílem posoudit, zda mají opatření předpokládaný účinek a odstraňují újmu a zda by změna formy opatření byla opodstatněná.
(180)
Kvůli co nejlepší ochraně proti případnému tlumení účinků opatření hodlá Komise neprodleně zahájit přezkum podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení a v případě předložení důkazu o takovém chování může zavést celní evidenci dovozu podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Podle čl. 12 odst. 3 základního nařízení může být výše uloženého cla zvýšena až na dvojnásobek původně uložené výše cla.
(181)
Komise se bude opírat mimo jiné o informace z dozoru nad dovozem poskytované vnitrostátními celními orgány i o informace poskytované členskými státy podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení.
(182)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno podle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným či oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce stanovena takto:
Společnost
Antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
36,1 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
9,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
29,3 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0,4 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,1 %
Všechny ostatní společnosti
25,0 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (EU) č. 1205/2013 (13) se vyberou s konečnou platností. Částky zajištěné nad rámec kombinované sazby antidumpingových cel uvedených v čl. 1 odst. 2 výše a vyrovnávacích cel přijatých prováděcím nařízením Komise (EU) č. 471/2014 (14) se uvolňují.
Článek 3
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období šetření (tj. od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, na kterém jsou založena příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 24,1 %.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 470/2014
z dne 13. maja 2014
o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in o dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1), in zlasti člena 9(4) in člena 14(1) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
A. POSTOPEK
1. Začasni ukrepi
(1)
Evropska komisija (Komisija) je 28. novembra 2013 z Uredbo (EU) št. 1205/2013 (začasna uredba) (2) uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.
(2)
Postopek se je začel 28. februarja 2013 na podlagi pritožbe, vložene v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje solarnega stekla (3) v Uniji.
(3)
Preiskava dampinga in škode je zajela obdobje od 1. januarja 2012 do 31. decembra 2012 (obdobje preiskave ali OP). Proučevanje gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajelo obdobje od 1. januarja 2009 do konca obdobja preiskave (obravnavano obdobje).
2. Nadaljnji postopek
(4)
Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je bila uvedena začasna protidampinška dajatev (začasno razkritje), je več zainteresiranih strani predložilo pisna stališča v zvezi z začasnimi ugotovitvami. Zaslišanje je bilo odobreno vsem stranem, ki so to zahtevale.
(5)
Komisija je nadaljevala z zbiranjem in preverjanjem vseh informacij, ki so bile po njenem mnenju potrebne za oblikovanje dokončnih ugotovitev. Po proučitvi ustnih in pisnih pripomb, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile začasne ugotovitve po potrebi ustrezno spremenjene.
(6)
Nato je Komisija vse strani obvestila o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih je nameravala uvesti dokončno protidampinško dajatev na uvoz solarnega stekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (LRK) ter dokončno pobrati zneske, zavarovane z začasno dajatvijo (dokončno razkritje). Za vse strani je bil določen rok, v katerem so lahko predložile pripombe k dokončnemu razkritju.
(7)
Pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile obravnavane in, kadar je bilo primerno, upoštevane.
3. Vzorčenje
(8)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da skupno število proizvajalcev Unije v uvodnih izjavah 7, 11 in 75 začasne uredbe ni bilo jasno navedeno. Komisija v zvezi s tem potrjuje, da se je javilo osem proizvajalcev Unije, ki so bili dejavni v obdobju preiskave. Identiteta vseh proizvajalcev Unije razen enega je bila prikrita. Pritožnik je v svojem odgovoru na splošni dokument o razkritju imenoval tri proizvajalce Unije, ki so prenehali s poslovanjem (družbe Guardian, AGC in Centrosolar Glass), in četrto družbo, ki je znatno zmanjšala proizvodnjo (družbo Saint Gobain).
(9)
Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z metodo vzorčenja proizvajalcev izvoznikov v LRK in proizvajalcev Unije, se začasne ugotovitve iz uvodnih izjav 7 do 24 začasne uredbe potrdijo.
4. Izpolnjeni vprašalniki in preveritveni obiski
(10)
Po sprejetju začasne uredbe je bil v prostorih drugega sodelujočega uporabnika, družbe Viessmann Faulquemont SAS iz Francije, opravljen preveritveni obisk.
5. Procesne pravice
(11)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da je bilo začasno razkritje, ki ga je prejel, neustrezno, zlasti v zvezi z izračuni dampinga, nelojalnega nižanja cen in škode. Zaradi neustreznega razkritja so bile kršene njegove pravice do obrambe, ki jih zagotavljajo Uredba (ES) št. 1225/2009 (osnovna uredba), protidampinški sporazum STO in Listina Evropske unije o temeljnih pravicah.
(12)
Proizvajalec izvoznik je glede izračuna stopnje dampinga trdil, da v začasnem razkritju ni bilo nobenih podrobnosti v zvezi z zneskom prilagoditve za stroške premazov in stroške proizvodnega procesa s plavajočo talino (glej uvodno izjavo 64 začasne uredbe) ali odstotkom prodajnih, splošnih in upravnih stroškov ter dobička.
(13)
Ta trditev je bila sprejeta in Komisija je razkrila dodatne informacije. Kadar zaradi zaupnosti ni bilo mogoče navesti natančnih podatkov, so bili podatki razkriti v obliki razponov.
(14)
Proizvajalec izvoznik je po dokončnem razkritju trdil, da razkriti podatki še vedno ne zadoščajo in zlasti, da ni jasno, ali so bili v prilagoditvi za stroške premazov upoštevani stroški enostranskega premaza, dvostranskega premaza ali stroški obeh.
(15)
Kot je bilo pojasnjeno v uvodni izjavi 68, zainteresirane strani niso predložile nobenega dokaza, da obstaja dosledna razlika v stroških proizvodnje enostransko premazanega solarnega stekla in dvostransko premazanega solarnega stekla. Komisija zato pri izračunu stopnje prilagoditve ni razlikovala med enostransko in dvostransko premazanim solarnim steklom.
(16)
Glede škode se je isti proizvajalec izvoznik pritožil, da so bile prodajne cene in ciljne cene proizvajalcev Unije pri dveh od skupno petih vrst izdelkov v njegovem posebnem dokumentu o razkritju označene za mejne ali zaradi zaupnosti navedene v obliki razpona.
(17)
Družba je trdila tudi, da je stopnja zaupnosti zelo visoka, saj je znano ime le enega vzorčenega proizvajalca Unije. Zato je družba menila, da tudi v primeru, če se informacije za določene vrste izdelka nanašajo na podatke le enega proizvajalca Unije ali dveh, proizvajalec izvoznik identitete teh družb nikakor ne bi mogel ugotoviti in na tak način pridobiti precejšnjo konkurenčno prednost v primerjavi s svojimi konkurenti iz Unije posamezno ali skupaj.
(18)
Komisija mora na podlagi člena 20 osnovne uredbe po uvedbi začasnih ukrepov razkriti podrobnosti, na katerih temeljijo bistvena dejstva in premisleki, na osnovi katerih so bili uvedeni ukrepi. Vendar mora Komisija v skladu s členom 19 osnovne uredbe kot zaupne obravnavati vse informacije, ki so takšne po svoji naravi ali so predložene na podlagi zaupnosti.
(19)
V tem konkretnem primeru so bile dejanske prodajne cene in ciljne cene proizvajalcev Unije za dve vrsti izdelkov odstranjene ali pa nadomeščene z razponi, ker sta informacije o eni vrsti izdelka predložila največ dva proizvajalca Unije. Poleg tega je v tem sektorju splošno znano, da točno te vrste izdelka ne proizvaja noben drug proizvajalec Unije. Komisija zato meni, da je narava teh informacij zaupna, saj bi z njihovim razkritjem konkurenti pridobili precejšnjo konkurenčno prednost in/ali bi razkritje bistveno škodovalo družbi oziroma družbama, ki sta predložili informacije. Poleg tega so bile odstranjene informacije iste vrste za drugo vrsto izdelka, da ne bi bilo mogoče od skupnih številk, ki so bile na voljo, odšteti številk za prvo vrsto izdelka.
(20)
Družba je po dokončnem razkritju ponovila trditev, da je stopnja razkritja izračuna škode nezadostna in neustrezna. Pritožila se je zlasti, da ni jasno, kako je bila izbrana druga vrsta izdelka, v zvezi s katero so bile številke odstranjene. Komisija je pojasnila, da je bila druga vrsta izdelka izbrana povsem naključno.
(21)
Družba je kot rešitev za domnevno nezadostno razkritje predlagala, da bi se njeni odvetniki sestali z osebjem Komisije in podrobno razpravljali o izračunih dampinga in škode, ne da naredili kopijo katerega koli zaupnega dokumenta, ali pa namesto tega dobili dostop do „varne sobe“ v prostorih Komisije, kjer bi lahko izdelali zapiske.
(22)
Komisija tej prošnji ni mogla ugoditi. Da bi lahko odvetniki družbe preverili izračune, bi morale biti predložene natančne številke ene družbe ali dveh družb. Tega ni mogoče storiti, saj mora Komisija te podatke v skladu s členom 19 osnovne uredbe ohraniti zaupne.
(23)
Komisija je poleg tega v dokončnem razkritju izrecno navedla, da se lahko družba glede vprašanj, povezanih z njeno pravico do obrambe, kot je na primer vpogled v spis, obrne na pooblaščenca za zaslišanje v okviru mandata pooblaščenca za zaslišanje (4). Vendar družba v roku za predložitev pripomb o dokončnem razkritju ni zahtevala posredovanja pooblaščenca za zaslišanje.
(24)
Ob upoštevanju navedenega Komisija zavrača trditve glede morebitne kršitve procesnih pravic zadevnega proizvajalca izvoznika.
B. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
1. Zadevni izdelek
(25)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 26 začasne uredbe, je zadevni izdelek solarno steklo iz kaljenega natrij-kalcijevega ravnega stekla z vsebnostjo železa, manjšo od 300 ppm, z več kot 88-odstotno prepustnostjo sončne energije (merjeno v skladu z AM 1,5 300-2 500 nm), toplotno odpornostjo do 250 °C (merjeno v skladu z EN 12150), odpornostjo proti temperaturnim spremembam Δ 150 K (merjeno v skladu z EN 12150) in mehansko trdnostjo 90 N/mm2 ali več (merjeno v skladu z EN 1288-3) („zadevni izdelek“, ki se običajno imenuje „solarno steklo“). Zadevni izdelek je trenutno uvrščen pod oznako KN ex 7007 19 80.
2. Trditve v zvezi z obsegom izdelka
(26)
En proizvajalec izvoznik je po začasnem razkritju trdil, da bi bilo treba vrtnarsko steklo, ki izpolnjuje tehnične značilnosti solarnega stekla iz uvodne izjave 26 začasne uredbe, izključiti iz obsega izdelka, kar je sicer v nasprotju z navedbo iz uvodne izjave 32 začasne uredbe. Po mnenju izvoznika so fizične značilnosti vrtnarskega stekla precej drugačne od fizičnih značilnosti solarnega stekla: (i) vrtnarsko steklo je v skladu z željami strank različnih dimenzij, solarno steklo pa se proizvaja le v določenih dimenzijah; (ii) vrtnarsko steklo je lahko obojestransko premazano, solarno steklo za fotonapetostne module pa ni premazano obojestransko. Vrtnarsko steklo naj bi imelo tudi drugačno uporabo: ni ga mogoče uporabiti za proizvodnjo fotonapetostnih modulov ali sončnih kolektorjev.
(27)
Komisija to trditev zavrača iz naslednjih razlogov. Dejstvo, da je solarno steklo, ki se uporablja za proizvodnjo rastlinjakov, drugačnih dimenzij kot solarno steklo, ki se uporablja za fotonapetostne module ali sončne kolektorje, ni pomembno, saj so za fotonapetostne module in rastlinjake lahko zahtevane različne dimenzije. Morebitna izključitev izdelka na takšni osnovi bi lahko omogočila izogibanje protidampinškim ukrepom. Poleg tega se na trgu za vrtnarsko steklo ne prodaja le obojestransko premazano solarno steklo, temveč tudi enostransko premazano steklo ali steklo brez premaza. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 68, se obojestransko premazano steklo uporablja tako za fotonapetostne module kot sončne kolektorje. Zato na podlagi te fizične značilnosti solarnega stekla, ki se uporablja za vrtnarsko steklo, ni mogoče razlikovati od solarnega stekla za katero drugo uporabo. Ni mogoče izključiti, da bo solarno steklo, namenjeno za proizvodnjo rastlinjakov, uporabljeno za proizvodnjo fotonapetostnih modulov in/ali sončnih kolektorjev.
(28)
Ker solarno steklo, ki se uporablja tudi za pohištveno steklo, ni bilo izključeno iz preiskave, je en uvoznik po razkritju trdil, da to za družbe pomeni večje upravno breme in zamude. Vzrok za to naj bi bilo dejstvo, da morajo družbe carinskim organom v Uniji ob vsakem preverjanju, ali za izdelek, ki se uvaža, veljajo ukrepi, poslati poročila o preskusih.
(29)
Komisija meni, da se teh vrst stekla ne bi smelo izključiti iz preiskave, ker se lahko solarno steklo uporabi tudi za vrtnarsko in pohištveno steklo. Zaradi ustrezne zaščite industrije Unije pred škodljivimi učinki dampinškega uvoza se je treba izogibati vrzelim, ki bi lahko omogočile izogibanje protidampinškim ukrepom. Pozitivni učinek ustrezne zaščite je večji od negativnega učinka dodatnega upravnega bremena, ki naj bi ga imel zadevni uvoznik.
(30)
Drugi proizvajalec izvoznik je trdil, da bi bilo treba iz obsega izdelka izključiti plavljeno steklo, saj se plavljeno steklo, ki ga proizvaja, uporablja na trgih gradnje in rastlinjakov. Poleg tega je trdil, da se plavljeno steklo ne uporablja pri proizvodnji fotonapetostnih modulov. Vendar Komisija glede na trditve, ki jih je navedla v uvodni izjavi 33 začasne uredbe, potrjuje svoje mnenje, da plavljeno steklo izpolnjuje tehnične značilnosti solarnega stekla iz uvodne izjave 26 začasne uredbe. Plavljeno steklo proizvajajo tako industrija Unije kot proizvajalci izvozniki. To potrjujejo informacije, javno dostopne na spletu (5). Ta trditev se zato zavrne.
3. Sklep
(31)
Ker ni bilo drugih pripomb v zvezi z zadevnim izdelkom in podobnim izdelkom, se sklepi iz uvodnih izjav 26 do 33 začasne uredbe potrdijo.
C. DAMPING
1. Tržnogospodarska obravnava (TGO)
(32)
En proizvajalec izvoznik je po začasnem razkritju in nato po dokončnem razkritju trdil, da se je Komisija napačno odločila, ko je zavrnila njegov zahtevek za TGO. Enak zahtevek v zvezi z določitvijo TGO je bil predstavljen že v fazi začasne preiskave, Komisija pa ga je zavrnila v uvodnih izjavah 43 in 47 začasne uredbe.
(33)
Proizvajalec izvoznik je trdil, da ugodnosti preferenčnih davčnih režimov in nepovratna sredstva ne pomenijo bistvenega dela njihovega prometa. V zvezi s tem je treba poudariti, da je Komisija to trditev skupaj z drugimi trditvami že obravnavala v dopisu z dne 13. septembra 2013, ki ga je poslala izvozniku in v katerem je stranko obvestila o svoji odločitvi v zvezi s TGO. Komisija je poudarila zlasti, da absolutna ugodnost, prejeta v OP, zaradi značaja te prednosti ni pomembna za ocenjevanje, ali je bilo izkrivljanje „bistveno“. Ta trditev se zato zavrne.
(34)
Ob upoštevanju navedenega se potrdi ugotovitev iz uvodnih izjav 34 do 47 začasne uredbe, da je treba vse zahtevke za TGO zavrniti.
2. Normalna vrednost
2.1 Izbira primerljive države
(35)
V začasni uredbi je bila v skladu s členom 2(7)(a) osnovne uredbe kot primerna primerljiva država izbrana Turčija. En proizvajalce izvoznik je trdil, da Turčija ni primerna primerljiva država za ugotavljanje normalne vrednosti, saj je v Turčiji le en proizvajalec solarnega stekla, na turški trg pa se solarno steklo praktično ne uvaža. Proizvajalec izvoznik je trdil tudi, da je stopnja dobička na turškem domačem trgu solarnega stekla še posebej visoka, zato umetno napihuje stopnjo normalne vrednosti. Poleg tega je isti proizvajalec izvoznik opozoril na to, da se za solarno steklo, proizvedeno v Turčiji, tehnologija premazov ne uporablja in da nobena vrsta turškega solarnega stekla ni bila proizvedena s proizvodnim procesom s plavajočo talino. Bistvenih elementov, potrebnih za določanje normalne vrednosti, zato ni bilo mogoče pridobiti s pomočjo turškega domačega trga za podobni izdelek. Proizvajalec izvoznik je zato trdil, da bi bilo treba za ugotavljanje normalne vrednosti namesto tega uporabiti cene Unije.
(36)
Komisija najprej poudarja, da v Turčiji v zvezi s podobnim izdelkom ni nobenih bistvenih trgovinskih ovir. Zato ni mogoče skleniti, da je turški trg solarnega stekla zaprt za mednarodno trgovino. Ravno nasprotno, trg je odprt, ceno na tem domačem trgu za podobni izdelek pa prosto določata ponudba in povpraševanje.
(37)
Glede trditve, da je dobiček na turškem domačem trgu še posebej visok, Komisija poudarja, da ni ugotovila pretirane stopnje dobička na trgu za podobni izdelek v Turčiji v OP v primerjavi s stopnjami dobička proizvajalcev Unije v obravnavanem obdobju.
(38)
Tretjič, če v tretji državi ni nekaterih vrst izdelkov, to še ne pomeni, da ni primerna kot primerljiva država. Ravno nasprotno, člen 2(3) osnovne uredbe navaja, da Komisija v primeru, ko ni domače prodaje nekaterih vrst izdelka, normalno vrednost izračuna na osnovi proizvodnih stroškov v državi porekla, h katerim se doda razumen znesek za prodajne, splošne in upravne stroške in za dobiček. Stroški premazov in stroški proizvodnega procesa s plavajočo talino so temeljili na preverjenih podatkih industrije Unije.
(39)
Ob upoštevanju navedenega se trditev, da Turčija ni primerna primerljiva država, zavrne.
(40)
Komisija prav tako ne more sprejeti trditve, da bi morala biti normalna vrednost določena na podlagi cen, ki se dejansko plačujejo v Uniji. Komisija lahko v skladu s členom 2(7)(a) osnovne uredbe za določanje normalne vrednosti cene Unije uporabi le, če te vrednosti ni mogoče določiti na podlagi podatkov iz primerne primerljive države. Ker je bilo ugotovljeno, da je na voljo primerna primerljiva država z enim proizvajalcem, ki je pokazal zadovoljivo pripravljenost za sodelovanje, je morala Komisija normalno vrednost določiti na podlagi podatkov iz te primerljive države in se ni mogla opreti na cene Unije (6).
(41)
Komisija potrjuje izbiro Turčije kot primerljive države v smislu člena 2(7) osnovne uredbe.
2.2 Normalna vrednost
(42)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da je Komisija napačno določila normalno vrednost, saj jo je utemeljila le na dobičkonosni prodaji v primerljivi državi, prodaji, ki ni bila dobičkonosna, pa je prištela hipotetično stopnjo dobička.
(43)
Komisija potrjuje, da je za ugotavljanje normalne vrednosti, kot je bilo pojasnjeno v uvodnih izjavah 61 in 62 začasne uredbe ter zahtevano s členom 2(4) osnovne uredbe, preverila, da najmanj 80 % prodaje vseh vrst podobnega izdelka na turškem domačem trgu prinaša dobiček. Pri določanju normalne vrednosti je bila torej upoštevana celotna prodaja na turškem domačem trgu, ne glede na to, ali je bila dobičkonosna ali ne. Ta trditev torej ni utemeljena in se zato zavrne.
(44)
Ker v zvezi z določanjem normalne vrednosti ni bilo nadaljnjih pripomb, se uvodne izjave 58 do 64 začasne uredbe potrdijo.
2.3 Izvozna cena
(45)
Ker v zvezi z izvoznimi cenami ni bilo pripomb, se uvodna izjava 65 začasne uredbe potrdi.
2.4 Primerjava
(46)
En proizvajalec izvoznik je po začasnem razkritju in nato po dokončnem razkritju trdil, da je Komisija svojo izvozno ceno napačno prilagodila na podlagi člena 2(10)(i) osnovne uredbe. Trdil je, da proizvajalec in povezani trgovec sestavljata en sam gospodarski subjekt in da takšna prilagoditev zato ni mogoča. V vsakem primeru je stopnja prilagoditve previsoka, saj jo je Komisija utemeljila na dejanskem pribitku, ki pa ni bil določen glede na tržne cene, ampak je bil rezultat dogovora o transfernih cenah. Namesto tega bi morala Komisija prilagoditev, če sploh, opraviti na podlagi glede na tržne cene ocenjenega pribitka med proizvajalcem in nepovezanim uvoznikom.
(47)
Preiskava je razkrila, da ima sam proizvajalec izvoznik popolnoma delujoč izvozni oddelek, ki se je s strankami Unije pogajal o pogojih prodaje, oddajal naročila za proizvodnjo, organiziral in izvajal dobavo končnega izdelka strankam Unije, vključno z odpremnimi listinami, urejal carinjenje izvoza in pripravljal prodajne listine. Nalog, povezanih z izvozom, proizvajalec izvoznik in povezani trgovec dejansko nista opravljala ločeno. Vendar je proizvajalec izvoznik trgovcu izstavil račune o prodaji, trgovec pa je nato račun o prodaji izstavil stranki Unije po pogodbeni ceni. Povezani trgovec je pobral plačilo, odbil pribitek in preostali znesek plačal proizvajalcu izvozniku.
(48)
Komisija zato meni, da povezanega trgovca, tudi če se obe družbi šteje za en gospodarski subjekt, ni mogoče šteti za notranji prodajni oddelek in da je prilagoditev na podlagi člena 2(10)(i) popolnoma upravičena. Ker opravljena prilagoditev kaže pribitek, ki sta ga povezani družbi dejansko zaračunali, ni nobenega razloga za njegovo zamenjavo z drugim teoretičnim zneskom. Ta trditev se zato zavrne.
(49)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da so njegove proizvodne zmogljivosti precej višje od proizvodne zmogljivosti industrije Unije, zato ima prednost v obliki nižjih stroškov proizvodnega procesa zadevnega izdelka. Komisija bi zato morala upoštevati to domnevno prednost, povezano z njegovimi najnižjimi stroški proizvodnje, in izvesti potrebno prilagoditev.
(50)
Komisija te trditve ne more sprejeti. Proizvajalec izvoznik ne navaja ustrezne pravne določbe, na podlagi katere bi bilo mogoče izvesti takšno prilagoditev. Poleg tega proizvajalec izvoznik ni dokazal, da bi nižji stroški zaradi večjih proizvodnih zmogljivosti vplivali na cene ali primerljivost cen v smislu člena 2(10) osnovne uredbe. Tudi če bi bilo razliko v ceni mogoče dokazati, ni jasno, kako to vpliva na končno ceno in ali ta razlika ni izravnana z razliko pri drugih stroških.
(51)
Poleg tega se domnevna korist proizvajalca izvoznika nanaša na domnevno nižje stroške proizvodnje v primerjavi s stroški industrije Unije. S tem v zvezi je treba poudariti, da proizvajalcu izvozniku TGO ni bila dodeljena, zato njegovi stroški niso bili preverjeni. Komisija je v skladu s členom 2(7)(a) osnovne uredbe normalno vrednost določila na podlagi dejanskih cen in/ali stroškov proizvajalca primerljive države, ker se cene in stroški v državah brez tržnega gospodarstva ne oblikujejo na podlagi tržnih sil, kot takšne pa niso zanesljiv približek tržnih cen ali stroškov.
(52)
En proizvajalec izvoznik iz LRK je trdil, da bi morala Komisija prilagoditi izvozno ceno franko tovarna enega od njegovih konkurentov, in sicer tako, da bi od te cene odštela pristojbini za storitev in dovoljenje, ki naj bi ju konkurent plačal tretji stranki.
(53)
Komisija to trditev zavrača. Proizvajalec izvoznik ne navaja ustrezne določbe osnovne uredbe, na podlagi katere bi bilo mogoče izvesti takšno prilagoditev. Tudi če bi bilo mogoče to trditev razlagati tako, kot da zanjo velja člen 2(10)(e) osnovne uredbe, ki določa prilagoditve za prevoz, zavarovanje, manipuliranje, natovarjanje in druge tozadevne stroške, se navedena določba ne nanaša na pristojbine za storitev ali stroške v zvezi z licenčno pogodbo. To so običajni poslovni stroški proizvajalca blaga, ki uporablja licenčno tehnologijo tretje stranke, ne glede na to, ali se blago izvaža ali prodaja na domačem trgu. Takšni stroški bi zato morali biti zajeti v končni ceni izvoza in domače prodaje. Ti stroški torej ne morejo vplivati na primerljivost izvozne cene in običajne vrednosti. Prilagoditev na podlagi člena 2(10) torej ni upravičena, zato se trditev zavrne.
(54)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah 67 in 68 začasne uredbe, so se, da bi se zagotovila poštena primerjava med normalno vrednostjo in izvozno ceno, v skladu s členom 2(10) osnovne uredbe v obliki prilagoditev ustrezno upoštevale razlike, ki vplivajo na cene in primerljivost cen.
(55)
Na podlagi tega so se v vseh primerih, kadar je bil dokazan vpliv na primerljivost cene, izvedle prilagoditve za prevozne stroške, stroške čezmorskega prevoza, zavarovalne stroške, manipulativne stroške, stroške natovarjanja, druge dodatne stroške, izvozne dajatve in provizije za vsako posamezno družbo. Vendar pa je Komisija po uvedbi začasnih ukrepov ugotovila napako v zvezi s prilagoditvijo DDV. Napaka je bila ustrezno popravljena za izračune dampinga, prikazane v zadevni preglednici v uvodni izjavi 169.
(56)
Dva proizvajalca izvoznika sta trdila, da primerjava cen med izvozno ceno in normalno vrednostjo za eno vrsto izdelka ni bila pravilno izvedena. Ta trditev je obravnavana v uvodnih izjavah 67 do 68.
2.5 Stopnje dampinga
(57)
Ker ni bilo pripomb, se potrdi metodologija za izračun dampinških stopenj, kot so določene v uvodnih izjavah 69 do 73 začasne uredbe.
(58)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da je v protidampinškem vprašalniku pomotoma vpisal napačne vrednosti stroškov, zavarovanja in prevoznine (vrednosti CIF) za več primerov izvoza zadevnega izdelka v EU. Sporočene vrednosti CIF so bile prenizke, zaradi česar sta se povečali dampinška stopnja družbe in stopnja škode.
(59)
Komisija je to zahtevo temeljito proučila. Komisija je cene CIF zadevnih transakcij z uvoznikom EU navzkrižno preverila in pregledala na kraju samem in je tako lahko preverila utemeljenost te trditve. Zato je bila ta trditev sprejeta.
(60)
Ob upoštevanju prilagoditev normalne vrednosti in izvozne cene, in ker ni bilo dodatnih pripomb, so dokončne stopnje dampinga, izražene kot odstotek cene CIF meja Unije brez plačane dajatve, naslednje:
Družba
Stopnja dampinga
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
83,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
78,4 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
90,1 %
Henan Yuhua New Material Co. Ltd
41,6 %
Druge sodelujoče družbe
84,7 %
Vse druge družbe
90,1 %
D. ŠKODA
1. Opredelitev pojmov industrija Unije in proizvodnja Unije
(61)
V zvezi z opredelitvijo industrije Unije in proizvodnje Unije ni bila prejeta nobena pripomba. Komisija zato potrjuje uvodne izjave 75 do 79 začasne uredbe.
2. Potrošnja Unije
(62)
Po začasnem razkritju so bili podatki o obsegu prodaje, ki jih je v zvezi z vzorčenimi proizvajalci Unije predložil pritožnik, posodobljeni s podatki vzorčenih proizvajalcev Unije. V skladu s tem je bila popravljena preglednica 1 (glej v nadaljevanju). Ta popravek ne spremeni ali razveljavi gibanja ali sklepov, oblikovanih na podlagi podatkov iz začasne uredbe. Ker v zvezi s potrošnjo Unije ni bilo pripomb, se gibanje potrošnje Unije iz uvodnih izjav 80 do 82 začasne uredbe potrdi.
Preglednica 1
Potrošnja Unije (1 000 m2)
2009
2010
2011
OP
Celotna potrošnja v Uniji
16 596
28 239
33 993
27 412
Indeks
100
170
205
165
Vir: združenje Steklo za Evropo, pritožnik in izpolnjeni vprašalniki vzorčenih proizvajalcev Unije
3. Obseg, cena in tržni delež dampinškega uvoza iz zadevne države
(63)
Ker so bili podatki o prodaji industrije Unije popravljeni (glej uvodno izjavo 62), se je tržni delež uvoza iz zadevnih držav nekoliko spremenil (glej preglednico 2). Vendar ta popravek ne spremeni gibanja ali sklepov, oblikovanih na podlagi podatkov iz začasne uredbe.
(64)
Komisija zato potrjuje uvodne izjave 83 do 87 začasne uredbe.
Preglednica 2
obseg uvoza (1 000 m2) in tržni delež
2009
2010
2011
OP
Tržni delež
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Indeks
100
100
250
421
Vir: združenje Steklo za Evropo, pritožnik in izpolnjeni vprašalniki vzorčenih proizvajalcev Unije
4. Nelojalno nižanje cen
(65)
V uvodnih izjavah 88 do 89 začasne uredbe je navedeno, kako je bilo ugotovljeno nelojalno nižanje cen v OP. Tehtane povprečne prodajne cene vzorčenih proizvajalcev Unije za posamezno vrsto izdelka, zaračunane nepovezanim strankam na trgu Unije, prilagojene na raven cene franko tovarna, so se primerjale z ustreznimi tehtanimi povprečnimi cenami za posamezne uvožene vrste izdelkov vzorčenih sodelujočih kitajskih proizvajalcev izvoznikov. Zadevni uvoz je bil zaračunan prvi neodvisni stranki na trgu Unije in določen na podlagi CIF s prilagoditvami navzgor, in sicer za carinjenje, dajatve, manipulativne stroške in stroške natovarjanja. Te prilagoditve zvišujejo ceno glede na kontrolno številko izdelka, in sicer za 7 do 15 %.
(66)
Primerjava cen je bila izvedena po številkah posameznih vrst izdelkov in za vsako vrsto transakcije posebej na isti ravni trgovine ter po ustrezni prilagoditvi iz navedene uvodne izjave ter odbitku rabatov in popustov. Rezultat primerjave, izražen kot odstotek prihodkov od prodaje vzorčenih proizvajalcev Unije v OP, je pokazal tehtano povprečno stopnjo nelojalnega nižanja prodajnih cen, ki je znašala med 10,6 % in 26,7 % cen vzorčenih proizvajalcev Unije, zaradi dampinškega uvoza.
(67)
Dva proizvajalca izvoznika sta trdila, da primerjava cen za eno vrsto izdelka ni bila pravilno izvedena. Trdila sta zlasti, da bi bilo treba obojestransko premazano solarno steklo in enostransko premazano solarno steklo primerjati ločeno. Stroški in cena obojestransko premazanega solarnega stekla naj bi bila precej višja od stroškov in cene enojno premazanega solarnega stekla. Nadalje sta trdila, da je koeficient prepustnosti sončne energije obojestransko premazanega solarnega stekla „običajno“ precej višji od koeficienta prepustnosti enostransko premazanega solarnega stekla. En izvoznik je trdil tudi, da se za fotonapetostne module obojestransko premazano solarno steklo nikoli ne uporablja, saj je precej dražje od enostransko premazanega stekla, pri proizvodnji fotonapetostnih modulov pa je koeficient prepustnosti sončne energije obojestransko premazanega solarnega stekla enak koeficientu prepustnosti sončne energije enostransko premazanega solarnega stekla. Nasprotno pa naj bi bila za solarne termalne naprave večja prepustnost obojestransko premazanega solarnega stekla pomembna, saj so lahko zaradi tega solarne termalne naprave precej učinkovitejše.
(68)
Komisija trditve proizvajalcev izvoznikov zavrača iz naslednjih razlogov. Proizvajalec izvoznik je podal le splošne trditve in nobenega dokaza, da obstaja dosledna razlika med stroški proizvodnje enostransko in dvostransko premazanega solarnega stekla. Industrija Unije je trditvi nasprotovala in trdila, da so proizvodni stroški odvisni od uporabljene tehnologije premazov, zato obojestransko premazano steklo ni nujno dražje od enostransko premazanega in obratno. Prepustnost sončne energije obojestransko premazanega stekla je res lahko višja od prepustnosti enostransko premazanega stekla (obojestransko premazano steklo lahko doseže največ 98 % prepustnosti sončne energije, enostransko premazano pa največ 95 %), pri čemer je ta tehnična značilnost pomembna le pri solarnih termalnih napravah, pri fotonapetostnih modulih pa ne. Vendar se v nasprotju s trditvami proizvajalca izvoznika obojestransko premazano solarno steklo prodaja tudi proizvajalcem fotonapetostnih modulov, ki so celo njegov glavni trg. V OP je bila prodaja obojestransko premazanega solarnega stekla industrije Unije za sončne kolektorje zanemarljiva (manj kot 1 % celotne prodaje obojestransko premazanega solarnega stekla; ostalo steklo je bilo v celoti namenjeno za fotonapetostne module).
(69)
V zvezi s stroški po uvozu sta bili po začasnem razkritju prejeti dve pripombi. V prvi pripombi je pritožnik trdil, da bi morala biti prilagoditev stroškov za carinjenje, dajatve, manipulativne stroške in stroške natovarjanja precej nižja, in sicer 0,26/m2 EUR za carinjenje, manipulativne stroške in stroške natovarjanja plus 3 % dajatve namesto uporabljenih 0,40/m2 EUR plus 3 % dajatve.
(70)
Drugo pripombo je podal proizvajalec izvoznik, ki je trdil, da razen podatka o splošnih 0,40 EUR/m2 za kritje manipulativnih stroškov, dajatev za carinsko evidentiranje in začasno hrambo uvoženih izdelkov ob uvozu podrobna razčlenitev ni bila podana. Trdil je tudi, da niso bila pojasnjena merila za ugotavljanje, ali se je prilagoditev štela za razumno ali ne.
(71)
Zadevne prilagoditve, ki jih je uporabila Komisija, temeljijo na preverjenih podatkih, prejetih od uvoznikov solarnega stekla s poreklom iz LRK in izražajo dejanske tehtane povprečne stroške uvoza zadevnega izdelka v OP. Pritožnik pa je predložil izjavo neodvisnega špediterja o rednih običajnih stroških za uvoz s Kitajske v običajnih pomorskih zabojnikih. Ta izjava ni veljaven dokaz dejanskih stroškov, ki so jih imeli špediterji z uvozom zadevnega izdelka v OP. Zato se trditev pritožnika zavrne.
(72)
V zvezi s trditvijo proizvajalca izvoznika nadaljnje razčlenitve zneska v višini 0,40 EUR/m2 ni bilo mogoče predložiti, saj je ta znesek tehtano povprečje, izračunano na podlagi številnih dejanskih računov, ki so bili v OP za uvoz kitajskega solarnega stekla izdani v različnih pristaniščih EU. Dejanski stroški po uvozu se razlikujejo glede na vstopno pristanišče EU, vrsto izdelka, uporabo začasne hrambe na točki uvoza itd.
(73)
Poleg tega se prilagoditev stroškov po uvozu, ki jo je Komisija izvedla v začasni uredbi, šteje za razumno, saj temelji na preverjenih dejanskih računih neodvisnih uvoznikov za uvoz kitajskega solarnega stekla.
(74)
Ker v zvezi z metodologijo za izračun nelojalnega nižanja cen ni bilo drugih pripomb, se potrdi metoda primerjave cen, pojasnjena v uvodnih izjavah 89 in 90 začasne uredbe.
5. Makroekonomski kazalniki
(75)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 92 začasne uredbe, je Komisija za analizo škode razlikovala med makro- in mikroekonomskimi kazalniki škode. Makroekonomski kazalniki za obravnavano obdobje so bili analizirani na podlagi podatkov, ki jih je zagotovila industrija Unije in se nanašajo na vse proizvajalce Unije, ki so se javili med preiskavo.
(76)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da Komisija analize škode ni izvedla v skladu s členom 3(2) in členom 3(5) osnovne uredbe, saj je analizo škode izvedla na podlagi dveh ločenih in domnevno nedoslednih sklopov podatkov, in sicer makro- in mikroekonomskih kazalnikov škode. Nadalje je trdil, da domnevna nedoslednost analize na podlagi teh dveh sklopov podatkov zbuja resne pomisleke glede ustreznosti, pravičnosti in objektivnosti splošne slike o škodi.
(77)
Ta družba je po dokončnem razkritju svojo trditev ponovila. Navedla je tudi več prejšnjih preiskav, v katerih naj bi institucije Unije različne sklope podatkov nedosledno razvrstile med makro- ali mikropodatke.
(78)
Komisija te trditve ne more sprejeti. Ta metodologija se uporablja v primerih vzorčenja za analizo razmer v industriji Unije ter zaradi upoštevanja gibanj, ki so razvidna iz vzorca, in gibanj v industriji Unije kot celoti. Vsi dejavniki, določeni v členu 3(5) osnovne uredbe, so bili upoštevani v analizi. Sklep o škodi je bil oblikovan na podlagi vsej dejavnikov. Analiza škode je bila zato izvedena v skladu s členom 3(2) in členom 3(5) osnovne uredbe.
(79)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, Komisija potrjuje uvodne izjave 90 do 94 začasne uredbe.
(80)
V zvezi z makroekonomskimi kazalniki, ki jih je Komisija analizirala v uvodnih izjavah 95 do 103 začasne uredbe, se je tržni delež proizvajalcev Unije zaradi popravka podatkov o prodaji industrije Unije (glej uvodno izjavo 62) nekoliko spremenil (glej preglednico 5). Vendar ta popravek ne spremeni gibanja ali sklepov, oblikovanih na podlagi podatkov iz začasne uredbe. Komisija zato potrjuje uvodne izjave 95 do 105 začasne uredbe.
Preglednica 5
Obseg prodaje in tržni delež
2009
2010
2011
OP
Obseg prodaje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Indeks
100
172
181
123
Tržni delež
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Indeks
100
101
88
74
Vir: združenje Steklo za Evropo, pritožnik in izpolnjeni vprašalniki vzorčenih proizvajalcev Unije
6. Mikroekonomski kazalniki
(81)
Po začasnem razkritju so bili stroški proizvodnje na enoto vzorčenih proizvajalcev Unije posodobljeni. V skladu s tem je bila nekoliko popravljena preglednica 7 (glej v nadaljevanju). Ta popravek ne spremeni ali razveljavi gibanja ali sklepov, oblikovanih na podlagi podatkov iz začasne uredbe. Ker ni bilo pripomb, Komisija potrjuje uvodne izjave 106 do 123 začasne uredbe.
Preglednica 7
Povprečna prodajna cena v Uniji
2009
2010
2011
OP
Stroški proizvodnje na enoto (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Vir: izpolnjeni vprašalniki vzorčenih proizvajalcev Unije
7. Sklep o škodi
(82)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, Komisija potrjuje sklepe iz uvodnih izjav 124 do 129 začasne uredbe, in sicer, da je industrija Unije utrpela znatno škodo v smislu člena 3(5) osnovne uredbe.
E. VZROČNA ZVEZA
1. Učinek dampinškega uvoza
(83)
Komisija je v uvodnih izjavah 131, 132 in 133 začasne uredbe ugotovila, da obstaja vzročna zveza med znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, in dampinškim uvozom iz LRK. Temu sklepu je ugovarjalo več zainteresiranih strani, ki so trdile, da časovno sovpadanje škode in povečanja dampinškega uvoza iz zadevne države ni bilo skladno in ga ni mogoče razumno utemeljiti. V obdobju 2009-2011 se je namreč kitajski uvoz znatno povečal. Poleg tega je povprečna cena kitajskega uvoza leta 2011 znašala 4,96 EUR/m2, kar je blizu znesku iz leta 2012 (4,38 EUR/m2).
(84)
Po mnenju istih strani je ugotovitev Komisije, da je treba škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, pripisati kitajskemu uvozu leta 2012, v nasprotju z njeno ugotovitvijo, da kitajski uvoz v predhodnem letu domnevno ni imel nobenega negativnega učinka, zlasti na stopnjo dobička industrije Unije, čeprav je bila povprečna cena uvoza zelo podobna.
(85)
Uvoz se je od začetka obravnavanega obdobja do konca OP povečal za 596 %, tržni delež pa za 321 %. Uvozne cene so se v obravnavanem obdobju znižale za 27,2 %.
(86)
Stopnja dobička industrije leta 2011 je bila dejansko le malo nižja kot leta 2010, kljub temu, da se je uvoz iz LRK zelo povečal že leta 2011. Vendar se je potrošnja solarnega stekla Unije leta 2011 znatno povečala, in sicer za 20,4 % v obdobju 2010-2011, uvoz iz LRK pa se je v tem obdobju povečal za 150 %. V OP se je potrošnja zmanjšala za nekaj več kot 19 %, obseg kitajskega uvoza pa se je v primerjavi z letom 2011 povečal še za več kot 35 %. Iz tega je jasno razvidno časovno sovpadanje znatne škode, ki jo je industrija Unije utrpela v OP, in velikega povečanja dampinškega uvoza iz Kitajske. Prav tako je logično, da preteče nekaj časa, preden proizvajalci Unije občutijo negativne učinke večjega dampinškega uvoza (na primer izguba strank, izguba v poslovanju, manjša donosnost naložb in manjši denarni tok itd.). Zato se ta trditev zavrne.
(87)
Iste strani so po dokončnem razkritju trdile, da časovnega sovpadanja znatne škode, ki jo je utrpela industrija Unije, in dampinškega uvoza iz Kitajske ni mogoče oceniti na podlagi celotnega obravnavanega obdobja od leta 2009 do konca OP, ne da bi pri tem upoštevali gibanja, ki so bila v tem obdobju prisotna in so na to vplivala.
(88)
Komisija je analizirala tudi ta gibanja, ki so bila prisotna v obravnavanem obdobju. Dejstvo, da je imela industrija Unije leta 2011 kljub velikemu povečanju kitajskega uvoza istega leta še vedno dobiček, ne vpliva na sklep, da sta v OP znatna škoda, ki jo je utrpela industrija Unije, in dampinški uvoz iz Kitajske časovno sovpadala.
(89)
V OP, ko se je potrošnja zmanjšala za nekaj več kot 19 %, so kitajski proizvajalci izvozniki:
-
v primerjavi z letom 2011 svoj tržni delež povečali za 12,4 odstotnih točk, delež industrije Unije pa se je zmanjšal za 12,3 odstotnih točk,
-
obseg kitajskega uvoza povečali za več kot 35 %, medtem ko se je prodaja industrije Unije zmanjšala za 32 %, in
-
še bolj znižali svoje že tako nizke izvozne cene za več kot 10 % in s tem cene industrije Unije nelojalno znižali tudi do 26,7 %, s čimer so pripomogli k izgubam, ki jih je industrija Unije utrpela v OP.
(90)
Komisija je na podlagi te analize sklenila, da sta prisotnost dampinškega uvoza in znatno povečanje njegovega tržnega deleža po cenah, ki so nenehno nelojalno nižale cene industrije Unije, povzročila znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(91)
Ker v zvezi z učinki dampinškega uvoza ni bilo nobenih drugih pripomb, Komisija potrjuje uvodne izjave 131, 132 in 133 začasne uredbe.
2. Učinek drugih dejavnikov
2.1 Uvoz iz tretjih držav
(92)
Ker so bili podatki o prodaji industrije Unije popravljeni (glej uvodno izjavo 62), se je tržni delež uvoza iz tretjih držav nekoliko spremenil (glej popravljeno preglednico 11). Vendar ta popravek ne spremeni gibanja ali sklepov, oblikovanih na podlagi podatkov iz začasne uredbe.
(93)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, Komisija potrjuje uvodne izjave 134 do 137 začasne uredbe.
Preglednica 11
Uvoz iz tretjih držav (1 000 m2)
Tretje države
2009
2010
2011
OP
Tržni delež
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Indeks
100
74
90
88
Vir: združenje Glass for Europe, pritožnik in izpolnjeni vprašalniki proizvajalcev Unije
2.2 Izvoz industrije Unije
(94)
Ena stran je ugovarjala ugotovitvam Komisije iz uvodne izjave 139 začasne uredbe, da je bil upad izvoza vzorčenih proizvajalcev Unije v OP najverjetneje posledica zelo nizkih cen kitajskega izvoza v glavne namembne kraje za izvoz industrije Unije (in sicer v ZDA in Kanado). Zadevna stran je menila, da ta sklep ni upravičen, saj je bil kitajski izvoz prisoten že leta 2011, zato ni nobenega razloga za to, da naj bi bil ta učinek prisoten šele leta 2012. Prav tako je menila, da je dejanski razlog za majhen izvoz nekonkurenčnost industrije Unije, ki po padcu cen na svetovnem trgu ni mogla ostati konkurenčna. Zato je ta stran trdila, da je padec izvoza industrije Unije v OP dodatno prispeval k škodi, ki jo je ta utrpela.
(95)
Izvoz vzorčenih proizvajalcev Unije je leta 2009 zajemal 20 % celotnega obsega prodaje (v zagonski fazi), leta 2010 se je zmanjšal na 11 %, v koničnem letu 2011 pa je znašal le 14 %. Leta 2012 se je zmanjšal še bolj, na 5 %.
(96)
Komisija te trditve zavrača iz naslednjih razlogov. Glavni trg industrije Unije niso trgi tretjih držav, ampak že od nekdaj trg Unije, ki sodi med največje na svetu. Solarno steklo je relativno težko in krhko, kar povzroča dodatne stroške pri prevozu na daljših razdaljah (zaradi lomljivosti in korozije). Na podlagi informacij, ki jih je imela Komisija na voljo iz odgovorov vzorčenih proizvajalcev izvoznikov na vprašalnik, so bile cene kitajskega izvoza v glavne namembne kraje za izvoz industrije Unije dejansko zelo nizke, v OP pa so bile v primerjavi z letom 2011 še nižje. Iz tega je razvidno, da je zmanjšani izvoz industrije Unije posledica vedno nižjih cen kitajskega izvoza, in kot je bilo potrjeno v preiskavi, tudi na trgih tretjih držav.
(97)
Ista stran je po dokončnem razkritju trdila, da se je preiskava nanašala na trg Unije in ni ocenila domnevnega nepoštenega določanja cen na trgih tretjih držav.
(98)
Institucije EU naj bi v svojih ugotovitvah, tudi če so bile te pravilne, škodo zaradi drugih dejavnikov pripisale dampinškemu uvozu v Unijo. Domnevni nizkocenovni ali subvencionirani kitajski izvoz v tretje države ni bil dampinški uvoz v EU in ga je bilo treba šteti za drug dejavnik, katerega škodljivih učinkov ni bilo mogoče pripisati dampinškemu uvozu.
(99)
Komisija to trditev zavrača. Ni preiskala, ali so cene uvoza LRK v tretje države dampinške in/ali subvencionirane. Na podlagi izvoznih cen v tretje države, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci izvozniki, je le ugotovila, da so se te cene v zadnjih letih nenehno nižale.
(100)
Komisija je tudi analizirala znižanje cen uvoza iz LRK v tretje države kot ločen dejavnik in tega ni pripisala dampinškemu uvozu v Unijo. To dejstvo je bilo uporabljeno le kot morebitno pojasnilo manjšega izvoza industrije Unije v njene glavne namembne tretje države ob upoštevanju dejstva, da ti trgi nikdar niso bili glavni trgi industrije Unije. Tudi v koničnih letih 2010 in 2011 je bilo več kot 85 % prodaje industrije Unije na trgu Unije.
(101)
Zato se sklep iz uvodne izjave 140 začasne uredbe, da zmanjšani izvoz vzorčenih proizvajalcev Unije ne more prekiniti vzročne zveze med dampinškim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, potrdi.
2.3 Gibanje potrošnje in povpraševanja, zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
(102)
Ena stran je trdila, da je industrija Unije utrpela škodo zaradi zmanjšanja potrošnje Unije. To naj bi bil edini dejavnik, ki naj bi se leta 2012 prvič zmanjšal in s katerim je mogoče razumno povezati škodo, saj se je kitajski uvoz začel že leta 2011 po cenah, primerljivih s cenami leta 2012. Ista stran je po dokončnem razkritju to trditev ponovila.
(103)
Potrošnja se je v primerjavi s prejšnjimi leti leta 2012 dejansko zmanjšala. Vendar analiza Komisije zajema obdobje od začetka obravnavanega obdobja leta 2009 do konca OP, v tem obdobju pa se je potrošnja Unije na splošno povečala za 65 %. V obravnavanem obdobju se je tržni delež industrije Unije stalno in znatno zmanjševal, in sicer na splošno za 25,7 %, tržni delež kitajskega uvoza pa se je povečal za 321 %. V obravnavanem obdobju se je kitajski uvoz povečal za 596 %.
(104)
Poleg tega je bila v OP potrošnja Unije še vedno na podobni stopnji kot leta 2010; kot je navedeno v preglednici 10 začasne uredbe, pa je bilo ravno leto 2010 tisto, v katerem je industrija Unije dosegla razumen dobiček. Zato padec potrošnje Unije v OP sam po sebi ni mogel povzročiti izgub, ki jih je v OP utrpela industrija Unije. Poleg tega se je tržni delež industrije Unije v obdobju 2010-2012 zmanjšal za 26,6 %, tržni delež uvoza iz Kitajske pa se je v istem obdobju povečal za 318 %. Če bi padec potrošnje v OP povzročil škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, bi ta padec moral vplivati tudi na kitajski uvoz. Vendar to očitno ne drži. Ravno nasprotno, v OP sta se tako obseg kot tržni delež kitajskega uvoza znatno povečala.
(105)
Zato Komisija zavrača to trditev in potrjuje sklepe iz uvodnih izjav 141 in 142 začasne uredbe.
(106)
Komisija v zvezi s proizvodno zmogljivostjo industrije Unije iz preglednice 4 začasne uredbe meni, da se je proizvodna zmogljivost do leta 2011 jasno povečevala v skladu s povečanjem potrošnje Unije.
(107)
Komisija je ugotovila tudi, da je bil glavni razlog za 12,5-odstotno povečanje proizvodne zmogljivosti v obdobju med letom 2011 in koncem OP vstop nove družbe na trg solarnega stekla, proizvodna zmogljivost ostalih družb na trgu pa se je v istem obdobju malo zmanjšala.
(108)
Komisija zato meni, da je na splošno gibanje v razvoju zmogljivosti industrije Unije sledilo razvoju potrošnje Unije. Na podlagi tega po mnenju Komisije vzročna zveza med dampinškim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije zaradi visoke proizvodne zmogljivosti industrije Unije, ki je bila visoka že na začetku obravnavanega obdobja in je visoka ostala tudi v OP, ni bila prekinjena.
(109)
Več strani je po dokončnem razkritju trdilo, da Komisija kot pomembnega vzroka za škodo ni upoštevala domnevne presežne zmogljivosti. Povečanje zmogljivosti v obravnavanem obdobju zaradi povečanja potrošnje naj ne bi bilo upravičeno, saj je bila proizvodna zmogljivost industrije Unije vedno precej večja od potrošnje, po njihovem mnenju pa to ni bilo gospodarsko upravičeno. Ena stran je nadalje trdila, da je vstop novega udeleženca na trg med letom 2011 in koncem OP prispeval k škodi, ki jo je utrpela industrija Unije, saj se je povečala konkurenca na domačem trgu.
(110)
Trdila je tudi, da so vedno manjša potrošnja Unije, vedno večja proizvodna zmogljivost in padec uvoza skupaj pripomogli k nizki stopnji izkoriščenosti zmogljivosti. Zaradi te nizke stopnje izkoriščenosti so bili stalni stroški visoki, kar pa je po njenem mnenju močno vplivalo na industrijo solarnega stekla Unije.
(111)
Komisija ugotavlja, da je bila v celotnem obravnavanem obdobju stopnja zmogljivosti celotne industrije Unije vedno višja od skupne potrošnje Unije. Kljub temu so imele vzorčene družbe industrije Unije v dveh letih pred OP dobiček, v OP pa so utrpele znatne izgube v višini 14,5 %.
(112)
Poleg tega se je zmogljivost vzorčenih proizvajalcev Unije v obdobju 2010-2011 povečala le za 4 %, v obdobju med letom 2011 in OP pa za 2,6 %, kar skupaj v obdobju med letom 2010 in OP znaša skromnih 6,7 %.
(113)
Razlika med potrošnjo in zmogljivostjo je bila prisotna v celotnem obravnavanem obdobju in kljub manjšemu povečanju v OP ne more pojasniti velikih izgub, ki so jih vzorčene družbe utrpele v OP. Komisija zato zavrača trditev, da stopnja zmogljivosti industrije Unije ni gospodarsko upravičena.
(114)
Komisija glede trditve, da je novi udeleženec na trgu leta 2012 prispeval k škodi, ki jo je utrpela industrija Unije, ugotavlja, da je ta novi akter v OP sicer imel visoko zmogljivost, a je imel tudi zelo omejeno proizvodnjo in prodajo, in sicer okrog 2 % skupne prodaje EU. Zato je njegov vstop na trg komaj kaj vplival na uspešnost industrije Unije kot celote, je pa precej povečal številke glede njene zmogljivosti in izkoriščenosti zmogljivosti. Brez upoštevanja podatkov o tej družbi se je zmogljivost ostalih proizvajalcev Unije v obdobju 2011-2012 dejansko zmanjšala.
(115)
Poleg tega preiskava ni potrdila, da stalni stroški močno vplivajo na industrijo solarnega stekla. Povprečni stalni stroški vzorčenih proizvajalcev Unije so bili v razponu 25-35 % skupnih stroškov proizvodnje v OP. V letih 2011 in 2010 je bil odstotek stalnih stroškov nekoliko nižji, a še vedno v tem razponu. Iz tega je razvidno, da je visoka zmogljivost v OP očitno vplivala na stroške proizvodnje, vendar ta učinek ni bil velik in, zlasti ob primerjavi z dobičkom v preteklih letih, ne more pojasniti visokih izgub v OP. Poleg tega se je stopnja izkoriščenosti zmogljivosti vzorčenih proizvajalcev Unije v primerjavi s preteklimi leti zmanjšala, je pa bila v OP še vedno 65-odstotna.
(116)
Komisija je v svoji analizi upoštevala tudi, da se lahko obstoječa zmogljivost prilagodi za proizvodnjo drugih vrst stekla, ki ne sodijo v to preiskavo. Komisija se tudi zato ne strinja z zainteresirano stranjo, da visoka obstoječa zmogljivost ni gospodarsko upravičena.
(117)
Komisija ob upoštevanju navedenega zavrača trditve strani in ponovno navaja, da potrošnja, zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti v obravnavanem obdobju, analizirane posamezno in skupaj, niso takšne, da bi prekinile ugotovljeno vzročno zvezo med znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, in dampinškim uvozom.
2.4 Gibanja na področju solarnih modulov
(118)
Dve strani sta trdili, da škode, ki jo je utrpela industrija Unije, ni povzročil le razvoj potrošnje zadevnega izdelka, ampak tudi padec potrošnje solarnih modulov in izgube, ki jih je ta industrija utrpela konec leta 2011 oziroma na začetku leta 2012. Učinek finančnih težav proizvajalcev sončnih plošč na trgu solarnega stekla naj bi se zaradi časa, ki je moral preteči med obema dogodkoma, začel kazati konec leta 2011 oziroma v letu 2012.
(119)
Ena stran je te trditve po dokončnem razkritju ponovila.
(120)
Komisija je v uvodni izjavi 143 začasne uredbe dejansko ugotovila, da gibanja na področju solarnih modulov bistveno vplivajo na potrošnjo solarnega stekla, saj se 80-85 % solarnega stekla proda proizvajalcem solarnih modulov (fotonapetostni moduli in tankoslojni fotonapetostni moduli iz kristalnega silicija). Vendar se je, kot je navedeno v uvodnih izjavah 143 in 144 začasne uredbe, potrošnja solarnih modulov v obravnavanem obdobju, torej med letoma 2009 in 2012, stalno povečevala in je kljub zmanjšanju leta 2012 ohranila za 221 % višjo raven kot leta 2009 in za 44 % višjo kot leta 2010 (7). Poleg tega je bilo ugotovljeno, da znižanja tarif za dovajanje toka konec leta 2011 in na začetku leta 2012 niso prekinila vzročne zveze med dampinškim uvozom solarnih modulov in ugotovljeno znatno škodo (8), saj je povpraševanje po solarnih modulih v obdobju 2009-2012 ohranilo razmeroma visoko raven.
(121)
Komisija je ob upoštevanju navedenega sklenila, da zmanjšanja potrošnje solarnih modulov leta 2012 samega po sebi ni mogoče šteti za dejavnik, ki bi lahko prekinil vzročno zvezo med dampinškim uvozom solarnega stekla iz LRK in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(122)
Ker je povpraševanje po solarnih modulih v obdobju 2009-2012 ohranilo razmeroma visoko raven, v tem obdobju pa se je za 65 % povečalo tudi povpraševanje po solarnem steklu, učinka potrošnje solarnega stekla na poslabšanje finančnega položaja proizvajalcev solarnih modulov konec leta 2011 oziroma na začetku leta 2012 samega po sebi ni mogoče šteti za dejavnik, ki bi lahko prekinil vzročno zvezo med dampinškim uvozom solarnega stekla iz LRK in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(123)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, se sklep iz uvodne izjave 144 začasne uredbe potrdi.
2.5 Sklep o vzročni zvezi
(124)
Komisija ob upoštevanju navedenega potrjuje svoje ugotovitve iz uvodnih izjav 130 do (133) začasne uredbe, da je bil uvoz zadevnega izdelka iz zadevne države v OP dampinški in je nelojalno nižal cene prodaje industrije Unije. Poleg tega povečan obseg dampinškega uvoza jasno časovno sovpada s poslabšanjem položaja industrije Unije. Dampinški uvoz je neposredno konkuriral proizvodnji industrije Unije, zato je industrija Unije v obravnavanem obdobju izgubila dobičkonosnost in tržni delež. Drugi morebitni vzroki za škodo so bili analizirani posamezno in skupaj, pri čemer je bilo ugotovljeno, da noben od njih ni takšen, da bi prekinil vzročno zvezo med dampinškim uvozom iz LRK in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(125)
Predloženi niso bili nobeni novi dokazi, na podlagi katerih bi se spremenil ta sklep in ker v zvezi s sklepom o vzročni zvezi ni bilo nobenih drugih pripomb, Komisija potrjuje uvodni izjavi 145 in 146 začasne uredbe.
F. INTERES UNIJE
1. Interes industrije Unije
(126)
Ker v zvezi z interesom industrije Unije ni bilo pripomb, Komisija potrjuje uvodne izjave 148 do 151 začasne uredbe.
2. Interes nepovezanih uvoznikov in trgovcev
(127)
Ker v zvezi z interesom nepovezanih uvoznikov in trgovcev ni bilo pripomb, Komisija potrjuje uvodne izjave 152, 153 in 154 začasne uredbe.
3. Interes dobaviteljev surovin
(128)
Ker v zvezi z interesom dobaviteljev surovin ni bilo pripomb, Komisija potrjuje uvodno izjavo 155 začasne uredbe.
4. Interes uporabnikov
(129)
Javil se je uporabnik, ki je trdil, da protidampinški ukrepi nanj ne bodo vplivali, saj še ni uporabil solarnega stekla s poreklom iz LRK in tega tudi ne namerava.
(130)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da bi lahko uvedba protidampinške dajatve na kitajsko solarno steklo industriji solarnega stekla v Uniji nekoliko pomagala, vendar bi to precej škodilo industriji Unije na področju fotonapetostnih in solarnih termalnih naprav, saj bodo morali za zadevni izdelek plačati več. Poleg tega naj bi bilo to v nasprotju s ciljem Unije na področju varstva okolja, saj bi se zvišale cene fotonapetostnih modulov in solarnih termalnih naprav, hkrati pa bi to koristilo industriji solarnega stekla, ki je energetsko intenzivna.
(131)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 157 začasne uredbe, bo imela uvedba protidampinških dajatev zelo omejen učinek (manjši od 1 %) na skupne stroške solarnih modulov. Komisija ni prejela nobenega dokaza, ki bi izpodbijal točnost te analize. Ta trditev se zato zavrne.
(132)
Ker v zvezi z interesom Unije ni bilo nobenih drugih pripomb, Komisija potrjuje uvodne izjave 155 do 159 začasne uredbe.
5. Vidiki konkurence
(133)
Ker v zvezi z vidiki konkurence iz uvodnih izjav 160 do 163 ni bilo nobenih drugih pripomb, Komisija zadevne uvodne izjave potrjuje.
6. Sklep o interesu Unije
(134)
Komisija ni prejela nobene pripombe, ki bi spremenila analizo interesa Unije iz začasne uredbe. Komisija zato potrjuje uvodno izjavo 164 začasne uredbe.
G. DOKONČNI PROTIDAMPINŠKI UKREPI
1. Stopnja odprave škode
(135)
Več zainteresiranih strani je ugovarjalo temu, da bi se kot ciljni dobiček industrije Unije uporabila 8,3-odstotna stopnja dobička iz uvodne izjave 167 začasne uredbe, saj naj bi bila nerazumno visoka. Trdile so, da je bila 8,3-odstotna stopnja dobička leta 2010 najvišja v obravnavanem obdobju, saj je bilo leto 2010 najboljše leto za svetovno fotonapetostno industrijo. Trdile so tudi, da industrija solarnega stekla v Uniji leta 2012 brez dampinga ne bi mogla ohraniti enake stopnje dobička, ker se je v letu 2012 svetovna industrija fotonapetostnih modulov, vključno z industrijo fotonapetnostnih modulov v Uniji, znašla v veliki recesiji.
(136)
Komisija to trditev zavrača. Za ciljni dobiček je Komisija uporabila povprečni dobiček, ki so ga vzorčeni proizvajalci Unije ustvarili leta 2010, ko je bil uvoz zadevnega izdelka še vedno majhen in še ne bi mogel izkrivljati običajnih konkurenčnih pogojev. Stopnja dobička, uporabljena za ugotavljanje stopnje odprave škode, ustreza obdobju, ko bi industrija Unije v običajnih konkurenčnih pogojih lahko pričakovala, da bo dosegla dobiček, če ne bi bilo dampinškega uvoza (9).
(137)
Industrija solarnega stekla najvišje ravni ni dosegla leta 2010, kot so to trdile zainteresirane strani, temveč leta 2011, ko sta bili potrošnja Unije in prodaja industrije Unije največji.
(138)
Ena stran je po dokončnem razkritju ponovno ugovarjala temu, da bi se kot ciljni dobiček uporabila stopnja dobička. Trdila je, da bi morala Komisija upoštevati vse druge dejavnike, ki so vplivali na dobičkonosnost v OP. Trdila je tudi, da razumen ciljni dobiček ne bi smel presegati 5 %.
(139)
Komisija to trditev zavrača iz naslednjih razlogov. Uporabljeni ciljni dobiček ne temelji na oceni, ampak na dejanskem dobičku, ki ga je industrija Unije dosegla pred izkrivljanjem konkurence, ki ga je povzročil dampinški uvoz iz Kitajske. Po mnenju Komisije je to razumen dobiček in upoštevala je, da položaj na trgu ni bil bistveno drugačen kot v OP, tudi ob izvzetju učinka dampinškega uvoza iz Kitajske. Trditev strani v zvezi s tem, in sicer da je bila leta 2010 potrošnja precej večja kot leta 2012, ne drži. Kot je bilo navedeno v oddelku E.2.3, je bila leta 2010 potrošnja na podobni ravni kot leta 2012. Industrija Unije je leta 2010 povečala zmogljivost, saj je pričakovala precejšnje povečanje povpraševanja, to pa je negativno vplivalo na njen dobiček v tem letu. Predlagani ciljni dobiček v višini 5 % je naključen, saj ne temelji na nobenih podatkih ali dejanskih izračunih, zato se zavrne.
(140)
Po drugi strani je pritožnik trdil, da je stopnja dobička prenizka in da bi jo morala Komisija povečati na 15 %, saj je bil leta 2010 dobiček pritožnika višji od 10 %. Najnižje stopnje dobička, ki so jih drugi vzorčeni proizvajalci EU dosegli leta 2010, naj ne bi bile reprezentativne za dobiček, ki bi ga lahko pričakovali, če ne bi bilo nepravično trženega uvoza. Najverjetneje obstajajo razlogi, povezani z upravnimi politikami ali vprašanji teh družb, med katere morda sodijo kratkoročne cenovne politike, namenjene pridobitvi tržnega deleža, kar bi pojasnilo nižjo stopnjo dobička, ki so jo dosegle tisto leto in zakaj so bile med prvimi, ki so utrpele škodo zaradi dampinškega uvoza.
(141)
Komisija te trditve ne sprejema. Kot je bilo pojasnjeno v tem oddelku, po mnenju Komisije povprečni dobiček celotne industrije Unije leta 2010 pravilno kaže povprečni dobiček v običajnih konkurenčnih pogojih. Tej ugotovitvi ne nasprotuje dejstvo, da so nekateri člani industrije Unije sprejeli vodstvene odločitve, zaradi katerih so bile njihove stopnje dobička nižje ali višje od stopenj drugih članov iste industrije. Obstoj takšnih razlik je bistvena značilnost ravnanja družb v tržnem gospodarstvu.
(142)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, Komisija potrjuje metodologijo, opisano v uvodnih izjavah 166 do 169 začasne uredbe.
2. Dokončni ukrepi
(143)
Glede na sklepe v zvezi z dampingom, škodo, vzročnostjo in interesom Unije ter v skladu s členom 9(4) osnovne uredbe bi bilo treba dokončne protidampinške ukrepe za uvoz zadevnega izdelka uvesti na ravni stopnje škode v skladu s pravilom nižje dajatve. V tem primeru bi se morala stopnja dajatve ustrezno določiti na ravni ugotovljene stopnje škode.
(144)
Pritožnik je po začasnem razkritju trdil, da začasne dajatve ad valorem niso učinkovite. Zato je od Komisije zahteval, naj dokončne ukrepe uvede v obliki minimalne uvozne cene (MIP). Pritožnik je trdil, da bi bili ukrepi zaradi takšne minimalne uvozne cene učinkovitejši, zlasti če bi bili uvedeni dve različni minimalni uvozni ceni, ena za premazano, druga pa za nepremazano solarno steklo. Razlogi, ki jih je pritožnik v zvezi s tem navedel, so navedeni v nadaljevanju.
(145)
Pritožnik je trdil, da je bila po OP cena premazanega stekla, ki so ga proizvajalci izvozniki prodajali na trgu EU, enaka ceni, po kateri so prodajali nepremazano solarno steklo v OP. Trdil je tudi, da so proizvodni stroški premazanega stekla višji od stroškov nepremazanega stekla, zato so običajno cene premazanega stekla višje za 20-25 %.
(146)
Pritožnik je trdil tudi, da po OP v Uniji ni bilo več povpraševanja po nepremazanem solarnem steklu, začelo pa se je povpraševanje po premazanem solarnem steklu. Uporabniki so namesto nepremazanega solarnega stekla v vedno večjem deležu kupovali premazano solarno steklo. Zato je v drugi polovici leta 2013 skoraj celoten uvoz iz LRK v EU predstavljalo premazano solarno steklo, pri čemer pa je bilo v OP ravno nasprotno.
(147)
Obstaja več vrst protidampinških ukrepov. Komisija sicer lahko izbira med več vrstami ukrepov, namen pa je pri vseh enak, in sicer odprava učinkov škodljivega dampinga.
(148)
Preiskava je potrdila, da zaradi različnih tehničnih značilnosti nepremazanega in premazanega solarnega stekla obstaja precejšnja razlika med stroški in cenami obeh izdelkov. Premazano solarno steklo, ki je lahko glede na uporabljeno tehnologijo enostransko ali obojestransko premazano, v primerjavi z nepremazanim solarnim steklom bolje prepušča sončno energijo, lahko pa je tudi samočistilno, odbija umazanijo ali pa je različne trdote. Prepustnost sončne energije visokokakovostnega nepremazanega stekla je lahko največ 92-odstotna. S premazom se lahko odboj zmanjša za približno 3 % (na eni strani), zato je lahko prepustnost enostransko premazanega stekla največ 95-odstotna, obojestransko premazanega pa največ 98-odstotna.
(149)
V OP je bilo 81 % solarnega stekla, uvoženega iz LRK in prodanega v EU, nepremazanega, le 19 % pa premazanega. Po ugotovitvah je bila v OP razlika v ceni in stroških nepremazanega in premazanega solarnega stekla za približno 30 %.
(150)
Vendar pa Komisija meni, da dokazi, ki jih je predložil pritožnik, niso bili ustrezno utemeljeni. Poleg tega Komisija nima na voljo ustreznih dokazov ali podatkov iz drugih virov, na podlagi katerih bi lahko ugotovila, da od uvedbe začasnih protidampinških ukrepov ni bilo več povpraševanja po nepremazanem, ampak se je začelo povpraševanje po premazanem solarnem steklu in da so se, kot trdi pritožnik, zlasti cene premazanega stekla precej znižale.
(151)
Komisija zato te trditve ne more sprejeti in meni, da je treba namesto minimalnih uvoznih cen uvesti dajatve ad valorem. Da pa bi odpravili navedene pomisleke, bosta uvedeni dve različni integrirani tarifi Evropskih skupnosti (oznaki TARIC) - ena za premazano in ena za nepremazano solarno steklo. Tako bo lahko Komisija pozorno spremljala razvoj na trgu in se pravočasno odločila o morebitni uvedbi nadaljnjih ukrepov.
(152)
Komisija ugotavlja, da je v preteklosti minimalne uvozne cene uporabila v posebnih okoliščinah, zlasti v naslednjih primerih:
-
posebno visoka izvozna cena ene vrste izdelka, kar je pomenilo, da pri tej vrsti izdelka damping ni bil prisoten (10),
-
premisleki, povezani s tržno močjo in tržnim deležem proizvajalcev Unije, ko je bilo treba zaradi interesa Unije zagotoviti, da cene uvoza ne presežejo določene ravni (11).
(153)
Poleg tega so bile minimalne uvozne cene večinoma uporabljene za homogene izdelke, ne pa pri izdelkih kot je ta, pri katerem je na voljo več vrst izdelka.
(154)
Komisija tudi zaradi tega meni, da minimalne uvozne cene v tem primeru niso ustrezne.
(155)
Pritožnik je po dokončnem razkritju ponovno zahteval uvedbo minimalne uvozne cene in na uvodne izjave 152 do 156 podal naslednje pripombe.
(156)
Navedene uvodne izjave naj ne bi obravnavale premislekov o tem, ali so ukrepi v tej obliki dovolj učinkoviti, da bodo odpravili škodljive učinke dampinga in subvencioniranja, kar je tudi dober razlog za uvedbo minimalnih uvoznih cen.
(157)
Komisija domnevno ni pojasnila, zakaj so ti premisleki v tem primeru pomembni in kako pretehtajo interese industrije Unije.
(158)
Trdil je tudi, da je zadevni izdelek dovolj homogen, da bo mogoča praktična uporaba minimalne uvozne cene, saj imata obe glavni vrsti izdelka jasne posebnosti, na podlagi katerih se lahko oblikujejo različne cene, omogočajo pa tudi preprosto upravljanje in spremljanje, zlasti ob upoštevanju dejstva, da skoraj celoten sedanji uvoz predstavlja premazano solarno steklo.
(159)
Zdi se, da se je povpraševanje preneslo z nepremazanega stekla na premazano solarno steklo. Ker pa niso bili predloženi nobeni dodatni dokazi, Komisija ne more skleniti, da so se zlasti cene premazanega solarnega stekla precej znižale. Zato nima nobenega razloga za spremembo svojega prejšnjega sklepa, da so dajatve ad valorem primernejše za odpravo škodljivih učinkov dampinga in subvencioniranja.
(160)
V zvezi z drugo pripombo je namen zadevnih uvodnih izjav pokazati, da po mnenju Komisije v tem primeru uvedba minimalne uvozne cene ne bi bila primerna, razen če bi pritožnik svoje trditve dodatno utemeljil. Ker tega ni storil, se Komisiji nadaljnja analiza koristi morebitne minimalne uvozne cene, ki bi bila v interesu industrije Unije, ne zdi potrebna.
(161)
Pritožnik v tretji pripombi ni podvomil v različne vrste izdelka, ki jih je Komisija opredelila v preiskavi, in ni dokazal, da ne bi bilo razlike v ceni. Glede na zavezo, ki so jo ponudili proizvajalci izvozniki in predvideva uvedbo dveh različnih minimalnih uvoznih cen, te razlike dejansko obstajajo. Zato se ta trditev zavrne. Tudi če bi Komisija sprejela trditev, da je zadevni izdelek precej homogen, po njenem mnenju to vprašanje ni pomembno, saj zahtevo za uvedbo minimalne uvozne cene zavrača tudi iz dveh drugih navedenih razlogov. Poudarja tudi, da lahko Komisija informacije, ki se nanašajo na obdobje, ki sledi obdobju preiskave, upošteva le v izrednih primerih (glej člen 6(1) osnovne uredbe). Pritožniki niso dokazali, da ta primer sodi med izredne in da drugi razpoložljivi ukrepi, kot je spremljanje s pomočjo dodatne oznake TARIC, ne bi zadostovali.
(162)
Komisija zato te trditve zavrača.
(163)
Več proizvajalcev solarnih modulov je po dokončnem razkritju zahtevalo uvedbo minimalne uvozne cene. Njihovi glavni pomisleki so bili:
-
po OP se je proizvodna zmogljivost solarnega stekla zelo zmanjšala in številni proizvajalci Unije so nepovratno zapustili trg. Edini trije proizvajalci Unije, ki so ostali na trgu, ne morejo kriti več kot 50 % evropskega povpraševanja. Zato morajo proizvajalci solarnih modulov svoje potrebe kriti z dobavo iz LRK; Eden uporabnik je trdil, da bo pri dobavi odvisen od zgolj enega ali dveh proizvajalcev Unije, ki bi lahko izpolnila zahtevane tehnične specifikacije izdelka,
-
dajatve, kot so predlagane, bi stroške proizvodnje solarnih modulov pomenljivo povečale (za približno 3 cente/watt, kar naj bi bilo pet odstotkov minimalne uvozne cene, določene v primeru sončnih plošč),
-
minimalna uvozna cena bi morala biti oblikovana tako, da ne bi povzročila višjih stroškov za solarne module v EU.
(164)
Komisija v zvezi s prvo trditvijo nima razloga za domnevo, da proizvajalci Unije, ki so zmanjšali ali začasno prenehali s proizvodnjo, po ponovni vzpostavitvi poštenih cen uvoza svoje dejavnosti ne bi ponovno začeli opravljati s polno zmogljivostjo. Kot je bilo opisano v uvodnih izjavah 106 do 112, je zmogljivost industrije Unije dovolj velika, da zadosti celotni potrošnji Unije. Ta trditev se zato zavrne. Komisija prav tako zavrne trditev enega od uporabnikov, da naj bi bil pri dobavi odvisen od zgolj enega ali dveh proizvajalcev Unije. Kitajski proizvajalci izvozniki bodo dejansko še vedno lahko zagotavljali dobavo za trg Unije. Namen protidampinških ukrepov, ne glede na njihovo obliko, je zagotavljanje uvoza po poštenih cenah, in ne popolna zaustavitev uvoza iz LRK.
(165)
Uporabniki v zvezi z drugo trditvijo niso predložili nobenih dokazov, s katerimi bi potrdili svojo trditev. Nasprotno pa je Komisija v uvodni izjavi 157 začasne uredbe ugotovila, da bi bil učinek ukrepov na skupne stroške solarnih modulov, ki so jih proizvedle družbe, ki so sodelovale v preiskavi, manjši od 1 %. Ta trditev se zato zavrne.
(166)
Zato ni treba podati mnenja o tretji trditvi proizvajalcev solarnih modulov.
(167)
Vzporedno s protidampinško preiskavo je bila izvedena protisubvencijska preiskava. Ob uporabi pravila nižje dajatve in glede na dejstvo, da je dokončna stopnja subvencije nižja od stopnje odprave škode, bi morala Komisija uvesti dokončno izravnalno dajatev v višini ugotovljenih dokončnih stopenj subvencije in nato uvesti dokončno protidampinško dajatev do višine ustrezne stopnje odprave škode. Na podlagi navedenega se naložijo naslednje stopnje dajatev:
Družba
Stopnja subvencije
Stopnja dampinga
Stopnja odprave škode
Izravnalna dajatev
Protidampinška dajatev
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
83,1 %
39,3 %
3,2 %
36,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
78,4 %
26,2 %
17,1 %
9,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
90,1 %
42,1 %
12,8 %
29,3 %
Henan Yuhua New Material Co. Ltd
16,7 %
41,6 %
17,1 %
16,7 %
0,4 %
Druge sodelujoče družbe
12,4 %
84,7 %
36,5 %
12,4 %
24,1 %
Vse druge družbe
17,1 %
90,1 %
42,1 %
17,1 %
25,0 %
(168)
Stopnje protidampinških dajatev za posamezne družbe, navedene v tej uredbi, so bile določene na podlagi ugotovitev sedanje preiskave. Zato izražajo stanje, v katerem so bile te družbe med to preiskavo. Te stopnje dajatev (za razliko od dajatve na ravni države, ki se uporablja za „vse druge družbe“) se tako uporabljajo izključno za uvoz zadevnih izdelkov s poreklom iz zadevne države, ki jih proizvedejo te družbe, torej izrecno navedene pravne osebe. Za uvoženi zadevni izdelek, ki ga proizvaja katera koli druga družba, ki ni posebej navedena v izvedbenem delu te uredbe, vključno s subjekti, povezanimi s tistimi, ki so izrecno navedeni, se te stopnje ne bi smele uporabljati, zanj pa bi morala veljati stopnja dajatve, ki se uporablja za „vse druge družbe“. Zaradi visoke ravni sodelovanja proizvajalcev izvoznikov (nad 80 %, glej uvodno izjavo 15 začasne uredbe) ta stopnja dajatve temelji na najvišji posamezni stopnji škode, ugotovljeni za vzorčene proizvajalce izvoznike. Dajatev, ki velja za „vse druge družbe“, temelji na tehtanem povprečju vzorčenih izvoznikov in se uporablja za vse sodelujoče nevzorčene družbe (razen za družbo Henan Yuhua, za katero je bila določena individualna dajatev na podlagi zahteve za individualno preiskavo (glej uvodno izjavo 48 začasne uredbe)).
(169)
Vsak zahtevek za uporabo teh stopenj protidampinških dajatev za posamezne družbe (na primer zaradi spremembe imena podjetja ali zaradi ustanovitve novih proizvodnih ali prodajnih obratov) se nemudoma naslovi na Komisijo (12), vključno z vsemi ustreznimi informacijami, zlasti o vsaki spremembi dejavnosti družbe na področju proizvodnje, domače prodaje in izvoza, povezanimi na primer s to spremembo imena ali spremembo proizvodnih in prodajnih obratov. Po potrebi se lahko ta uredba ustrezno spremeni s posodobljenim seznamom družb, ki so upravičene do individualnih stopenj dajatev.
3. Zaveze
(170)
Trije vzorčeni proizvajalci izvozniki in družba Henan Yuhua so po dokončnem razkritju ponudili zaveze glede cene v skladu s členom 8(1) osnovne uredbe. V njih je predvidena uvedba različnih minimalnih uvoznih cen za različne skupine vrst izdelka.
(171)
Komisija ugotavlja, da so minimalne uvozne cene, ki so jih predlagale vse družbe, precej nižje od neškodljivih cen, ki jih je določila v preiskavi. Zato meni, da niso določene na stopnji odprave škode v skladu s členom 8(1) osnovne uredbe.
(172)
Tudi če bi bile določene na stopnji odprave škode vzorčene družbe predlagajo četrtletno prilagoditev le za cene premazanega stekla na podlagi sprememb cene na trgu solarnih modulov. Komisija te metode indeksacije ne more sprejeti iz naslednjih razlogov.
(173)
Cene vseh vrst izdelkov bi bilo treba prilagajati redno, saj lahko drugače kmalu nastane umetno ustvarjena vrzel med cenami premazanega in nepremazanega solarnega stekla. Po mnenju Komisije prilagajanje cen solarnega stekla na podlagi cen končnih uporabnikov (torej cen solarnih modulov) ni primerno. Tako bi lahko prišlo do neupravičenega omejevanja stopnje dobička industrije solarnega stekla, če bi se na primer cene solarnih modulov znižale zaradi padca cen drugih sestavnih delov solarnih modulov.
(174)
Komisiji se na splošno zdi primerno, da minimalne uvozne cene indeksira s cenami surovin. Vendar je bilo v tem primeru ugotovljeno, da nobena surovina ne predstavlja pomenljivo velikega deleža skupnih stroškov proizvodnje.
(175)
Komisija je ugotovila tudi, da so bile v OP cene solarnega stekla v LRK in Turčiji pomenljivo nestabilne.
(176)
Poleg tega obstaja precejšnje tveganje navzkrižne kompenzacije, saj nekatere zadevne družbe istim strankam ne prodajajo le zadevnega izdelka, ampak tudi druge izdelke. Minimalne uvozne cene, ki so jih predlagale vzorčene družbe, ne vključujejo vseh vrst izdelka, ki jih proizvajajo zadevni proizvajalci izvozniki. Zaradi teh dejavnikov učinkovito izvajanje zavez ne bi bilo možno in težko bi ga bilo spremljati.
(177)
Komisija zato iz navedenih razlogov zavrača ponujene zaveze.
4. Dokončno pobiranje začasnih dajatev
(178)
Ob upoštevanju ugotovljenih stopenj dampinga in ravni škode, povzročene industriji Unije, bi bilo treba dokončno pobrati zneske, zavarovane z začasno protidampinško dajatvijo, ki je bila uvedena z začasno uredbo. Zavarovani zneski, ki presegajo združene dokončne stopnje protidampinške in izravnalne dajatve, se sprostijo.
5. Izvršljivost ukrepov
(179)
Če se bodo tržne razmere po uvedbi dokončnih ukrepov znatno spremenile, lahko Komisija na lastno pobudo pregleda obliko ukrepov, da se oceni, ali ukrepi dosegajo predvidene rezultate pri odpravljanju škode in ali je spremenjena oblika ukrepov utemeljena.
(180)
Zaradi čim boljšega zavarovanja pred možnimi absorpcijami ukrepov namerava Komisija takoj začeti pregled v skladu s členom 12(1) osnovne uredbe in lahko, če bi bili za primere absorpcij predloženi kakšni dokazi, za uvoz uvede registracijo v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe. V skladu s členom 12(3) osnovne uredbe se lahko znesek uvedene dajatve poveča na največ dvakratni znesek prvotno uvedene dajatve.
(181)
Komisija bo med drugim upoštevala informacije o nadzoru uvoza, ki jih predložijo nacionalni carinski organi, ter informacije, ki jih predložijo države članice v skladu s členom 14(6) osnovne uredbe.
(182)
Odbor, ustanovljen v skladu s členom 15(1) osnovne uredbe, ni predložil mnenja -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz solarnega stekla iz kaljenega natrij-kalcijevega ravnega stekla z vsebnostjo železa, manjšo od 300 ppm, z več kot 88-odstotno prepustnostjo sončne energije (merjeno v skladu z AM 1,5 300-2 500 nm), toplotno odpornostjo do 250 °C (merjeno v skladu z EN 12150), odpornostjo proti temperaturnim spremembam Δ 150 K (merjeno v skladu z EN 12150) in mehansko trdnostjo 90 N/mm2 ali več (merjeno v skladu z EN 1288-3), ki je trenutno uvrščeno pod oznako KN ex 7007 19 80 in ki prihaja iz Ljudske republike Kitajske. Premazano solarno steklo (enostransko ali obojestransko premazano) se uvrsti pod oznako TARIC 7007198019, nepremazano solarno steklo pa pod oznako TARIC 7007198011.
2. Stopnje dokončne protidampinške dajatve, ki se uporabljajo za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatve za izdelek iz odstavka 1, ki ga proizvajajo družbe, navedene v preglednici, so:
Družba
Protidampinška dajatev
Dodatna oznaka TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
36,1 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
9,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
29,3 %
B945
Henan Yuhua New Material Co. Ltd
0,4 %
B946
Druge sodelujoče družbe iz Priloge I
24,1 %
Vse druge družbe
25,0 %
B999
3. Individualne stopnje protidampinške dajatve, ki so določene za družbe iz odstavka 2, se lahko uporabljajo, če se carinskim organom držav članic predloži veljaven trgovinski račun, skladen z zahtevami iz Priloge II. Če družbe takega računa ne predložijo, se uporablja dajatev, ki velja za „vse druge družbe“.
4. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavne določbe o carinskih dajatvah.
Člen 2
Zneski, zavarovani z začasnimi protidampinškimi dajatvami v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 1205/2013 (13), se dokončno poberejo. Zavarovani zneski, ki presegajo združene stopnje protidampinških dajatev iz člena 1(2) in izravnalnih dajatev, sprejete z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 471/2014 (14), se sprostijo.
Člen 3
Če novi proizvajalec izvoznik iz Ljudske republike Kitajske Komisiji zagotovi zadostne dokaze, da:
-
izdelka iz člena 1(1) v obdobju preiskave (med 1. januarjem 2012 in 31. decembrom 2012) ni izvažal v Unijo,
-
ni povezan z nobenim izvoznikom ali proizvajalcem v Ljudski republiki Kitajski, za katerega veljajo ukrepi, uvedeni s to uredbo, in
-
je zadevni izdelek dejansko izvažal v Unijo po obdobju preiskave, na kateri temeljijo ukrepi, ali je prevzel nepreklicno pogodbeno obveznost, da izvozi znatno količino zadevnega izdelka v Unijo,
se člen 1(2) lahko spremeni tako, da se novi proizvajalec izvoznik doda na seznam sodelujočih družb, ki niso bile vključene v vzorec in za katere velja tehtana povprečna stopnja dajatve v višini 24,1 %.
Člen 4
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 13. maja 2014