PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 861/2013
ze dne 2. září 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců Unie, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antidumpingovém šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 418/2013 (3) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
1.2 Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva dovozci vybraní do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné vybrat u dovozců vzorek. Pro konečná zjištění, zejména pokud jde o zájem Unie, byly použity veškeré dostupné informace týkající se spolupracujících dovozců.
(5)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální přezkoumání. Dva z nich odpověděli na dotazníky. Pět jich odpovědi na dotazníky nezaslalo. Jeden ze dvou výrobců, kteří odpovědi zaslali, stáhl svoji žádost o individuální přezkoumání. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(6)
Nehledě na výše uvedené skutečnosti se 5., 6., 7., 8., 10., 11., 12. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
1.3 Období šetření a posuzované období
(7)
Jak je uvedeno v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů, které jsou významné pro posouzení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
1.4 Následný postup
(8)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to dva vyvážející výrobci, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(9)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla („poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(10)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli:
i)
obsahující (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahující (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(11)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést v šetření k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo vyplynulo z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (4) a v prozatímním nařízení.
(12)
Jedna strana znovu tvrdila, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Tvrdí, že by proto měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury se pro účely určení, zda se jedná o obdobné výrobky, takže jsou součástí stejného výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný vztah mezi kvalitou a cenou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi (5). Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o dráty vyrobené z nerezavějící oceli. Jedná se o polotovary z oceli (které se ve většině případů dále zpracovávají při výrobě široké škály konečných výrobků) a výrobní proces je podobný, s použitím podobných strojů, takže výrobci mohou podle poptávky různé varianty výrobku zaměňovat. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(13)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí ohledně otázky, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou ve 12. bodě odůvodnění výše. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Toto tvrzení je mylné. Podle judikatury má Komise při vymezování produktu (6) široký prostor pro uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudním dvora Evropské unie. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, směřovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana tudíž mylně předpokládala, že aby mohly typy výrobků spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(14)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je výrobní postup takového charakteru, že by výrobci v Unii mohli kdykoli zahájit výrobu daného typu výrobku. Za druhé, v případě vysoce technických drátů (viz 12. bod odůvodnění) bylo zjištěno, že tyto druhy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(15)
Alternativně tito uživatelé tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od výrobku, jenž je předmětem šetření, nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(16)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24 bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(17)
Ve 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány napadnutelné subvence:
a)
režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“);
b)
režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme);
c)
režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme);
d)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
e)
režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme);
f)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“);
g)
režim zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim SEZ/EOU“, Special Economic Zones/Export Oriented Units).
(18)
Výrobní odvětví Unie mělo za to, že Komise opomněla zohlednit některé subvenční režimy, zejména pak režimy regionální, a dospělo tak k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny. Toto tvrzení je neopodstatněné. Komise podrobila šetření všechny národní i místní režimy subvencí uvedené v podnětu. Komise však zjistila, že během období šetření vyvážející výrobci zařazení do vzorku obdrželi subvence pouze v rámci režimů uvedených ve 14. bodě odůvodnění.
(19)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že jelikož se v rámci souběžného antidumpingového šetření zjistilo, že údaje poskytnuté indickými výrobci zařazenými do vzorku nebyly spolehlivé a byl použit článek18 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7), měl být v rámci současného šetření stejným způsobem uplatněn odpovídající článek 28 základního nařízení. Článek 28 základního nařízení se však použije, pouze pokud jsou splněny příslušné podmínky, avšak v případě informací předložených indickými výrobci zařazenými do vzorku tomu tak nebylo. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Šetření ukázalo, že režimy DEPBS, DDS s AAS jsou součástí jednoho mechanismu subvencování, a to režimu navracení cla. Indie dlouhou dobu využívala různé typy tohoto mechanismu, přičemž jednotlivé dílčí mechanismy se často měnily. Šetření ukázalo, že je vhodné analyzovat tyto dílčí mechanismy společně, neboť vývozci si z nich musí zpravidla vybrat (vzájemně se vylučují) a při vypršení jednoho dílčího mechanismu přejít k jinému.
(21)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 25. až 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“)
(22)
Jeden z indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tvrdil, že režim DEPBS by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla. Dále pro výrobek, jenž je předmětem šetření, údajně neexistují domácí vstupy, lze se tedy důvodně domnívat, že každý dovoz byl zdaněn 5 % a že horní hranice stanovená indickou vládou zajišťuje, že nedochází k nadměrnému vyrovnání. Jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje pravidla stanovená v příloze I písm. i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce, který využívá výhod režimu DEPBS, nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve svém výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečné hodnotě využitého vstupního materiálu. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál.
Indická vláda nezavedla žádný systém, který by vázal výši cla, od kterého je dovezený vstupní materiál osvobozen, na jeho spotřebu při výrobě vyvezených výrobků. Ani podniky, které využívají tohoto režimu, neměly k dispozici žádný mechanismus, na jehož základě by bylo možné prokázat, že neobdržely nadměrné úlevy. Kromě toho podnik neprokázal, že v tomto konkrétním případě nedošlo k nadměrnému vyrovnání, jelikož mohl například využít možnosti vyrovnání za jiné dovezené zboží nebo vyrovnání za dovezený vstupní materiál, aniž by tento materiál použil k výrobě dotčeného výrobku. Je třeba rovněž poznamenat, že tvrzení, že neexistuje domácí výroba vstupního materiálu, není správné, neboť nejméně jeden z podniků, kterého se šetření týkalo, tento materiál vyráběl a dva další jej nakupovaly od domácího výrobce a nikoli od domácího dovážejícího obchodníka. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(23)
Jedna strana tvrdila, že v případě prodeje licence pro režim DEPBS skutečná prodejní cena nedosahovala hodnoty licence, a napadnutelná výhoda tudíž byla nižší, než výhoda stanovená prozatímně. Výhoda získaná podle tohoto režimu však byla vypočítána na základě výše úvěru poskytnutého v rámci této licence, bez ohledu na to, zda byla licence použita pro vyrovnání dovozních cel či zda byla skutečně prodána. Jakýkoli prodej licence za cenu pod její nominální hodnotou je čistě obchodní rozhodnutí, které nemění výši výhody poskytované v rámci tohoto režimu. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(24)
Indická vláda tvrdila, že v průběhu období šetření byl režim DEPBS ukončen, a tudíž by neměl být napadnut. Tvrdí dále, že jelikož režim vracení cla není rámcem navazujícím na režim DEPBS, nemůže být režim DEPBS napadnut. Režim DEPBS byl skutečně ukončen dne 30. září 2011, během období šetření. K subvencování však docházelo i nadále. Bylo zjištěno, že jako alternativu k režimu DEPBS vývozci získávali výhody v rámci režimu AAS, a především DDS. Jak je uvedeno ve 42. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly režimy AAS a DDS upraveny tak, aby byl zajištěn plynulý přechod z režimu DEPBS. Navíc je povaha výhod poskytovaných v rámci těchto tří režimů, tj. ušlý příjem ve formě osvobození od cel, naprosto identická. Podniky si tak mohou vybrat, který režim k vyrovnání cel využijí. Proto by měly být subvence poskytnuté indickou vládou během období šetření napadnuty, a to navzdory skutečnosti, že režim DEPBS byl v polovině období šetření ukončen, neboť nadřazený systém výhod trval i nadále, jelikož z důvodů uvedených ve 20. bodě odůvodnění představují všechny režimy vracení cla jediný mechanismus subvencování s různými, často se měnícími dílčími mechanismy. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(25)
V reakci na poskytnutí konečných informací indická vláda znovu zopakovala svá tvrzení ohledně ukončení režimu DEPBS po poskytnutí konečných informací. Jelikož nebyly předloženy žádné nové argumenty, které by vedly ke změně závěru, podle něhož bylo subvencování v rámci zrušeného režimu DEPBS nahrazeno upraveným režimem DDS, nelze toto tvrzení přijmout.
(26)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 29. až 47. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(27)
Dále bylo zjištěno, že indický vyvážející výrobce KEI v období šetření režim DEPBS využíval. Subvenční sazba činila 0,50 %.
3.3 Režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme)
(28)
Indická vláda tvrdila, že režim DDS by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla a spotřební daně zaplacené za vstupy. Jak je vysvětleno v 58. až 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II a příloze III základního nařízení. Konkrétně neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by musel prokázat, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Výše uvedené skutečnosti potvrdila zjištění, k nimž se dospělo u navštívených společností a prostřednictvím odpovídajících právních předpisů, zejména oběžníku indické vlády č. 24/2001, jak je vysvětleno v 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho indická vláda ve své argumentaci v odstavci 32 uvedeného oběžníku připustila, že režim DDS může vést k nadměrnému vyrovnání. Proto nemůže být toto tvrzení indické vlády přijato.
(29)
Indická vláda dále tvrdila, že mechanismus zjišťování spotřeby vstupů na základě vzorku by měl být přijatelný, ačkoli pomocí tohoto systému nelze prošetřit všechny příjemce zejména z důvodu vysokého počtu příjemců a administrativní zátěže spojené s jejich kontrolou. Toto tvrzení však nelze přijmout, jelikož není v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem ii), přílohou I bodem i), přílohou II a přílohou III základního nařízení.
(30)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 48. až 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(31)
Dále bylo zjištěno, že indický vyvážející výrobce KEI Industries v období šetření režim DDS využíval. Subvenční sazba činila 0,29 %.
3.4 Režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme)
(32)
Jeden z indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku tvrdil, že režim AAS by měl být považován za režim navracení cla, neboť dovezené materiály se používají na výrobu vyváženého zboží. Jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, podrežim použitý v rámci tohoto případu není přípustným režimem navracení cla či režimem navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II a příloze III základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupní materiály spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III část II bod 2 základního nařízení). Navíc standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém zjišťování skutečné spotřeby. Uvedené normy jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebována při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla žádná další přezkoumání na základě skutečných vstupních materiálů, jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení). Uvedený podrežim je proto napadnutelný a příslušné tvrzení se odmítá.
(33)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 65. až 80. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(34)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim AAS v období šetření nevyužíval.
3.5 Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme)
(35)
Po poskytnutí konečných informací poukázal jeden indický vyvážející výrobce na chybu ve výpočtu. Tato připomínka byla částečně oprávněná a byla zohledněna při výpočtu výše subvence. Jelikož celkové subvenční rozpětí pro tuto společnost bylo již před touto opravou pod úrovní de minimis, nemění úprava ani konečnou výši vyrovnávacího cla pro tuto společnost, ani nemá vliv na průměrné subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku či na celostátní subvenční rozpětí.
(36)
Nehledě na výše uvedené skutečnosti se 81. až 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
(37)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim EPCGS v období šetření nevyužíval, pokud jde o dotčený výrobek.
3.6 Režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme)
(38)
Indická vláda tvrdila, že Komise v 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nesprávně cituje právní základ pro režim ECS. Indická vláda uvedla, že rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 („rámcový oběžník 07-08“) a rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 („rámcový oběžník 08-09“) byly aktualizovány a právní základ pro režim ECS v období šetření představují rámcový oběžník DBOD č. DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 („rámcový oběžník 10-11“) a rámcový oběžník DBOD č. DIR.(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 („rámcový oběžník 11-12“). V tomto ohledu je připomínka indické vlády samozřejmě správná.
(39)
Indická vláda dále podotkla, že pokud by byl zohledněn správný aktualizovaný právní základ, musela by Komise vzít v potaz skutečnost, že maximální strop úrokové sazby použitelný pro vývozní úvěry, který Indická centrální banka dříve stanovila pro komerční banky jako závazný, přestal před obdobím šetření existovat, pokud jde o vývozní úvěry v rupiích. Z tohoto důvodu tudíž nelze tento režim, pokud jde o úvěry v rupiích, nadále považovat za subvenci. Šetřením se prokázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku využily vývozních úvěrů od soukromých bank, jejichž úrokové sazby byly nižší než referenční sazby stanovené Indickou centrální bankou. Šetřením nebyl zjištěn žádný komerčně přijatelný důvod, proč tyto soukromé banky poskytují úvěry se zvýhodněnou úrokovou sazbou, které byly zřejmě ztrátové. Tyto postupy, jakými banky poskytují úvěry, by mohly poukazovat na přetrvávající vliv vlády. V rámci šetření ovšem nebyly nalezeny žádné důkazy ohledně rozsahu vlivu podle pravidel WTO, které by dokládaly přetrvávající pověření nebo řízení komerčních bank. Komise proto rozhodla, že výhody plynoucí ze zvýhodněných sazeb nebude z důvodu nedostatečných důkazů o řízení a/nebo finančním příspěvku indické vlády považovat za subvenci v rámci tohoto podrežimu.
(40)
Indická vláda rovněž tvrdila, že nejnovější aktualizace rámcového oběžníku - DBOD č. DIR(Exp.) BC. 06/04.02.002/2012-13 („rámcový oběžník 12-13“), který vstoupil v platnost dva měsíce po období šetření, zrušil maximální stropy úrokových sazeb pro vývozní úvěry rovněž, pokud jde o úvěry v cizí měně. S odkazem na čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení indická vláda tvrdí, že v takovém případě by tento prvek režimu vývozních úvěrů rovněž neměl být napadán, neboť řízení bank ze strany vlády bylo ukončeno. V předloženém rámcovém oběžníku 12-13 se sice nachází ustanovení s platností od května 2012, podle něhož mohou komerční banky svobodně stanovovat úrokové sazby vývozních úvěrů v cizí měně, jak tvrdí indická vláda, avšak taková změna instrukcí Indické centrální banky určená soukromým bankám během šetření by sama o sobě nebyla dostačující k vyloučení tohoto režimu, jelikož pověření vlády může pokračovat neformální cestou, což by muselo být předmětem dalšího šetření. Vzhledem k výše uvedeným závěrům k podrežimu pro vývozní úvěry v rupiích však Komise rozhodla, že tento podrežim pro úvěry v cizí měně v této fázi nenapadne.
(41)
Proto budou celní sazby podle potřeby upraveny.
3.7 Režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“)
(42)
Po poskytnutí konečných informací předložila indická vláda připomínky k režimu FMS. Tvrdila, že režim geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a nemůže být proto Unií napadnut. Indická vláda však nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila praktické provádění programu či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto, neboť z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek při vývozu do Unie může využívat a využívá tohoto režimu.
(43)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 101. až 111. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim FMS v období šetření nevyužíval.
3.8 Režim jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim EOUS“)
(45)
Po poskytnutí konečných informací předložil připomínky k tomuto režimu jediný vyvážející výrobce využívající režimu EOUS, kterého se šetření týkalo. Společnost tvrdila, že by Komise měla pro výpočet výhody plynoucí z režimu EOUS používat jiný postup. Tvrdila také, že s některými výhodami v rámci režimu EOUS by se mělo zacházet jako s přípustným režimem navracení cla ve smyslu přílohy II a III základního nařízení, a neměly by proto být napadnutelné.
(46)
Bylo však zjištěno, že bez ohledu na použitou metodu výpočtu by subvenční sazba pro tento režim nepřesáhla 0,95 %, což znamená, že by celkové subvenční rozpětí pro tuto společnost zůstalo pod úrovní de minimis. Nepovažovalo se proto za nutné toto tvrzení v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(48)
Bylo zjištěno, že indický vývozce, společnost KEI Industries, režim EOUS v období šetření nevyužíval.
3.9 Výše napadnutelných subvencí
(49)
V návaznosti na rozhodnutí nepovažovat výhody plynoucí z režimu ESC za subvenci, jak je popsáno v 38. až 41. bodě odůvodnění, a opravu výpočtu výhody plynoucí z režimu EPCGS pro jednu ze společností, jak je popsáno v 35. bodě odůvodnění, byly celní sazby podle potřeby upraveny. Konečné výše napadnutelných subvencí stanovené v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřené podle hodnoty se pohybují v rozmezí od 0,79 % do 3,72 %.
Režim
Společnost
Raajratna
Venus Group
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
TOTAL
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Nově vypočítané subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 3,41 %.
(51)
Nově vypočítané celostátní subvenční rozpětí činí 3,72 %.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(52)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie existuje méně výrobců.
(53)
Komise poukazuje na to, že toto tvrzení nebylo podložené, a po ověření informací uvedených ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje, že během období šetření vyrábělo dotčený výrobek v Unii 27 výrobců. Tento počet byl určen na základě podnětu, reprezentativnosti a šetření. Komise kontaktovala všechny známé výrobce v Unii a obdržela údaje, které byly použity v souvislosti s tímto šetřením.
4.2 Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(54)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 117. až 119. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(55)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány ve 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, přesto se však dospělo k závěru, že se situace na trhu zlepšila. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 120. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
(56)
Subvenční rozpětí stanovené pro společnost KEI Industries nedosahuje nepatrné hodnoty, kterou uvádí čl. 14 odst. 5 základního nařízení (viz 49. bod odůvodnění). Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce nevyužil během období šetření režimů subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu subvencovaného dovozu z Indie. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise s vyvážejícím výrobcem souhlasila, a proto byly tyto transakce od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie odečteny. Objem, podíl na trhu a průměrná cena subvencovaného dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(57)
Objem subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
11 620
20 038
25 326
24 415
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník.
(58)
Společnost KEI Industries vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie neměnilo nic na trendech popsaných ve 123. a 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(59)
Průměrná cena subvencovaného dovozu:
2009
2010
2011
OŠ
Průměrná cena
(EUR/t)
2 419
2 856
3 311
3 259
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník.
(60)
Jak již bylo řečeno, společnost KEI Industries vyvezla během období šetření jen omezené množství a vyjmutí určitých transakcí Venus Group se týkalo také jen omezeného množství. Odečtení objemu dovozu společnosti KEI Industries a výše uvedených transakcí Venus Group od celkového objemu subvencovaného dovozu z Indie proto nevedlo k žádné výrazné změně průměrné ceny subvencovaného indického dovozu, ani ke změně výpočtu cenového podbízení. Nově vypočítané rozpětí cenového podbízení činí 11,7 %. Ostatní závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných ve 128. až 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
(61)
V reakci na poskytnutí konečných informací indická vláda tvrdila, že Komise uplatnila poměrné snížení subvencovaného dovozu pouze na objem dovozu spolupracujících vyvážejících výrobců, aby tak vzala v potaz zjištění ohledně nepatrné úrovně u společnosti KEI a vyjmutí některých transakcí Venus Group, které byly omylem započítány dvakrát. Toto tvrzení je založeno na nedorozumění. Komise uplatnila poměrné snížení na celý objem dovozu, včetně dovozu nespolupracujících dovozců. Proto musí být toto tvrzení zamítnuto.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(62)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by docházelo k újmě.
(63)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji, než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(64)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Ukazatel týkající se investic se sice v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření však poklesl pod hodnotu z roku 2009. Pravdou také je, že se v letech 2009 až 2011 zlepšila návratnost investic a dosáhla hodnoty 6,7 %, během období šetření však opět poklesla na 0,8 %. Obdobně se také ukazatele ziskovosti a peněžního toku do roku 2011 zlepšovaly, v období šetření se však začaly opět zhoršovat. Proto lze dospět k závěru, že se výrobní odvětví Unie po roce 2009 začalo zotavovat, avšak toto oživení bylo následně zpomaleno subvencovaným dovozem z Indie.
(65)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená v 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(66)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotyčná strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. Ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(67)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že obtíže výrobního odvětví Unie jsou způsobeny převážně strukturálními problémy. Proto bylo cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % také nereálné.
(68)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (11) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Společenství mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez subvencovaného dovozu. V daném případě nebylo z následujících důvodů možné provést tuto analýzu dotčeného výrobku pro výrobní odvětví Unie. Dostačující údaje pro výpočet ziskového rozpětí pro dotčený výrobek jsou k dispozici až od roku 2007. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že subvencované výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811,3 t), což se šetřením potvrdilo. Orgány proto zjistily cílové ziskové rozpětí na základě skutečných zisků v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem (12).
5.4 Závěr ohledně újmy
(69)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo během období šetření vážnou újmu.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Účinek subvencovaného dovozu
(70)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(71)
K tomuto tvrzení je třeba poznamenat, že podle šetření podíl subvencovaného indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem subvencovaného indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Z šetření rovněž vyplynulo, že průměrná cena indického dovozu byla stabilně nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a že během období šetření snížila průměrnou cenu výrobního odvětví Unie o 11,7 %. Zatímco výrobnímu odvětví Unie tudíž zvýšená spotřeba skutečně do jisté míry prospěla a výrobní odvětví Unie mohlo také zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo svůj podíl na trhu udržet, jak by se dalo na základě zlepšujících se tržních podmínek a vzhledem k jeho volným výrobním kapacitám očekávat.
6.2 Účinky jiných činitelů
6.2.1 Nesubvencovaný dovoz
(72)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že účinky nesubvencovaného dovozu musí být přehodnoceny vzhledem ke skutečnostem, že společnost KEI Industries obdržela subvenční rozpětí de minimis a že některé transakce Venus Group, které byly chybně započítány dvakrát, byly z analýzy vyloučeny. Tvrdily také, že ceny nesubvencovaného dovozu byly nižší, než ceny subvencovaného dovozu.
(73)
Níže uvedená tabulka ukazuje vývoj v případě nesubvencovaného objemu vývozu a cen během posuzovaného období. Objem nesubvencovaného vývozu představoval asi jednu třetinu indického vývozu během období šetření a sledoval stejný trend jako dovoz subvencovaných výrobků.
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
5 227
9 015
11 394
10 938
Objem (index)
100
172
218
210
Průměrná cena (EUR/mt)
2 268
2 678
3 105
3 056
Průměrná cena (index)
100
118
137
135
Zdroj:
odpovědi na dotazník a Eurostat.
(74)
Konstatování, že ceny nesubvencovaného dovozu byly nižší než ceny subvencovaného dovozu, je tedy správné. Ovšem objem nesubvencovaného dovozu činí pouze třetinu objemu subvencovaného dovozu. Újma způsobená nesubvencovaným dovozem tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
6.2.2 Dovoz ze třetích zemí
(75)
Jeden indický vyvážející výrobce a indická vláda zopakovali tvrzení, že Čínská lidová republika by měla být zahrnuta do šetření a že dopad dovozu z Čínské lidové republiky na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(76)
Jak je uvedeno ve 170. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani v zahajovací fázi řízení, ani v konečné fázi neexistuje důkaz o subvencování, který by odůvodňoval zahájení antisubvenčního šetření týkajícího se dovozu z Čínské lidové republiky. Tvrzení, že by Čínská lidová republika měla být zahrnuta do rozsahu šetření, je proto neopodstatněné a zamítá se.
(77)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 168. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z Číny nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z Čínské lidové republiky mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým subvencovaným dovozem.
(78)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z čínského dovozu se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(79)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(80)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo trhu s laciným zbožím (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není zastoupené.
Průměrná cena
(EUR/t)
2009
2010
2011
OŠ
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj:
Eurostat.
(81)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (13). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu. Kromě toho šetření ukázalo, že čínští vývozci prodávají převážně typy výrobku s nižší kvalitou spadající do výše uvedeného kódu KN na trhu Unie. Rozhodujícím faktorem při posuzování čínského dovozu se proto stává sortiment výrobku.
(82)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny subvencovaných vyvážejících výrobců v Indii, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny subvencovaného indického vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena
(EUR/t)
2009
2010
2011
OŠ
OŠ + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj:
Eurostat.
(83)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu subvencovaného indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(84)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z Indie a z Čínské lidové republiky vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z Čínské lidové republiky mnohem nižší než dovoz z Indie. Objem dovozu z Čínské lidové republiky představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(85)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzuje, že významný podíl čínského dovozu během období šetření se odlišuje od sortimentu výrobků výrobního odvětví Unie a že jakákoli přímá hospodářská soutěž s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie je omezená.
(86)
Dovoz z Čínské lidové republiky tudíž nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 168. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
6.2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(87)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(88)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
OŠ
Objem (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj:
podnět.
(89)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 139. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem subvencovaného dovozu z Indie během téhož období (+110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
6.3 Závěry týkající se příčinné souvislosti
(90)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 176. až 179. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné informace
(91)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(92)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 181. až 188. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3 Zájem uživatelů
(93)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevilo zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník a na spolupracující uživatele tak připadalo všeho všudy 12 % celkového dovozu z Indie během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(94)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 191. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(95)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z Indie představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že Indie byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % obratu spolupracujících uživatelů.
(96)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z Indie v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal v průměru pokles o 0,25 procentního bodu na 1,75 %.
(97)
Komise si je vědoma, že dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Mají navíc možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 21 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(98)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(99)
Šetření však ukázalo, že tyto typy drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Kromě toho byla dvěma indickým vyvážejícím výrobcům přiznána nulová sazba vyrovnávacího cla, což znamená, že uložení opatření nebude mít významný dopad na jejich dodávky. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Toto tvrzení se proto zamítá.
(100)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků subvencovaného dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(101)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen celkově omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
7.4 Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 197. až 199. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(103)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 200. až 201. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 203. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2 Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(105)
Pro společnost KEI Industries nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné rozpětí subvence této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 49. bod odůvodnění).
(106)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
8.3 Konečná opatření
(107)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené subvencovaným dovozem a aniž by bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(108)
Proto byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a subvenčních rozpětí. Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
nepoužije se
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
nepoužije se
0,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Všechny ostatní společnosti
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti specifikované v tomto pracovním dokumentu byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto pracovního dokumentu, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(110)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (14) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
8.4 Konečný výběr prozatímních vyrovnávacích cel
(111)
Vzhledem k rozsahu zjištěných subvenčních rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního vyrovnávacího cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
i)
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
3,0
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
0,0
B780
KEI Industries Limited, Nové Dillí
0,0
B925
Společnosti uvedené v příloze
3,4
Všechny ostatní společnosti
3,7
B999
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímních vyrovnávacích cel uložených podle nařízení (EU) č. 419/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
i)
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
ii)
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie,
se s konečnou platností vybírají. Zajištěné částky, které převyšují konečně uložené vyrovnávací clo, se uvolňují.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2013.
IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) št. 861/2013
z dne 2. septembra 2013
o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz nekaterih žic iz nerjavnega jekla s poreklom iz Indije
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) („osnovna uredba“), in zlasti člena 15 Uredbe,
ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Evropska komisija („Komisija“),
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
1.1 Začasni ukrepi
(1)
Komisija je z Uredbo (EU) št. 419/2013 (2) („začasna uredba“) uvedla začasno izravnalno dajatev na uvoz nekaterih žic iz nerjavnega jekla s poreklom iz Indije.
(2)
Preiskava je bila uvedena na podlagi pritožbe, ki jo je 28. junija 2012 vložila Evropska zveza za železo in jeklo (Eurofer) („pritožnik“) v imenu proizvajalcev Unije, ki predstavljajo več kot 50 % celotne proizvodnje nekaterih žic iz nerjavnega jekla v Uniji.
(3)
Komisija je v vzporedni protidampinški preiskavi z Uredbo (EU) št. 418/2013 (3) uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz nekaterih žic iz nerjavnega jekla s poreklom iz Indije.
1.2 Strani, ki jih preiskava zadeva
(4)
V začasni fazi preiskave se je za indijske proizvajalce izvoznike, proizvajalce Unije in nepovezane uvoznike uporabilo vzorčenje. Ker pa dva od uvoznikov, izbranih za vzorec, nista vrnila izpolnjenega vprašalnika, vzorčenja za uvoznike ni bilo več mogoče uporabljati. Za sprejetje dokončnih ugotovitev so se uporabile vse razpoložljive informacije v zvezi s sodelujočimi uvozniki, zlasti kar zadeva interes Unije.
(5)
Sedem indijskih proizvajalcev izvoznikov, ki niso bili vključeni v vzorec, je zahtevalo individualno preiskavo. Dva od njih sta odgovorila na vprašalnik, pet pa jih ni odgovorilo. Eden od proizvajalcev izvoznikov, ki sta odgovorila na vprašalnik, je umaknil zahtevo za individualno preiskavo. Zato je Komisija proučila zahtevek enega indijskega proizvajalca izvoznika, ki ni bil vključen v vzorec:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(6)
Razen navedenega se potrdijo uvodne izjave 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12 in 14 začasne uredbe.
1.3 Obdobje preiskave in obravnavano obdobje
(7)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 20 začasne uredbe, je preiskava subvencioniranja in škode zajela obdobje od 1. aprila 2011 do 31. marca 2012 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od 1. januarja 2009 do 31. marca 2012 („obravnavano obdobje“).
1.4 Naknadni postopek
(8)
Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev o uvedbi začasnih izravnalnih ukrepov („začasno razkritje“), je pripombe predložilo več zainteresiranih strani, tj. dva proizvajalca izvoznika, pritožnik in enajst uporabnikov. Stranem, ki so zahtevale zaslišanje, je bilo le-to odobreno. Komisija je še naprej zbirala informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za sprejetje dokončnih ugotovitev. Vse prejete pripombe so bile proučene in upoštevane, kadar je bilo to primerno.
(9)
Komisija je zainteresirane strani obvestila o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih je nameravala priporočiti uvedbo dokončne izravnalne dajatve na uvoz nekaterih žic iz nerjavnega jekla s poreklom iz Indije in dokončno pobiranje zneskov, zavarovanih z začasno dajatvijo („končno razkritje“). Določeno je bilo obdobje, v katerem so lahko strani predložile pripombe v zvezi s končnim razkritjem. Vse prejete pripombe so bile proučene in upoštevane, kadar je bilo to primerno.
2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
(10)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 21 začasne uredbe, je zadevni izdelek opredeljen kot žice iz nerjavnega jekla, ki vsebujejo:
(i)
2,5 mas. % ali več niklja, razen žice, ki vsebuje 28 mas. % ali več, vendar ne več kot 31 mas. % niklja in 20 mas. % ali več, vendar ne več kot 22 mas. % kroma;
(ii)
manj kot 2,5 mas. % niklja, razen žice, ki vsebuje 13 mas. % ali več, vendar ne več kot 25 mas. % kroma in 3,5 mas. % ali več, vendar ne več kot 6 mas. % aluminija,
trenutno uvrščene pod oznaki KN 7223 00 19 in 7223 00 99, s poreklom iz Indije.
(11)
Nekateri uporabniki so izrazili pomisleke glede navideznega nerazlikovanja med različnimi vrstami zadevnega izdelka in podobnega izdelka, saj pri vseh vrstah izdelka obstaja obsežen nabor izdelkov. Zlasti so bili pomisleki v zvezi z vprašanjem, kako bi se lahko v preiskavi zagotovila poštena primerjava med vsemi vrstami. Kot v večini preiskav, opredelitev zadevnega izdelka zajema veliko različnih vrst izdelka, ki imajo enake ali podobne osnovne fizikalne, tehnične in kemične lastnosti. Dejstvo, da so te lastnosti lahko pri vsaki posamezni vrsti izdelka različne, lahko dejansko privede do tega, da se v preiskavi zajame širok nabor vrst. Tako je tudi v sedanji preiskavi. Komisija je upoštevala razlike med vrstami izdelkov in zagotovila pošteno primerjavo. Vsaki vrsti izdelka, ki jo proizvajajo in prodajajo indijski proizvajalci izvozniki, in vsaki vrsti izdelka, ki jo proizvaja in prodaja industrija Unije, je bila dodeljena enotna kontrolna številka izdelka. Temeljila je na glavnih lastnostih izdelka, ki so v tem primeru vrsta jekla, natezna trdnost, premaz, površina, premer in oblika. Zato so se vrste žic, izvožene v Unijo, na podlagi kontrolne številke izdelka primerjale z izdelki, ki jih proizvaja in prodaja industrija Unije ter imajo enake ali podobne lastnosti. Vse te vrste so bile zajete v opredelitvi zadevnega izdelka in podobnega izdelka v obvestilu o začetku (4) ter v začasni uredbi.
(12)
Ena stran je ponovila svojo trditev, da so tako imenovane vrste „visokotehnoloških“ izdelkov različne in niso zamenljive z drugimi vrstami zadevnega izdelka. Zato trdi, da bi jih bilo treba izključiti iz opredelitve izdelka. V skladu s sodno prakso je treba pri določanju, ali sta si izdelka podobna tako, da sta del istega izdelka, oceniti, ali imata enake tehnične in fizikalne lastnosti, enake osnovne končne uporabe in enako razmerje med ceno in kakovostjo. V zvezi s tem bi bilo treba tudi oceniti zamenljivost in medsebojno konkurenčnost takih izdelkov (5). V preiskavi se je ugotovilo, da imajo vrste „visokotehnoloških“ izdelkov, ki jih je navedla zadevna stran, enake osnovne fizikalne, kemične in tehnične lastnosti kot drugi izdelki, ki se preiskujejo. Izdelani so iz nerjavnega jekla in so žice. Sestavljajo jekleni polizdelek (ki se v večini primerov nato nadalje obdela, da se pridobi širok nabor končnih izdelkov), postopek proizvodnje pa je podoben, uporabljajo se podobni stroji, tako da lahko proizvajalci glede na povpraševanje prehajajo med različnimi vrstami izdelka. Zato se kljub temu, da različne vrste žic niso neposredno zamenljive in med seboj neposredno ne konkurirajo, proizvajalci potegujejo za pogodbe, ki bi zajele širok razpon žic iz nerjavnega jekla. Poleg tega te vrste izdelka proizvaja in prodaja tako industrija Unije kot tudi indijski proizvajalci izvozniki, ki uporabljajo podobno proizvodno metodo. Te trditve zato ni mogoče sprejeti.
(13)
V odzivu na dokončno razkritje je ena stran trdila, da analiza, ki jo je opravila Komisija, da bi ugotovila, ali bi bilo treba vrste tako imenovanega visokotehnološkega izdelka vključiti v preiskavo, ni zadostovala. Ta argument se zavrne. V preiskavi se je ugotovilo, da je vrsta visokotehnološkega izdelka zajeta v opredelitvi izdelka, navedeni v uvodni izjavi 12. Stran napačno sklepa, da je treba vsa merila, navedena v sodni praksi, izpolnjevati hkrati, a to ne drži. V skladu s sodno prakso je Komisiji zagotovljena široka diskrecijska pravica, kadar opredeljuje obseg izdelka (6), to oceno pa mora utemeljiti na merilih, ki jih je določilo Sodišče Evropske unije. Pogosto, kot tudi v tem primeru, so nekatera merila naravnana tako in druga drugače, pri čemer mora Komisija izvesti globalno oceno, kot je v sedanjem primeru tudi storila. Zato je ta zainteresirana stran napačno sklepala, da so vrste izdelka lahko zajete v isto opredelitev izdelka le, če so vse njihove lastnosti enake.
(14)
Nekateri uporabniki so trdili, da bi bilo treba tako imenovane žice iz nerjavnega jekla „serije 200“ izključiti iz obsega izdelka. Zlasti so trdili, da industrija Unije te vrste praktično ni proizvajala. Vendar ta trditev ni utemeljena. Dejstvo, da industrija Unije določene vrste izdelka ne proizvaja, še ni zadosten razlog za izključitev te vrste iz obsega preiskave, če je proizvodni proces tak, da bi proizvajalci Unije zadevno vrsto izdelka lahko začeli proizvajati. Poleg tega se je za visokotehnološke žice (glej uvodno izjavo 12) ugotovilo, da imajo te vrste zadevnega izdelka enake ali podobne osnovne fizikalne, kemične in tehnične lastnosti kot druge vrste podobnega izdelka, ki jih proizvaja in prodaja industrija Unije. Te trditve zato ni mogoče sprejeti.
(15)
Razen tega so ti uporabniki trdili, da bi bilo treba v opredelitev zadevnega izdelka vključiti jeklo za žice. Jeklo za žice je sicer surovina, ki se uporablja za proizvodnjo zadevnega izdelka, vendar pa se lahko uporablja tudi za proizvodnjo različnih izdelkov, kot so pritrdilni elementi in žeblji. Zato v nasprotju z izdelkom v preiskavi ni del končnega jeklenega izdelka. V proizvodnem procesu hladnega oblikovanja se lahko jeklo za žice med drugim preoblikuje v zadevni izdelek ali podobni izdelek. Na tej podlagi jekla za žice ni mogoče vključiti v obseg izdelka v smislu osnovne uredbe.
(16)
Glede na navedeno se opredelitvi zadevnega izdelka in podobnega izdelka v uvodnih izjavah 21 do 24 začasne uredbe potrdita.
3. SUBVENCIONIRANJE
3.1 Uvod
(17)
V uvodni izjavi 25 začasne uredbe so navedene naslednje sheme, ki domnevno vključujejo dodelitev subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi:
(a)
shema za preložitev plačila uvoznih dajatev („DEPBS“);
(b)
shema za povračilo dajatev („DDS“);
(c)
shema za vnaprejšnje odobritve („AAS“);
(d)
shema za podporo izvozu investicijskega blaga („EPCGS“);
(e)
shema izvoznih kreditov („SIK“);
(f)
shema usmeritve v trg („FMS“);
(g)
shema posebnih ekonomskih con / shema izvozno usmerjenih obratov („SEZ/EOU“).
(18)
Industrija Unije je trdila, da Komisija številnih shem subvencioniranja, zlasti regionalnih, ni upoštevala, in je zato menila, da so bile subvencije, za katere je bilo ugotovljeno, da so jih prejeli indijski proizvajalci, ocenjene prenizko. Obtožba je neutemeljena. Komisija je proučila vse nacionalne in lokalne sheme subvencioniranja, navedene v pritožbi, vendar je ugotovila, da so v OP vzorčeni proizvajalci izvozniki prejeli subvencije le v zvezi s shemami s seznama v uvodni izjavi 14.
(19)
Industrija Unije je tudi trdila, da bi bilo treba v sedanji preiskavi enakovredno uporabiti ustrezni člen 28 osnovne uredbe, saj se je v vzporedni protidampinški preiskavi ugotovilo, da so vzorčeni indijski proizvajalci poslali nezanesljive podatke in da se je uporabil člen 18 Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 (7). Vendar se člen 28 osnovne uredbe uporablja le, če so izpolnjeni njegovi pogoji, ti pa v zvezi s predloženimi informacijami v primeru vzorčenih indijskih proizvajalcev niso bili izpolnjeni. Te trditve zato ni mogoče sprejeti.
(20)
Preiskava je pokazala, da so DEPBS, DDS in AAS del enega mehanizma subvencioniranja, tj. mehanizma za povračilo dajatev. Indija že dolgo uporablja različne vrste tega mehanizma, pri čemer posamezne podmehanizme pogosto spreminja. Preiskava je pokazala, da je te podmehanizme primerno analizirati skupaj, saj morajo izvozniki običajno izbirati med njimi (med seboj se izključujejo), če pa se eden od podmehanizmov ukine, morajo uporabiti drugega.
(21)
Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodne izjave 25 do 28 začasne uredbe potrdijo.
3.2 Shema za preložitev plačila uvoznih dajatev („DEPBS“)
(22)
Eden od vzorčenih indijskih proizvajalcev izvoznikov je trdil, da se DEPBS ne bi smela obravnavati kot subvencija, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, ker je namen te sheme izravnati carine na uvoz. Nadalje se je trdilo, da za izdelek v preiskavi ni domače proizvodnje surovin, tako da je mogoče upravičeno predpostavljati, da je bil celoten uvoz obdavčen po 5-odstotni stopnji in da najvišja dovoljena vrednost, ki jo je določila indijska vlada, preprečuje previsoka nadomestila. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 38 začasne uredbe, ta shema ne more veljati za dovoljen sistem povračila dajatev ali nadomestni sistem povračil v smislu člena 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe, saj ne izpolnjuje pravil iz točke (i) Priloge I, Priloge II (opredelitev in pravila za povračila) in Priloge III (opredelitev in pravila za nadomestna povračila) k osnovni uredbi. Zlasti izvoznik, ki je upravičen do DEPBS, nikakor ni zavezan dejansko porabiti blaga, uvoženega brez dajatev, v proizvodnem postopku, znesek kredita pa ni izračunan glede na dejansko vrednost uporabljenih surovin. Izvoznik je tudi upravičen do ugodnosti v okviru DEPBS ne glede na to, ali sploh uvaža surovine. Za pridobitev subvencije zadošča, da izvoznik zgolj izvaža blago, ne da bi dokazal, da so bile uvožene kakršne koli surovine.
Indijska vlada ni vzpostavila sistema, ki bi povezoval oprostitev zneska dajatve na uvožene surovine z njihovo potrošnjo v izvoznih izdelkih. Družbe, ki jim navedena shema prinaša ugodnosti, na svoji strani tudi niso imele vzpostavljenega mehanizma, s katerim bi pokazale, da niso prejele nobene presežne oprostitve. Poleg tega družba ni mogla dokazati, da prav v tem primeru previsoko nadomestilo ni obstajalo, saj bi lahko na primer imela ugodnosti iz nadomestila za drugo uvoženo blago ali iz nadomestila za uvožene surovine, ne da bi jih uporabila za proizvodnjo zadevnega izdelka. Prav tako je treba poudariti, da je izjava, da domače proizvodnje surovin ni, neresnična, saj je najmanj ena od preiskovanih družb zadevne surovine proizvajala doma, medtem ko sta drugi dve preiskovani družbi kupovali od domačega proizvajalca in ne od domačega trgovca uvoznika. Zato teh argumentov ni mogoče sprejeti.
(23)
Ena stran je trdila, da je bila v primeru prodaje dovoljenja DEPBS dejanska prodajna cena nižja od vrednosti dovoljenja, in je bila zato ugodnost, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, manjša od začasno določene. Vendar je bila ugodnost v okviru te sheme izračunana na podlagi zneska kredita, odobrenega z dovoljenjem, ne glede na to, ali je bilo dovoljenje uporabljeno za izravnavo carin na uvoz ali je bilo prodano. Vsaka prodaja dovoljenja po ceni, nižji od nominalne vrednosti, je izključno tržna odločitev, ki ne spremeni zneska ugodnosti, prejetega v okviru te sheme. Zato tega argumenta ni mogoče sprejeti.
(24)
Indijska vlada je trdila, da je bila DEPBS ukinjena v OP in se zato ne bi smela izravnavati. Nadalje je trdila, da se DEPB ne sme izravnavati, saj povračilo dajatve ni program, ki bi nasledil DEPB. DEPBS je dejansko prenehala obstajati 30. septembra 2011, tj. v OP. Vendar je subvencioniranje obstajalo še naprej. Ugotovljeno je bilo, da namesto iz DEPBS izvozniki prejemajo ugodnosti iz AAS in zlasti DDS. Kot je opisano v uvodnih izjavah 42 do 44 začasne uredbe, sta bili AAS in DDS prilagojeni tako, da se je omogočil nemoten prehod z DEPBS. Poleg tega je narava ugodnosti iz navedenih treh shem, in sicer izpadli dohodki v obliki oprostitev carinskih dajatev, popolnoma enaka. Družbe lahko torej izbirajo, katero shemo bodo uporabile za kompenzacijo carinskih dajatev. Zato je treba subvencije, ki jih je v OP dodelila indijska vlada, kljub odpravi DEPBS na polovici OP, izravnati, ker se je splošni sistem ugodnosti nadaljeval, saj so iz razlogov v uvodni izjavi 20 vse sheme povračila dajatev del mehanizmov ene subvencije z različnimi, pogosto spremenljivimi podmehanizmi. Tega argumenta torej ni mogoče sprejeti.
(25)
Po dokončnem razkritju je indijska vlada v odzivu na dokončno razkritje ponovila svoj argument glede ukinitve DEPBS. Vendar ga ni mogoče sprejeti, saj ni bilo predloženih nobenih novih argumentov, ki bi vplivali na spremembo sklepa, da se je subvencioniranje iz ukinjene DEPBS nadomestilo s prilagojeno DDS.
(26)
Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodne izjave 29 do 47 začasne uredbe potrdijo.
(27)
Nadalje je bilo ugotovljeno, da je indijski proizvajalec izvoznik KEI v OP uporabljal DEPBS. Stopnja subvencije je znašala 0,50 %.
3.3 Shema za povračilo dajatev („DDS“)
(28)
Indijska vlada je trdila, da se DDS ne bi smela šteti za izravnalno subvencijo, saj je namen te sheme kompenzirati uvozne dajatve in davke na trošarine, plačane za surovine. Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 58 do 60 začasne uredbe, se ta shema ne more šteti za dovoljen sistem povračila dajatev ali nadomestni sistem povračil v smislu člena 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe, saj ne izpolnjuje pravil iz točke (i) Priloge I, Priloge II in Priloge III k osnovni uredbi. Zlasti ne obstaja nikakršen sistem ali postopek, ki bi potrdil, katere surovine so porabljene v proizvodnem procesu izvoznega izdelka oziroma ali je prišlo do presežnega plačila uvoznih dajatev v smislu točke (i) Priloge I ter prilog II in III k osnovni uredbi. Izvoznik je tudi upravičen do ugodnosti v okviru DDS ne glede na to, ali sploh uvaža surovine. Za pridobitev subvencije zadošča, da izvoznik zgolj izvaža blago, ne da bi dokazal, da so bile uvožene kakršne koli surovine. To so potrdile ugotovitve v obiskanih družbah in ustrezna zakonodaja, tj. okrožnica indijske vlade št. 24/2001, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 60 začasne uredbe. Poleg tega je indijska vlada v svoji predložitvi v odstavku 32 priznala, da DDS lahko povzroči presežno oprostitev. Zato argumenta indijske vlade ni mogoče sprejeti.
(29)
Indijska vlada je nadalje trdila, da čeprav sistem preverjanja za potrošnjo surovin ni bil popoln, zlasti glede na veliko število upravičencev in upravno breme v zvezi z njihovim nadzorovanjem, bi bilo treba vzpostavljeni mehanizem preverjanja na podlagi vzorčenja sprejeti. Vendar tega argumenta ni mogoče sprejeti, saj to ni predvideno v členu 3(1)(a)(ii), točki (i) Priloge I, Prilogi II in Prilogi III k osnovni uredbi.
(30)
Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodne izjave 48 do 64 začasne uredbe potrdijo.
(31)
Nadalje je bilo ugotovljeno, da je indijski proizvajalec izvoznik KEI Industries v OP uporabljal DDS. Stopnja subvencije je znašala 0,29 %.
3.4 Shema vnaprejšnjih odobritev („AAS“)
(32)
Eden od vzorčenih indijskih proizvajalcev izvoznikov je trdil, da bi bilo treba AAS obravnavati kot sistem povračila dajatev, saj se uvoženi materiali uporabljajo za proizvodnjo izvoznega blaga. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 76 začasne uredbe, v tem primeru uporabljena podshema ni dovoljen sistem povračila dajatev ali sistem nadomestnega povračila v smislu člena 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Ne izpolnjuje pravil iz točke (i) Priloge I ter iz Priloge II in Priloge III k osnovni uredbi. Indijska vlada ni učinkovito uporabljala svojega sistema ali postopka preverjanja, da bi lahko potrdila, ali in v kakšnih količinah so bile surovine porabljene pri proizvodnji izvoznega izdelka (Priloga II(II)(4) k osnovni uredbi in, v primeru nadomestnih shem povračil, Priloga III(II)(2) k osnovni uredbi). Poleg tega standardni normativi input-output („SION“) za zadevni izdelek niso bili dovolj natančni in ne morejo predstavljati sistema preverjanja dejanske potrošnje. Zasnova navedenih standardov indijski vladi ne omogoča dovolj natančnega preverjanja količin surovin, porabljenih v proizvodnji izvoznih izdelkov. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 73 začasne uredbe, indijska vlada tudi ni izvedla nadaljnje preiskave na podlagi dejansko vključenih surovin, čeprav bi to ob odsotnosti učinkovitega sistema preverjanja (Priloga II(II)(5) in Priloga III(II)(3) k osnovni uredbi) morala storiti. Proti tej podshemi se torej lahko uvedejo izravnalni ukrepi, argument pa je zavrnjen.
(33)
Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodne izjave 65 do 80 začasne uredbe potrdijo.
(34)
Ugotovilo se je, da indijski proizvajalec izvoznik KEI Industries v OP ni uporabljal AAS.
3.5 Shema za podporo izvozu investicijskega blaga („EPCGS“)
(35)
Ob dokončnem razkritju je eden od indijskih proizvajalcev izvoznikov predložil pripombe glede napake v izračunu. Ta pripomba je bila delno upravičena in se je upoštevala pri izračunu subvencijskega zneska. Ker je bila splošna subvencijska stopnja za to družbo že pred tem popravkom nižja od ravni de minimis, prilagoditev ne spremeni končne ravni izravnalne dajatve te družbe niti ne vpliva na povprečno subvencijsko stopnjo, izračunano za sodelujoče nevzorčene družbe, ali subvencijsko stopnjo na ravni države.
(36)
Razen navedenega se uvodne izjave 81 do 91 začasne uredbe potrdijo.
(37)
Ugotovilo se je, da indijski proizvajalec izvoznik KEI Industries v OP ni imel ugodnosti iz sheme EPCGS v zvezi z zadevnim izdelkom.
3.6 Shema izvoznih kreditov („ECS“)
(38)
Indijska vlada je trdila, da Komisija v uvodni izjavi 92 začasne uredbe ni pravilno navedla pravne podlage za ECS. Po navedbah indijske vlade sta bili okrožnici Master Circular DBOD št. DIR(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 („MC 07-08“) in Master Circular DBOD št. DIR(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 („MC 08-09“) posodobljeni, in sicer z okrožnicama Master Circular DBOD št. DIR(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 („MC 10-11“) in Master Circular DBOD št. DIR(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 („MC 11-12“), ki sta bili pravna podlaga za ECS v OP. Ta ugotovitev indijske vlade je pravilna.
(39)
Indijska vlada je nadalje trdila, da bi morala Komisija v primeru, da bi se upoštevala ustrezna posodobljena pravna podlaga, tudi upoštevati, da je najvišja obrestna mera za izvozne kredite, ki jo je Indijska centralna banka („ICB“) predhodno določila kot obvezno za komercialne banke, prenehala obstajati pred OP, in sicer za izvozne kredite v indijskih rupijah. Zato to shemo v zvezi s krediti v indijskih rupijah ni več mogoče obravnavati kot subvencijo. Preiskava je pokazala, da sta dve vzorčeni družbi v praksi prejemali ugodnosti iz izvoznih kreditov od zasebnih bank, pri čemer so bile stopnje nižje od referenčne stopnje, ki jo je določila ICB. Preiskava ni pokazala, da bi te zasebne banke komercialno utemeljeno zagotavljale kredite po diskontiranih stopnjah, ki očitno prinašajo izgubo. Te posojilne prakse bank bi lahko pomenile še vedno obstoječo vključenost vlade. Vendar pa preiskava ni podala dokazov o stopnji vpliva, ki bi v skladu s pravili STO pomenila, da je komercialnim bankam še vedno zaupano izvajanje nalog, dana pa so jim tudi navodila. Zato se je Komisija odločila, da ugodnosti iz diskontiranih stopenj ne bo štela za subvencijo v tej podshemi, saj ni zadostnih dokazov o dajanju navodil in/ali finančnem prispevanju indijske vlade.
(40)
Indijska vlada je trdila, da je najnovejša posodobitev okrožnice Master Circular, DBOD št. DIR(Exp.) BC. 06/04.02.002/2012-13 („MC 12-13“), ki je začela veljati dva meseca po koncu OP, odpravila najvišje dovoljene obrestne mere za izvozne kredite tudi v zvezi s krediti v tuji valuti. Indijska vlada s sklicevanjem na člen 15(1) osnovne protisubvencijske uredbe trdi, da v takem primeru tudi ta element sheme izvoznih kreditov ne bi smel biti izravnan, saj je bilo dajanje navodil bankam s strani vlade odpravljeno. Čeprav je po trditvah indijske vlade v predloženi okrožnici MC 12-13 določba z začetkom veljavnosti maja 2012, v skladu s katero lahko komercialne banke same določijo obrestne mere za izvozne kredite v tuji valuti, takšna sprememba navodil ICB zasebnim bankam med preiskavo sama po sebi ne bi zadostovala za izključitev te sheme, saj se vladno dajanje navodil lahko nadaljuje na neformalen način, kar bi bilo treba nadalje preiskati. Vendar se je Komisija glede na naveden sklep o podshemi v zvezi z izvoznimi krediti v indijskih rupijah odločila, da v tej fazi ne bo uvedla izravnalnih ukrepov za podshemo v zvezi s krediti v tuji valuti.
(41)
Ob upoštevanju navedenega se bodo stopnje dajatev prilagodile, kjer je to primerno.
3.7 Shema usmeritve v trg („FMS“)
(42)
Ob dokončnem razkritju je indijska vlada predložila pripombe glede FMS. Trdila je, da je shema geografsko povezana z državami, ki niso članice Unije, zato je Unija ne more izravnati. Kljub temu indijska vlada ni mogla oporekati niti praktičnemu izvajanju sheme niti uporabi FMS v korist zadevnega izdelka oziroma dejstvu, da so dobropisi za carine po FMS prosto prenosljivi in da se lahko uporabijo za plačilo carinskih dajatev na naknadni uvoz katerih koli surovin ali blaga, vključno z investicijskim blagom. Zato je bilo treba to trditev zavrniti, saj je preiskava pokazala, da se ta shema lahko uporablja za zadevni izdelek, kadar se izvaža v Unijo, in da se dejansko uporablja.
(43)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave 101 do 111 začasne uredbe potrdijo.
(44)
Ugotovilo se je, da indijski proizvajalec izvoznik KEI Industries v OP ni uporabljal FMS.
3.8 Shema izvozno usmerjenih obratov („EOUS“)
(45)
Ob dokončnem razkritju je edini proizvajalec izvoznik, ki je bil predmet preiskave in uporablja shemo EOUS, predložil pripombe o tej shemi. Družba je trdila, da bi morala Komisija uporabiti drugačno metodo za izračun ugodnosti, prejete iz EOUS. Trdila je še, da bi bilo treba določene ugodnosti po EOUS obravnavati kot dovoljeno shemo povračila dajatev v smislu Priloge II in III k osnovni uredbi ter da se zanje torej ne bi smeli uvesti izravnalni ukrepi.
(46)
Vendar je bilo ugotovljeno, da ne glede na uporabljeno metodo za izračun subvencijska stopnja za to shemo ne bi presegla 0,95 %, kar pomeni, da bi splošna subvencijska stopnja za to družbo ostala nižja od ravni de minimis. Zato se ni štelo, da bi bilo treba to trditev v okviru sedanje preiskave nadalje analizirati.
(47)
Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodna izjava 112 začasne uredbe potrdi.
(48)
Ugotovilo se je, da indijski proizvajalec izvoznik KEI Industries v OP ni uporabljal EOUS.
3.9 Znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi
(49)
Po sprejetju odločitve, da se ugodnosti iz ECS ne štejejo za subvencijo, kot je opisano v uvodnih izjavah 38 do 41, in popravljenem izračunu ugodnosti iz EPCGS za eno od družb, kot je navedeno v uvodni izjavi 35, so bile stopnje dajatev prilagojene, kadar je bilo primerno. Dokončne višine subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi v skladu z določbami osnovne uredbe, izražene ad valorem, zdaj znašajo med 0,79 % in 3,72 %.
Shema
Družba
Raajratna
Skupina Venus
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
SKUPAJ
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Ponovno izračunana subvencijska stopnja za sodelujoče družbe, ki niso zajete v vzorcu, je 3,41 %.
(51)
Ponovno izračunana stopnja subvencije na ravni države je 3,72 %.
4. INDUSTRIJA UNIJE
4.1 Industrija Unije
(52)
Nekateri uporabniki so izrazili dvome glede števila proizvajalcev Unije, navedenega v uvodni izjavi 116 začasne uredbe. Trdijo, da je bilo število proizvajalcev napačno ocenjeno in da je na trgu Unije v resnici prisotnih manj proizvajalcev.
(53)
Komisija poudarja, da navedena trditev ni bila utemeljena, in po preverjanju potrjuje resničnost informacije iz uvodne izjave 116 začasne uredbe, in sicer da je 27 proizvajalcev Unije izdelovalo zadevni izdelek v Uniji v OP. Ta številka je bila ugotovljena na podlagi pritožbe v fazi preverjanja reprezentativnosti in med preiskavo. Komisija je vzpostavila stik z vsemi znanimi proizvajalci Unije in prejela podatke, ki so se uporabili v zvezi s sedanjo preiskavo.
4.2 Proizvodnja Unije in vzorčenje proizvajalcev Unije
(54)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 117 do 119 začasne uredbe potrdijo.
5. ŠKODA
5.1 Potrošnja Unije
(55)
Nekateri uporabniki so trdili, da se v analizi škode ne bi smeli upoštevati podatki v zvezi z letom 2009, saj je imela finančna kriza, ki se je takrat začela, učinke izkrivljanja zlasti na potrošnjo Unije. Tudi v primeru, če bi se leto 2009 izključilo iz analize, bi trend za potrošnjo še vedno rastel (+ 5 %), kar kaže na to, da se trg izboljšuje. Uvodna izjava 120 začasne uredbe poleg tega priznava negativne učinke finančnih kriz, vendar je bilo sklenjeno, da se je položaj trga izboljšal. Ker drugih pripomb ni bilo, se uvodna izjava 120 začasne uredbe potrdi.
5.2 Uvoz iz zadevne države v Unijo
(56)
Stopnja subvencije, ugotovljena za družbo KEI Industries, je nižja od praga de minimis, predvidenega v členu 14(5) osnovne uredbe (glej uvodno izjavo 49). Zato se šteje, da ta proizvajalec izvoznik v obdobju preiskave ni prejemal ugodnosti iz subvencijskih shem v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe. Zato je bil njegov obseg uvoza izključen iz obsega subvencioniranega uvoza iz Indije. Po navedbah enega proizvajalca izvoznika, in sicer skupine Venus, so bile nekatere transakcije pomotoma štete dvojno. Komisija se je z njim strinjala, zato so bile te transakcije odstranjene iz celotnega obsega subvencioniranega uvoza iz Indije. V skladu s tem je bila opravljena revizija obsega, tržnega deleža in povprečne cene subvencioniranega uvoza.
(57)
Obseg in tržni delež subvencioniranega uvoza:
2009
2010
2011
OP
Obseg (v tonah)
11 620
20 038
25 326
24 415
Indeks (2009 = 100)
100
172
218
210
Tržni delež
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Indeks (2009 = 100)
100
121
146
140
Vir:
Eurostat in izpolnjeni vprašalniki.
(58)
Družba KEI Industries je v OP izvozila omejene količine zadevnega izdelka in tudi navedene transakcije skupine Venus so zadevale omejene količine, zato odstranitev obsega tega uvoza iz skupnega obsega subvencioniranega uvoza iz Indije ni povzročila sprememb trendov, opisanih v uvodnih izjavah 123 in 124 začasne uredbe. Ti uvodni izjavi v začasni uredbi sta torej potrjeni.
(59)
Povprečna cena subvencioniranega uvoza:
2009
2010
2011
OP
Povprečna cena
(v eurih/tonah)
2 419
2 856
3 311
3 259
Indeks (2009 = 100)
100
118
137
135
Vir:
Eurostat in izpolnjeni vprašalniki.
(60)
Kot je bilo pojasnjeno, je družba KEI Industries v OP izvozila omejene količine, prav tako je odstranitev določenih transakcij skupine Venus vplivala le na omejene količine. Z izključitvijo obsega uvoza družbe KEI Industries in navedenih transakcij skupine Venus iz celotnega obsega subvencioniranega uvoza iz Indije se povprečna cena subvencioniranega indijskega uvoza ali izračun nelojalnega nižanja prodajnih cen torej nista bistveno spremenila. Ponovno izračunana stopnja nelojalnega nižanja prodajnih cen znaša 11,7 %. V zvezi z ostalim se potrdijo sklepi na podlagi ugotovitev iz uvodnih izjav 128 do 130 začasne uredbe.
(61)
Indijska vlada je v odzivu na dokončno razkritje trdila, da je Komisija uporabila sorazmerno zmanjšanje subvencioniranega uvoza le za obseg uvoza sodelujočih proizvajalcev izvoznikov, da bi se upoštevale ugotovitve de minimis v zvezi z družbo KEI in odstranitev določenih pomotoma dvojno štetih transakcij skupine Venus. Ta trditev temelji na napačnem razumevanju. Komisija je sorazmerno zmanjšanje uporabila za celotni obseg uvoza, vključno z nesodelujočimi uvozniki. Zato je trditev treba zavrniti.
5.3 Gospodarski položaj industrije Unije
(62)
Nekatere strani so trdile, da bi bilo treba rezultate, ki jih je pridobila industrija Unije, glede na svetovno gospodarsko krizo obravnavati kot razmeroma dobre in da razen enega kazalnika škode, tj. tržnega deleža, noben kazalnik ni pokazal obstoja škode.
(63)
Ena stran je trdila, da so se povprečne prodajne cene industrije Unije povečale za približno 34 %, kar je precej več kot njeni stroški proizvodnje, ki so se v istem obdobju povečali za 13 %. V zvezi s tem je treba poudariti, da so bile cene industrije Unije na začetku obravnavanega obdobja, tj. leta 2009, nižje od stroškov proizvodnje, pri čemer jih je bilo mogoče povišati nad stroške proizvodnje šele od leta 2011 naprej.
(64)
Preiskava je pokazala, da so se v obravnavanem obdobju nekateri kazalniki škode, na primer obseg proizvodnje in izkoriščenost zmogljivosti, sicer gibali v pozitivno smer ali pa so ostali stabilni, tako je bilo v primeru zaposlovanja, vendar gibanje številnih drugih kazalnikov v zvezi s finančnim položajem industrije Unije, tj. dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb, ni bilo zadovoljivo. Kazalnik v zvezi z naložbami se je leta 2010 sicer izboljšal, vendar je bil leta 2011 in v OP nižji kot leta 2009. Čeprav se je donosnost naložb od leta 2009 do 2011 izboljšala in je dosegla 6,7 %, se je v OP znova zmanjšala na 0,8 %. Podobno sta se kazalnika v zvezi z dobičkonosnostjo in denarnim tokom do leta 2011 izboljšala, v OP pa sta se znova začela slabšati. Torej je mogoče sklepati, da se je industrija Unije začela izboljševati po letu 2009, vendar se je njeno okrevanje naknadno upočasnilo zaradi subvencioniranega uvoza iz Indije.
(65)
Na zahtevo neke zainteresirane strani se potrdi, da so ravni zalog, določene v uvodni izjavi 153 začasne uredbe, zadevale dejavnost vzorčenih družb Unije.
(66)
Industrija Unije je trdila, da je bila ciljna stopnja dobička v višini 5 %, ki je bila določena v začasni fazi, prenizka. Svoje trditve ni ustrezno utemeljila. V uvodni izjavi 148 začasne uredbe so pojasnjeni razlogi za izbiro te stopnje dobička in preiskava ni odkrila nobenega razloga za njeno spremembo. Zato se za namen končnih ugotovitev ohrani 5-odstotna ciljna stopnja dobička.
(67)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da so industriji Unije težave povzročali predvsem strukturni problemi. Zato naj bi bila 5-odstotna ciljna stopnja dobička prav tako nerealna.
(68)
Opozoriti je treba, da morajo institucije v skladu s sodno prakso (11) določiti stopnjo dobička, ki bi jo industrija Skupnosti pod običajnimi pogoji konkurence brez subvencioniranega uvoza lahko upravičeno pričakovala. V tem primeru se je izkazalo, da te analize zadevnega izdelka za industrijo Unije ni mogoče izvesti iz naslednjih razlogov. Zadostne informacije za izračun stopenj dobička za zadevni izdelek so na voljo šele od leta 2007. Takrat je bila stopnja dobička 3,7 %, leta 2008 pa je zaradi finančne in gospodarske krize postala negativna. Po trditvah v pritožbi in ugotovitvah v preiskavi je subvencionirani uvoz začel prihajati na trg Unije leta 2007, ko se je obseg uvoza, ki je leta 2006 znašal 17 727 ton, povečal na 24 811,3 tone. Zato so institucije ciljne stopnje dobička določile na podlagi realnih dobičkov iz drugih branž industrije jekla, ki jih ni prizadel dampinški in subvencionirani uvoz (12).
5.4 Sklep o škodi
(69)
Komisija zato sklene, da je bila industriji Unije povzročena znatna škoda v OP.
6. VZROČNA POVEZAVA
6.1 Učinek subvencioniranega uvoza
(70)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da v začasni uredbi sploh ni bilo upoštevano, da je industrija Unije lahko izkoristila povečano potrošnjo od leta 2009, in da Komisija ne more domnevati, da bo industrija Unije svoj tržni delež lahko ohranjala v nedogled.
(71)
V odzivu na te argumente je treba poudariti, da je preiskava pokazala, da se je tržni delež subvencioniranega indijskega uvoza povečeval hitreje kot potrošnja na trgu Unije. Obseg indijskega subvencioniranega uvoza se je povečal za 110 %, medtem ko se je potrošnja v istem obdobju povečala za 50 %. Poleg tega je preiskava tudi pokazala, da je bila indijska cena v istem obdobju stalno nižja od povprečne cene industrije Unije in je v OP nelojalno znižala povprečne prodajne cene industrije Unije za 11,7 %. Zato industrija Unije, čeprav je v določeni meri dejansko izkoristila povečano potrošnjo in je svoj obseg prodaje lahko povečala za 40 %, ni mogla obdržati svojega tržnega deleža, kot je bilo sicer mogoče pričakovati glede na vedno boljše tržne pogoje in prosto proizvodno zmogljivost industrije Unije.
6.2 Učinek drugih dejavnikov
6.2.1 Nesubvencioniran uvoz
(72)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da bi bilo treba učinek nesubvencioniranega uvoza ponovno oceniti ob upoštevanju dejstva, da je bila družbi KEI Industries priznana subvencijska stopnja de minimis in da so bile določene transakcije skupine Venus zaradi napak dvojnega štetja odstranjene iz analize. Trdile so tudi, da so bile cene nesubvencioniranega uvoza nižje od cen subvencioniranega uvoza.
(73)
Spodnja razpredelnica kaže spremembe obsega nesubvencioniranega izvoza in cen v obravnavanem obdobju. Njun obseg je predstavljal približno tretjino indijskega izvoza v OP in se je gibal enako kot subvencioniran uvoz.
2009
2010
2011
OP
Obseg (v tonah)
5 227
9 015
11 394
10 938
Obseg (Indeks)
100
172
218
210
Povprečna cena (v eurih / tonah)
2 268
2 678
3 105
3 056
Povprečna cena (Indeks)
100
118
137
135
Vir:
Izpolnjeni vprašalniki in Eurostat.
(74)
Torej drži, da so bile cene nesubvencioniranega uvoza nižje od cen subvencioniranega uvoza. Vendar obseg nesubvencioniranega uvoza znaša le tretjino obsega subvencioniranega uvoza. Zato škoda, ki jo je povzročil nesubvencioniran uvoz, ne prekinja vzročne zveze med subvencioniranim uvozom iz Indije in znatno škodo, ki je bila povzročena industriji Unije v OP.
6.2.2 Uvoz iz tretjih držav
(75)
En indijski proizvajalec izvoznik in indijska vlada sta ponovno trdila, da bi morala biti Ljudska republika Kitajska vključena v preiskavo in da je bil učinek, ki ga je uvoz iz nje imel na trg Unije in industrijo Unije, ocenjen prenizko.
(76)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 170 začasne uredbe, niti v začetni fazi niti končni fazi ni bilo dokazov o subvencioniranju, ki bi utemeljili začetek protisubvencijske preiskave uvoza s poreklom iz Ljudske republike Kitajske. Trditev, da bi bilo treba Ljudsko republiko Kitajsko vključiti v obseg preiskave, torej ni utemeljena in se zavrne.
(77)
Vendar se je pokazalo, da je uvoz iz Ljudske republike Kitajske v obravnavanem obdobju naraščal, kot je navedeno v uvodni izjavi 168 začasne uredbe, in je v OP dosegel tržni delež v višini 8,3 %. Poleg tega so bile cene kitajskega uvoza nižje od cen industrije Unije in cen indijskih proizvajalcev izvoznikov na trgu Unije. Zato je bilo dodatno proučeno, ali bi uvoz iz Ljudske republike Kitajske lahko prispeval k škodi, povzročeni industriji Unije, ter prekinil vzročno zvezo med škodo in indijskim subvencioniranim uvozom.
(78)
Po razpoložljivih informacijah v začasni fazi je bil nabor izdelkov, ki ga je predstavljal kitajski uvoz, drugačen, pri čemer so bili segmenti, v katerih so bili prisotni kitajski izdelki, prav tako drugačni v primerjavi z izdelki, ki jih je prodajala industrija Unije, ali celo s segmenti za izdelke s poreklom iz Indije, ki so se prodajali na trgu Unije.
(79)
Komisija je po objavi začasnega ukrepa prejela več trditev o tem, da bi lahko kitajski nizkocenovni uvoz v OP prekinil vzročno zvezo med dampinškim indijskim uvozom in znatno škodo, povzročeno industriji Unije.
(80)
Analiza, ki se je izvedla na podlagi statističnih podatkov o uvozu v zvezi z dvema oznakama KN v preiskavi, je pokazala, da je 29 % kitajskega uvoza potekalo v spodnjem tržnem segmentu (pod oznako KN 7223 00 99). To delno pojasni, zakaj so kitajske cene povprečno nižje od cen industrije Unije in indijskih proizvajalcev izvoznikov. Statistični podatki za oznako KN 7223 00 99 so tudi pokazali, da je večina strank kitajskih proizvajalcev prihajala iz Združenega kraljestva, kjer industrija Unije praktično ni bila prisotna.
Povprečna cena
(v eurih/tonah)
2009
2010
2011
OP
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Vir:
Eurostat.
(81)
V zvezi z oznako KN 7223 00 19 so analize, izvedene na podlagi kontrolne številke izdelka, pokazale, da so industrija Unije in indijski proizvajalci predvsem konkurirali v zgornjem tržnem segmentu, kjer so bile lahko cene za to oznako tudi do štirikrat višje od cen v spodnjem tržnem segmentu (13). Preiskava je tudi pokazala, da so razlike med cenami na splošno povezane z vrsto izdelka in vsebnostjo niklja. Nadalje je preiskava pokazala, da kitajski izvozniki na trgu Unije prodajajo predvsem vrste izdelkov nižje kakovosti, ki se uvrščajo pod navedeno oznako KN. Zato nabor izdelkov postane prevladujoči dejavnik pri vrednotenju kitajskega uvoza.
(82)
V zvezi z ravnijo cen uvoza iz Ljudske republike Kitajske je treba poudariti, da je bila od leta 2009 do OP povprečna cena kitajskega uvoza ves čas višja od subvencioniranih cen indijskih proizvajalcev izvoznikov, kar je razvidno iz spodnje razpredelnice, ki prikazuje povprečno ceno subvencioniranega indijskega izvoza, ki se uvršča pod oznako KN 7223 00 19.
Povprečna cena
(v eurih/tonah)
2009
2010
2011
OP
OP + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Vir:
Eurostat.
(83)
V OP je bila povprečna kitajska uvozna cena prvič nižja od indijske uvozne cene za subvencioniran uvoz. Vendar je bilo to le začasno, saj se je raven kitajske cene v letu po OP povečala in je bila spet višja od indijskih cen.
(84)
Poleg tega je primerjava med količino uvoza iz Indije in Ljudske republike Kitajske pokazala, da je bila v celotnem obravnavanem obdobju in zlasti v OP stopnja uvoza iz Ljudske republike Kitajske precej nižja od uvoza iz Indije. Obseg uvoza iz Ljudske republike Kitajske je v osnovi znašal manj kot polovico celotnega uvoza iz Indije.
(85)
Na podlagi navedenega se potrdi, da se pomemben delež kitajskega uvoza v OP razlikuje od nabora izdelkov industrije Unije in da je vsakršno neposredno konkuriranje izdelkom, ki jih proizvaja in prodaja industrija Unije, omejeno.
(86)
Zato ni bilo mogoče, da bi uvoz iz Ljudske republike Kitajske lahko vplival na položaj industrije Unije v takem obsegu, da bi prekinil vzročno zvezo med subvencioniranim uvozom iz Indije in škodo, povzročeno industriji Unije. Zato se uvodna izjava 168 začasne uredbe potrdi.
6.2.3 Konkurenca, ki jo predstavljajo drugi proizvajalci v Uniji
(87)
Ena stran je trdila, da bi slabo finančno uspešnost proizvajalcev Unije lahko povzročila konkurenca drugih proizvajalcev Unije, ki niso bili pritožniki ali niso izrazili svoje podpore preiskavi ob začetku postopka.
(88)
Tržni delež drugih proizvajalcev v Uniji se je spreminjal, kot sledi:
2009
2010
2011
OP
Obseg (v tonah)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indeks (2009 = 100)
100
160
158
158
Tržni delež drugih proizvajalcev v Uniji
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Vir:
Pritožba.
(89)
Proizvajalci Unije, ki niso bili pritožniki in ki niso izrecno izrazili podpore preiskavi, so predstavljali 44 % celotne prodaje Unije, navedene v uvodni izjavi 139 začasne uredbe. Njihov obseg prodaje se je povečal za 58 %, in sicer z ocenjenih 34 926 ton leta 2009 na 55 124 ton v obravnavanem obdobju. Vendar je taka rast sorazmerno skromna v primerjavi z rastjo subvencioniranega uvoza iz Indije v istem obdobju (+ 110 %). Poleg tega je tržni delež zadevnih proizvajalcev Unije v obravnavanem obdobju ostal sorazmerno stabilen, pri čemer se ni ugotovilo, da bi bile njihove cene nižje od cen vzorčenih proizvajalcev Unije. Zato se sklene, da njihova prodaja na trgu Unije ni prispevala k škodi, povzročeni industriji Unije.
6.3 Sklep o vzročni zvezi
(90)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 176 do 179 začasne uredbe potrdijo.
7. INTERES UNIJE
7.1 Splošni premisleki
(91)
Ker pripomb ni bilo, se uvodna izjava 180 začasne uredbe potrdi.
7.2 Interes industrije Unije
(92)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 181 do 188 začasne uredbe potrdijo.
7.3 Interes uporabnikov
(93)
Po uvedbi začasnih ukrepov je sedem uporabnikov in eno združenje uporabnikov vzpostavilo stik s Komisijo in izrazilo interes za sodelovanje v preiskavi. Zato so jim bili aprila 2013 na njihovo zahtevo poslani vprašalniki. Vendar pa sta le dva uporabnika predložila v celoti izpolnjen vprašalnik, na splošno pa so sodelujoči uporabniki predstavljali 12 % celotnega uvoza iz Indije v OP in 2,5 % celotne potrošnje Unije. Gospodarski učinek ukrepov na uporabnike se je ponovno ocenil na podlagi novih razpoložljivih podatkov iz izpolnjenih vprašalnikov, opravljen pa je bil obisk pri dveh uporabnikih, da so se preverile predložene informacije.
(94)
Uporabniki so trdili, da je bila stopnja dobičkonosnosti v višini 9 %, navedena v uvodni izjavi 191 začasne uredbe, previsoka in ni bila reprezentativna za industrijo uporabnikov. Po prejemu dodatnih izpolnjenih vprašalnikov je bila ponovno izračunana povprečna dobičkonosnost vseh sodelujočih uporabnikov in ugotovilo se je, da je znašala 2 % prometa.
(95)
Prav tako je bilo ugotovljeno, da so pri vseh sodelujočih uporabnikih nakupi izdelkov iz Indije povprečno predstavljali 44 % celotnih nakupov zadevnega izdelka, le za dva sodelujoča uporabnika je bila Indija edini vir dobave. V OP je promet izdelka, ki vključuje zadevni izdelek, predstavljal povprečno 14 % prometa sodelujočih uporabnikov.
(96)
Ob predpostavki najslabšega možnega scenarija za trg Unije, tj. da morebitnega povišanja cen ne bo mogoče prenesti na distribucijsko verigo in da bodo uporabniki še naprej kupovali izdelke iz Indije v enakih količinah kot prej, bi učinek dajatve na dobičkonosnost uporabnikov, doseženo z dejavnostmi uporabe ali vključevanja zadevnega izdelka, pomenil povprečno zmanjšanje z 0,25 odstotne točke na 1,75 %.
(97)
Komisija priznava, da bo učinek na posamični ravni bolj pomemben za tiste uporabnike, katerih celotni uvoz izvira iz Indije. Vendar je njihovo število sorazmerno majhno (dva od sodelujočih uporabnikov). Poleg tega lahko, če njihov indijski proizvajalec pri tem sodeluje, zaprosijo za povračilo dajatev v skladu s členom 21 osnovne uredbe, če so zanj izpolnjeni vsi pogoji.
(98)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 194 začasne uredbe, so nekateri uporabniki ponovno izrazili zaskrbljenost, da bodo ukrepi vplivali na nekatere vrste žic, ki niso proizvedene v Evropi, in sicer vrste, vključene v tako imenovano serijo 200. Po mnenju uporabnikov sta razloga za odsotnost proizvodnje v Uniji omejeno povpraševanje in specifičnost proizvodnega procesa.
(99)
Vendar je preiskava pokazala, da je industrija Unije proizvajala to vrsto žic iz nerjavnega jekla in da le-ta predstavlja omejen delež trga Unije. Uporabniki imajo na voljo tudi druge vire dobave iz držav brez uvedenih protidampinških ali protisubvencijskih ukrepov. Poleg tega je bila dvema indijskima proizvajalcema izvoznikoma priznana 0 % stopnja izravnalne dajatve, zato uvedba ukrepov ne bo imela bistvenih učinkov na njuno dobavo. Poleg tega se za isti namen lahko uporabijo tudi druge vrste žic iz nerjavnega jekla. Zato ni mogoče, da bi imela uvedba ukrepov bistven učinek na trg Unije in navedene uporabnike. Ta trditev se zato zavrne.
(100)
Nekateri uporabniki so poudarili, da je dobavni rok podobnega izdelka, ki so ga proizvedli proizvajalci Unije, daljši od dobavnega roka zadevnega izdelka iz Indije. Vendar to, da lahko trgovci naredijo zaloge izdelkov in da jih lahko dajo hitro na razpolago, ne zmanjšuje dejanskih dokazov o negativnih učinkih subvencioniranega uvoza. Zato je treba ta argument zavrniti.
(101)
Ob upoštevanju navedenega se kljub temu, da bodo na nekatere uporabnike ukrepi glede uvoza iz Indije verjetno vplivali bolj negativno kot na druge, šteje, da bo uvedba ukrepov trgu Unije na splošno koristila. Zlasti se šteje, da bi ponovna vzpostavitev pravičnih pogojev trgovanja na trgu Unije industriji Unije omogočila uskladitev cen s ceno proizvodnje, ohranitev proizvodnje in zaposlovanja, vnovično pridobitev izgubljenega tržnega deleža ter možnost, da izkoristi povečano ekonomijo obsega. S tem bi industrija dosegla razumne stopnje dobička, ki bi ji srednje- in dolgoročno omogočile učinkovito delovanje. Vzporedno bo industrija izboljšala svoj splošni finančni položaj. Poleg tega se je v preiskavi ugotovilo, da bodo ukrepi na splošno imeli omejen učinek na uporabnike in na nepovezane uvoznike. Zato se sklene, da naj bi splošna korist ukrepov prevladala nad učinkom na uporabnike zadevnega izdelka na trgu Unije.
7.4 Interes nepovezanih uvoznikov
(102)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 197 do 199 začasne uredbe potrdijo.
7.5 Sklep o interesu Unije
(103)
Ob upoštevanju navedenega se potrdi ocena iz uvodnih izjav 200 in 201 začasne uredbe.
8. DOKONČNI IZRAVNALNI UKREPI
8.1 Stopnja odprave škode
(104)
Ker pripomb ni bilo, se uvodne izjave 203 do 206 začasne uredbe potrdijo.
8.2 Sklepna ugotovitev o stopnji odprave škode
(105)
Za družbo KEI Industries se posamezna stopnja škode ni izračunala, ker je bila dokončna stopnja subvencije te družbe na ravni de minimis, kot je navedeno v uvodni izjavi 49.
(106)
Metodologija, uporabljena v začasni uredbi, se potrdi.
8.3 Dokončni ukrepi
(107)
Glede na navedeno in v skladu s členom 15(1) osnovne uredbe bi bilo treba uvesti dokončno izravnalno dajatev na ravni, ki omogoča odpravo škode, povzročene zaradi subvencioniranega uvoza, ne da bi se presegla ugotovljena stopnja subvencije.
(108)
Zato so bile stopnje izravnalnih dajatev določene na podlagi primerjave med stopnjami škode in stopnjami subvencij. V skladu s tem so predlagane stopnje izravnalnih dajatev naslednje:
Družba
Subvencijska stopnja
Stopnja škode
Stopnja izravnalne dajatve
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Skupina Venus
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd
0,9 %
n. r.
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
n. r.
0,0 %
Sodelujoče nevzorčene družbe
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Vse druge družbe
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Stopnje izravnalnih dajatev za posamezne družbe, navedene v tem delovnem dokumentu, so bile določene na podlagi ugotovitev sedanje preiskave. Zato izražajo stanje teh družb, kakor izhaja iz ugotovitev preiskave. Te stopnje dajatev (v nasprotju z dajatvijo na ravni države, ki se uporablja za „vse druge družbe“) veljajo izključno za uvoz izdelkov s poreklom iz Indije, ki jih proizvajajo navedeni specifični pravni subjekti. Za uvožene izdelke, ki jih proizvaja katera koli druga družba, ki ni izrecno navedena v izvedbenem delu tega delovnega dokumenta, vključno s subjekti, povezanimi s tistimi, ki so izrecno navedeni, se te stopnje ne morejo uporabiti, zanje pa velja stopnja dajatve, ki se uporablja za „vse druge družbe“.
(110)
Vsak zahtevek za uporabo stopenj izravnalnih dajatev za posamezne družbe (npr. zaradi spremembe imena subjekta ali zaradi ustanovitve novih proizvodnih ali prodajnih subjektov) bi se moral nemudoma nasloviti na Komisijo (14) skupaj z vsemi ustreznimi informacijami, zlasti o vsaki spremembi dejavnosti družbe na področju proizvodnje, domače prodaje in prodaje izvoza, povezanimi na primer s to spremembo imena ali spremembo proizvodnih in prodajnih subjektov. Če bo to primerno, se bo uredba o uvedbi dokončnih izravnalnih dajatev ustrezno spremenila s posodobljenim seznamom družb, ki so upravičene do individualnih stopenj dajatev.
8.4 Dokončno pobiranje začasnih izravnalnih dajatev
(111)
Glede na obseg ugotovljenih stopenj subvencij in glede na stopnjo škode, povzročene industriji Unije, se šteje, da je treba zneske, zavarovane z začasno izravnalno dajatvijo, ki je bila uvedena z začasno uredbo, dokončno pobrati v višini zneska uvedenih dokončnih dajatev -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna izravnalna dajatev na uvoz žice iz nerjavnega jekla, ki vsebuje:
(i)
2,5 mas. % ali več niklja, razen žice, ki vsebuje 28 mas. % ali več, vendar ne več kot 31 mas. % niklja in 20 mas. % ali več, vendar ne več kot 22 mas. % kroma;
(ii)
manj kot 2,5 mas. % niklja, razen žice, ki vsebuje 13 mas. % ali več, vendar ne več kot 25 mas. % kroma in 3,5 mas. % ali več, vendar ne več kot 6 mas. % aluminija,
trenutno uvrščene pod oznaki KN 7223 00 19 in 7223 00 99 ter s poreklom iz Indije.
2. Stopnja dokončne izravnalne dajatve, ki se uporablja za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatve za izdelek, opisan v odstavku 1, ki ga proizvajajo spodaj navedene družbe, je naslednja:
Družba
Dajatev (%)
Dodatna oznaka TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gudžarat
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharaštra
3,0
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharaštra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharaštra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai, Maharaštra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharaštra
0,0
B780
KEI Industries Limited, New Delhi
0,0
B925
Družbe s seznama v Prilogi
3,4
Vse druge družbe
3,7
B999
3. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavni carinski predpisi.
Člen 2
Zneski, zavarovani z začasnimi izravnalnimi dajatvami v skladu z Uredbo (EU) št. 419/2013 na uvoz žice iz nerjavnega jekla, ki vsebuje:
(i)
2,5 mas. % ali več niklja, razen žice, ki vsebuje 28 mas. % ali več, vendar ne več kot 31 mas. % niklja in 20 mas. % ali več, vendar ne več kot 22 mas. % kroma;
(ii)
manj kot 2,5 mas. % niklja, razen žice, ki vsebuje 13 mas. % ali več, vendar ne več kot 25 mas. % kroma in 3,5 mas. % ali več, vendar ne več kot 6 mas. % aluminija,
trenutno uvrščene pod oznaki KN 7223 00 19 in 7223 00 99 ter s poreklom iz Indije,
se dokončno poberejo. Zavarovani zneski, ki presegajo dokončne stopnje izravnalne dajatve, se sprostijo.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 2. septembra 2013