NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1260/2012
ze dne 17. prosince 2012,
kterým se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany, pokud jde o příslušná ustanovení o překladu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 118 druhý pododstavec této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/167/EU ze dne 10. března 2011, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany (1),
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím 2011/167/EU bylo Belgii, Bulharsku, České republice, Dánsku, Německu, Estonsku, Řecku, Francii, Irsku, Kypru, Lotyšsku, Litvě, Lucembursku, Maďarsku, Maltě, Nizozemsku, Rakousku, Polsku, Portugalsku, Rumunsku, Slovinsku, Slovensku, Finsku, Švédsku a Spojenému království (dále jen „zúčastněné členské státy“) povoleno navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany.
(2)
Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1257/2012 ze dne 17. prosince 2012, kterým se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany (2), má být některým evropským patentům uděleným Evropským patentovým úřadem v souladu s pravidly a postupy Úmluvy o udělování evropských patentů ze dne 5. října 1973, naposledy pozměněné dne 17. prosince 1991 a dne 29. listopadu 2000 (dále jen „Evropská patentová úmluva“) na žádost majitele patentu přiznán jednotný účinek v zúčastněných členských státech.
(3)
Ustanovení o překladu pro evropské patenty, které mají jednotný účinek v zúčastněných členských státech (dále jen „evropský patent s jednotným účinkem“) by měla být upravena ve zvláštním nařízení v souladu s čl. 118 druhým pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva fungování EU“).
(4)
V souladu s rozhodnutím 2011/167/EU by ustanovení o překladu pro evropské patenty s jednotným účinkem neměla být složitá a nepřiměřeně nákladná. Tato ustanovení by měla odpovídat ustanovením obsaženým v návrhu nařízení Rady o ustanoveních o překladu pro patent Evropské unie, jejž Komise předložila dne 30. června 2010, rozšířeným o prvky kompromisu navrženého předsednictvím v listopadu roku 2010, kterému se v Radě dostalo široké podpory.
(5)
Ustanovení o překladu by měla zajišťovat právní jistotu a podněcovat inovace a přinášet prospěch zejména malým a středním podnikům. Díky těmto ustanovením o překladu by přístup k evropskému patentu s jednotným účinkem a k patentovému systému jako celku měl být snazší, méně nákladný a právně zajištěný.
(6)
Jelikož za udělování evropských patentů je zodpovědný Evropský patentový úřad, měla by ustanovení o překladu pro evropský patent vycházet ze současného postupu uplatňovaného Evropským patentovým úřadem. Cílem uvedených ustanovení by mělo být dosažení potřebné rovnováhy mezi zájmy hospodářských subjektů a veřejným zájmem, pokud jde o náklady na řízení a dostupnost technických informací.
(7)
Aniž jsou dotčena přechodná ustanovení, pokud byl spis evropského patentu s jednotným účinkem zveřejněn v souladu s čl. 14 odst. 6 Evropské patentové úmluvy, neměly by být požadovány žádné další překlady. Podle čl. 14 odst. 6 Evropské patentové úmluvy se evropský patentový spis zveřejňuje v jazyce řízení u Evropského patentového úřadu a zahrnuje překlad nároků do ostatních dvou úředních jazyků Evropského patentového úřadu.
(8)
V případě sporu, který se týká evropského patentu s jednotným účinkem, je oprávněným požadavkem, aby majitel patentu poskytl na žádost údajného porušovatele úplný překlad patentu do úředního jazyka zúčastněného členského státu, ve kterém došlo k údajnému porušení, nebo členského státu, ve kterém má údajný porušovatel bydliště. Majitel patentu by měl být rovněž povinen na žádost příslušného soudu v zúčastněných členských státech pro spory týkající se evropského patentu s jednotným účinkem poskytnout úplný překlad patentu do jazyka použitého v řízení u dotyčného soudu. Tyto překlady by se neměly provádět za použití automatizovaných prostředků a měly by být poskytnuty na náklady majitele patentu.
(9)
V případě sporu, který se týká náhrady škody, by soud projednávající dotyčný spor měl zohlednit skutečnost, že předtím, než mu byl poskytnut překlad v jeho jazyce, mohl údajný porušovatel jednat v dobré víře a možná nevěděl nebo neměl dostatečné důvody k tomu domnívat se, že porušuje dotyčný patent. Příslušný soud by měl posoudit okolnosti konkrétního případu a mimo jiné by měl vzít v úvahu, zda je údajným porušovatelem malý nebo střední podnik, který působí pouze na místní úrovni, a dále by měl zohlednit jazyk řízení u Evropského patentového úřadu a během přechodného období rovněž překlad předložený spolu s žádostí o jednotný účinek.
(10)
Aby byl usnadněn přístup k evropským patentům s jednotným účinkem, měli by mít přihlašovatelé, zejména malé a střední podniky, možnost podávat patentové přihlášky u Evropského patentového úřadu v jakémkoli úředním jazyce Unie. Jako doplňkové opatření by měly být určitým přihlašovatelům, kteří získají evropské patenty s jednotným účinkem,podali evropskou patentovou přihlášku v úředním jazyce Unie, jenž není úředním jazykem Evropského patentového úřadu, a mají bydliště nebo hlavní místo podnikání v členském státu Unie, uhrazeny dodatečně náklady na překlad z jazyka patentové přihlášky do jazyka řízení u Evropského patentového úřadu nad rámec, který je již v současnosti u Evropského patentového úřadu uplatňován. Systém těchto náhrad by měl být spravován Evropským patentovým úřadem v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 1257/2012.
(11)
Na podporu dostupnosti patentových informací a šíření technických poznatků by měly být co nejdříve k dispozici strojové překlady patentových přihlášek a spisů do všech úředních jazyků Unie. Strojové překlady jsou vyvíjeny Evropským patentovým úřadem a jsou velmi důležitým nástrojem, který má zlepšit přístup k patentovým informacím a umožnit rozsáhlé šíření technických poznatků. Ze včasné dostupnosti vysoce kvalitních strojových překladů evropských patentových přihlášek a spisů do všech úředních jazyků Unie by měli prospěch všichni uživatelé evropského patentového systému. Strojové překlady jsou jedním z hlavních prvků politiky Evropské unie. Tyto strojové překlady by měly být pouze informativní a neměly by mít žádný právní účinek.
(12)
Během přechodného období, než bude k dispozici systém vysoce kvalitních strojových překladů do všech úředních jazyků Unie, by měl být k žádosti o jednotný účinek podle článku 9 nařízení (EU) č. 1257/2012 přiložen úplný překlad patentového spisu do angličtiny, pokud jazykem řízení u Evropského patentového úřadu je francouzština nebo němčina, nebo do kteréhokoli úředního jazyka členských států, který je úředním jazykem Unie, pokud je jazykem řízení u Evropského patentového úřadu angličtina. Těmito ustanoveními by se zajistilo, že budou během přechodného období všechny evropské patenty s jednotným účinkem dostupné v angličtině, která je obvyklým jazykem v oblasti mezinárodního technického výzkumu a publikací. Kromě toho by se jimi zajistilo, že v souvislosti s evropskými patenty s jednotným účinkem budou překlady zveřejňovány v dalších úředních jazycích zúčastněných členských států. Tyto překlady by se neměly provádět za použití automatizovaných prostředků a jejich vysoká kvalita by měla přispět ke zdokonalování překladačů Evropským patentovým úřadem. Zlepšily by rovněž šíření patentových informací.
(13)
Přechodné období by mělo skončit, jakmile budou k dispozici vysoce kvalitní strojové překlady do všech úředních jazyků Unie za předpokladu pravidelného a objektivního hodnocení kvality nezávislou odbornou komisí zřízenou zúčastněnými členskými státy v rámci Evropské patentové organizace a složenou ze zástupců Evropského patentového úřadu a uživatelů evropského patentového systému. S ohledem na technický rozvoj lze mít za to, že vývoj vysoce kvalitních strojových překladů nebude trvat déle než 12 let. Proto by mělo přechodné období skončit 12 let ode dne použitelnosti tohoto nařízení, pokud se nerozhodne o jeho ukončení již dříve.
(14)
Jelikož se hmotněprávní ustanovení, která se vztahují na evropský patent s jednotným účinkem, řídí nařízením (EU) č. 1257/2012 a jsou doplněna ustanovením o překladu stanovenými v tomto nařízení, mělo by být toto nařízení použitelné od stejného dne jako nařízení (EU) č. 1257/2012.
(15)
Tímto nařízením nejsou dotčena pravidla pro používání jazyků v orgánech Unie stanovená v souladu s článkem 342 Smlouvy o fungování EU a s nařízením Rady č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (3). Toto nařízení vychází z jazykového režimu Evropského patentového úřadu a nemělo by se na ně pohlížet tak, že vytváří pro Unii zvláštní jazykový režim, ani by nemělo být považováno za precedent pro omezený jazykový režim v jakémkoli budoucím právním nástroji Unie.
(16)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření jednotného a zjednodušeného režimu překladů pro evropské patenty s jednotným účinkem, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout, případně v rámci posílené spolupráce, opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany povolená rozhodnutím 2011/167/EU, pokud jde o příslušná ustanovení o překladu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„evropským patentem s jednotným účinkem“ evropský patent, který má jednotný účinek na území zúčastněných členských států na základě nařízení (EU) č. 1257/2012;
b)
„jazykem řízení“ jazyk používaný v řízení u Evropského patentového úřadu ve smyslu čl. 14 odst. 3 Úmluvy o udělování evropských patentů ze dne 5. října 1973, naposledy pozměněné dne 17. prosince 1991 a dne 29. listopadu 2000 (dále jen „Evropská patentová úmluva“);
Článek 3
Ustanovení o překladu pro evropský patent s jednotným účinkem
1. Aniž jsou dotčeny články 4 a 6 tohoto nařízení, pokud byl spis evropského patentu s jednotným účinkem zveřejněn v souladu s čl. 14 odst. 6 Evropské patentové úmluvy, nejsou zapotřebí žádné další překlady.
2. Žádost o jednotný účinek podle článku 9 nařízení (EU) č. 1257/2012 se předkládá v jazyce řízení.
Článek 4
Překlad v případě sporu
1. V případě sporu, který se týká údajného porušení evropského patentu s jednotným účinkem, poskytne majitel patentu na žádost a podle volby údajného porušovatele úplný překlad patentu do úředního jazyka zúčastněného členského státu, ve kterém došlo k údajnému porušení, nebo členského státu, ve kterém má údajný porušovatel bydliště.
2. V případě sporu, který se týká evropského patentu s jednotným účinkem, majitel patentu v průběhu soudního řízení na žádost příslušného soudu v zúčastněných členských státech pro spory týkající se evropských patentů s jednotným účinkem, poskytne úplný překlad patentu do jazyka použitého v řízení u dotyčného soudu.
3. Náklady na překlady uvedené v odstavcích 1 a 2 nese majitel patentu.
4. V případě sporu, který se týká náhrady škody, soud projednávající dotyčný spor zohlední a posoudí, zejména je-li údajným porušovatelem malý či střední podnik, fyzická osoba či nezisková organizace nebo univerzita či veřejná výzkumná instituce, zda tento porušovatel předtím, než mu byl poskytnut překlad podle odstavce 1, jednal, aniž by věděl nebo aniž by měl dostatečné důvody k tomu domnívat se, že porušuje evropský patent s jednotným účinkem.
Článek 5
Správa systému náhrad
1. Vzhledem k tomu, že evropské patentové přihlášky lze podat v jakémkoli jazyce podle čl. 14 odst. 2 Evropské patentové úmluvy, zúčastněné členské státy v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 1257/2012 pověří ve smyslu článku 143 Evropské patentové úmluvy Evropský patentový úřad správou systému náhrad všech nákladů na překlad do určité maximální výše pro přihlašovatele podávající patentové přihlášky u Evropského patentového úřadu v některém z úředních jazyků Unie, který není úředním jazykem Evropského patentového úřadu.,
2. Systém náhrad uvedený v odstavci 1 bude financován poplatky uvedenými v článku 11 nařízení (EU) č. 1257/2012 a je určen pouze pro malé a střední podniky, fyzické osoby, neziskové organizace, univerzity a veřejné výzkumné instituce s bydlištěm, sídlem nebo hlavním místem podnikání v členských státech Unie.
Článek 6
Přechodná opatření
1. Během přechodného období počínaje dnem použitelnosti tohoto nařízení se žádost o jednotný účinek uvedená v článku 9 nařízení (EU) č. 1257/2012 předkládá společně s těmito dokumenty:
a)
úplný překlad evropského patentového spisu do angličtiny, pokud je jazykem řízení francouzština nebo němčina, nebo
b)
úplný překlad evropského patentového spisu do kteréhokoli úředního jazyka Unie, pokud je jazykem řízení angličtina.
2. V souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 1257/2012 zúčastněné členské státy pověří, ve smyslu článku 143 Evropské patentové úmluvy, Evropský patentový úřad zveřejněním překladů uvedených v odstavci 1 tohoto článku co nejdříve po dni, kdy byla podána žádost o jednotný účinek uvedená v článku 9 nařízení (EU) č. 1257/2012. Tyto překlady nejsou právně závazné a jsou poskytovány pouze pro informační účely.
3. Šest let ode dne použitelnosti tohoto nařízení a poté každé dva roky provede nezávislá odborná komise objektivní hodnocení dostupnosti vysoce kvalitních strojových překladů patentových přihlášek a spisů do všech úředních jazyků Unie, vypracovávaných Evropským patentovým úřadem. Tuto odbornou komisi zřídí zúčastněné členské státy v rámci Evropské patentové organizace a bude tvořena zástupci Evropského patentového úřadu a nevládních organizací zastupujících uživatele evropského patentového systému, jež pozvala správní rada Evropské patentové organizace jakožto pozorovatele v souladu s čl. 30 odst. 3 Evropské patentové úmluvy.
4. Na základě prvního hodnocení uvedeného v odstavci 3 tohoto článku a poté každé dva roky na základě následujících hodnocení předloží Komise zprávu Radě a případně navrhne přechodné období ukončit.
5. Pokud nebude přechodné období ukončeno na základě návrhu Komise, skončí 12 let ode dne použitelnosti tohoto nařízení.
Článek 7
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se od 1. ledna 2014 nebo ode dne vstupu Dohody o jednotném patentovém soudu v platnost, podle toho, co nastane později.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v zúčastněných členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 17. prosince 2012.
UREDBA SVETA (EU) št. 1260/2012
z dne 17. decembra 2012
o izvajanju okrepljenega sodelovanja na področju uvedbe enotnega patentnega varstva v zvezi z veljavno ureditvijo prevajanja
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti drugega odstavka člena 118 Pogodbe,
ob upoštevanju Sklepa Sveta 2011/167/EU z dne 10. marca 2011 o odobritvi okrepljenega sodelovanja na področju uvedbe enotnega patentnega varstva (1),
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,
v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu s Sklepom 2011/167/EU so bile Belgija, Bolgarija, Češka republika, Danska, Nemčija, Estonija, Irska, Grčija, Francija, Ciper, Latvija, Litva, Luksemburg, Madžarska, Malta, Nizozemska, Avstrija, Poljska, Portugalska, Romunija, Slovenija, Slovaška, Finska, Švedska in Združeno kraljestvo (v nadaljnjem besedilu: sodelujoče države članice) pooblaščene, da med seboj vzpostavijo okrepljeno sodelovanje na področju uvedbe enotnega patentnega varstva.
(2)
V skladu z Uredbo (EU) št. 1257/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2012 o izvajanju okrepljenega sodelovanja na področju uvedbe enotnega patentnega varstva (2) imajo lahko nekateri evropski patenti, ki jih podeli Evropski patentni urad (v nadaljnjem besedilu: EPU) v skladu s pravili in postopki iz Konvencije o podeljevanju evropskih patentov z dne 5. oktobra 1973, kakor je bila revidirana 17. decembra 1991 in 29. novembra 2000 (v nadaljnjem besedilu: EPK), na zahtevo imetnika patenta enotni učinek v sodelujočih državah članicah.
(3)
Ureditev prevajanja za evropske patente, ki imajo enotni učinek v sodelujočih državah članicah (v nadaljnjem besedilu: evropski patent z enotnim učinkom) bi bilo treba urediti z ločeno uredbo v skladu z drugim odstavkom člena 118 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).
(4)
V skladu s Sklepom 2011/167/EU bi morala biti ureditev prevajanja za evropske patente z enotnim učinkom poenostavljena in stroškovno učinkovita. Ustrezati bi morala ureditvi iz predloga uredbe Sveta o ureditvi prevajanja za patent Evropske unije, ki ga je Komisija predložila 30. junija 2010, skupaj z elementi kompromisa, ki ga je predlagalo predsedstvo novembra 2010 in je v Svetu prejel veliko podpore.
(5)
Takšna ureditev prevajanja bi morala zagotoviti pravno varnost in spodbujati inovacije ter koristiti zlasti malim in srednje velikim podjetjem (MSP). Zagotoviti bi morala lažji, cenejši in pravno varnejši dostop do evropskega patenta z enotnim učinkom ter celotnega patentnega sistema.
(6)
Ker je EPU pristojen za podelitev evropskih patentov, bi morala ureditev prevajanja za evropski patent z enotnim učinkom temeljiti na trenutnem postopku pri EPU. Cilj te ureditve bi moral biti doseganje potrebnega ravnovesja med interesi gospodarskih subjektov in javnim interesom, kar zadeva stroške postopka in razpoložljivost tehničnih informacij.
(7)
Brez poseganja v prehodne ureditve prevajanja se ne smejo zahtevati dodatni prevodi, kadar je spis evropskega patenta z enotnim učinkom objavljen v skladu s členom 14(6) EPK. Člen 14(6) EPK določa, da se evropski patentni spis objavi v jeziku postopka pred EPU in vsebuje prevod patentnih zahtevkov v druga dva uradna jezika EPU.
(8)
V primeru spora v zvezi z evropskim patentom z enotnim učinkom, se smatra kot legitimna zahteva, da bi moral imetnik patenta na zahtevo domnevnega kršitelja zagotoviti celoten prevod patenta v uradni jezik sodelujoče države članice, v kateri se je zgodila domnevna kršitev ali države članice v kateri ima domnevni kršitelj bivališče. Imetnik patenta bi moral na zahtevo sodišča, pristojnega za spore o evropskem patentu z enotnim učinkom v sodelujočih državah članicah, zagotoviti tudi celoten prevod patenta v jezik, ki se uporablja v postopku pred navedenima sodiščem. Ti prevodi ne bi smeli biti opravljeni avtomatizirano, njihove stroške pa bi moral kriti imetnik patenta.
(9)
V primeru spora o odškodninskem zahtevku bi moralo sodišče, ki obravnava spor, upoštevati dejstvo, da je domnevni kršitelj, preden je prejel prevod v njegov jezik, morda ravnal v dobri veri in ni vedel ali upravičeno ni mogel vedeti, da krši patent. Pristojno sodišče bi moralo oceniti okoliščine posameznega primera ter bi moralo med drugim upoštevati ali je domnevni kršitelj MSP, ki posluje le na lokalni ravni, jezik postopka pred EPU in v prehodnem obdobju prevod, predložen skupaj z zahtevkom za enotni učinek.
(10)
Da se olajša dostop do evropskih patentov z enotnim učinkom, zlasti za MSP, bi bilo treba prijaviteljem omogočiti, da svoje patentne prijave pri EPU vložijo v katerem koli uradnem jeziku Unije. Kot dopolnilni ukrep bi morali prijavitelji z bivališčem ali glavnim krajem poslovanja v državi članici, ki so vložili prijavo za evropski patent v enem izmed uradnih jezikov Unije, ki pa ni uradni jezik EPU, dobiti povračilo stroškov prevajanja iz jezika prijave v jezik postopka pri EPU ne glede na obstoječe postopke EPU. Ta povračila bi moral v skladu s členom 9 Uredbe (EU) št. 1257/2012 nositi EPU.
(11)
Zaradi spodbujanja razpoložljivosti patentnih informacij in razširjanja tehnološkega znanja bi moralo biti čim prej na voljo strojno prevajanje patentnih prijav in spisov v vse uradne jezike Unije. EPU razvija strojno prevajanje, ki je zelo pomembno orodje pri izboljševanju dostopa do patentnih informacij in obsežnem razširjanju tehnološkega znanja. Pravočasna razpoložljivost visokokakovostnih strojnih prevodov evropskih patentnih prijav in spisov v vse uradne jezike Unije bi koristila vsem uporabnikom evropskega patentnega sistema. Strojni prevodi so pomembna značilnost politike Evropske unije. Ti strojni prevodi bi se morali uporabljati le v informativne namene in ne bi smeli imeti kakršnega koli pravnega učinka.
(12)
V prehodnem obdobju, tj. dokler ni na voljo visokokakovostnega strojnega prevajanja v vse uradne jezike Unije, bi se moral zahtevku za enotni učinek iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1257/2012 priložiti celoten prevod patentnega spisa v angleščino, kadar je jezik postopka pred EPU francoščina ali nemščina, ali v kateri koli drug uradni jezik držav članic, ki je uradni jezik Unije, kadar je jezik postopka pred EPU angleščina. S to ureditvijo bi se zagotovilo, da so v prehodnem obdobju vsi evropski patenti z enotnim učinkom na voljo v angleščini, ki se običajno uporablja v mednarodnih tehnoloških raziskavah in publikacijah. Poleg tega bi se s to ureditvijo zagotovilo, da bi bili objavljeni prevodi evropskih patentov z enotnim učinkom v druge uradne jezike sodelujočih držav članic. Ti prevodi ne bi smeli biti opravljeni avtomatizirano, njihova visoka kakovost pa bi morala prispevati k razvoju prevajalskih orodij v okviru EPU. Z njimi bi se tudi okrepilo razširjanje patentnih informacij.
(13)
Prehodno obdobje bi se moralo zaključiti takoj, ko je na voljo visokokakovostno strojno prevajanje v vse uradne jezike Unije, katerega kakovost bi redno in objektivno ocenjeval neodvisni strokovni odbor, ki bi ga ustanovile sodelujoče države članice v okviru EPU ter ki bi bil sestavljen iz predstavnikov EPU in uporabnikov evropskega patentnega sistema. Glede na stanje tehnološkega napredka bi bilo treba visokokakovostno strojno prevajanje razviti najpozneje v 12 letih. Posledično bi se moralo prehodno obdobje izteči 12 let po datumu začetka uporabe te uredbe, razen če se sprejme odločitev o predčasnem koncu tega obdobja.
(14)
Ker materialne določbe, ki se uporabljajo za evropski patent z enotnim učinkom, ureja Uredba (EU) št. 1257/2012 in ker so dopolnjene z ureditvijo prevajanja iz te uredbe, bi se morala ta uredba uporabljati od istega dne kot Uredba (EU) št. 1257/2012.
(15)
Ta uredba ne posega v ureditev glede jezikov v institucijah Unije, določeno v skladu s členom 342 PDEU in Uredbo Sveta št.1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (3). Ta uredba temelji na jezikovni ureditvi EPU in se ne bi smela obravnavati, kot da vzpostavlja posebno jezikovno ureditev za Unijo ali precedens za omejeno jezikovno ureditev v kakršnem koli bodočem pravnem instrumentu Unije.
(16)
Ker cilja te uredbe, in sicer uvedbe enotne in poenostavljene ureditve prevajanja za evropske patente z enotnim učinkom, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega in učinkov te uredbe lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe, kadar je to ustrezno z okrepljenim sodelovanjem, v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba uvaja okrepljeno sodelovanje na področju uvedbe enotnega patentnega varstva, ki je bilo odobreno s Sklepom 2011/167/EU, v zvezi z veljavno ureditvijo prevajanja.
Člen 2
Opredelitev pojmov
Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„evropski patent z enotnim učinkom“ pomeni evropski patent, ki ima enotni učinek v sodelujočih državah članicah na podlagi Uredbe (EU) št. 1257/2012;
(b)
„jezik postopka“ pomeni jezik postopka, ki se uporablja v postopkih pred EPU, kakor je opredeljeno v členu 14(3) Konvencije o podeljevanju evropskih patentov z dne 5. oktobra 1973, kakor je bila revidirana 17. decembra 1991 in 29. novembra 2000 (v nadaljnjem besedilu: EPK).
Člen 3
Ureditev prevajanja za evropski patent z enotnim učinkom
1. Brez poseganja v člena 4 in 6 te uredbe se dodatni prevodi ne zahtevajo, kadar je bil spis evropskega patenta, ki ima enotni učinek, objavljen v skladu s členom 14(6) EPK.
2. Zahtevek za enotni učinek iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1257/2012 se predloži v jeziku postopka.
Člen 4
Prevod v primeru spora
1. V primeru spora v zvezi z domnevno kršitvijo evropskega patenta z enotnim učinkom imetnik patenta na zahtevo in po izbiri domnevnega kršitelja zagotovi celoten prevod evropskega patenta z enotnim učinkom v uradni jezik sodelujoče države članice, v kateri se je zgodila domnevna kršitev, ali države članice v kateri ima domnevni kršitelj bivališče.
2. V primeru spora v zvezi z evropskim patentom z enotnim učinkom imetnik patenta med sodnim postopkom na zahtevo sodišča, pristojnega za spore o evropskih patentih z enotnim učinkom v sodelujočih državah članicah, zagotovi celoten prevod patenta v jezik, ki se uporablja v postopku pred navedenima sodiščem.
3. Stroške prevodov iz odstavkov 1 in 2 krije imetnik patenta.
4. V primeru spora o odškodninskem zahtevku sodišče, ki obravnava spor, zlasti v primeru, ko je domnevni kršitelj MSP, fizična oseba ali neprofitna organizacija, univerza ali zavod za javne raziskave, oceni in upošteva ali je domnevni kršitelj, preden je prejel prevod iz odstavka 1, ravnal ne da bi vedel oziroma upravičeno ni mogel vedeti, da krši evropski patent z enotnim učinkom.
Člen 5
Upravljanje sistema nadomestil
1. Glede na to, da se evropske patentne prijave lahko vložijo v katerem koli jeziku iz člena 14(2) EPK, sodelujoče države članice v skladu s členom 9 Uredbe (EU) št. 1257/2012, v okviru člena 143 EPK dodelijo EPU nalogo upravljanja sistema nadomestil za povračilo vseh stroškov prevajanja do določene zgornje meje prijaviteljem, ki pri EPU vložijo patentne prijave v enem od uradnih jezikov Unije, ki ni uradni jezik EPU.
2. Sistem nadomestil iz odstavka 1 temelji na pristojbinah iz člena 11 Uredbe (EU) št. 1257/2012 in je na voljo le za MSP, fizične osebe, neprofitne organizacije, univerze in zavode za javne raziskave, ki imajo svoje bivališče ali glavni kraj poslovanja v državi članici.
Člen 6
Prehodni ukrepi
1. V prehodnem obdobju, ki se začne na dan začetka uporabe te uredbe, se zahtevku za enotni učinek iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1257/2012 priložita:
(a)
celoten prevod spisa evropskega patenta v angleščino, kadar je jezik postopka francoščina ali nemščina, ali
(b)
celoten prevod spisa evropskega patenta v kateri koli drug uradni jezik Unije, kadar je jezik postopka angleščina.
2. V skladu s členom 9 Uredbe (EU) št. 1257/2012 sodelujoče države članice v okviru člena 143 EPK dodelijo EPU nalogo, da prevode iz odstavka 1 tega člena objavi čim prej po datumu predložitve zahtevka za enotni učinek iz člena 9 Uredbe (EU) št. 1257/2012. Besedilo teh prevodov nima nikakršnega pravnega učinka in se uporablja le v informativne namene.
3. Neodvisni strokovni odbor šesto leto od datuma začetka uporabe te uredbe in nato vsaki dve leti objektivno oceni razpoložljivost visokokakovostnega strojnega prevajanja patentnih prijav in spisov v vse uradne jezike Unije, ki ga razvija EPU. Ta strokovni odbor ustanovijo sodelujoče države članice v okviru Evropske patentne organizacije ter je sestavljen iz predstavnikov EPU in nevladnih organizacij, ki zastopajo uporabnike evropskega patentnega sistema in jih upravni svet Evropske patentne organizacije povabi kot opazovalce v skladu s členom 30(3) EPK.
4. Na podlagi prve izmed ocen iz odstavka 3 tega člena in nato vsaki dve leti po tem na podlagi naknadnih ocen Komisija predloži Svetu poročilo in po potrebi predlaga zaključek prehodnega obdobja.
5. Če se prehodno obdobje ne konča na predlog Komisije, se izteče po 12 letih od datuma začetka uporabe te uredbe.
Člen 7
Začetek veljavnosti
1. Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
2. Uporablja se od 1. januarja 2014 ali od dneva začetka veljavnosti sporazuma o enotnem patentnem sodišču, karkoli nastopi pozneje.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v sodelujočih državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Bruslju, 17. decembra 2012