SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/28/EU
ze dne 26. února 2014
o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání výbušnin pro civilní použití na trh a dozoru nad nimi (přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (3) byla podstatně změněna (4). Vzhledem k tomu, že je třeba provést další změny, měla by být uvedená směrnice z důvodu přehlednosti přepracována.
(2)
V této směrnici je nutno upřesnit, že určité předměty byly podle doporučení OSN pro přepravu nebezpečných věcí identifikovány jako pyrotechnické výrobky nebo střelivo, a nespadají tudíž do oblasti působnosti této směrnice. Směrnice Komise 2004/57/ES ze dne 23. dubna 2004 o identifikaci pyrotechnických předmětů a některého střeliva pro účely směrnice Rady 93/15/EHS o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (5) by tedy měla být zrušena.
(3)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (6), stanoví pravidla pro akreditaci subjektů posuzování shody, rámec pro dozor nad trhem s výrobky a pro kontroly výrobků ze třetích zemí a obecné zásady označení CE.
(4)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (7) stanoví společné zásady a referenční ustanovení, jež se mají použít napříč odvětvovými právními předpisy s cílem poskytnout ucelený základ pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů. Směrnice 93/15/EHS by tedy měla být upravena tak, aby byla v souladu s uvedeným rozhodnutím.
(5)
Bezpečnost během skladování se řídí směrnicí Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (8), která stanoví bezpečnostní požadavky na zařízení, ve kterých se nacházejí výbušné látky. Bezpečnost výbušnin během přepravy je upravena mezinárodními úmluvami a dohodami, mezi něž rovněž patří doporučení OSN pro přepravu nebezpečných věcí. Tyto aspekty by tudíž neměly být zahrnuty do působnosti této směrnice.
(6)
Pyrotechnické výrobky vyžadují vhodná opatření pro zajištění ochrany konečných uživatelů a bezpečnosti veřejnosti. Na pyrotechnické výrobky se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/29/EU ze dne 12. června 2013 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání pyrotechnických výrobků na trh (9). Proto by se tato směrnice na pyrotechnické výrobky neměla vztahovat.
(7)
Oblast působnosti této směrnice by měla zahrnovat střelivo, avšak pouze pokud jde o pravidla kontroly předávání a souvisejících činností. Vzhledem k tomu, že střelivo je předáváno za podobných podmínek jako u zbraní, je nutno předávání střeliva podřídit podobným ustanovením, jako jsou ustanovení vztahující se na zbraně, jak je stanoví směrnice Rady 91/477/EHS ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní (10).
(8)
Tato směrnice by se měla vztahovat na všechny formy dodávání výbušnin, včetně prodeje na dálku.
(9)
Definice výbušnin, na něž se vztahuje tato směrnice, by měla být založena na definici těchto výrobků v doporučeních OSN pro přepravu nebezpečných věcí.
(10)
Pro zajištění volného pohybu výbušnin je třeba harmonizovat právní předpisy týkající se dodávání výbušnin na trh.
(11)
Odpovědnost za soulad výbušnin s touto směrnicí by měly nést hospodářské subjekty podle své úlohy v dodavatelském řetězci, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany veřejných zájmů, jako je zdraví a bezpečnost osob a veřejná bezpečnost, jakož i spravedlivá hospodářská soutěž na trhu Unie.
(12)
Všechny hospodářské subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce by měly přijmout vhodná opatření, která zajistí, aby na trh dodávaly pouze výbušniny, které jsou ve shodě s touto směrnicí. Je nezbytné stanovit jasné a přiměřené rozdělení povinností odpovídající úloze jednotlivých hospodářských subjektů v dodavatelském a distribučním řetězci.
(13)
Pro usnadnění komunikace mezi hospodářskými subjekty, orgány dozoru nad trhem a konečnými uživateli by měly členské státy podněcovat hospodářské subjekty k tomu, aby kromě poštovní adresy uváděly také adresu webových stránek.
(14)
Vzhledem k tomu, že výrobce zná podrobně proces navrhování a výroby, má nejlepší možnosti provést postup posuzování shody. Posuzování shody by tedy mělo zůstat výhradně povinností výrobce.
(15)
Je nezbytné zajistit, aby výbušniny ze třetích zemí vstupující na trh Unie byly v souladu s touto směrnicí, a zejména aby je jejich výrobci podrobili řádným postupům posuzování shody. Mělo by být proto stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby výbušniny, které uvádějí na trh, byly v souladu s požadavky této směrnice a aby na trh neuváděli výbušniny, které s těmito požadavky v souladu nejsou či které představují riziko. Mělo by být rovněž stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby byly provedeny postupy posuzování shody a aby označení výbušnin a dokumentace vypracovaná výrobci byly k dispozici ke kontrole prováděné příslušnými vnitrostátními orgány.
(16)
Distributor dodává výbušninu na trh poté, co ji na trh uvedl výrobce nebo dovozce, a měl by jednat s náležitou péčí, aby zajistil, že jeho nakládání s danou výbušninou neovlivní nepříznivě její soulad.
(17)
Každý hospodářský subjekt, který buď uvede výbušninu na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou, nebo ji upraví tak, že to může ovlivnit soulad s touto směrnicí, by měl být považován za výrobce a měl by převzít povinnosti výrobce.
(18)
Vzhledem k tomu, že jsou distributoři a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do úkolů dozoru nad trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní orgány, a měli by být připraveni aktivně se zúčastnit a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající se dotčené výbušniny.
(19)
Mají-li být ve všech etapách dodavatelského řetězce uchovány přesné a úplné záznamy týkající se výbušnin, je důležitá jednoznačná identifikace výbušnin. To by umožnilo identifikovat a zpětně vysledovat výbušninu od místa, kde byla vyrobena, přes místo uvedení na trh až po jejího konečného uživatele a užití, čímž by se zabránilo zneužívání a krádežím a orgánům pro vymáhání právních předpisů pomohlo sledovat původ ztracených nebo ukradených výbušnin. Účinný systém zpětné vysledovatelnosti také usnadňuje orgánům dozoru nad trhem jejich úkol vysledovat hospodářské subjekty, které dodaly na trh nevyhovující výbušniny. Pokud hospodářské subjekty uchovávají informace podle této směrnice pro účely identifikace jiných hospodářských subjektů, neměly by mít povinnost aktualizovat tyto informace o jiných hospodářských subjektech, které jim dodaly výbušninu nebo kterým dodaly výbušninu.
(20)
Ve snaze chránit zdraví a bezpečnost osob, majetek a životní prostředí by se ustanovení této směrnice týkající se dodávání na trh měla omezit na stanovení základních požadavků na bezpečnost výbušnin. Aby se usnadnilo posuzování shody s těmito požadavky, je nezbytné stanovit předpoklad shody pro výbušniny, které jsou ve shodě s harmonizovanými normami přijatými v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci (11) za účelem stanovení podrobných technických specifikací těchto požadavků.
(21)
Nařízení (EU) č. 1025/2012 stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, pokud tyto normy nesplňují v plné míře požadavky této směrnice.
(22)
Ve snaze umožnit hospodářským subjektům prokázat a příslušným orgánům zajistit, že výbušniny dodávané na trh splňují základní bezpečnostní požadavky, je nezbytné stanovit postupy posuzování shody. Rozhodnutí č. 768/2008/ES stanoví moduly postupů posuzování shody od nejmírnějšího po nejpřísnější podle míry souvisejícího rizika a požadované úrovně bezpečnosti. Pro účely zajištění souladu mezi odvětvími, jakož i s cílem vyhnout se ad hoc variantám by postupy posuzování shody měly být zvoleny z těchto modulů. S ohledem na své specifické vlastnosti a související rizika by výbušniny měly být vždy v rámci posuzování shody ověřeny třetí stranou.
(23)
Výrobci by měli vypracovat EU prohlášení o shodě, ve kterém poskytnou informace požadované podle této směrnice o shodě výbušniny s touto směrnicí a ostatními příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie.
(24)
Aby byl zajištěn skutečný přístup k informacím pro účely dozoru nad trhem, měly by být informace, které jsou nutné ke zjištění všech příslušných aktů Unie, dostupné v jediném EU prohlášení o shodě. Za účelem snížení administrativní zátěže hospodářských subjektů může mít toto jediné EU prohlášení o shodě podobu složky tvořené příslušnými jednotlivými prohlášeními o shodě.
(25)
Označení CE, které vyjadřuje shodu výbušniny, je viditelným výsledkem celého postupu zahrnujícího posuzování shody v širším smyslu. Obecné zásady, kterými se označení CE řídí, jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 765/2008. V této směrnici by měla být stanovena pravidla týkající se umisťování označení CE.
(26)
Postupy posuzování shody stanovené v této směrnici vyžadují zapojení subjektů posuzování shody, které členské státy oznámily Komisi.
(27)
Zkušenosti ukázaly, že kritéria stanovená ve směrnici 93/15/EHS, jež musí subjekty posuzování shody splnit, aby mohly být oznámeny Komisi, nedostačují k zajištění toho, aby tyto subjekty vykonávaly svou činnost na stejně vysoké úrovni výkonnosti v celé Unii. Je však nezbytné, aby všechny oznámené subjekty vykonávaly své povinnosti na stejné úrovni a za podmínek rovné hospodářské soutěže. K tomu je třeba stanovit povinné požadavky na subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za účelem poskytování služeb posuzování shody.
(28)
Za účelem zajištění jednotné úrovně kvality posuzování shody je také nutné stanovit požadavky, které musí splnit oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.
(29)
Pokud subjekt posuzování shody prokáže, že splňuje kritéria stanovená harmonizovanými normami, mělo by se předpokládat, že splňuje příslušné požadavky stanovené v této směrnici.
(30)
Systém stanovený v této směrnici by měl být doplněn akreditačním systémem stanoveným v nařízení (ES) č. 765/2008. Vzhledem k tomu, že akreditace je základním prostředkem ověřování způsobilosti subjektů posuzování shody, měla by být rovněž používána pro účely oznamování.
(31)
Transparentní akreditaci stanovenou v nařízení (ES) č. 765/2008, zajišťující nezbytnou míru důvěry v certifikáty shody, by měly vnitrostátní veřejné orgány v Unii považovat za přednostní způsob prokázání odborné způsobilosti subjektů posuzování shody. Vnitrostátní orgány se však mohou domnívat, že mají vhodné prostředky, aby toto hodnocení prováděly samy. V takovém případě by měly za účelem zajištění odpovídající úrovně důvěryhodnosti hodnocení prováděných jinými vnitrostátními orgány poskytnout Komisi a ostatním členským státům potřebné doklady, které prokazují, že hodnocené subjekty posuzování shody splňují příslušné regulační požadavky.
(32)
Subjekty posuzování shody často zadávají část svých činností souvisejících s posuzováním shody subdodavatelům nebo dceřiným společnostem. V zájmu zachování úrovně ochrany požadované pro výbušniny, které mají být uvedeny na trh Unie, je nezbytné, aby subdodavatelé a dceřiné společnosti provádějící posuzování shody splňovali při plnění úkolů posuzování shody stejné požadavky jako oznámené subjekty. Je proto důležité, aby se posuzování způsobilosti a výkonnosti subjektů posuzování shody, jež mají být oznámeny, a kontrola oznámených subjektů týkaly rovněž činností, které vykonávají subdodavatelé a dceřiné společnosti.
(33)
Je nezbytné zvýšit účinnost a transparentnost postupu oznamování, a zejména ho přizpůsobit novým technologiím a umožnit tak oznamování on-line.
(34)
Vzhledem k tomu, že oznámené subjekty mohou své služby nabízet na území celé Unie, je vhodné dát ostatním členským státům a Komisi možnost vznést námitky týkající se oznámeného subjektu. Je proto důležité stanovit dobu, během níž bude možné vyjasnit veškeré pochyby nebo obavy týkající se způsobilosti subjektů posuzování shody, dříve než začnou fungovat jako oznámené subjekty.
(35)
Z důvodu konkurenceschopnosti je zásadně důležité, aby oznámené subjekty používaly postupy posuzování shody, aniž by zbytečně zatěžovaly hospodářské subjekty. Ze stejného důvodu a v zájmu zajištění rovného zacházení s hospodářskými subjekty je třeba zajistit jednotné technické používání postupů posuzování shody. Toho lze nejlépe dosáhnout vhodnou koordinací a spoluprací mezi oznámenými subjekty.
(36)
V zájmu právní jistoty je nezbytné objasnit, že se na výbušniny vztahují pravidla týkající se dozoru nad trhem Unie a kontroly výrobků vstupujících na trh Unie stanovená v nařízení (ES) č. 765/2008. Tato směrnice by neměla členským státům bránit, aby si samy zvolily příslušné orgány, které tyto úkoly budou provádět.
(37)
Členské státy by měly přijmout veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby výbušniny mohly být uváděny na trh pouze za podmínky, že - jsou-li řádně skladovány a použity k určenému účelu nebo jsou použity způsobem, který lze rozumně předvídat - neohrožují zdraví a bezpečnost osob. Neplnění základních bezpečnostních požadavků stanovených v této směrnici by se u výbušnin mělo posuzovat pouze za podmínek používání, které lze rozumně předvídat, tedy používání, které může vyplývat z dovoleného a snadno předvídatelného lidského chování.
(38)
Stávající systém by měl být doplněn postupem, na jehož základě jsou zúčastněné strany informovány o plánovaných opatřeních, pokud jde o výbušniny představující riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro majetek nebo životní prostředí. Tento postup by měl rovněž orgánům dozoru nad trhem umožnit, aby ve spolupráci s příslušnými hospodářskými subjekty začaly jednat co nejdříve, pokud jde o uvedené výbušniny.
(39)
Pokud členské státy a Komise souhlasí, že opatření přijaté členským státem je důvodné, neměl by se vyžadovat žádný další zásah Komise, kromě případů, kdy lze nesoulad s právními předpisy přisuzovat nedostatkům v harmonizované normě.
(40)
Členským státům by v případech vážného ohrožení veřejné bezpečnosti nebo útoku na veřejnou bezpečnost v důsledku nezákonného držení nebo používání výbušnin nebo střeliva za určitých podmínek mělo být povoleno odchýlit se od této směrnice, pokud jde o předávání výbušnin a střeliva, aby se zabránilo tomuto nezákonnému držení nebo používání.
(41)
Je nutné vytvořit mechanismy správní spolupráce mezi příslušnými orgány členských států. Příslušné orgány by proto měly svůj přístup založit na nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních nebo zemědělských předpisů (12).
(42)
Tato směrnice by se neměla dotýkat pravomoci členských států přijímat opatření nutná pro zabránění nezákonnému obchodu s výbušninami a střelivem.
(43)
Za účelem dosažení cílů této směrnice by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o opatření Unie, jimiž se tato směrnice přizpůsobuje doporučením OSN pro přepravu nebezpečných věcí. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (13).
(45)
Pro přijímání prováděcích aktů požadujících, aby oznamující členský stát přijal nezbytná nápravná opatření ve vztahu k oznámeným subjektům, které nesplňují nebo již nesplňují požadavky pro své oznámení, by se měl použít poradní postup.
(46)
Pro přijímání prováděcích aktů, kterými se stanoví praktické aspekty provozu systému jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti výbušnin, a při stanovení technických opatření pro uplatňování ustanovení o předávání výbušnin, zejména vzorového dokumentu, který se má používat, by se měl použít přezkumný postup.
(47)
Přezkumný postup by měl být rovněž použit při přijímání prováděcích aktů týkajících se výbušnin, které jsou v souladu s právními předpisy, avšak představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiného veřejného zájmu.
(48)
Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se výbušnin, které jsou v souladu s právními předpisy, avšak představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro majetek či životní prostředí, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(49)
V souladu se zavedenými postupy může výbor zřízený touto směrnicí užitečným způsobem projednávat záležitosti týkající se uplatňování této směrnice, které v souladu s jeho jednacím řádem vznese předseda výboru nebo zástupce členského státu.
(50)
Pokud jsou projednávány záležitosti týkající se této směrnice, které nesouvisejí s jejím prováděním nebo dodržováním, to znamená v rámci odborné skupiny Komise, měly by být Evropskému parlamentu v souladu se zavedenými postupy poskytnuty úplné informace a podklady a případně by měl být Evropský parlament přizván k účasti na těchto zasedáních.
(51)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů a vzhledem k jejich zvláštní povaze bez použití nařízení (EU) č. 182/2011 rozhodnout, zda jsou opatření přijatá členskými státy ohledně nevyhovujících výbušnin důvodná, či nikoliv.
(52)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(53)
Je nezbytné stanovit rozumná přechodná opatření, která umožní dodávat na trh výbušniny, které již byly uvedeny na trh v souladu se směrnicí 93/15/EHS přede dnem nabytí účinnosti vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici, aniž by bylo nutné splňovat další požadavky na výrobky. Distributoři by proto měli být oprávněni dodávat výbušniny, které byly uvedeny na trh, konkrétně zásoby nacházející se již v distribučním řetězci, přede dnem nabytí účinnosti vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici, i po nabytí účinnosti vnitrostátních předpisů.
(54)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajistit, aby výbušniny na trhu splňovaly požadavky na vysokou úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti a jiných veřejných zájmů, a zároveň zaručit fungování vnitřního trhu, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(55)
Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání s předchozími směrnicemi představují věcnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení vyplývá z předchozích směrnic.
(56)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu a dne použitelnosti směrnic uvedených v části B přílohy V,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na výbušniny pro civilní použití.
2. Tato směrnice se nevztahuje na:
a)
výbušniny, včetně střeliva, které jsou podle vnitrostátních právních předpisů určeny pro ozbrojené síly nebo policii;
b)
pyrotechnické výrobky spadající do působnosti směrnice 2013/29/EU;
c)
střelivo, s výjimkou článků 12, 13 a 14.
Příloha I obsahuje demonstrativní seznam pyrotechnických výrobků uvedených v písmenu b) tohoto odstavce a střeliva uvedeného v čl. 2 bodě 2, které byly jako takové identifikovány v souladu s doporučeními OSN pro přepravu nebezpečných věcí.
3. Tato směrnice nebrání členským státům, aby vnitrostátními právními předpisy označily jako výbušniny některé látky, na které se nevztahuje tato směrnice.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„výbušninami“ látky a předměty, které jsou považovány za výbušniny v doporučeních OSN pro přepravu nebezpečných věcí a jsou zařazeny do třídy 1 těchto doporučení;
2)
„střelivem“ náboje s hnacími náplněmi nebo bez nich a slepé náboje používané v ručních a jiných střelných zbraních a dělostřelectvem;
3)
„bezpečností“ ochrana před nehodami a v případě selhání prevence omezení jejich následků;
4)
„zabezpečením“ ochrana před protiprávním použitím a použitím v rozporu s veřejným pořádkem;
5)
„schválením“ rozhodnutí přijaté za účelem povolení zamýšleného předání výbušnin v rámci Unie;
6)
„předáním“ každý fyzický pohyb výbušnin v Unii, s výjimkou pohybu uvnitř jednoho místa;
7)
„dodáním na trh“ dodání výbušniny k distribuci nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
8)
„uvedením na trh“ první dodání výbušniny na trh Unie;
9)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba, která vyrábí výbušninu nebo si nechává výbušninu navrhnout nebo vyrobit a tuto výbušninu uvádí na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo ji používá pro vlastní potřebu;
10)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
11)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie výbušninu ze třetí země;
12)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce nebo dovozce, která dodává výbušninu na trh;
13)
„hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce, distributor a fyzická nebo právnická osoba, která se zabývá skladováním, používáním, předáváním, dovozem nebo vývozem výbušnin nebo obchodem s nimi;
14)
„obchodníkem“ fyzická nebo právnická osoba, která se zcela nebo zčásti zabývá výrobou, výměnou, pronajímáním, opravou nebo konverzí střelných zbraní a střeliva nebo obchodem s nimi;
15)
„technickou specifikací“ dokument, který předepisuje technické požadavky, které má výbušnina splňovat;
16)
„harmonizovanou normou“ harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 bodu 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012;
17)
„akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
18)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
19)
„posuzováním shody“ postup k prokázání, zda byly splněny základní požadavky této směrnice týkající se bezpečnosti výbušniny;
20)
„subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody, včetně kalibrace, zkoušení, certifikace a inspekce;
21)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení výbušniny, která byla již zpřístupněna konečnému uživateli;
22)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby byla výbušnina, která se nachází v dodavatelském řetězci, dodána na trh;
23)
„harmonizačními právními předpisy Unie“ veškeré právní předpisy Unie harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh;
24)
„označením CE“ označení, kterým výrobce vyjadřuje, že výbušnina je ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho umisťování.
Článek 3
Volný pohyb
Členské státy nesmějí zakazovat, omezovat ani bránit v dodávání na trh výbušnin, které splňují požadavky této směrnice.
Článek 4
Dodávání na trh
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby výbušniny mohly být dodávány na trh pouze tehdy, pokud splňují požadavky této směrnice.
KAPITOLA 2
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 5
Povinnosti výrobců
1. Při uvádění svých výbušnin na trh nebo při jejich používání pro vlastní potřebu výrobci zajistí, aby tyto výbušniny byly navrženy a vyrobeny v souladu se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II.
2. Výrobci vypracují technickou dokumentaci uvedenou v příloze III a zajistí provedení příslušného postupu posuzování shody uvedeného v článku 20.
Byl-li soulad výbušniny s příslušnými požadavky takovým postupem prokázán, vypracují výrobci EU prohlášení o shodě a umístí označení CE.
3. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a EU prohlášení o shodě po dobu deseti let od uvedení výbušniny na trh.
4. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě s touto směrnicí. Je třeba patřičně přihlédnout ke změnám návrhu nebo parametrů výbušniny a změnám harmonizovaných norem nebo jiných technických specifikací, na jejichž základě se prohlašuje shoda výbušniny.
5. Výrobci zajistí, aby výbušniny, které uvedli na trh, byly opatřeny jednoznačnou identifikací v souladu se systémem jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti výbušnin stanoveným v článku 15. U výbušnin, které jsou z tohoto systému vyloučeny, výrobci:
a)
zajistí, aby bylo na výbušninách, které uvedli na trh, uvedeno číslo typu či dávky nebo sériové číslo nebo jiný prvek umožňující jejich identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost, tvar nebo provedení výbušniny neumožňuje, aby byly požadované informace uvedeny na obalu nebo v dokladu přiloženém k výbušnině;
b)
uvedou na výbušnině, nebo není-li to možné, na jejím obalu nebo v dokladu přiloženém k výbušnině své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce snadno srozumitelném konečným uživatelům a orgánům dozoru nad trhem.
6. Výrobci zajistí, aby byly k výbušninám, které uvedli na trh, přiloženy návody a bezpečnostní informace v jazyce snadno srozumitelném konečným uživatelům, který určí dotčený členský stát. Tyto návody a bezpečnostní informace a jakákoli označení musí být jasné, srozumitelné a snadno pochopitelné.
7. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výbušnina, kterou uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nápravná opatření, jež jsou nezbytná k uvedení výbušniny do shody, nebo v případě potřeby k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, informují o tom výrobci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výbušninu dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
8. Výrobci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody výbušniny s touto směrnicí, v jazyce snadno srozumitelném tomuto orgánu. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výbušninami, které uvedli na trh.
Článek 6
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce může písemným pověřením jmenovat zplnomocněného zástupce.
Povinnosti stanovené v čl. 5 odst. 1 a povinnost vypracovat technickou dokumentaci stanovená v čl. 5 odst. 2 nesmí být součástí pověření zplnomocněného zástupce.
2. Zplnomocněný zástupce vykonává úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)
uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem po dobu deseti let od uvedení výbušniny na trh;
b)
poskytnout příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výbušniny;
c)
spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány na jejich žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výbušninami, na které se vztahuje jeho pověření.
Článek 7
Povinnosti dovozců
1. Dovozci mohou uvádět na trh pouze výbušniny, které jsou v souladu s právními předpisy.
2. Před uvedením výbušniny na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posuzování shody uvedený v článku 20. Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby výbušnina nesla označení CE, aby k ní byly přiloženy požadované doklady a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 5 odst. 5.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že výbušnina není ve shodě se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II, nesmí uvést výbušninu na trh, dokud nebude uvedena do shody. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, musí o tom být výrobce i orgány dozoru nad trhem dovozcem informováni.
3. Dovozci uvedou na výbušnině, nebo není-li to možné, na jejím obalu nebo v dokladu přiloženém k výbušnině své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce snadno srozumitelném konečným uživatelům a orgánům dozoru nad trhem.
4. Dovozci zajistí, aby byly k výbušnině přiloženy návody a bezpečnostní informace v jazyce snadno srozumitelném konečným uživatelům, který určí dotčený členský stát.
5. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za výbušninu odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly její soulad se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II.
6. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výbušnina, kterou uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení této výbušniny do shody, nebo v případě potřeby k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, informují o tom dovozci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výbušninu dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
7. Dovozci po dobu deseti let od uvedení výbušniny na trh uchovávají kopii EU prohlášení o shodě pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajišťují, že těmto orgánům může být na požádání předložena technická dokumentace.
8. Dovozci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody výbušniny, v jazyce snadno srozumitelném tomuto orgánu. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výbušninami, které uvedli na trh.
Článek 8
Povinnosti distributorů
1. Při dodávání výbušniny na trh distributoři jednají s řádnou péčí, pokud jde o požadavky této směrnice.
2. Před dodáním výbušniny na trh distributoři ověří, zda nese označení CE, zda jsou k ní přiloženy požadované doklady a návody a bezpečnostní informace v jazyce, kterému koneční uživatelé v členském státě, v němž má být výbušnina dodána na trh, snadno rozumějí, a zda výrobce a dovozce splnili příslušné požadavky stanovené v čl. 5 odst. 5 a v čl. 7 odst. 3.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že výbušnina není ve shodě se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II, nesmí dodat výbušninu na trh, dokud nebude uvedena do shody. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za výbušninu odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly její soulad se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II.
4. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výbušnina, kterou dodali na trh, není ve shodě s touto směrnicí, zajistí, aby byla přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení této výbušniny do shody nebo v případě potřeby k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výbušnina představuje riziko, informují o tom distributoři neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výbušninu dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
5. Distributoři poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody výbušniny. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výbušninami, které dodali na trh.
Článek 9
Případy, kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 5, pokud uvede výbušninu na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví výbušninu, jež byla na trh již uvedena, takovým způsobem, který může ovlivnit její soulad s touto směrnicí.
Článek 10
Identifikace hospodářských subjektů
Pro výbušniny, na něž se nevztahuje systém stanovený v článku 15, musí hospodářské subjekty na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikovat:
a)
každý hospodářský subjekt, který jim dodal výbušninu;
b)
každý hospodářský subjekt, kterému dodaly výbušninu.
Hospodářské subjekty musí být schopny poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu deseti let poté, co jim byla výbušnina dodána, a po dobu deseti let poté, co výbušninu dodaly.
KAPITOLA 3
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ZABEZPEČENÍ
Článek 11
Předávání výbušnin
1. Výbušniny lze předávat pouze v souladu s odstavci 2 až 8.
2. Povolení k předání výbušnin obdrží příjemce od příslušného orgánu v členském státě příjemce. Příslušný orgán ověří, zda je příjemce zákonně oprávněn k nabývání výbušnin a zda vlastní nezbytné licence nebo povolení. Jakýkoli tranzit výbušnin přes území členského státu oznámí hospodářský subjekt odpovědný za předání příslušným orgánům členského státu tranzitu a musí předem obdržet souhlas členského státu tranzitu.
3. Pokud má členský stát za to, že existuje problém týkající se ověření oprávnění k nabývání výbušnin podle odstavce 2, předá dostupné informace Komisi, která o záležitosti informuje ostatní členské státy.
4. Pokud příslušný orgán v členském státě příjemce předání povolí, vydá příjemci doklad o povolení k předání, který obsahuje všechny informace uvedené v odstavci 5. Tento doklad provází výbušniny až do stanoveného místa určení. Doklad musí být kdykoliv na požádání předložen příslušným orgánům. Příjemce uchovává kopii daného dokladu, kterou na požádání předloží příslušnému orgánu v členském státě příjemce.
5. Pokud předání výbušnin vyžaduje zvláštní dozor, aby byly splněny zvláštní bezpečnostní požadavky na území nebo na části území členského státu, příjemce před zahájením předání poskytne příslušnému orgánu v členském státě příjemce tyto informace:
a)
jména a adresy dotčených hospodářských subjektů;
b)
počet a množství předávaných výbušnin;
c)
úplný popis daných výbušnin a způsobu identifikace, včetně identifikačního čísla OSN;
d)
budou-li výbušniny uvedeny na trh, informace o splnění podmínek pro uvedení na trh;
e)
způsob předání a přepravní trasa;
f)
předpokládané datum odeslání a příchodu;
g)
přesná místa vstupu a výstupu z členských států, pokud je to zapotřebí.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. a) musí být dostatečně podrobné, aby příslušné orgány mohly hospodářské subjekty kontaktovat a ověřit, zda mají oprávnění k převzetí zásilky.
Příslušný orgán v členském státě příjemce přezkoumá podmínky, za kterých se má předání uskutečnit, zvláště s ohledem na zvláštní bezpečnostní požadavky. Pokud jsou zvláštní bezpečnostní požadavky splněny, vydá příslušné povolení k předání. V případě tranzitu přes území jiných členských států informace o předání přezkoumají a schválí tyto členské státy.
6. Pokud má příslušný orgán členského státu za to, že zvláštní bezpečnostní požadavky uvedené v odstavci 4 a 5 nejsou nezbytné, mohou být výbušniny předány na jeho území nebo na části jeho území bez předchozího poskytnutí informací ve smyslu odstavce 5. Příslušný orgán členského státu příjemce pak vydá povolení k předání, které platí po určitou dobu a které může být odůvodněným rozhodnutím pozastaveno nebo zrušeno. Doklad uvedený v odstavci 4, který provází výbušniny až do místa určení, se vztahuje pouze k uvedenému povolení k předání.
7. Aniž jsou dotčeny obvyklé kontroly, které provádí na svém území členský stát místa odeslání, předloží příjemci a dotčené hospodářské subjekty na požádání příslušným orgánům členského státu místa odeslání a tranzitních členských států veškeré relevantní informace o předání výbušnin, které mají k dispozici.
8. Žádný hospodářský subjekt nesmí předat výbušniny, jestliže příjemce neobdržel potřebná povolení k předání na základě odstavců 2, 4, 5 a 6.
Článek 12
Předávání střeliva
1. Střelivo smí být předáno z jednoho členského státu do jiného pouze postupem stanoveným v odstavcích 2 až 5. Tyto odstavce se rovněž týkají předávání při zásilkovém prodeji střeliva.
2. Pokud je střelivo předáváno do jiného členského státu, sdělí dotyčná osoba před každým odesláním členskému státu, ve kterém se toto střelivo nachází:
a)
jméno a adresu osoby prodávající nebo předávající střelivo a osoby kupující nebo nabývající střelivo, případně vlastníka;
b)
adresu, na kterou bude střelivo odesláno nebo přepraveno;
c)
množství střeliva, které bude odesláno nebo přepraveno;
d)
údaje umožňující identifikaci střeliva a rovněž údaj, že střelivo prošlo kontrolou podle Úmluvy ze dne 1. července 1969 o vzájemném uznávání ověřovacích značek ručních palných zbraní;
e)
způsoby předání;
f)
datum odeslání a předpokládané datum příchodu.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. e) a f) nemusí být uvedeny v případě předávání mezi obchodníky. Členský stát přezkoumá podmínky, za kterých se má předání uskutečnit, a to zvláště s ohledem na bezpečnost. Když členský stát povolí toto předání, vydá licenci obsahující veškeré údaje podle prvního pododstavce. Tato licence provází střelivo až do místa určení. Musí být předložena, kdykoliv o to příslušné orgány členských států požádají.
3. Každý členský stát může udělit obchodníkům povolení k předávání střeliva ze svého území obchodníkovi usazenému v jiném členském státě bez předběžného povolení uvedeného v odstavci 2. Za tímto účelem vydá povolení platné po dobu tří let, které může být kdykoliv pozastaveno nebo zrušeno odůvodněným rozhodnutím. Doklad odvolávající se na toto povolení doprovází střelivo až do místa určení. Musí být předložen, kdykoliv o to příslušné orgány členských států požádají.
Před předáním sdělí obchodník orgánům členského státu, z něhož se přeprava má uskutečnit, všechny údaje uvedené v odst. 2 prvním pododstavci.
4. Každý členský stát poskytne ostatním členským státům seznam střeliva, jehož předávání na jeho území může být povoleno bez jeho předběžného souhlasu.
Tyto seznamy střeliva se sdělí obchodníkům, kteří postupem podle odstavce 3 získali povolení k předávání střeliva bez předběžného povolení.
5. Každý členský stát sdělí členským státům, do nichž se přeprava uskutečnila, všechny užitečné informace o konečných předáních střeliva, které má k dispozici.
Všechny informace, které členské státy získají v souladu s odstavci 2 a 3, sdělí nejpozději v době předání členskému státu místa určení a případným tranzitním členským státům.
Článek 13
Odchylky z důvodu bezpečnosti
V případě vážného ohrožení veřejné bezpečnosti nebo útoku na ni v důsledku nezákonného držení nebo používání výbušnin nebo střeliva může členský stát přijmout veškerá nezbytná opatření pro předávání výbušnin nebo střeliva odchylně od čl. 11 odst. 2, 4, 5 a 6 a článku 12, aby tomuto nezákonnému držení nebo používání zabránil.
Opatření uvedená v prvním pododstavci musí respektovat zásadu přiměřenosti. Nesmějí být prostředky svévolné diskriminace ani skrytým omezením obchodu mezi členskými státy.
Každý členský stát, který přijme tato opatření, je neprodleně oznámí Komisi. Komise o tom uvědomí ostatní členské státy.
Článek 14
Výměna informací
1. Členské státy vytvoří informační sítě pro výměnu informací za účelem provádění článků 11 a 12. Oznámí ostatním členským státům a Komisi vnitrostátní orgány odpovědné za předávání a přijímání informací a za uplatnění postupů popsaných v uvedených článcích.
Členské státy uchovávají k dispozici ostatním členským států a Komisi aktualizované informace o hospodářských subjektech, které vlastní licence a povolení podle článku 16.
2. Při provádění této směrnice se nařízení (ES) č. 515/97, a zejména požadavky na důvěrnost informací stanovené v tomto nařízení, uplatňuje obdobně.
Článek 15
Identifikace a zpětná vysledovatelnost výbušnin
1. Hospodářské subjekty dodržují jednotný systém jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti výbušnin, který zohledňuje jejich velikost, tvar nebo provedení, s výjimkou případů, kdy není nutné umístit na výbušninu jednoznačnou identifikaci, neboť nebezpečí s ní spojené je nízké vzhledem k jejím vlastnostem a faktorům, jako je nízký detonační účinek, její způsoby použití a nízké riziko v oblasti zabezpečení, které výbušnina představuje z důvodu malých potenciálních dopadů v případě zneužití.
Systém se nevztahuje na výbušniny přepravené a doručené bez obalu nebo v čerpacích vozidlech pro jejich přímé nabití vývrtu nebo výbušniny vyrobené na místě odstřelu a výbušniny, které jsou nabity hned po výrobě (výroba na místě - in situ).
2. Uvedený systém zajistí sběr a uchovávání údajů, kde je to možné i elektronicky, které umožní jednoznačnou identifikaci a zpětnou vysledovatelnost výbušniny, jakož i umístění jednoznačné identifikace na výbušninu nebo její obal, která umožní přístup k těmto údajům. Tyto údaje se týkají jednoznačné identifikace výbušniny, včetně jejího umístění v době, kdy je v držení hospodářských subjektů, a údajů o totožnosti hospodářských subjektů.
3. Údaje uvedené v odstavci 2 musí být pravidelně testovány a chráněny proti náhodnému nebo svévolnému poškození nebo zničení. Uchovávají se po dobu deseti let po zaznamenané transakci nebo v případě, že výbušniny byly použity nebo zneškodněny, po dobu deseti let po jejich použití nebo zneškodnění, i když hospodářský subjekt ukončil činnost. Tyto údaje musí být na požádání příslušných orgánů okamžitě k dispozici.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými:
a)
stanoví praktické aspekty fungování systému jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti uvedeného v odstavci 1, který zohledňuje velikost, tvar a provedení výbušnin, zejména formát a strukturu jednoznačné identifikace, jak stanoví odstavec 2;
b)
identifikuje případy uvedené v odstavci 1, v nichž není z důvodu nízkého stupně nebezpečí, které výbušnina představuje, nutné, aby hospodářské subjekty dodržovaly systém jednoznačné identifikace a zpětné vysledovatelnosti ve smyslu uvedeného odstavce.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 3.
Článek 16
Licence nebo povolení
Hospodářské subjekty musí mít licenci nebo povolení, které je opravňuje zabývat se výrobou, skladováním, používáním, dovozem, vývozem nebo předáváním výbušnin nebo obchodováním s nimi.
První pododstavec se nevztahuje na zaměstnance hospodářského subjektu majícího licenci nebo povolení.
Článek 17
Vydání licence na výrobní činnosti
Jestliže členský stát vydá licenci nebo povolení uvedené v článku 16 k výrobě výbušnin, prověří zejména, zda jsou odpovědné hospodářské subjekty schopny plnit technické závazky, které převzaly.
Článek 18
Zabavení
Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby umožnil příslušným orgánům zabavit jakoukoliv výbušninu, jestliže existuje dostatek důkazů, že tato výbušnina bude nezákonně získána, použita nebo obchodována.
KAPITOLA 4
SHODA VÝBUŠNIN
Článek 19
Předpoklad shody výbušnin
Předpokládá se, že výbušniny, které jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě se základními bezpečnostními požadavky stanovenými v příloze II, na které se tyto normy nebo jejich části vztahují.
Článek 20
Postupy posuzování shody
K posouzení shody výbušnin postupuje výrobce podle jednoho z těchto postupů uvedených v příloze III:
a)
EU přezkoušení typu (modul B) a podle volby výrobce jeden z těchto postupů:
i)
shoda s typem založená na interním řízení výroby a kontrolách výrobků pod dohledem v náhodně zvolených intervalech (modul C2),
ii)
shoda s typem založená na zabezpečování kvality výrobního procesu (modul D),
iii)
shoda s typem založená na zabezpečování kvality výrobků (modul E),
iv)
shoda s typem založená na ověřování výrobků (modul F);
b)
shoda založená na ověřování každého jednotlivého výrobku (modul G).
Článek 21
EU prohlášení o shodě
1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění základních bezpečnostních požadavků stanovených v příloze II.
2. EU prohlášení o shodě se vypracuje podle vzoru uvedeného v příloze IV, obsahuje prvky stanovené v příslušných modulech uvedených v příloze III a je průběžně aktualizováno. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se výbušnina uvádí nebo dodává na trh.
3. Pokud se na výbušninu vztahuje více než jeden akt Unie vyžadující EU prohlášení o shodě, vypracuje se jediné EU prohlášení o shodě pro všechny tyto akty Unie. Dané akty Unie musí být v tomto prohlášení uvedeny včetně odkazů na jejich vyhlášení.
4. Vypracováním EU prohlášení o shodě přebírá výrobce odpovědnost za soulad výbušniny s požadavky stanovenými v této směrnici.
Článek 22
Obecné zásady označení CE
Označení CE podléhá obecným zásadám stanoveným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 23
Pravidla a podmínky umisťování označení CE
1. Označení CE se viditelně, čitelně a nesmazatelně umístí na výbušninu. Pokud to vzhledem k povaze výbušniny není možné nebo odůvodněné, umístí se na obal a průvodní dokumenty.
2. Označení CE se umístí před uvedením výbušniny na trh.
3. Za označením CE následuje identifikační číslo oznámeného subjektu, je-li tento subjekt zapojen do kontrolní fáze výroby.
Identifikační číslo oznámeného subjektu umístí sám subjekt nebo je umístí podle jeho pokynů výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce.
4. Za označením CE, případně za identifikačním číslem oznámeného subjektu může následovat jakákoli jiná značka označující zvláštní riziko nebo použití.
5. V případě výbušnin vyrobených pro vlastní použití, výbušnin přepravených a doručených bez obalu nebo v čerpacích vozidlech pro jejich přímé nabití vývrtu a výbušnin vyrobených na místě odstřelu, které jsou nabity hned po výrobě (výroba na místě - in situ), se označení CE umístí na průvodní dokumenty.
6. Členské státy při zajišťování řádného uplatňování režimu označování CE vycházejí ze stávajících mechanismů a přijmou vhodná opatření v případě nesprávného použití tohoto označení.
KAPITOLA 5
OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 24
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jsou oprávněny vykonávat jako třetí strany úkoly posuzování shody podle této směrnice.
Článek 25
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 30.
2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 bude provádět vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s ním.
Článek 26
Požadavky na oznamující orgány
1. Oznamující orgán musí být zřízen takovým způsobem, aby nedošlo k žádnému střetu zájmů se subjekty posuzování shody.
2. Oznamující orgán musí být organizován a fungovat tak, aby zabezpečil objektivitu a nestrannost svých činností.
3. Oznamující orgán musí být organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznámení subjektu posuzování shody bylo přijato příslušnými osobami jinými než osobami, které provedly posouzení.
4. Oznamující orgán nesmí nabízet ani poskytovat žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování shody, a nesmí poskytovat poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě.
5. Oznamující orgán musí zachovávat důvěrnost informací, které obdržel.
6. Oznamující orgán musí mít k dispozici dostatečný počet odborně způsobilých pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své úkoly.
Článek 27
Informační povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých postupech posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.
Komise tyto informace zveřejní.
Článek 28
Požadavky na oznámené subjekty
1. Pro účely oznámení musí subjekt posuzování shody splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2. Subjekt posuzování shody musí být zřízen podle vnitrostátních právních předpisů členského státu a mít právní subjektivitu.
3. Subjekt posuzování shody musí být třetí stranou nezávislou na organizaci nebo výbušnině, které posuzuje.
4. Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody nesmějí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují výbušniny, ani zástupci jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání výbušnin, které jsou nezbytné pro činnost subjektu posuzování shody, ani používání výbušnin k osobním účelům.
Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody se nesmějí přímo podílet na navrhování, výrobě nebo konstrukci, uvádění na trh, instalaci, používání ani údržbě výbušnin ani nesmějí zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí vykonávat žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu k činnostem posuzování shody, pro něž byly tyto osoby oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Subjekty posuzování shody zajistí, aby činnosti jejich dceřiných společností nebo subdodavatelů neohrožovaly důvěrnost, objektivitu a nestrannost jejich činností posuzování shody.
5. Subjekt posuzování shody a jeho pracovníci vykonávají činnosti posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované odborné způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování shody, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Subjekt posuzování shody musí být způsobilý vykonávat všechny úkoly posuzování shody, které tomuto subjektu ukládá příloha III a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly vykonává subjekt posuzování shody sám nebo jsou vykonávány jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Subjekt posuzování shody musí mít vždy a pro každý postup posuzování shody a pro každý druh nebo kategorii výbušnin, pro něž byl oznámen, k dispozici nezbytné:
a)
pracovníky s odbornými znalostmi a dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů posuzování shody;
b)
popisy postupů, podle nichž je posuzování shody prováděno, aby byla zajištěna transparentnost těchto postupů a možnost jejich zopakování; musí mít zavedenu náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;
c)
postupy pro výkon činností, jež řádně zohledňují velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Subjekt posuzování shody musí mít prostředky nezbytné k řádnému plnění technických a administrativních úkolů spojených s činnostmi posuzování shody a musí mít přístup k veškerému potřebnému vybavení nebo zařízení.
7. Pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody musí:
a)
mít dobrou technickou a odbornou přípravu zahrnující všechny činnosti posuzování shody, pro něž byl subjekt posuzování shody oznámen;
b)
mít uspokojivou znalost požadavků souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto posuzování provádět;
c)
mít náležité znalosti základních bezpečnostních požadavků stanovených v příloze II, příslušných harmonizovaných norem a příslušných ustanovení harmonizačních právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů a rozumět jim;
d)
být schopni vypracovávat certifikáty, záznamy, zprávy a protokoly prokazující, že byla provedena posouzení.
8. Musí být zaručena nestrannost subjektu posuzování shody, jeho nejvyššího vedení a pracovníků odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody.
Odměňování nejvyššího vedení a pracovníků subjektu posuzování shody odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody nesmí záviset na počtu provedených posouzení ani na výsledcích těchto posouzení.
9. Subjekty posuzování shody uzavřou pojištění odpovědnosti za škodu, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
10. Pracovníci subjektu posuzování shody jsou povinni zachovávat služební tajemství, pokud jde o veškeré informace, které obdrželi při plnění svých úkolů podle přílohy III nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterým se tato příloha provádí, s výjimkou styku s příslušnými orgány členského státu, v němž vykonávají svou činnost. Důvěrné obchodní informace musí být chráněny.
11. Subjekty posuzování shody se podílejí na příslušných normalizačních činnostech a na činnostech koordinační skupiny oznámených subjektů zřízené podle příslušných harmonizačních právních předpisů Unie nebo zajistí, aby byli jejich pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody o těchto činnostech informováni, a řídí se rozhodnutími a jinými dokumenty, které mají povahu všeobecných pokynů a které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 29
Předpoklad shody subjektů posuzování shody
Pokud subjekt posuzování shody prokáže svou shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách nebo jejich částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v článku 28 v rozsahu, v němž se harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 30
Dceřiné společnosti oznámených subjektů a zadávání subdodávek
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v článku 28, a informuje o tom oznamující orgán.
2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle přílohy III.
Článek 31
Žádost o oznámení
1. Subjekt posuzování shody podává žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
2. Součástí žádosti o oznámení je popis činností posuzování shody, modulu nebo modulů posuzování shody a výbušniny nebo výbušnin, pro něž se subjekt prohlašuje za způsobilý, jakož i osvědčení o akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem, které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v článku 28.
3. Nemůže-li dotčený subjekt posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a pravidelné kontrole svého souladu s požadavky stanovenými v článku 28.
Článek 32
Postup oznamování
1. Oznamující orgány mohou oznámit pouze subjekty posuzování shody, které splňují požadavky stanovené v článku 28.
2. K oznámení Komisi a ostatním členským státům využijí elektronický nástroj pro oznamování vyvinutý a spravovaný Komisí.
3. Oznámení musí obsahovat veškeré podrobnosti o dotčených činnostech posuzování shody, modulu nebo modulech posuzování shody a výbušnině nebo výbušninách a příslušné potvrzení o způsobilosti.
4. Pokud se oznámení nezakládá na osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 31 odst. 2, poskytne oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům podklady, které prokazují způsobilost subjektu posuzování shody, a informace o zavedených opatřeních k zajištění toho, aby byl subjekt pravidelně kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 28.
5. Dotčený subjekt může vykonávat činnosti oznámeného subjektu pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.
6. Oznamující orgán oznámí Komisi a ostatním členským státům jakékoli následné významné změny v oznámení.
Článek 33
Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
1. Komise oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby byl tento seznam průběžně aktualizován.
Článek 34
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 28 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Informuje o tom neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem na vyžádání.
Článek 35
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného oznámeného subjektu.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, přijme prováděcí akt, jímž požádá oznamující členský stát, aby přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.
Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 49 odst. 2.
Článek 36
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v příloze III.
2. Posuzování shody se provádí přiměřeným způsobem, aby se zabránilo zbytečné zátěži hospodářských subjektů. Subjekty posuzování shody při výkonu své činnosti řádně zohlední velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby byla výbušnina v souladu s touto směrnicí.
3. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce nesplnil základní bezpečnostní požadavky stanovené v příloze II nebo v odpovídajících harmonizovaných normách nebo jiných technických specifikacích, vyžaduje po výrobci, aby přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá certifikát shody.
4. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání certifikátu oznámený subjekt zjistí, že výbušnina již nesplňuje požadavky, vyžaduje po výrobci, aby přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti certifikát pozastaví nebo odejme.
5. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo pokud nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt příslušné certifikáty podle potřeby omezí, pozastaví nebo odejme.
Článek 37
Odvolání proti rozhodnutím oznámených subjektů
Členské státy zajistí, aby bylo možné se proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.
Článek 38
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o každém zamítnutí, omezení, pozastavení platnosti nebo odnětí certifikátu;
b)
o všech okolnostech majících vliv na působnost nebo podmínky oznámení;
c)
o každé žádosti o informace o činnostech posuzování shody, kterou obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které vykonávají obdobné činnosti posuzování shody a zabývají se stejnými výbušninami, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních, a na požádání i pozitivních výsledků posuzování shody.
Článek 39
Výměna zkušeností
Komise organizačně zabezpečuje výměnu zkušeností mezi orgány členských států, které jsou odpovědné za politiku oznamování.
Článek 40
Koordinace oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.
Členské státy zajistí, aby se jimi oznámené subjekty účastnily na práci této skupiny, a to přímo nebo prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA 6
DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA VÝBUŠNIN VSTUPUJÍCÍCH NA TRH UNIE A OCHRANNÝ POSTUP UNIE
Článek 41
Dozor nad trhem Unie a kontrola výbušnin vstupujících na trh Unie
Na výbušniny se použijí články 16 až 29 nařízení (ES) č. 765/2008.
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, kterými zajistí, aby výbušniny mohly být uvedeny na trh pouze tehdy, pokud - jsou-li řádně skladovány a použity k určenému účelu - neohrožují zdraví a bezpečnost osob.
Článek 42
Postup nakládání s výbušninami představujícími riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu mají dostatečné důvody domnívat se, že výbušnina představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, provedou hodnocení, zda dotčená výbušnina splňuje všechny příslušné požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty za tímto účelem spolupracují v nezbytné míře s orgány dozoru nad trhem.
Pokud v průběhu hodnocení uvedeného v prvním pododstavci orgány dozoru nad trhem zjistí, že výbušnina nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, neprodleně vyžadují po příslušném hospodářském subjektu, aby přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení výbušniny do souladu s těmito požadavky, nebo k jejímu stažení z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem informují příslušný oznámený subjekt.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata všechna vhodná nápravná opatření ohledně všech dotčených výbušnin, které dodal na trh v celé Unii.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání výbušniny na trh daného členského státu nebo ji stáhnout z trhu nebo z oběhu.
O takových opatřeních orgány dozoru nad trhem neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací uvedených v odst. 4 druhém pododstavci jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujících výbušnin, údaje o původu výbušnin, povaze nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a údaje o stanovisku příslušného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
výbušnina nesplňuje požadavky týkající se zdraví nebo bezpečnosti osob nebo požadavky týkající se ochrany majetku nebo životního prostředí; nebo
b)
nedostatky v harmonizovaných normách uvedených v článku 19, které jsou základem pro předpoklad shody.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil postup podle tohoto článku, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích o nesouladu dotčené výbušniny, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s přijatým vnitrostátním opatřením o svých námitkách.
7. Pokud do tří měsíců od přijetí informací uvedených v odstavci 4 druhém pododstavci žádný členský stát ani Komise nevznese námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se uvedené opatření za důvodné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčenou výbušninou neprodleně přijata vhodná omezující opatření, jako je stažení této výbušniny z trhu.
Článek 43
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou po ukončení postupu stanoveného v čl. 42 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření přijatému členským státem nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise přijme prováděcí akt, kterým rozhodne, zda je vnitrostátní opatření důvodné, či nikoli.
Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům; Komise ho neprodleně sdělí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za důvodné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla nevyhovující výbušnina stažena z jejich trhu, a informují o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za nedůvodné, dotčený členský stát toto opatření zruší.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za důvodné a je-li nesoulad výbušniny přisuzován nedostatkům v harmonizovaných normách, jak je uvedeno v čl. 42 odst. 5 písm. b) této směrnice, použije Komise postup stanovený v článku 11 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 44
Výbušniny, jež jsou v souladu, ale přesto představují riziko
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 42 odst. 1 zjistí, že ačkoli je výbušnina v souladu s touto směrnicí, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro majetek či životní prostředí, musí po příslušném hospodářském subjektu vyžadovat, aby přijal všechna vhodná opatření k zajištění toho, aby dotčená výbušnina, pokud byla uvedena na trh, dále nepředstavovala toto riziko, nebo aby ji stáhl z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může členský stát stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
2. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata nápravná opatření ohledně všech dotčených výbušnin, které dodal na trh v celé Unii.
3. Členský stát neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace musí obsahovat všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčené výbušniny, údaje o jejím původu a dodavatelském řetězci, údaje o povaze souvisejícího rizika a údaje o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.
4. Komise neprodleně zahájí konzultace s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení přijatých vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodne, zda je vnitrostátní opatření důvodné, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
Prováděcí akty uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce se přijímají přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 3.
V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se ochrany zdraví a bezpečnosti osob nebo ochrany majetku či životního prostředí přijme Komise postupem podle čl. 49 odst. 4 okamžitě použitelné prováděcí akty.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům; Komise ho neprodleně sdělí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
Článek 45
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 42, členský stát vyžaduje po příslušném hospodářském subjektu, aby odstranil nesoulad, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:
a)
označení CE bylo umístěno v rozporu s článkem 30 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo článkem 23 této směrnice;
b)
označení CE nebylo umístěno;
c)
identifikační číslo oznámeného subjektu zapojeného do kontrolní fáze výroby bylo umístěno v rozporu s článkem 23 nebo nebylo umístěno;
d)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno;
e)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno správně;
f)
technická dokumentace chybí nebo je neúplná;
g)
informace uvedené v čl. 5 odst. 5 nebo čl. 7 odst. 3 chybějí, nebo jsou nesprávné nebo neúplné;
h)
nebyl splněn jiný administrativní požadavek uvedený v článku 5 nebo článku 7.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání výbušniny na trh nebo zajistí, aby byla stažena z oběhu nebo z trhu.
KAPITOLA 7
PŘENESENÉ A PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI A VÝBOR
Článek 46
Přenesená pravomoc
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 47, kterými aktualizuje přílohu I s cílem sladit ji s doporučeními OSN pro přepravu nebezpečných věcí.
Článek 47
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 46 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. dubna 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 46 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 46 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 48
Prováděcí akty
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví technická ujednání pro uplatňování článku 11, zejména vzorový dokument, který se bude používat.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 3.
Článek 49
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro výbušniny pro civilní použití. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
5. Komise konzultuje s výborem všechny otázky, pro něž se podle nařízení (EU) č. 1025/2012 či jakéhokoli jiného právního předpisu Unie vyžadují konzultace s odborníky z odvětví.
Výbor může mimoto projednávat jakékoli další otázky týkající se uplatňování této směrnice, které vznese jeho předseda nebo zástupce některého členského státu v souladu s jednacím řádem tohoto výboru.
KAPITOLA 8
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 50
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů, které byly přijaty na základě této směrnice, hospodářskými subjekty a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Takto stanovené sankce mohou zahrnovat trestněprávní sankce za závažná porušení.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 51
Přechodná ustanovení
1. Členské státy nesmějí bránit dodávání na trh výbušnin, na které se vztahuje směrnice 93/15/EHS a které jsou s uvedenou směrnicí ve shodě a byly uvedeny na trh před 20. dubnem 2016.
2. Osvědčení vydaná podle směrnice 93/15/EHS zůstávají v platnosti podle této směrnice.
3. Směrnice Komise 2008/43/ES ze dne 4. dubna 2008, kterou se podle této směrnice 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití (14), zůstává v platnosti, dokud nebude nahrazena opatřeními přijatými na základě článku 15 této směrnice.
Článek 52
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 2 body 2, 7 až 13 a 15 až 24, články 3 až 10, čl. 14 odst. 1, články 15 a 16, čl. 20 písm. a) bodem i), články 21 až 27, čl. 28 odst. 1 až 4, 6, 7, 10 a 11, články 29 až 45, 50 a 51 a s přílohami III a IV do 19. dubna 2016. Znění těchto předpisů sdělí neprodleně Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne 20. dubna 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 53
Zrušení
Směrnice 93/15/EHS ve znění nařízení uvedených v části A přílohy V a směrnice 2004/57/ES se zrušují s účinkem ode dne 20. dubna 2016, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu a dne použitelnosti směrnic uvedených v části B přílohy V.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 54
Vstup v platnost a použitelnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1, čl. 2 body 1, 3 až 6 a 14, články 11, 12 a 13, čl. 14 odst. 2, články 17 až 19, čl. 20 písm. a) body ii) až iv) a písm. b), čl. 28 odst. 5, 8 a 9, články 46, 47, 48 a 49 a přílohy I, II, V a VI se použijí ode dne 20. dubna 2016.
Článek 55
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
DIREKTIVA 2014/28/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 26. februarja 2014
o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z omogočanjem dostopnosti eksplozivov za civilno uporabo na trgu in njihovim nadzorom (prenovitev)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva Sveta 93/15/EGS z dne 5. aprila 1993 o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom (3) je bila bistveno spremenjena (4). Glede na potrebo po nadaljnjih spremembah bi bilo treba zaradi jasnosti navedeno direktivo prenoviti.
(2)
V tej direktivi je treba pojasniti, da so bili v skladu s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga nekateri izdelki določeni za pirotehnične izdelke ali strelivo, zato ne spadajo na področje uporabe te direktive. Direktivo Komisije 2004/57/ES z dne 23. aprila 2004 o določitvi pirotehničnih izdelkov in določenih vrst streliva za namen Direktive Sveta 93/15/EGS o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom (5), ki vsebuje seznam teh izdelkov, bi zato bilo treba razveljaviti.
(3)
Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov (6) določa pravila o akreditaciji organov za ugotavljanje skladnosti, zagotavlja okvir za nadzor trga proizvodov in proizvodov iz tretjih držav ter določa splošna načela glede oznake CE.
(4)
Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov (7) določa skupna načela in referenčne določbe za uporabo v sektorski zakonodaji z namenom zagotavljanja dosledne podlage za revizijo ali prenovitev navedene zakonodaje. Direktivo 93/15/ES bi bilo zato treba prilagoditi navedenemu sklepu.
(5)
Varnost med skladiščenjem zajema Direktiva Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (8), ki določa varnostne zahteve za organizacije, v katerih so prisotni eksplozivi. Varnost eksplozivov med prevozom urejajo mednarodne konvencije in sporazumi, vključno s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga. Navedeni vidiki zato ne bi smeli spadati v področje uporabe te direktive.
(6)
Pirotehnični izdelki zahtevajo ustrezne ukrepe za zagotavljanje zaščite končnih uporabnikov in javne varnosti. Pirotehnične izdelke zajema Direktiva 2013/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z dostopnostjo pirotehničnih izdelkov na trgu (9). Ta direktiva se torej ne bi smela uporabljati za pirotehnične izdelke.
(7)
Področje uporabe te direktive bi moralo vključevati strelivo, vendar le glede predpisov, ki urejajo nadzore prenosov in s tem povezane ureditve. Zaradi prevoza streliva po pogojih, ki so podobni tistim, po katerih se prevaža orožje, bi morale prevoze streliva urejati določbe, ki so podobne tistim, ki veljajo za orožje, kakor je določeno v Direktivi Sveta 91/477/EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja (10).
(8)
To direktivo bi bilo treba uporabljati za vse vrste dobave, vključno s prodajo na daljavo.
(9)
Opredelitev eksplozivov, ki jih zajema ta direktiva, bi morala temeljiti na opredelitvi takšnih proizvodov, kakor je določena v priporočilih Združenih narodov o prevozu nevarnih snovi.
(10)
Za zagotovitev prostega pretoka eksplozivov je treba harmonizirati zakonodajo v zvezi z dostopnostjo eksplozivov na trgu.
(11)
Gospodarski subjekti bi morali biti odgovorni za skladnost eksplozivov s to direktivo, in sicer v povezavi z njihovo vlogo v dobavni verigi, da se zagotovi visoka raven zaščite javnih interesov, kot so zdravje in varnost ljudi ter javna varnost, ter pravična konkurenca na trgu Unije.
(12)
Vsi gospodarski subjekti, ki sodelujejo v dobavni in distribucijski verigi, bi morali sprejeti ustrezne ukrepe za zagotovitev, da so na trgu dostopni samo tisti eksplozivi, ki so v skladu s to direktivo. Treba je določiti jasno in sorazmerno delitev obveznosti, ki ustrezajo vlogi vsakega gospodarskega subjekta v verigi dobave in distribucije.
(13)
Za lažjo komunikacijo med gospodarskimi subjekti, organi za nadzor trga in končnimi porabniki bi morale države članice spodbuditi gospodarske subjekte, da k poštnemu naslovu dodajo tudi spletnega.
(14)
Proizvajalec, ki natančno pozna postopek zasnove in proizvodnje, je najprimernejši za izvedbo postopka ugotavljanja skladnosti. Postopek ugotavljanja skladnosti bi zato moral ostati izključno obveznost proizvajalca.
(15)
Nujno je treba zagotoviti, da so eksplozivi iz tretjih držav, ki vstopajo na trg Unije, skladni s to direktivo, zlasti pa je treba zagotoviti, da so proizvajalci izvedli ustrezno ugotavljanje skladnosti navedenih eksplozivov. Zato bi bilo treba določiti, da morajo uvozniki zagotoviti, da eksplozivi, ki jih dajejo na trg, izpolnjujejo zahteve iz te direktive, in da na trg ne dajejo eksplozivov, ki ne izpolnjujejo teh zahtev ali pomenijo tveganje. Določiti bi bilo treba tudi, da morajo uvozniki zagotoviti, da so bili opravljeni postopki ugotavljanja skladnosti ter da je označevanje eksplozivov in dokumentacija, ki jo pripravijo proizvajalci, na voljo pristojnim nacionalnim organom za pregled.
(16)
Distributer omogoča dostopnost eksploziva na trgu, potem ko ga da na trg proizvajalec ali uvoznik, ter mora delovati skrbno in zagotoviti, da njegovo ravnanje z eksplozivom ne vpliva negativno na skladnost eksploziva.
(17)
Vsak gospodarski subjekt, ki da eksploziv na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali ga spremeni na tak način, da vpliva na skladnost s to direktivo, bi bilo treba šteti za proizvajalca in bi moral prevzeti obveznosti proizvajalca.
(18)
Distributerji in uvozniki, ki so blizu trga, bi morali biti vključeni v naloge nadzora trga, ki jih izvajajo pristojni nacionalni organi, in bi morali biti pripravljeni na dejavno udeležbo ter navedenim organom zagotoviti vse potrebne informacije v zvezi z zadevnim eksplozivom.
(19)
Edinstvena identifikacijska oznaka eksplozivov je bistvena za vodenje pravilne in popolne evidence eksplozivov na vseh stopnjah dobavne verige. To bi moralo omogočiti identifikacijo in sledljivost eksploziva od mesta njegove proizvodnje in dajanja na trg do njegovega končnega uporabnika in njegove uporabe, da se prepreči zloraba in kraja ter pomaga organom pregona pri sledenju izgubljenih ali ukradenih eksplozivov. Učinkovit sistem sledljivosti organom oblasti tudi olajša nalogo nadzora trga za izsleditev gospodarskih subjektov, ki so omogočili dostopnost neskladnih eksplozivov na trgu. Od gospodarskih subjektov ne bi smeli zahtevati, da pri hranjenju informacij za identifikacijo gospodarskih subjektov, ki jih zahteva ta direktiva, posodabljajo informacije o gospodarskih subjektih, ki so jim dobavili eksploziv ali katerim so tak proizvod dobavili.
(20)
Določbe te direktive glede omogočanja dostopnosti na trgu bi morale biti omejene na navedbo osnovnih varnostnih zahtev za eksplozive, da se zaščitijo zdravje in varnost oseb, premoženje in okolje. Za olajšanje ugotavljanja skladnosti z navedenimi zahtevami je treba določiti domnevo skladnosti za eksplozive, ki so v skladu s harmoniziranimi standardi, sprejetimi v skladu z Uredbo (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o evropski standardizaciji (11) za namene navedbe podrobnih tehničnih specifikacij navedenih zahtev.
(21)
Uredba (EU) št. 1025/2012 določa postopek za pripombe k harmoniziranim standardom, kadar navedeni standardi ne izpolnjujejo zahtev iz te direktive v celoti.
(22)
Zato da lahko gospodarski subjekti dokažejo in pristojni organi zagotovijo, da so eksplozivi, ki so dostopni na trgu, skladni z bistvenimi varnostnimi zahtevami, je treba določiti postopke ugotavljanja skladnosti. Sklep št. 768/2008/ES določa module za postopke ugotavljanja skladnosti, ki vključujejo postopke od najmanj do najbolj strogega, sorazmerno s stopnjo tveganja in stopnjo zahtevane varnosti. Za zagotovitev medsektorske skladnosti in preprečitev ad hoc možnosti bi bilo treba izbrati postopke ugotavljanja skladnosti med navedenimi moduli. Za eksplozive bi morala zaradi njegovih posebnih značilnosti in tveganj tretja oseba vedno opraviti postopek ugotavljanja skladnosti.
(23)
Proizvajalci bi morali pripraviti izjavo EU o skladnosti, da se zagotovijo informacije na podlagi te direktive o skladnosti eksploziva s to direktivo in druge zadevne zakonodaje Unije o harmonizaciji.
(24)
Da bi zagotovili učinkovit dostop do informacij za namen nadzora trga, bi morale biti informacije, ki so potrebne za identifikacijo vseh veljavnih aktov Unije, na voljo v enotni izjavi EU o skladnosti. Da bi zmanjšali upravno breme gospodarskih subjektov, je lahko ta enotna izjava EU o skladnosti sestavljena iz dokumentacije ustreznih posameznih izjav o skladnosti.
(25)
Oznaka CE, ki navaja skladnost eksploziva, je vidna posledica celotnega procesa, ki obsega ugotavljanje skladnosti v širšem pomenu. Splošna načela, ki urejajo oznako CE, so določena v Uredbi (ES) št. 765/2008. Pravila, ki urejajo namestitev oznake CE, bi bilo treba določiti v tej direktivi.
(26)
V postopkih ugotavljanja skladnosti iz te direktive je potrebno posredovanje organov za ugotavljanje skladnosti, ki jih države članice priglasijo Komisiji.
(27)
Izkušnje so pokazale, da merila iz Direktive 93/15/EGS, ki jih morajo izpolnjevati organi za ugotavljanje skladnosti, da se priglasijo Komisiji, ne zadostujejo za zagotovitev enako visoke stopnje učinkovitosti priglašenih organov po vsej Uniji. Zato je bistveno, da vsi priglašeni organi opravljajo svoje funkcije enako in pod pogoji poštene konkurence. To zahteva določitev obveznih zahtev za organe za ugotavljanje skladnosti, ki želijo biti priglašeni kot ponudniki storitev ugotavljanja skladnosti.
(28)
Za zagotovitev dosledne ravni kakovosti ugotavljanja skladnosti je prav tako treba določiti zahteve za priglasitvene organe in druge organe, vključene v ugotavljanje skladnosti, priglaševanje in monitoring priglašenih organov.
(29)
Če organ za ugotavljanje skladnosti dokaže skladnost z merili iz usklajenih standardov, bi bilo treba domnevati, da ustreza zadevnim zahtevam iz te direktive.
(30)
Sistem iz te direktive bi bilo treba dopolniti s sistemom akreditacije, določenim v Uredbi (ES) št. 765/2008. Ker je akreditacija pomembno sredstvo za preverjanje usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti, bi jo bilo treba uporabljati tudi za namene priglasitve.
(31)
Pregledno akreditacijo, kakor je določena v Uredbi (ES) št. 765/2008 za zagotovitev potrebne stopnje zaupanja v certifikate o skladnosti, bi morali javni nacionalni organi po vsej Uniji šteti za prednostno sredstvo za dokazovanje tehnične usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti. Vendar pa lahko nacionalni organi menijo, da razpolagajo z ustreznimi sredstvi, s katerimi lahko sami opravijo to vrednotenje. Da se zagotovi primerna stopnja verodostojnosti vrednotenja, ki jo opravijo drugi nacionalni organi, bi morali v takih primerih ti organi Komisiji in drugim državam članicam zagotoviti potrebna dokumentarna dokazila, da ocenjeni organi za ugotavljanje skladnosti izpolnjujejo ustrezne zakonske zahteve.
(32)
Organi za ugotavljanje skladnosti za svoje dejavnosti, povezane z ugotavljanjem skladnosti, pogosto najemajo podizvajalce ali jih prenesejo na hčerinsko podjetje. Za ohranitev zahtevane varnostne ravni za eksplozive, ki so dani na trg Unije, je za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti bistveno, da podizvajalci in hčerinska podjetja za ugotavljanje skladnosti izpolnjujejo iste zahteve kot priglašeni organi. Zato je pomembno, da ocenjevanje usposobljenosti in delovanja organov za ugotavljanje skladnosti, ki bodo priglašeni, ter monitoring priglašenih organov vključuje tudi dejavnosti podizvajalcev in hčerinskih podjetij.
(33)
Treba je povečati učinkovitost in preglednost priglasitvenega postopka ter ga zlasti prilagoditi novim tehnologijam, da se omogoči uradno obveščanje prek spleta.
(34)
Ker priglašeni organi svoje storitve lahko ponujajo na celotnem ozemlju Unije, je treba dati državam članicam in Komisiji priložnost, da izrazijo svoje pripombe glede priglašenega organa. Zato je treba določiti obdobje, v katerem se lahko pojasnijo vsi dvomi ali pomisleki glede usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti, preden začnejo delovati kot priglašeni organi.
(35)
Za namene konkurenčnosti je ključnega pomena, da priglašeni organi uporabljajo postopke ugotavljanja skladnosti brez nepotrebne obremenitve gospodarskih subjektov. Iz istega razloga in za zagotovitev enake obravnave gospodarskih subjektov je treba zagotoviti doslednost tehnične uporabe postopkov ugotavljanja skladnosti. To je mogoče najbolje doseči z ustreznim usklajevanjem in sodelovanjem priglašenih organov.
(36)
Za zagotovitev pravne varnosti je treba pojasniti, da se pravila o nadzoru trga Unije in preverjanju proizvodov, danih na trg Unije, iz Uredbe (ES) št. 765/2008 uporabljajo za eksplozive. Ta direktiva državam članicam ne bi smela onemogočiti izbire pristojnih organov za izvedbo navedenih nalog.
(37)
Države članice bi morale sprejeti vse ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se lahko eksplozivi dajo na trg le, če pri ustreznem skladiščenju in uporabi za predviden namen ali v pogojih uporabe, ki jih je mogoče razumno predvideti, ne ogrožajo zdravja in varnosti ljudi. Za eksplozive bi bilo treba šteti, da ne izpolnjujejo bistvenih varnostnih zahtev iz te direktive le v pogojih uporabe, ki jih je mogoče razumno predvideti, to je, ko njihova uporaba sledi iz zakonitega in lahko predvidljivega človekovega ravnanja.
(38)
Obstoječi sistem bi bilo treba dopolniti s postopkom, ki omogoča zainteresiranim stranem, da so obveščene o ukrepih, ki se nameravajo izvajati v povezavi z eksplozivi, ki predstavljajo tveganje za zdravje ali varnost ljudi oziroma premoženje ali okolje. Organom za nadzor trga bi tudi moral omogočati, da v sodelovanju z ustreznimi gospodarskimi subjekti glede takih eksplozivov prej ukrepajo.
(39)
Kadar se države članice in Komisija dogovorijo glede upravičenosti ukrepa, ki ga izvaja država članica, nadaljnje posredovanje Komisije ne bi smelo biti potrebno, razen v primerih, kjer je neizpolnjevanje posledica pomanjkljivosti harmoniziranega standarda.
(40)
V primeru resne nevarnosti za javno varnost ali napadu nanjo bi bilo treba zaradi nedovoljenega posedovanja ali uporabe eksplozivov ali streliva državam članicam dovoliti, da v določenih okoliščinah odstopijo od te direktive v zvezi s prenosom eksplozivov ali streliva, da bi preprečile takšno nezakonito posedovanje ali uporabo.
(41)
Med pristojnimi organi držav članic je bistveno vzpostaviti mehanizme upravnega sodelovanja. Zato bi morali pristojni organi pri svojem ravnanju izhajati iz Uredbe Sveta (ES) št. 515/97 z dne 13. marca 1997 o medsebojni pomoči med upravnimi organi držav članic in o sodelovanju med njimi in Komisijo zaradi zagotavljanja pravilnega izvajanja carinske in kmetijske zakonodaje (12).
(42)
Ta direktiva ne bi smela vplivati na pooblastilo držav članic za sprejemanje ukrepov glede preprečevanja nezakonite trgovine z eksplozivi in strelivom.
(43)
Za doseganje ciljev te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z ukrepi Unije glede prilagoditve te direktive priporočilom Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(44)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (13).
(45)
Svetovalni postopek bi bilo treba uporabiti za sprejetje izvedbenih aktov, ki zahtevajo od države članice priglasiteljice, da izvede potrebne korektivne ukrepe v zvezi s priglašenimi organi, ki ne izpolnjujejo zahtev za njihovo priglasitev ali teh zahtev ne izpolnjujejo več.
(46)
Postopek pregleda bi bilo treba uporabiti za sprejetje izvedbenih aktov, da se vzpostavi praktična ureditev za delovanje sistema identifikacije za edinstveno identifikacijo eksplozivov in za sledenje eksplozivov, pa tudi za to, da se določi tehnična ureditev za določbe o prenosu eksplozivov, predvsem vzorec dokumenta, ki ga je treba uporabiti.
(47)
Postopek pregleda bi bilo treba uporabiti tudi za sprejetje izvedbenih aktov v zvezi s skladnimi eksplozivi, ki predstavljajo tveganje za zdravje in varnost ljudi ali za druge vidike varnosti v javnem interesu.
(48)
Komisija bi morala sprejeti izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj, kadar je to potrebno iz izredno nujnih razlogov v ustrezno utemeljenih primerih v zvezi s skladnimi civilnimi eksplozivi, ki predstavljajo tveganje za zdravje ali varnost ljudi ali premoženje ali okolje.
(49)
Odbor, ustanovljen s to direktivo, ima lahko v skladu z uveljavljeno prakso pomembno vlogo pri preučitvi vprašanj v zvezi z uporabo te direktive, ki jih postavi njegov predsednik ali predstavnik države članice v skladu z njegovim poslovnikom.
(50)
Kadar skupina strokovnjakov Komisije preučuje vprašanja v zvezi s to direktivo, ki niso njeno izvajanje ali kršitve, bi moral Evropski parlament v skladu z obstoječo prakso prejeti vse informacije in popolno dokumentacijo ter, kadar je primerno, povabilo za udeležbo na takšnih sestankih.
(51)
Komisija bi morala z izvedbenimi akti in glede na njihov poseben značaj brez uporabe Uredbe (EU) št. 182/2011 določiti, ali so ukrepi, ki jih izvajajo države članice v zvezi z neskladnimi eksplozivi, upravičeni ali ne.
(52)
Države članice bi morale določiti pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve določb nacionalnega prava, sprejetega v skladu s to direktivo, in zagotoviti, da se ta pravila izvršujejo. Kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
(53)
Treba je zagotoviti razumno prehodno ureditev, ki bo omogočala, da bodo pred datumom začetka uporabe nacionalnih ukrepov za prenos te direktive eksplozivi, ki so bili že dani na trg v skladu z Direktivo 93/15/EGS, dostopni na trgu brez izpolnjevanja dodatnih zahtev proizvodnje. Distributerji bi zato morali pred datumom uporabe nacionalnih predpisov, ki prenašajo to direktivo, imeti možnost dobavljati eksplozive, ki so bili dani na trg, to je zalogo, ki je že v distribucijski verigi.
(54)
Ker cilja te direktive, in sicer zagotovitve, da eksplozivi na trgu izpolnjujejo zahteve, s čimer se omogoča visoka raven zaščite zdravja in varnosti ter drugih javnih interesov in hkrati zagotavlja delovanje notranjega trga, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se ta cilj zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(55)
Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki predstavljajo vsebinsko spremembo v primerjavi s predhodnimi direktivami. Obveznost prenosa nespremenjenih določb izhaja iz prejšnjih direktiv.
(56)
Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic v zvezi z rokom za prenos v nacionalno pravo in datumom uporabe direktiv, ki so navedene v delu B Priloge V -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
POGLAVJE 1
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Področje uporabe
1. Ta direktiva se uporablja za eksplozive za civilno uporabo.
2. Ta direktiva se ne uporablja za:
(a)
eksplozive, vključno s strelivom, ki so namenjeni za oborožene sile ali policijo v skladu z nacionalnimi predpisi;
(b)
pirotehnične izdelke, ki spadajo v področje uporabe Direktive 2013/29/EU;
(c)
strelivo, razen kakor je določeno v členih 12, 13 in 14.
Priloga I vsebuje neizčrpen seznam pirotehničnih izdelkov in streliva iz točke (b) tega odstavka oziroma točke 2 člena 2, določenih v skladu s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga.
3. Ta direktiva ne preprečuje državam članicam, da ne bi nekaterih snovi, ki jih ta direktiva ne vključuje, uvrstile med eksplozive v skladu z nacionalno zakonodajo.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej direktivi se uporablja naslednja opredelitev pojmov:
1.
„eksplozivi“ pomeni materiale in proizvode, ki so kot eksplozivi obravnavani v priporočilih Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga in spadajo v prvi razred teh priporočil;
2.
„strelivo“ pomeni projektile s pogonskimi naboji ali brez njih in vadbeno strelivo, ki se uporabljajo v prenosnem, drugem strelnem in artilerijskem orožju;
3.
„varnost“ pomeni preprečevanje nesreč, in kadar preprečevanje ni uspešno, obvladovanje njihovih učinkov;
4.
„zaščita“ pomeni preprečevanje uporabe, ki je v nasprotju z javnim redom in mirom;
5.
„odobritev“ pomeni odločbo, ki je bila sprejeta, da omogoči predviden prenos eksplozivov v Uniji;
6.
„prenos“ pomeni vsak fizičen premik eksplozivov na ozemlju Unije, razen premikov znotraj enega in istega kraja;
7.
„omogočiti dostopnost na trgu“ pomeni vsako dobavo eksploziva za distribucijo ali uporabo na trgu Unije v okviru gospodarske dejavnosti, bodisi odplačno ali neodplačno;
8.
„dajanje na trg“ pomeni, da je eksploziv prvič dostopen na trgu Unije;
9.
„proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki proizvaja eksploziv ali za katero se eksploziv načrtuje ali proizvaja in ki trži ta eksploziv pod svojim imenom ali blagovno znamko ali ga uporablja za lastne namene;
10.
„pooblaščeni zastopnik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo je proizvajalec pisno pooblastil, da v njegovem imenu izvaja določene naloge;
11.
„uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da eksploziv iz tretje države na trg Unije;
12.
„distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi razen proizvajalca ali uvoznika, ki omogoči dostopnost eksploziva na trgu;
13.
„gospodarski subjekt“ pomeni proizvajalca, pooblaščenega zastopnika, uvoznika, distributerja in vsako fizično ali pravno osebo, ki skladišči, uporablja, prenaša, uvaža, izvaža eksplozive ali trguje z njimi;
14.
„trgovec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, katere poklic v celoti ali deloma vključuje proizvodnjo, izmenjavo, izposojo, popravilo ali zamenjavo strelnega orožja in streliva ali trgovanje z njima;
15.
„tehnična specifikacija“ pomeni dokument, s katerim so določene tehnične zahteve, ki jih mora izpolnjevati eksploziv;
16.
„harmonizirani standard“ pomeni harmonizirani standard, kakor je opredeljen v podtočki (c) točke 1 člena 2 Uredbe (EU) št. 1025/2012;
17.
„akreditacija“ pomeni akreditacijo, kakor je opredeljena v točki 10 člena 2 Uredbe (ES) št. 765/2008;
18.
„nacionalni akreditacijski organ“ pomeni nacionalni akreditacijski organ, kakor je opredeljen v točki 11 člena 2 Uredbe (ES) št. 765/2008;
19.
„ugotavljanje skladnosti“ pomeni proces ugotavljanja, ali so izpolnjene bistvene varnostne zahteve te direktive glede eksploziva;
20.
„organ za ugotavljanje skladnosti“ pomeni organ, ki izvaja dejavnosti ugotavljanja skladnosti, vključno z umerjanjem opreme, preskušanjem, certificiranjem in pregledovanjem;
21.
„odpoklic“ pomeni vsak ukrep za vrnitev eksploziva, ki je že dostopen končnemu uporabniku;
22.
„umik“ pomeni vsak ukrep za preprečitev omogočanja dostopnosti eksploziva iz dobavne verige na trgu;
23.
„zakonodaja Unije o harmonizaciji“ pomeni vsako zakonodajo Unije, ki harmonizira pogoje za trženje proizvodov;
24.
„oznaka CE“ pomeni oznako, s katero proizvajalec izjavlja, da je eksploziv v skladu z veljavnimi zahtevami iz zakonodaje Unije o harmonizaciji, ki zagotavlja njegovo namestitev;
Člen 3
Prosti pretok
Države članice ne smejo prepovedati, omejiti ali ovirati omogočanja dostopnosti na trgu za eksplozive, ki so skladni z zahtevami te direktive.
Člen 4
Omogočanje dostopnosti na trgu
Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da se omogoči dostopnost eksplozivov na trgu le, če so skladni z zahtevami te direktive.
POGLAVJE 2
OBVEZNOSTI GOSPODARSKIH SUBJEKTOV
Člen 5
Obveznosti proizvajalcev
1. Pri dajanju svojih eksplozivov na trg ali kadar jih uporabljajo za lastne namene proizvajalci zagotovijo, da so načrtovani in proizvedeni v skladu z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge II.
2. Proizvajalci pripravijo tehnično dokumentacijo iz Priloge III ter zagotovijo, da se izvede ustrezni postopek ugotavljanja skladnosti iz člena 20.
Kadar je bilo s tem postopkom že dokazano, da eksploziv izpolnjuje veljavne zahteve, proizvajalci pripravijo izjavo EU o skladnosti in namestijo oznako CE.
3. Proizvajalci hranijo tehnično dokumentacijo in izjavo EU o skladnosti 10 let po tem, ko je bil eksploziv dan na trg.
4. Proizvajalci zagotovijo, da se izvajajo postopki za ohranjanje skladnosti proizvodne serije s to direktivo. Ustrezno je treba upoštevati spremembe pri načrtovanju eksploziva ali njegovih lastnosti ter spremembe harmoniziranih standardov ali drugih tehničnih specifikacij glede skladnosti eksploziva.
5. Proizvajalci zagotovijo, da imajo eksplozivi, ki so jih dali na trg, edinstveno identifikacijsko številko v skladu s sistemom za identifikacijo in sledljivost eksplozivov iz člena 15. Za eksplozive, ki niso vključeni v ta sistem, proizvajalci:
(a)
zagotovijo, da imajo eksplozivi, ki so jih dali na trg, številko tipa, serijsko številko ali zaporedno številko ali drug element, ki omogoča njihovo identifikacijo, ali, kadar premajhna velikost, oblika ali zasnova eksploziva tega ne omogoča, da so zahtevane informacije navedene na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen eksplozivu;
(b)
na eksplozivu navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in poštni naslov, na katerem so dosegljivi, ali kadar to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen eksplozivu. V naslovu se navede center za stike, kjer je proizvajalec dosegljiv. Kontaktni podatki so v jeziku, ki je končnim uporabnikom in organom za nadzor trga zlahka razumljiv.
6. Proizvajalci zagotovijo, da so eksplozivom, ki so jih dali na trg, priložena navodila in varnostne informacije v jeziku, ki ga končni uporabniki zlahka razumejo, kakor ga določi zadevna država članica. Taka navodila in varnostne informacije ter vse označevanje je jasno, razumljivo in čitljivo.
7. Proizvajalci, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da eksploziv, ki so ga dali na trg, ni v skladu s to direktivo, nemudoma izvedejo korektivne ukrepe, potrebne za zagotovitev skladnosti eksploziva, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar eksploziv predstavlja tveganje, proizvajalci o tem takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je ta eksploziv dostopen na trgu, in jim predložijo informacije, zlasti o neskladnosti in kakršnih koli sprejetih korektivnih ukrepih.
8. Proizvajalci na podlagi utemeljene zahteve pristojnih nacionalnih organov predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti eksploziva s to direktivo, in sicer v papirni ali elektronski obliki in v jeziku, ki ga navedeni organ brez težav razume. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzročajo eksplozivi, ki so jih dali na trg.
Člen 6
Pooblaščeni zastopniki
1. Proizvajalec lahko s pisnim pooblastilom določi pooblaščenega zastopnika.
Obveznosti iz člena 5(1) in obveznost priprave tehnične dokumentacije iz člena 5(2) niso del nalog pooblaščenega zastopnika
2. Pooblaščeni zastopnik opravlja naloge, določene v pooblastilu, ki ga prejme od proizvajalca. Pooblastilo pooblaščenemu zastopniku omogoča opravljati vsaj naslednje:
(a)
za obdobje 10 let po tem, ko je bil eksploziv dan na trg, nacionalnim organom za nadzor trga omogoča dostopnost do izjave EU o skladnosti in tehnične dokumentacije;
(b)
na podlagi utemeljene zahteve pristojnega nacionalnega organa zagotovi vse potrebne informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti eksploziva;
(c)
na zahtevo pristojnih nacionalnih organov sodeluje pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganja, ki jih predstavljajo eksplozivi v okviru pooblastil pooblaščenega zastopnika.
Člen 7
Obveznosti uvoznikov
1. Uvozniki dajejo na trg le skladne eksplozive.
2. Preden dajo eksploziv na trg, uvozniki zagotovijo, da je proizvajalec izvedel ustrezen postopek ugotavljanja skladnosti iz člena 20. Zagotovijo, da je proizvajalec pripravil tehnično dokumentacijo, da ima eksploziv oznako CE in da je opremljen z zahtevanimi dokumenti ter da je proizvajalec izpolnil zahteve iz člena 5(5).
Kadar uvoznik meni ali upravičeno domneva, da eksploziv ni skladen z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge II, da eksploziv na trg šele po tem, ko je usklajen. Poleg tega uvoznik ustrezno obvesti proizvajalca in organe za nadzor trga, kadar eksploziv predstavlja tveganje.
3. Uvozniki na eksplozivu navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in poštni naslov, na katerem so dosegljivi, ali kadar to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen eksplozivu. Kontaktni podatki so v jeziku, ki je končnim uporabnikom in organom za nadzor trga zlahka razumljiv.
4. Uvozniki zagotovijo, da so eksplozivu priložena navodila in varnostne informacije v jeziku, ki ga končni uporabniki brez težav razumejo, kakor ga določi zadevna država članica.
5. Uvozniki zagotovijo, da v času, ko je eksploziv v okviru njihove odgovornosti, pogoji skladiščenja ali prevoza eksploziva ne ogrožajo njegovega izpolnjevanja bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II.
6. Uvozniki, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da eksploziv, ki so ga dali na trg, ni skladen s to direktivo, nemudoma izvedejo korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost eksploziva ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar eksploziv predstavlja tveganje, uvozniki takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je ta eksploziv dostopen na trgu, in jim predložijo informacije, zlasti o neskladnosti in kakršnih koli sprejetih korektivnih ukrepih.
7. Uvozniki 10 let po tem, ko je bil eksploziv dan na trg, omogočajo organom za nadzor trga dostop do kopije izjave EU o skladnosti in zagotovijo, da jim je tehnična dokumentacija na zahtevo na voljo.
8. Uvozniki na podlagi utemeljene zahteve pristojnih nacionalnih organov posredujejo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti eksploziva v papirni ali elektronski obliki in v jeziku, ki ga pristojni nacionalni organ brez težav razume. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzročajo eksplozivi, ki so jih dali na trg.
Člen 8
Obveznosti distributerjev
1. Ko distributerji omogočajo dostopnost eksploziva na trgu, delujejo s potrebno skrbnostjo, da zagotovijo skladnost tega eksploziva z zahtevami iz te direktive.
2. Preden distributerji omogočijo dostopnost eksploziva na trgu, preverijo, ali ima eksploziv oznako CE, ali mu je priložena zahtevana dokumentacija in ali je opremljen z navodili in varnostnimi informacijami v jeziku, ki ga brez težav razumejo končni uporabniki v državi članici, kjer bo omogočena dostopnost eksploziva na trgu, in ali sta proizvajalec in uvoznik izpolnila zahteve iz člena 5(5) oziroma člena 7(3).
Kadar distributer meni ali utemeljeno domneva, da eksploziv ni skladen z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge II, omogoči dostopnost eksploziva na trgu šele po tem, ko je usklajen. Kadar eksploziv predstavlja tveganje, distributer o tem obvesti tudi proizvajalca ali uvoznika in organe za nadzor trga.
3. Distributerji zagotovijo, da v času, ko je eksploziv v okviru njihove odgovornosti, pogoji skladiščenja ali prevoza eksploziva ne ogrožajo njegovega izpolnjevanja bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II.
4. Distributerji, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da eksploziv, katerega dostopnost na trgu so omogočili, ni v skladu s to direktivo, zagotovijo sprejetje ustreznih korektivnih ukrepov, s katerimi se doseže skladnost navedenega eksploziva, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar eksploziv predstavlja tveganje, distributerji takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je ta eksploziv dostopen na trgu, in jim predložijo informacije, zlasti o neskladnosti in kakršnih koli sprejetih korektivnih ukrepih.
5. Distributerji na podlagi utemeljene zahteve pristojnega nacionalnega organa posredujejo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti eksploziva v papirni ali elektronski obliki. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzročajo eksplozivi, katerih dostopnost na trgu so omogočili.
Člen 9
Primeri, ko se obveznosti proizvajalcev uporabljajo za uvoznike in distributerje
Uvoznik ali distributer se za namene te direktive obravnava kot proizvajalec in zanj veljajo obveznosti proizvajalca iz člena 5, kadar da eksploziv na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali spremeni eksploziv, ki je že bil dan na trg, tako, da to lahko vpliva na skladnost s to direktivo.
Člen 10
Identifikacija gospodarskih subjektov
Za eksplozive, ki jih ne zajema sistem iz člena 15, gospodarski subjekti organom za nadzor trga na zahtevo sporočijo:
(a)
vsak gospodarski subjekt, ki jim je dobavil eksploziv;
(b)
vsak gospodarski subjekt, ki so mu dobavili eksploziv.
Gospodarski subjekti lahko predložijo informacije iz prvega odstavka 10 let po tem, ko jim je bil eksploziv dobavljen, in 10 let po tem, ko so eksploziv dobavili.
POGLAVJE 3
DOLOČBE O VARNOSTI
Člen 11
Prenos eksplozivov
1. Eksplozivi se lahko prenašajo samo v skladu z odstavki 2 do 8.
2. Dovoljenje za prenos eksplozivov mora prejemnik blaga dobiti pri pristojnem organu države članice prejemnika blaga. Pristojni organ potrdi, da je prejemnik blaga zakonito pooblaščen za nabavo eksplozivov in da ima potrebne licence ali dovoljenja. Gospodarski subjekt, ki je odgovoren za prenos, obvesti pristojne organe prehodne države članice o kakršnem koli pretoku eksplozivov skozi zadevno državo članico in pridobi predhodno dovoljenje zadevne prehodne države članice.
3. Kadar država članica meni, da obstaja težava v zvezi s preveritvijo upravičenosti do nabave eksplozivov, navedenih v odstavku 2, pošlje razpoložljive podatke o tem Komisiji, ki o tem obvesti druge države članice.
4. Kadar pristojni organ države članice prejemnika blaga odobri prenos, prejemniku blaga izda dokument, ki vključuje vse podatke, navedene v odstavku 5. Takšen dokument spremlja eksplozive, dokler ne prispejo na navedeni cilj. Predloži se ga na zahtevo ustreznih pristojnih organov. Kopijo navedenega dokumenta obdrži prejemnik blaga in ga na zahtevo predloži v pregled pristojnemu organu v državi članici prejemnika blaga.
5. Kadar je ob prenosu eksplozivov potreben poseben nadzor zaradi izrednih varnostnih zahtev na ozemlju ali delu ozemlja države članice, mora prejemnik blaga pristojnemu organu v državi članici prejemnika blaga pred prenosom posredovati naslednje podatke:
(a)
imena in naslove zadevnih gospodarskih subjektov;
(b)
število in količino eksplozivov, ki se prenašajo;
(c)
popoln opis zadevnih eksplozivov in identifikacij, vključno z identifikacijsko številko Združenih narodov;
(d)
kadar je treba eksplozive dati na trg informacije o izpolnjevanju pogojev za dajanje na trg;
(e)
sredstva za prenos in predpisano pot;
(f)
pričakovane datume odhoda in prihoda;
(g)
po potrebi natančne vstopne in izstopne točke v državah članicah.
Podatki iz točke (a) prvega pododstavka so dovolj podrobni, da omogočijo pristojnim organom vzpostavitev stika z gospodarskimi subjekti in pridobitev potrditve, da so zadevni gospodarski subjekti upravičeni do prejema pošiljke.
Pristojni organ države članice prejemnika blaga preveri pogoje, po katerih je mogoč prenos, zlasti glede posebnih varnostnih zahtev. Če so posebne varnostne zahteve izpolnjene, se izda dovoljenje za prenos. Pri prenosu čez ozemlje drugih držav članic tudi navedene države članice preverijo in odobrijo podrobne podatke o prenosu.
6. Kadar pristojni organ države članice meni, da posebne varnostne zahteve iz odstavkov 4 in 5 niso potrebne, se lahko eksplozive na njihovem ozemlju prenaša brez predhodne zagotovitve podatkov po odstavku 5. Pristojni organ v državi članici prejemnika blaga potem izda dovoljenje za določeno obdobje, ki ga je na podlagi utemeljenega razloga mogoče kadar koli začasno razveljaviti ali umakniti. V odstavku 4 navedeni dokument, ki spremlja eksplozive, dokler ne prispejo na cilj, se nanaša samo na navedeno dovoljenje.
7. Brez vpliva na normalne preglede, ki jih na svojem ozemlju opravi odhodna država članica, na zahtevo zadevnih pristojnih organov zadevni prejemniki blaga in gospodarski subjekti predložijo pristojnim organom odhodne države članice in pristojnim organom prehodnih držav članic vse ustrezne podatke, ki jih imajo o prenosu eksplozivov.
8. Noben gospodarski subjekt ne sme prenašati eksplozivov, razen če ni prejemnik blaga pridobil potrebnih dovoljenj za prenos v skladu z odstavki 2, 4, 5 in 6.
Člen 12
Prenos streliva
1. Strelivo se lahko prenaša iz ene države članice v drugo le v skladu s postopkom, določenim v odstavkih 2 do 5. Navedeni odstavki veljajo tudi za prenose streliva, naročenega s poštno naročilnico.
2. Kadar je treba strelivo prenesti v drugo državo članico, zadevna oseba pred vsako pošiljko sporoči državi članici, v kateri je strelivo:
(a)
ime in naslov osebe, ki strelivo prodaja ali prenaša, osebe, ki strelivo kupuje ali ga nabavlja, in po potrebi lastnika;
(b)
naslov, na katerega je treba strelivo poslati ali prepeljati;
(c)
količino streliva, ki ga je treba poslati ali prepeljati;
(d)
podatke, ki omogočajo identifikacijo streliva z navedbo, da je bilo strelivo pregledano v skladu s Konvencijo z dne 1. julija 1969 o medsebojnem priznavanju žigov o preizkušanju lahkega strelnega orožja;
(e)
sredstva prenosa;
(f)
datum odhoda in predviden datum prihoda.
V primeru prenosa med trgovci ni treba navesti podatkov iz točk (e) in (f) prvega pododstavka. Država članica preuči pogoje, po katerih naj bi potekal prenos, zlasti v zvezi z varnostjo. Kadar država članica takšen prenos odobri, izda dovoljenje, ki vključuje vse podrobne podatke iz prvega pododstavka. To dovoljenje spremlja strelivo, dokler ne doseže svojega cilja. Predložiti ga je treba vselej, kadar to zahtevajo pristojni organi držav članic.
3. Vsaka država članica lahko trgovcem dodeli pravico do prenosa streliva z njenega ozemlja do trgovca s sedežem v drugi državi članici brez predhodnega dovoljenja iz odstavka 2. V ta namen izda dovoljenje, ki velja tri leta in ga je mogoče iz utemeljenih razlogov kadar koli začasno razveljaviti ali preklicati. Dokument, ki se nanaša na to dovoljenje, spremlja strelivo, dokler ne doseže svojega cilja. Predložiti ga je treba vselej, kadar to zahtevajo pristojni organi držav članic.
Pred izvedbo prenosa trgovec pristojnemu organu države članice, iz katere naj bi se prenos začel, sporoči vse podrobne podatke, navedene v prvem pododstavku odstavka 2.
4. Vsaka država članica posreduje drugi državi članici seznam streliva, katerega prenos na njeno ozemlje je mogoče odobriti brez njenega predhodnega soglasja.
Takšne sezname streliva je treba posredovati trgovcem, ki so pridobili dovoljenje za prenos streliva brez predhodnega dovoljenja v skladu s postopkom iz odstavka 3.
5. Vsaka država članica sporoči vse koristne informacije, ki jih ima na voljo v zvezi z dokončnimi prenosi streliva v državo članico, na katere ozemlje je bil takšen prevoz opravljen.
Vse informacije, ki jih prejmejo države članice v skladu z odstavkoma 2 in 3, je treba sporočiti ciljnim državam članicam najpozneje do roka ustreznih prenosov, in kadar je primerno, prehodnim državam članicam najpozneje do prenosa.
Člen 13
Odstopanja zaradi varnosti
Z odstopanjem od člena 11(2), (4) (5) in (6) in člena 12 lahko država članica pri resnih ogrožanjih javne varnosti ali napadu nanjo zaradi nezakonitega posedovanja ali uporabe eksplozivov ali streliva sprejme vse potrebne ukrepe, ki se nanašajo na prenose eksplozivov ali streliva, da bi preprečila takšno nezakonito posedovanje ali uporabo.
Pri ukrepih iz prvega odstavka je treba spoštovati načelo sorazmernosti. Ukrepi ne pomenijo niti sredstva samovoljne diskriminacije niti prikritega omejevanja trgovine med državami članicami.
Vsaka država članica, ki sprejme takšne ukrepe, o tem nemudoma obvesti Komisijo. Komisija o tem obvesti druge države članice.
Člen 14
Izmenjava informacij
1. Države članice za izvajanje členov 11 in 12 vzpostavijo omrežje za izmenjavo informacij. Druge države članice in Komisijo obvestijo o državnih organih, ki so odgovorni za dajanje ali sprejemanje informacij in za uporabo postopkov iz navedenih členov.
Države članice hranijo za druge države članice in Komisijo posodobljene informacije o gospodarskih subjektih, ki imajo licence ali dovoljenja iz člena 16.
2. Za namene izvajanja te direktive se smiselno uporablja Uredba (ES) št. 515/97, zlasti zahteve iz navedene uredbe, ki se nanašajo na zaupnost.
Člen 15
Identifikacija in sledljivost eksplozivov
1. Gospodarski subjekti spoštujejo enoten sistem edinstvene identifikacije in sledljivosti eksplozivov, ki upošteva njihovo velikost, obliko in zasnovo, razen kadar ni potrebno namestiti edinstvene identifikacijske številke na eksploziv zaradi nizke stopnje nevarnosti eksploziva na podlagi njegovih značilnosti in dejavnikov, kot so nizka eksplozivnost, uporaba in majhno varnostno tveganje zaradi majhnih morebitnih učinkov zlorabe.
Sistem se ne uporablja za eksplozive, prevažane in dobavljene nepakirane ali v tovornjakih črpalkah za njihovo neposredno raztovarjanje v razstrelno vrtino, ter eksplozive, ki se izdelajo na razstreliščih in ki se napolnijo nemudoma po proizvodnji (proizvodnja na mestu samem).
2. Navedeni sistem zagotavlja zbiranje in hranjenje podatkov, tudi elektronsko, kadar je to primerno, in omogoča edinstveno identifikacijo in sledljivost eksploziva ter namestitev edinstvene identifikacijske številke na eksploziv in/ali njegovo embalažo, ki omogoča dostop do teh podatkov. Podatki se nanašajo na edinstveno identifikacijsko številko eksploziva, vključno z njegovo lokacijo, kadar je v lasti gospodarskih subjektov, ter identiteto teh gospodarskih subjektov.
3. Podatki iz odstavka 2 se preverjajo v rednih časovnih presledkih ter zaščitijo pred naključnimi ali zlonamernimi poškodbami ali uničenjem. Podatki se shranijo 10 let po tem, ko je bila opravljena transakcija, oziroma, kadar je bil eksploziv uporabljen ali odstranjen, 10 let po uporabi ali odstranitvi, četudi je gospodarski subjekt prenehal trgovati. Ti so na zahtevo pristojnih organov takoj na voljo.
4. Komisija lahko sprejme izvedbene akte:
(a)
za opredelitev praktične ureditve za delovanje sistema edinstvene identifikacije in sledljivosti iz odstavka 1, pri čemer upošteva velikost, obliko ali zasnovo eksploziva, zlasti obliko in strukturo edinstvene identifikacijske številke, kakor je določeno v odstavku 2;
(b)
za določitev primerov iz odstavka 1, v katerih zaradi nizke stopnje nevarnosti eksploziva gospodarskim subjektom ni treba upoštevati sistema edinstvene identifikacije in sledljivosti v smislu navedenega odstavka.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 49(3).
Člen 16
Licenca ali dovoljenje
Gospodarski subjekti imajo licenco ali dovoljenje za proizvodnjo, skladiščenje, uporabo, uvoz, izvoz, prenos eksplozivov ali trgovanje z njimi.
Prvi odstavek se ne uporablja za zaposlene v gospodarskem subjektu z licenco ali dovoljenjem.
Člen 17
Izdajanje licenc za opravljanje dejavnosti
Kadar država članica izda licenco ali dovoljenje iz člena 16 za proizvodnjo eksplozivov, zlasti preveri, ali so odgovorni gospodarski subjekti sposobni izpolnjevati tehnične obveznosti, ki jih prevzamejo.
Člen 18
Zasegi
Vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, da pristojni organi lahko zasežejo kakršen koli eksploziv, če obstajajo zadostni dokazi, da bo pridobivanje ali uporaba navedenega eksploziva ali trgovanje z njim nezakonito.
POGLAVJE 4
SKLADNOST EKSPLOZIVA
Člen 19
Domneva o skladnosti eksplozivov
Za eksplozive, ki so v skladu s harmoniziranimi standardi ali delom harmoniziranih standardov, katerih sklicevanja so bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije, se domneva, da so v skladu z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge II, zajetimi v navedenih standardih ali delih standardov.
Člen 20
Postopki ugotavljanja skladnosti
Za ugotavljanje skladnosti eksplozivov proizvajalec uporabi enega od naslednjih postopkov iz Priloge III:
(a)
EU-pregled tipa (modul B) in, po izbiri proizvajalca, katerega koli od naslednjih postopkov:
(i)
skladnost s tipom na podlagi notranjega nadzora proizvodnje in nadzorovani preskusi proizvodov v naključno izbranih časovnih presledkih (modul C2);
(ii)
skladnost na podlagi zagotavljanja kakovosti proizvodnega procesa (modul D);
(iii)
skladnost na podlagi zagotavljanja kakovosti proizvoda (modul E);
(iv)
skladnost na podlagi preverjanja proizvoda (modul F);
(b)
skladnost na podlagi preverjanja enote (modul G).
Člen 21
Izjava EU o skladnosti
1. V izjavi EU o skladnosti je navedeno, da je bilo dokazano izpolnjevanje bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II.
2. Izjava EU o skladnosti ima vzorčno strukturo, določeno v Prilogi IV, vsebuje elemente, opredeljene v ustreznih modulih iz Priloge III, in se stalno posodablja. Prevede se v jezik ali jezike, ki ga/jih zahteva država članica, kjer se eksploziv da na trg ali je dostopen na trgu.
3. Kadar se za eksploziv uporablja več kot en akt Unije, ki zahteva izjavo EU o skladnosti, se pripravi enotna izjava EU o skladnosti v zvezi z vsemi temi akti Unije. Navedena izjava vsebuje opredelitev zadevnih aktov Unije, vključno z njihovim sklicevanjem na objave.
4. Proizvajalec s pripravo izjave EU o skladnosti prevzame odgovornost za to, da eksploziv izpolnjuje zahteve iz te direktive.
Člen 22
Splošna pravila za oznako CE
Za oznako CE veljajo splošna načela iz člena 30 Uredbe (ES) št. 765/2008.
Člen 23
Pravila in pogoji za namestitev oznake CE
1. Oznaka CE se namesti na vidno, čitljivo in neizbrisno mesto na eksplozivu. Kadar to zaradi narave eksploziva ni mogoče ali upravičeno, se namesti na embalažo in v spremne dokumente.
2. Oznako CE se namesti, preden je eksploziv dan na trg.
3. Oznaki CE sledi identifikacijska številka priglašenega organa, kadar ta sodeluje v fazi nadzora proizvodnje.
Identifikacijsko številko priglašenega organa namesti organ sam ali pa jo v skladu z njegovimi navodili namesti proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik.
4. Oznaki CE in po potrebi identifikacijski številki priglašenega organa lahko sledi oznaka, ki označuje posebno tveganje ali uporabo.
5. Kadar gre za eksplozive, proizvedene za lastno uporabo, eksplozive, prevažane in dobavljene nepakirane ali v mobilnih enotah za izdelavo eksploziva za njihovo neposredno raztovarjanje v razstrelno vrtino, ter eksplozive, ki se izdelajo na razstreliščih in se napolnijo nemudoma po izdelavi (proizvodnja na mestu samem), se oznako CE namesti v spremne dokumente.
6. Države članice nadalje razvijajo obstoječe mehanizme, da zagotovijo pravilno izvajanje ureditve, ki ureja oznako CE, in v primeru nepravilne rabe te oznake ustrezno ukrepajo.
POGLAVJE 5
PRIGLASITEV ORGANOV ZA UGOTAVLJANJE SKLADNOSTI
Člen 24
Priglasitev
Države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o organih, ki so v skladu s to direktivo pristojni za opravljanje nalog ugotavljanja skladnosti tretjih strani.
Člen 25
Priglasitveni organi
1. Države članice določijo priglasitveni organ, ki je pristojen za uvedbo in izvajanje potrebnih postopkov za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti ter monitoring priglašenih organov, vključno s skladnostjo s členom 30.
2. Države članice lahko določijo, da ocenjevanje in monitoring iz odstavka 1 izvaja nacionalni akreditacijski organ v smislu Uredbe (ES) št. 765/2008 in v skladu z njo.
Člen 26
Zahteve v zvezi s priglasitvenimi organi
1. Priglasitveni organ se ustanovi tako, da ne pride do navzkrižja interesov z organi za ugotavljanje skladnosti.
2. Priglasitveni organ je organiziran in deluje tako, da zaščiti objektivnost in nepristranskost svojih dejavnosti.
3. Priglasitveni organ je organiziran tako, da vsako odločitev o priglasitvi organa za ugotavljanje skladnosti sprejmejo pristojne osebe, ki niso tiste, ki so izvedle ugotavljanje skladnosti.
4. Priglasitveni organ ne sme ponujati ali izvajati dejavnosti, ki jih izvajajo organi za ugotavljanje skladnosti, ali svetovanja na komercialni ali konkurenčni osnovi.
5. Priglasitveni organ zagotovi zaupnost pridobljenih podatkov.
6. Priglasitveni organ ima na voljo zadostno število strokovnega osebja za pravilno izvajanje svojih nalog.
Člen 27
Obveznosti obveščanja za priglasitvene organe
Države članice Komisijo obvestijo o svojih postopkih za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti ter monitoring priglašenih organov ter o vseh spremembah v zvezi s tem.
Komisija zagotovi, da so navedene informacije javno dostopne.
Člen 28
Zahteve v zvezi s priglašenimi organi
1. Za namene priglasitve organ za ugotavljanje skladnosti izpolnjuje zahteve iz odstavkov 2 do 11.
2. Organ za ugotavljanje skladnosti se ustanovi v skladu z nacionalnim pravom države članice in ima pravno osebnost.
3. Organ za ugotavljanje skladnosti je organ tretje stranke, neodvisen od organizacije ali eksploziva, ki ga ocenjuje.
4. Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo najvišje vodstvo in osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, niso niti načrtovalci, proizvajalci, dobavitelji monterji, kupci, lastniki, uporabniki ali vzdrževalci eksplozivov niti zastopniki katere od teh strani. To ne izključuje uporabe eksplozivov, nujnih za delovanje organa za ugotavljanje skladnosti, ali uporabe eksplozivov v zasebne namene.
Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo najvišje vodstvo in osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, ne sodelujejo neposredno pri načrtovanju, proizvodnji ali konstrukciji, trženju, namestitvi, uporabi ali vzdrževanju eksplozivov niti ne zastopajo strani, ki sodelujejo pri teh dejavnostih. Ne sodelujejo pri nobenih dejavnostih, ki bi lahko nasprotovale njihovi neodvisni presoji in integriteti v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti, za katere so priglašeni. To zlasti velja za svetovalne storitve.
Organi za ugotavljanje skladnosti zagotovijo, da dejavnosti njihovih hčerinskih družb ali podizvajalcev ne vplivajo na zaupnost, objektivnost ali nepristranskost njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti.
5. Organi za ugotavljanje skladnosti in njihovo osebje izvajajo dejavnosti ugotavljanja skladnosti z največjo strokovno neoporečnostjo in potrebno tehnično usposobljenostjo na določenem področju, brez pritiskov in spodbud, zlasti finančnih, ki bi lahko vplivali na njihovo presojo ali rezultate njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti, zlasti kar zadeva osebe ali skupine oseb, za katere so rezultati navedenih dejavnosti pomembni.
6. Organ za ugotavljanje skladnosti je zmožen izvajati vse naloge ugotavljanja skladnosti, ki so takšnemu organu dodeljene v Prilogi III in za katere je bil priglašen, bodisi da navedene naloge izvede sam bodisi da so izvedene v njegovem imenu in v okviru njegove odgovornosti.
Organ za ugotavljanje skladnosti ima vedno in za vsak postopek ugotavljanja skladnosti ter za vsako vrsto ali kategorijo eksplozivov, za katere je priglašen, na razpolago potrebno:
(a)
osebje s tehničnim znanjem ter zadostnimi in ustreznimi izkušnjami za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti;
(b)
opise postopkov, glede na katere se izvaja ugotavljanje skladnosti, ki zagotavljajo preglednost in zmožnost reprodukcije teh postopkov. Imeti mora ustrezno politiko in postopke za razlikovanje med nalogami, ki jih izvaja kot priglašeni organ, in drugimi dejavnostmi;
(c)
postopke za izvajanje dejavnosti, pri katerih je ustrezno upoštevana velikost podjetja, sektor, v katerem deluje, in njegova struktura, stopnja zahtevnosti tehnologije zadevnega proizvoda ter masovna ali serijska narava proizvodnega postopka.
Organ za ugotavljanje skladnosti ima potrebna sredstva za ustrezno izvajanje tehničnih in upravnih nalog, povezanih z dejavnostmi za ugotavljanje skladnosti, ter dostop do vse potrebne opreme ali prostorov.
7. Osebje, pristojno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti:
(a)
je dobro tehnično in poklicno usposobljeno, kar zajema vse dejavnosti ugotavljanja skladnosti, za katere je bil organ za ugotavljanje skladnosti priglašen;
(b)
ima zadovoljivo znanje o zahtevah glede ocenjevanj, ki jih izvaja, in ustrezna pooblastila za izvedbo teh ocenjevanj;
(c)
primerno znanje in razumevanje bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II, veljavnih harmoniziranih standardov ter ustreznih določb zakonodaje Unije o harmonizaciji in nacionalne zakonodaje;
(d)
je usposobljeno za pripravo certifikatov, zapisov in poročil, ki dokazujejo, da so bila ocenjevanja izvedena.
8. Zagotovljena je nepristranskost organa za ugotavljanje skladnosti, njegovega najvišjega vodstva in osebja, odgovornega za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti.
Plačilo najvišjega vodstva in osebja, odgovornega za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti organa za ugotavljanje skladnosti, ni odvisno od števila izvedenih ugotavljanj ali rezultatov navedenih ugotavljanj.
9. Organ za ugotavljanje skladnosti sklene zavarovanje odgovornosti, razen če odgovornost prevzame država v skladu z nacionalnim pravom ali če je država članica sama neposredno odgovorna za ugotavljanje skladnosti.
10. Osebje organa za ugotavljanje skladnosti je zavezano k poklicni molčečnosti v zvezi z vsemi informacijami, pridobljenimi med izvajanjem nalog v skladu s Prilogo III ali katero koli izvedbeno določbo nacionalnega prava, razen pred pristojnimi organi države članice, v kateri izvaja svoje dejavnosti. Lastninske pravice so zaščitene.
11. Organi za ugotavljanje skladnosti sodelujejo pri ustreznih dejavnostih standardizacije in dejavnostih skupine za usklajevanje priglašenega organa, ustanovljene v skladu z ustrezno zakonodajo Unije o harmonizaciji, ali zagotovijo, da je njihovo osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, obveščeno o teh dejavnostih, upravne odločbe in dokumente, ki izhajajo iz rezultatov dela navedene skupine, pa uporabljajo kot splošne smernice.
Člen 29
Domneva o skladnosti organov za ugotavljanje skladnosti
Kadar organ za ugotavljanje skladnosti dokaže skladnost z merili, določenimi v zadevnih harmoniziranih standardih ali njihovih delih, na katere so bila objavljena sklicevanja v Uradnem listu Evropske unije, se domneva, da izpolnjuje zahteve iz člena 28, če veljavni harmonizirani standardi zajemajo navedene zahteve.
Člen 30
Hčerinske družbe in podizvajalci priglašenih organov
1. Kadar priglašen organ za določene naloge, povezane z ugotavljanjem skladnosti, sklene pogodbo s podizvajalci ali jih prenese na hčerinsko podjetje, zagotovi, da podizvajalec ali hčerinsko podjetje izpolnjuje zahteve iz člena 28 ter o tem ustrezno obvesti priglasitveni organ.
2. Priglašeni organi v celoti prevzamejo odgovornost za naloge, ki jih izvajajo podizvajalci ali hčerinska podjetja, ne glede na njihov sedež.
3. Dejavnosti se lahko prenesejo na podizvajalca ali hčerinsko podjetje samo, če stranka s tem soglaša.
4. Priglašeni organi za priglasitvene organe hranijo zadevne dokumente v zvezi z ocenjevanjem kvalifikacij podizvajalca ali hčerinskega podjetja ter nalogami, ki jih izvaja v skladu s Prilogo III.
Člen 31
Vloga za priglasitev
1. Organ za ugotavljanje skladnosti predloži vlogo za priglasitev priglasitvenemu organu države članice, v kateri ima sedež.
2. Vlogi za priglasitev je priložen opis dejavnosti ugotavljanja skladnosti, modul ali moduli za ugotavljanje skladnosti in eksploziv ali eksplozivi, za katere navedeni organ trdi, da je pristojen, ter certifikat o akreditaciji, če obstaja, ki ga izda nacionalni akreditacijski organ, ki potrjuje, da organ za ugotavljanje skladnosti izpolnjuje zahteve iz člena 28.
3. Kadar zadevni organ za ugotavljanje skladnosti ne more predložiti certifikata o akreditaciji, priglasitvenemu organu predloži vsa dokazila, potrebna za preverjanje, priznavanje in redni monitoring njegovega izpolnjevanja zahtev iz člena 28.
Člen 32
Priglasitveni postopek
1. Priglasitveni organi lahko priglasijo samo tiste organe za ugotavljanje skladnosti, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 28.
2. Komisijo in druge države članice obvestijo z uporabo elektronskega orodja za priglasitev, ki ga je razvila in ga upravlja Komisija.
3. Priglasitev vključuje vse podrobnosti o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, modul ali module za ugotavljanje skladnosti in zadevni eksploziv ali eksplozive ter ustrezno potrdilo o usposobljenosti.
4. Kadar priglasitev ne temelji na certifikatu o akreditaciji iz člena 31(2), priglasitveni organ Komisiji in drugim državam članicam predloži dokumentarna dokazila, ki potrjujejo pristojnost organa za ugotavljanje skladnosti in uvedene ukrepe, s čimer se zagotovi, da bo organ pod rednim nadzorom in da bo še naprej izpolnjeval zahteve iz člena 28.
5. Zadevni organ lahko izvaja dejavnosti priglašenega organa le, kadar Komisija ali druge države članice ne predložijo ugovora v dveh tednih od priglasitve v primeru uporabe certifikata o akreditaciji oziroma v dveh mesecih od priglasitve v primeru, da akreditacija ni uporabljena.
Za namene te direktive za priglašeni organ šteje samo tak organ.
6. Priglasitveni organ obvesti Komisijo in druge države članice o vseh naknadnih spremembah priglasitve.
Člen 33
Identifikacijske številke in seznami priglašenih organov
1. Komisija priglašenemu organu dodeli identifikacijsko številko.
Dodeli mu samo eno številko, tudi kadar je organ priglašen v skladu z različnimi akti Unije.
2. Komisija javno objavi seznam organov, priglašenih v skladu s to direktivo, vključno z identifikacijskimi številkami, ki so jim bile dodeljene, in dejavnostmi, za katere so bili priglašeni.
Komisija zagotovi, da se seznam posodablja.
Člen 34
Spremembe priglasitev
1. Kadar priglasitveni organ ugotovi ali je obveščen, da priglašeni organ ne izpolnjuje več zahtev iz člena 28 ali da ne more izpolniti svojih obveznosti, priglasitveni organ omeji, začasno prekliče ali umakne priglasitev, kot je primerno, glede na resnost neizpolnjevanja navedenih zahtev ali nespoštovanja navedenih obveznosti. O tem takoj obvesti Komisijo in druge države članice.
2. V primeru omejitve, začasnega preklica ali umika priglasitve ali če je priglašeni organ prenehal z dejavnostjo, država članica priglasiteljica sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da dokumente navedenega organa obravnava drug priglašeni organ ali da so na zahtevo na voljo pristojnim priglasitvenim organom in organom za nadzor trga.
Člen 35
Izpodbijanje pristojnosti priglašenih organov
1. Komisija razišče vse primere, pri katerih dvomi oziroma je bila seznanjena z dvomom v pristojnost priglašenega organa ali njegovo stalno izpolnjevanje zahtev in obveznosti, ki veljajo zanj.
2. Država članica priglasiteljica Komisiji na zahtevo predloži vse informacije z zvezi s podlago za priglasitev ali ohranjanjem pristojnosti zadevnega priglašenega organa.
3. Komisija zagotovi, da se vse informacije občutljive narave, pridobljene v okviru njenih preiskav, obravnavajo zaupno.
4. Kadar Komisija ugotovi, da priglašeni organ ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več zahtev za priglasitev, sprejme izvedbeni akt, s katerim zahteva od države članice priglasiteljice, da sprejme potrebne korektivne ukrepe, po potrebi vključno s preklicem priglasitve.
Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 49(2).
Člen 36
Operativne obveznosti priglašenih organov
1. Priglašeni organi izvajajo ugotavljanje skladnosti v skladu s postopki ugotavljanja skladnosti iz Priloge III.
2. Ugotavljanje skladnosti se izvaja sorazmerno, tako da se prepreči nepotrebna obremenitev gospodarskih subjektov. Organi za ugotavljanje skladnosti pri izvajanju svojih postopkov upoštevajo velikost podjetja, sektor, v katerem deluje, in njegovo strukturo, stopnjo zahtevnosti zadevne proizvodne tehnologije ter masovno ali serijsko naravo proizvodnega postopka.
Pri tem spoštujejo stopnjo strogosti in zaščite, potrebno za to, da je eksploziv skladen s to direktivo.
3. Kadar priglašeni organ ugotovi, da proizvajalec ne izpolnjuje bistvenih varnostnih zahtev iz Priloge II ali ustreznih harmoniziranih standardov ali drugih tehničnih specifikacij, od proizvajalca zahteva, da sprejme ustrezne korektivne ukrepe, in ne izda certifikata o skladnosti.
4. Kadar med spremljanjem skladnosti po izdaji certifikata priglašeni organ ugotovi, da eksploziv ni več skladen, od proizvajalca zahteva, da izvede ustrezne korektivne ukrepe, in po potrebi začasno prekliče ali prekliče certifikat.
5. Kadar popravni ukrepi niso sprejeti ali nimajo zahtevanega učinka, priglašeni organ po potrebi omeji, začasno prekliče ali prekliče vse certifikate.
Člen 37
Pritožba zoper odločitve priglašenih organov
Države članice zagotovijo, da je na voljo pritožbeni postopek zoper odločitve priglašenih organov.
Člen 38
Obveznosti obveščanja za priglašene organe
1. Priglašeni organi obveščajo priglasitveni organ o:
(a)
vseh zavrnitvah, omejitvah, začasnih preklicih ali preklicih certifikata;
(b)
vseh okoliščinah, ki vplivajo na področje uporabe priglasitve ali pogoje zanjo;
(c)
vseh zahtevah po informacijah, ki so jih prejeli od organov za nadzor trga v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti;
(d)
na zahtevo o vseh dejavnostih ugotavljanja skladnosti, izvedenih v okviru njihove priglasitve, in o vseh drugih izvedenih dejavnostih, vključno s čezmejnimi dejavnostmi in sklepanjem pogodb s podizvajalci.
2. Priglašeni organi drugim organom, ki so priglašeni v okviru te direktive ter izvajajo podobne dejavnosti ugotavljanja skladnosti in zajemajo enake eksplozive, zagotavljajo zadevne informacije o vprašanjih v zvezi z negativnimi in na zahtevo pozitivnimi rezultati ugotavljanja skladnosti.
Člen 39
Izmenjava izkušenj
Komisija omogoči izmenjavo izkušenj med nacionalnimi organi držav članic, ki so pristojni za politiko glede priglasitev.
Člen 40
Usklajevanje priglašenih organov
Komisija zagotovi vzpostavitev in pravilno delovanje ustreznega usklajevanja in sodelovanja med organi, ki so bili priglašeni v okviru te direktive, in sicer v obliki sektorske skupine priglašenih organov.
Države članice zagotovijo, da organi, ki jih priglasijo, sodelujejo pri delu te skupine, neposredno ali s pooblaščenimi zastopniki.
POGLAVJE 6
NADZOR TRGA UNIJE, NADZOR EKSPLOZIVOV, KI VSTOPAJO NA TRG UNIJE, IN ZAŠČITNI POSTOPEK UNIJE
Člen 41
Nadzor trga Unije in nadzor eksplozivov, ki vstopajo na trg Unije
Za eksplozive se uporabljajo členi 16 do 29 Uredbe (ES) št. 765/2008.
Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, da zagotovijo, da se lahko eksplozivi dajo na trg le, ko ustrezno skladiščeni in uporabljeni za predvideni namen ne ogrožajo zdravja ali varnosti ljudi.
Člen 42
Postopek za ravnanje z eksplozivi, ki pomenijo tveganje na nacionalni ravni
1. Kadar imajo organi za nadzor trga ene države članice zadostne razloge za domnevo, da eksploziv predstavlja tveganje za zdravje ali varnost ljudi oziroma premoženje ali okolje, izvedejo vrednotenje zadevnega eksploziva glede izpolnjevanja vseh ustreznih zahtev iz te direktive. Zadevni gospodarski subjekti v ta namen po potrebi sodelujejo z organi za nadzor trga.
Kadar organi za nadzor trga med navedenim vrednotenjem iz prvega pododstavka ugotovijo, da eksploziv ne izpolnjuje zahtev iz te direktive, od zadevnega gospodarskega subjekta nemudoma zahtevajo, da sprejme vse ustrezne korektivne ukrepe, da zagotovi, da eksploziv izpolni navedene zahteve, ga umakne s trga ali odpokliče v razumnem roku, ki ga določijo glede na naravo tveganja.
Organi za nadzor trga o tem ustrezno obvestijo zadevni priglašeni organ.
Za ukrepe iz drugega pododstavka tega odstavka se uporablja člen 21 Uredbe (ES) št. 765/2008.
2. Kadar organi za nadzor trga menijo, da neskladnost ni omejena na njihovo nacionalno ozemlje, Komisijo in druge države članice obvestijo o rezultatih vrednotenja in ukrepih, ki jih zahtevajo od gospodarskega subjekta.
3. Gospodarski subjekt zagotovi sprejetje vseh ustreznih korektivnih ukrepov glede vseh eksplozivov, katerih dostopnost je omogočil na trgu po vsej Uniji.
4. Kadar gospodarski subjekt v roku iz drugega pododstavka odstavka 1 ne sprejme korektivnih ukrepov, organi za nadzor trga sprejmejo ustrezne začasne ukrepe za prepoved ali omejitev dostopnosti eksploziva na nacionalnem trgu ali pa ga umaknejo ali odpokličejo s trga.
Organi za nadzor trga Komisijo in druge države članice nemudoma obvestijo o navedenih ukrepih.
5. Informacije iz drugega pododstavka odstavka 4 vključujejo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti podatke, potrebne za identifikacijo neskladnega eksploziva, njegovega porekla, vrste domnevne neskladnosti in tveganja, vrste in trajanja sprejetih nacionalnih ukrepov ter stališča zadevnega gospodarskega subjekta. Organi za nadzor trga zlasti navedejo, ali je neskladnost posledica naslednjih vzrokov:
(a)
eksploziv ne izpolnjuje pogojev, ki so povezani z ogrožanjem zdravja ali varnosti oseb ali varstvom premoženja ali okolja; ali
(b)
harmonizirani standardi iz člena 19 v zvezi z domnevo o skladnosti so pomanjkljivi.
6. Države članice, razen države članice, ki je začela postopek po tem členu, Komisijo in ostale države članice nemudoma obvestijo o vseh sprejetih ukrepih in vseh dodatnih razpoložljivih informacijah, ki so jim na voljo v zvezi z neskladnostjo zadevnega eksploziva, v primeru nestrinjanja s sprejetim nacionalnim ukrepom pa predložijo svoje ugovore.
7. Kadar država članica ali Komisija v obdobju treh mesecev po prejemu informacij iz drugega pododstavka odstavka 4 ne predloži ugovorov glede začasnega ukrepa, ki ga je sprejela država članica, se šteje, da je navedeni ukrep upravičen.
8. Države članice zagotovijo takojšnje izvajanje ustreznih omejevalnih ukrepov v zvezi z zadevnim eksplozivom, na primer umik eksploziva s trga.
Člen 43
Zaščitni postopek Unije
1. Kadar so ob zaključku postopka iz člena 42(3) in (4) vloženi ugovori zoper ukrep države članice ali kadar Komisija meni, da je ta ukrep v nasprotju z zakonodajo Unije, Komisija nemudoma začne posvetovanje z državami članicami in ustreznimi gospodarskimi subjekti ter oceni nacionalni ukrep. Komisija na podlagi rezultatov navedenega vrednotenja sprejme izvedbeni akt, s katerim določi, ali je nacionalni ukrep upravičen ali ne.
Komisija svojo odločitev naslovi na vse države članice in jo nemudoma predloži državam članicam in zadevnemu gospodarskemu subjektu oziroma subjektom.
2. Če se nacionalni ukrep šteje kot upravičen, vse države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da zagotovijo umik neskladnega eksploziva z nacionalnih trgov in o tem obvestijo Komisijo. Če se šteje, da je nacionalni ukrep neupravičen, ga zadevna država članica umakne.
3. Kadar se šteje, da je nacionalni ukrep upravičen, eksploziv pa ni skladen zaradi pomanjkljivosti harmoniziranih standardov iz točke (b) člena 42(5) te direktive, Komisija uporabi postopek iz člena 11 Uredbe (EU) št. 1025/2012.
Člen 44
Skladni eksplozivi, ki predstavljajo tveganje
1. Kadar država članica po izvedbi vrednotenja iz člena 42(1) ugotovi, da eksploziv, čeprav je skladen s to direktivo, predstavlja tveganje za zdravje ali varnost ljudi ali za premoženje ali okolje, od zadevnega gospodarskega subjekta zahteva, da sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da zadevni eksploziv takrat, ko bo dan na trg, ne bo več predstavljal navedenega tveganja, ali pa eksploziv umakne s trga ali ga odpokliče v razumnem obdobju glede na naravo tveganja, kakor lahko predpiše.
2. Gospodarski subjekt zagotavlja izvajanje korektivnih ukrepov za vse eksplozive, katerih dostopnost na trgu po vsej Uniji je omogočil.
3. Država članica nemudoma obvesti Komisijo in druge države članice. Te informacije vključujejo vse podrobnosti, ki so na voljo, zlasti podatke za identifikacijo zadevnega eksploziva, poreklo in dobavno verigo eksploziva, vrsto tveganja ter vrsto in trajanje sprejetih nacionalnih ukrepov.
4. Komisija se nemudoma posvetuje z državami članicami in zadevnimi gospodarskimi subjekti ter nadaljuje presojo nacionalnega ukrepa. Na podlagi rezultatov navedenega vrednotenja Komisija z izvedbenimi akti odloči, ali je nacionalni ukrep upravičen ali ne, in po potrebi predlaga ustrezne ukrepe.
Izvedbeni akti iz prvega pododstavka tega odstavka se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 49(3).
V izredno nujnih ustrezno utemeljenih primerih v zvezi z varovanjem zdravja in varnostjo ljudi oziroma varovanjem premoženja ali varstvom okolja sprejme Komisija v skladu s postopkom iz člena 49(4) izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj.
5. Komisija svojo odločitev naslovi na vse države članice in jo nemudoma predloži državam članicam in zadevnemu gospodarskemu subjektu oziroma subjektom.
Člen 45
Formalna neskladnost
1. Brez poseganja v člen 42 država članica od gospodarskega subjekta zahteva, da zadevno neskladnost odpravi, kadar ugotovi eno od naslednjih dejstev:
(a)
oznaka CE ni nameščena v skladu s členom 30 Uredbe (ES) št. 765/2008 ali členom 23 te direktive;
(b)
oznaka CE ni bila nameščena;
(c)
identifikacijska številka priglašenega organa, kadar je bil udeležen v fazi nadzora proizvodnje, je bila nameščena tako, da je kršen člen 23, ali ni bila nameščena;
(d)
izjava EU o skladnosti ni bila izdana;
(e)
izjava EU o skladnosti ni bila pravilno izdana;
(f)
tehnična dokumentacija ni na voljo ali ni popolna;
(g)
informacije iz člena 5(5) ali člena 7(3) manjkajo, so napačne ali nepopolne;
(h)
niso izpolnjene druge upravne zahteve iz člena 5 ali člena 7.
2. Kadar se neskladnost iz odstavka 1 nadaljuje, zadevna država članica sprejme vse ustrezne ukrepe za omejevanje ali prepoved dostopnosti eksploziva na trgu ali pa zagotovi njegov odpoklic ali umik s trga.
POGLAVJE 7
DELEGIRANA IN IZVEDBENA POOBLASTILA TER ODBOR
Člen 46
Prenos pooblastila
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 47 v zvezi s posodobitvijo Priloge I, da bi jo uskladili s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga.
Člen 47
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 46 se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 18. aprila 2014. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Prenos pooblastila iz člena 46 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 46, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 48
Izvedbeni akti
Komisija sprejme izvedbene akte, ki določajo tehnično ureditev za uporabo člena 11, zlasti vzorec dokumenta, ki ga je treba uporabiti.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 49(3).
Člen 49
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga Odbor za civilne eksplozive. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
4. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 8 Uredbe (EU) št. 182/2011 v povezavi s členom 5 Uredbe.
5. Komisija se z odborom posvetuje o vseh vprašanjih, za katera se po Uredbi (EU) št. 1025/2012 ali po kateri koli drugi zakonodaji Unije zahteva posvetovanje s panožnimi strokovnjaki.
Odbor lahko poleg tega obravnava vsa vprašanja v zvezi z uporabo te direktive, ki jih sproži njegov predsednik ali predstavnik države članice v skladu z njegovim poslovnikom.
POGLAVJE 8
PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 50
Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo v primerih, ko gospodarski subjekti kršijo določbe nacionalnega prava, sprejete v skladu s to direktivo, in sprejmejo vse ukrepe, potrebne za zagotovitev njihovega izvajanja. Taka pravila lahko v primeru resnih kršitev vključujejo kazenskopravne sankcije.
Kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
Člen 51
Prehodne določbe
1. Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti eksplozivov na trgu, ki so skladni z Direktivo 93/15/EGS in ki so bili dani na trg pred 20. aprilom 2016.
2. Certifikati, izdani v skladu z Direktivo 93/15/EGS, so veljavni v skladu s to direktivo.
3. Direktiva Komisije 2008/43/ES z dne 4. aprila 2008 o vzpostavitvi sistema za identifikacijo in sledljivost eksplozivov za civilno uporabo v skladu z Direktivo Sveta 93/15/EGS (14) se še naprej uporablja, dokler je ne bodo nadomestili ukrepi, sprejeti v skladu s členom 15 te direktive.
Člen 52
Prenos
1. Države članice najpozneje do 19. aprila 2016 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s točkami 2 in 7 do 13 in 15 do 24 člena 2, členi 3 do 10, členom 14(1), členoma 15 in 16, podtočko (i) točke (a) člena 20, členi 21 do 27, členom 28(1) do (4), (6), (7), (10) in (11), členi 29 do 45, 50 in 51 ter prilogama III in IV. Komisiji takoj sporočijo besedilo teh predpisov.
Države članice te predpise uporabljajo od 20. aprila 2016.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Vključijo tudi izjavo, da se v veljavnih zakonih in drugih predpisih sklicevanja na direktivo, razveljavljeno s to direktivo, štejejo kot sklicevanja na to direktivo. Način sklicevanja in obliko izjave določijo države članice.
2. Države članice Komisiji sporočijo besedila temeljnih predpisov nacionalnega prava, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 53
Razveljavitev
Direktiva 93/15/EGS, kakor je bila spremenjena z uredbami, navedenimi v delu A Priloge V, in Direktiva 2004/57/ES se razveljavita z učinkom od 20. aprila 2016 brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo in datumov začetka uporabe direktiv iz dela B Priloge V.
Sklicevanja na razveljavljene direktive se štejejo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VI.
Člen 54
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 1, točke 1, 3 do 6 in 14 člena 2, členi 11, 12 in 13, člen 14(2), členi 17 do 19, podtočke (ii) do (iv) točke (a) in točka (b) člena 20, člen 28(5), (8) in (9), členi 46, 47, 48 in 49 ter priloge I, II, V in VI se uporabljajo od 20. aprila 2016.
Člen 55
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 26. februarja 2014