SMĚRNICE RADY (EU) 2015/652
ze dne 20. dubna 2015,
kterou se stanoví metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (1), a zejména na čl. 7a odst. 5 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Metoda výpočtu emisí skleníkových plynů u paliv a jiné energie z nebiologických zdrojů, která má být podle ustanovení čl. 7a odst. 5 směrnice 98/70/ES zavedena, by měla zajistit podávání dostatečně přesných zpráv tak, aby mohla Komise kriticky zhodnotit, nakolik dodavatelé plní povinnosti, které jim stanoví čl. 7a odst. 2 uvedené směrnice. Metoda výpočtu by měla zajistit přesnost měření a náležitě zohlednit složitost souvisejících administrativních požadavků. Zároveň by měla dodavatele motivovat ke snižování intenzity skleníkových plynů z paliv, jež dodávají. Je třeba rovněž pečlivě zvážit dopad této metody výpočtu na rafinerie v Unii. Metoda výpočtu by tedy měla vycházet z průměrných hodnot intenzity skleníkových plynů představujících v rámci odvětví průměrnou hodnotu typickou pro dané palivo. Výhodou tohoto postupu by bylo snížení administrativní zátěže pro dodavatele a členské státy. V současnosti by navrhovaná metoda výpočtu neměla vyžadovat členění intenzity skleníkových plynů z paliv podle zdroje suroviny, neboť by to mělo nepříznivý vliv na stávající investice do některých rafinerií v Unii.
(2)
V souvislosti s čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES by požadavky kladené při podávání zpráv na dodavatele z řad malých a středních podniků (MSP), jejichž definici uvádí doporučení Komise 2003/361/ES (2), měly být v co největší míře omezeny. Podobně by ani dovozci benzinu a motorové nafty rafinované v zemích mimo Unii neměli mít povinnost poskytovat podrobné informace o zdrojích ropy použitých k výrobě těchto paliv, neboť tyto informace nemusí být vždy k dispozici nebo může být obtížné je získat.
(3)
S cílem motivovat k dalšímu snižování emisí skleníkových plynů by se do výpočtu emisí skleníkových plynů během životního cyklu u dodavatelů měly zahrnout vykázané úspory snižování emisí z těžby, a to včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Aby se dodavatelům usnadnilo vykazování úspor emisí z těžby, mělo by být pro účely výpočtu a osvědčení snížení emisí umožněno používat různé emisní režimy. Způsobilé by přitom měly být pouze projekty zaměřené na snížení emisí z těžby, které byly zahájeny po dni zavedení základní normy pro paliva podle čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES, tj. po 1. lednu 2011.
(4)
Vážený průměr standardních hodnot skleníkových plynů představující typy ropy využívané v Unii je jednoduchou metodou výpočtu, na jejímž základě mohou dodavatelé stanovit obsah skleníkových plynů v palivech, jež dodávají.
(5)
Snížení emisí z těžby u ropy a zemního plynu by se mělo odhadovat a osvědčovat v souladu se zásadami a standardy stanovenými v mezinárodních normách, a to zejména v normách ISO 14064, ISO 14065 a ISO 14066.
(6)
Dále je vhodné usnadnit provádění právních předpisů členskými státy, pokud jde o snižování emisí z těžby, včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Za tímto účelem by před koncem lhůty pro provedení stanovené v článku 7 této směrnice měly být pod záštitou Komise vypracovány nelegislativní pokyny týkající se přístupů k vyčíslování, ověřování, osvědčování, monitorování a vykazování takovéhoto snížení emisí z těžby (včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů při těžbě suroviny).
(7)
V čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES je stanovena povinnost zavést metodiku ke stanovení základní normy pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010 („základní norma pro paliva“). Základní norma pro paliva by měla vycházet ze spotřebovaného množství nafty, benzinu, plynového oleje pro nesilniční použití, zkapalněného ropného plynu (LPG) a stlačeného zemního plynu (CNG) za využití údajů, jež byly členskými státy oficiálně oznámeny orgánu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „rámcová úmluva“) v roce 2010. Základní normou pro paliva by nemělo být referenční fosilní palivo, jež se používá k výpočtu snížení emisí skleníkových plynů z biopaliv a jež by se mělo zachovat v podobě, kterou stanoví příloha IV směrnice 98/70/ES.
(8)
Vzhledem k tomu, že složení skladby příslušných fosilních paliv se rok od roku mění jen málo, budou meziroční souhrnné rozdíly v intenzitě skleníkových plynů z fosilních paliv rovněž malé. Je tudíž vhodné, aby hodnoty základní normy vycházely z údajů o průměrné spotřebě v Unii za rok 2010, jež členské státy vykázaly orgánu Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
(9)
Základní norma pro paliva by měla vyjadřovat průměrnou intenzitu skleníkových plynů z těžby a intenzitu z fosilních paliv z průměrné komplexní rafinerie. Základní norma pro paliva by se tedy měla vypočítat za použití průměrných standardních hodnot pro jednotlivá paliva. Hodnota základní normy pro paliva by měla v období do roku 2020 zůstat beze změny, tak aby byla pro dodavatele zajištěna právní jistota, pokud jde o jejich povinnost snižovat intenzitu skleníkových plynů z paliv, jež dodávají.
(10)
V čl. 7a odst. 5 písm. d) směrnice 98/70/ES je upraveno přijetí metody výpočtu podílu elektrických silničních vozidel na snížení emisí skleníkových plynů během životního cyklu paliva. Podle tohoto článku by měla být tato metoda výpočtu v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (3). K zajištění tohoto souladu by se měl pro účinnost hnacího ústrojí použít týž opravný faktor.
(11)
Elektřinu dodanou pro použití v silniční dopravě mohou dodavatelé podle čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES vykazovat v rámci svých ročních zpráv členským státům. V zájmu omezení administrativních nákladů je vhodné, aby metoda výpočtu pro účely podávání zpráv dodavateli byla založena na odhadech spotřeby elektřiny v daném elektrickém silničním vozidle či motocyklu, a nikoliv na skutečném měření jeho spotřeby.
(12)
V případě, kdy dochází ke zpracovávání biopaliva a fosilního paliva v rámci téhož procesu, je vhodné uvést podrobné informace o tom, jakým způsobem bylo odhadnuto množství skleníkových plynů z daného biopaliva a jejich intenzita. K tomu je zapotřebí zvláštní metoda, protože výsledné množství biopaliva nelze, například při souběžné hydrogenační úpravě rostlinných olejů s fosilními palivy, změřit. V čl. 7d odst. 1 směrnice 98/70/ES se stanoví, že emise skleníkových plynů z biopaliv vznikajících během životního cyklu se mají pro účely článku 7a a čl. 7b odst. 2 uvedené směrnice vypočítat podle téže metody výpočtu. Proto má osvědčení emisí skleníkových plynů v rámci uznaných nepovinných režimů stejnou platnost pro účely článku 7a i pro účely čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES.
(13)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizovaný formulář a harmonizované definice údajů, jež se vykazují. Harmonizace definic údajů je potřebná k náležitému provedení výpočtu intenzity skleníkových plynů, jenž je s povinností jednotlivých dodavatelů podávat zprávy spojen, jelikož tyto údaje tvoří klíčové vstupní informace pro harmonizovanou metodu výpočtu podle čl. 7a odst. 5 písm. a) směrnice 98/70/ES. Tyto údaje zahrnují identifikaci dodavatele, množství paliva či energie uvedené na trh a typ paliva či energie uvedený na trh.
(14)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizované požadavky na vykazování, formulář a harmonizované definice údajů pro účely podávání zpráv o účinnosti paliv spotřebovaných v Unii z hlediska skleníkových plynů členskými státy Komisi. Tyto požadavky na podávání zpráv především umožní aktualizovat vlastnosti referenčního fosilního paliva uvedené v příloze IV části C bodě 19 směrnice 98/70/ES a v příloze V části C bodě 19 směrnice 2009/28/ES a usnadní podávání zpráv požadované podle čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 2 směrnice 98/70/ES i aktualizaci metody výpočtu v souladu s technickým a vědeckým pokrokem tak, aby tato metoda plnila svůj zamýšlený účel. Uvedené údaje by mělyzahrnovat množství paliva či energie uvedených na trh, typ paliva či energie a místo nákupu a původ paliva či energie uvedených na trh.
(15)
Za účelem snížení administrativní zátěže by členské státy měly dodavatelům umožnit, aby při plnění svých povinností podávat zprávy vycházeli z rovnocenných údajů, jež se shromažďují podle jiných unijních nebo vnitrostátních právních předpisů, a to za předpokladu, že budou při podávání zpráv dodrženy požadavky uvedené v příloze IV a definice uvedené v přílohách I a III.
(16)
Aby se usnadnilo podávání zpráv skupinám dodavatelů v souladu s čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES, umožňuje čl. 7a odst. 5 písm. c) uvedené směrnice zavedení všech nezbytných pravidel. Podávání zpráv je těmto skupinám vhodné usnadnit, aby se zamezilo narušení fyzického pohybu paliv, neboť různí dodavatelé uvádějí na trh různá paliva v rozdílných poměrech, a mohou tedy v zájmu dosažení cíle snížení emisí skleníkových plynů využívat zdroje různých úrovní. Je proto nezbytné harmonizovat definice identifikace dodavatele, množství paliva či energie uvedeného na trh, typu paliva či energie a místa nákupu a původu paliva či energie uvedených na trh. K vyloučení dvojího započtení v případech, kdy společně podávají zprávy dodavatelé v souladu s čl. 7a odst. 4, je navíc vhodné harmonizovat provádění metody výpočtu a podávání zpráv v členských státech, včetně podávání zpráv Komisi, a to tak, aby se potřebné informace od skupiny dodavatelů vztahovaly k určitému členskému státu.
(17)
V souladu s čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES mají všechny členské státy povinnost předložit každoročně zprávu o jakosti paliva na vnitrostátní úrovni za předchozí kalendářní rok, a to na základě formuláře zavedeného rozhodnutím Komise 2002/159/ES (4). K zohlednění změn směrnice 98/70/ES zavedených směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/30/ES (5) a následných dodatečných požadavků na členské státy v oblasti podávání zpráv, jakož i v zájmu účinnosti a harmonizace je nezbytné vyjasnit, jaké informace by se měly vykazovat, a stanovit formulář k předkládání údajů dodavateli a členskými státy.
(18)
Komise předložila návrh opatření výboru ustavenému podle směrnice 98/70/ES dne 23. února 2012. Výbor nebyl s to přijmout stanovisko kvalifikovanou většinou, a je tedy vhodné, aby Komise v souladu s čl. 5a odst. 4 rozhodnutí Komise 1999/468/ES (6) předložila tento návrh Radě,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví pravidla pro metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice 98/70/ES.
2. Tato směrnice se vztahuje na paliva používaná k pohonu silničních vozidel a nesilničních pojízdných strojů (včetně plavidel vnitrozemské plavby, pokud se neplaví po moři), zemědělských a lesnických traktorů a rekreačních plavidel, pokud se neplaví po moři, jakož i na elektřinu používanou silničními vozidly.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se, nad rámec definic obsažených již ve směrnici 98/70/ES, rozumí:
1)
„emisemi z těžby“ veškeré emise skleníkových plynů, k nimž dojde předtím, než se začne daná surovina zpracovávat v rafinerii nebo zpracovatelském zařízení, kde se vyrábí palivo uvedené v příloze I;
2)
„přírodní živicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se vyznačuje tím, že:
a)
v ložisku na místě těžby vykazuje podle zkušební metody D287 Americké společnosti pro zkoušení a materiály (7) (dále jen „API“) hustotu API 10° nebo méně;
b)
jeho průměrná roční hodnota viskozity za teploty panující v ložisku přesahuje hodnotu vypočtenou podle rovnice: viskozita (v centipoisech) = 518,98e-0,038T; kde T je teplota ve stupních Celsia;
c)
spadá pod definici dehtových písků pod kódem kombinované nomenklatury (KN) 2714 stanovenou v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (8);
d)
mobilizace zdroje této suroviny se dosahuje těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží, přičemž tepelná energie se získává převážně z jiných zdrojů, než je samotný zdroj vstupní suroviny;
3)
„ropnou břidlicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se nachází ve skalním ložisku, obsahuje pevné kerogeny a spadá pod definici ropné břidlice pod kódem KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87. Mobilizace zdroje suroviny se dosáhne těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží;
4)
„základní normou pro paliva“ základní norma pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010;
5)
„konvenční ropou“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který v ložisku na místě původu vykazuje podle zkušební metody D287 hustotu API vyšší než 10° a který nespadá pod definici kódu KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 3
Metoda výpočtu intenzity skleníkových plynů z dodaných paliv a energie (vyjma biopaliv) a podávání zpráv dodavateli
1. Pro účely čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES zajistí členské státy, aby dodavatelé používali k určení intenzity skleníkových plynů z jimi dodávaných paliv metodu výpočtu uvedenou v příloze I této směrnice.
2. Pro účely čl. 7a odst. 1 druhého pododstavce a čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES stanoví členské státy dodavatelům povinnost vykazovat údaje na základě definic a metody výpočtu stanovených v příloze I této směrnice. Tyto údaje se vykazují každoročně za použití šablon uvedených v příloze IV této směrnice.
3. Pro účely čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES zajistí každý členský stát, aby skupina dodavatelů, která se rozhodne být považována za jediného dodavatele, plnila v daném členském státě své povinnosti podle čl. 7a odst. 2.
4. V případě dodavatelů, kteří jsou malými a středními podniky, použijí členské státy zjednodušenou metodu uvedenou v příloze I této směrnice.
Článek 4
Výpočet základní normy paliv a snížení intenzity skleníkových plynů
Pro účely ověření toho, zda dodavatelé plní své závazky vyplývající z čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES, jim členské státy stanoví povinnost porovnávat snížení emisí skleníkových plynů vznikajících během životního cyklu paliv a elektřiny, kterého dosáhli, se základní normou pro paliva stanovenou v příloze II této směrnice.
Článek 5
Podávání zpráv členskými státy
1. Při předkládání zpráv Komisi podle čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES poskytnou členské státy Komisi údaje týkající se plnění ustanovení článku 7a uvedené směrnice vymezené v příloze III této směrnice.
2. Pro předkládání údajů vymezených v příloze III této směrnice použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9). Členské státy údaje prostřednictvím elektronického přenosu dat předávají do ústředního registru údajů, který spravuje Evropská agentura pro životní prostředí.
3. Údaje se vykazují každoročně za použití šablony uvedené v příloze IV. Členské státy oznámí Komisi den přenosu údajů a pro účely kontaktu název příslušného orgánu, který zodpovídá za ověření a vykázání údajů Komisi.
Článek 6
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce ukládané v případě porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a podniknou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí příslušná ustanovení Komisi do 21. dubna 2017 a neprodleně jí oznámí jakékoli jejich pozdější změny.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. dubna 2017. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členských státům.
V Lucemburku dne 20. dubna 2015.
DIREKTIVA SVETA (EU) 2015/652
z dne 20. aprila 2015
o določitvi metod izračuna in zahtev glede poročanja na podlagi Direktive 98/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 98/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 1998 o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive Sveta 93/12/EGS (1) in zlasti člena 7a(5) Direktive,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Metoda izračuna emisij toplogrednih plinov goriv in druge energije iz nebioloških virov, ki jo je treba uvesti na podlagi člena 7a(5) Direktive 98/70/ES, bi morala zagotoviti dovolj natančno poročanje, da lahko Komisija kritično oceni uspešnost dobaviteljev pri izpolnjevanju njihovih obveznosti v skladu s členom 7a(2) navedene Direktive. Metoda izračuna bi morala zagotoviti natančnost in pri tem upoštevati zapletenost s tem povezanih upravnih zahtev. Hkrati bi morala spodbujati dobavitelje, naj zmanjšajo intenzivnost toplogrednih plinov goriva, ki ga dobavljajo. Skrbno bi bilo treba premisliti o vplivu metode izračuna na rafinerije v Uniji. Zato bi morala metoda izračuna temeljiti na povprečni intenzivnosti toplogrednih plinov, ki pomeni panožno povprečno vrednost, značilno za posamezno gorivo. Prednost tega bi bilo zmanjšanje upravnega bremena za dobavitelje in države članice. V tej fazi predlagana metoda izračuna ne bi smela zahtevati razlikovanja intenzivnosti toplogrednih plinov goriva na podlagi vira surovine, saj bi to vplivalo na tekoče naložbe v nekaterih rafinerijah v Uniji.
(2)
Zahteve glede poročanja za dobavitelje, ki so mala in srednja podjetja (MSP), kot so opredeljena v Priporočilu Komisije 2003/361/ES (2), bi bilo treba v smislu člena 7a(1) Direktive 98/70/ES čim bolj zmanjšati. Tudi od uvoznikov bencina in dizelskega goriva, rafiniranega zunaj Unije, se ne bi smele zahtevati podrobne informacije o virih surove nafte, uporabljene pri proizvodnji navedenega goriva, saj morda te informacije niso na voljo ali jih je težko pridobiti.
(3)
Za spodbujanje nadaljnjega zmanjševanja emisij toplogrednih plinov bi bilo treba v izračun emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu vključiti prihranke, ki se uveljavljajo zaradi zmanjšanj primarnih emisij (upstream emission reductions (UER)), vključno s sežigom in izpustom. Zaradi lažjega uveljavljanja UER bi bilo treba dobaviteljem dovoliti, da za izračun in potrditev zmanjšanja emisij uporabijo različne sisteme emisij. Upravičeni bi morali biti samo projekti UER, ki so se začeli izvajati po datumu določitve izhodiščnega standarda za goriva iz člena 7a(5)(b) Direktive 98/70/ES, to je 1. januarja 2011.
(4)
Ponderirane povprečne privzete vrednosti toplogrednih plinov, ki predstavljajo surovo nafto, porabljeno v Uniji, pomenijo preprosto metodo izračuna, s katero lahko dobavitelji določijo vsebnost toplogrednih plinov v gorivu, ki ga dobavljajo.
(5)
UER bi bilo treba oceniti in potrditi v skladu z načeli in standardi, določenimi z mednarodnimi standardi, zlasti ISO 14064, ISO 14065 in ISO 14066.
(6)
Poleg tega je primerno državam članicam olajšati izvajanje zakonodaje na področju UER, vključno zaradi sežiga in izpusta. Zato bi bilo treba pod okriljem Komisije pripraviti nezakonodajne smernice za pristope, s katerimi bi taka UER (vključno z zmanjšanji pri sežigu in izpustu na črpališčih) kvantificirali, preverili, potrdili, spremljali in jih sporočili, preden se konča rok za prenos, določen v členu 7 te direktive.
(7)
Člen 7a(5)(b) Direktive 98/70/ES zahteva uvedbo metode za določitev izhodiščnega standarda za goriva na podlagi emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu fosilnih goriv na enoto energije v 2010. Izhodiščni standard za goriva bi moral temeljiti na količinah porabljenega dizelskega goriva, bencina, necestnega plinskega olja, utekočinjenega naftnega plina (UNP) in stisnjenega zemeljskega plina (SZP) z uporabo podatkov, ki so jih leta 2010 države članice uradno sporočile Okvirni konvenciji Združenih narodov o podnebnih spremembah (UNFCCC). Izhodiščni standard za goriva ne bi smel biti primerjalno fosilno gorivo, ki se uporablja za izračun prihrankov toplogrednih plinov zaradi uporabe biogoriv, ampak bi moral ostati takšen, kot je določen v Prilogi IV k Direktivi 98/70/ES.
(8)
Ker se sestava ustrezne mešanice fosilnih goriv iz leta v leto le malo spreminja, so tudi spremembe agregirane intenzivnosti toplogrednih plinov fosilnih goriv iz leta v leto majhne. Zato je smiselno, da izhodiščni standard za goriva temelji na podatkih o povprečni porabi v Uniji za leto 2010, ki so jih države članice sporočile UNFCCC.
(9)
Izhodiščni standard za goriva bi moral pomeniti povprečno intenzivnost primarnih emisij toplogrednih plinov in intenzivnost goriva v povprečno kompleksnih rafinerijah za fosilna goriva. Izhodiščni standard za goriva bi moral biti zato izračunan na podlagi ustreznih povprečnih privzetih vrednosti za goriva. Izhodiščni standardi za goriva se ne bi smel spremeniti do leta 2020, da bi bila dobaviteljem zagotovljena regulativna varnost glede njihovih obveznosti zmanjšanja intenzivnosti toplogrednih plinov goriv, ki jih dobavljajo.
(10)
Člen 7a(5)(d) Direktive 98/70/ES določa, da je treba sprejeti metodo za izračun prispevka električnih cestnih vozil, da se zmanjšajo emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu goriv. Na podlagi navedenega člena bi morala biti metoda izračuna skladna s členom 3(4) Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3). Za zagotovitev te skladnosti bi se moral isti prilagoditveni faktor uporabiti tudi za učinkovitost pogonskega sistema.
(11)
Podatke o elektriki, dobavljeni za uporabo v cestnem prometu, lahko dobavitelji sporočijo državam članicam v skladu s členom 7a(1) Direktive 98/70/ES v okviru letnih poročil. Da bi se znižali upravni stroški, je smiselno, da se za potrebe poročanja dobaviteljev vzpostavi metoda izračuna na podlagi ocene namesto na podlagi dejanskega merjenja porabe električne energije v električnem cestnem vozilu ali motornem kolesu.
(12)
Smiselno je vključiti podroben pristop za oceno količine in intenzivnosti toplogrednih plinov biogoriv v primeru hkratne predelave biogoriva in fosilnega goriva med istim procesom. Ker dobljene količine biogoriva ni mogoče izmeriti, na primer med soobdelavo rastlinskih olj in fosilnega goriva z vodikom, je potrebna posebna metoda. Člen 7d(1) Direktive 98/70/ES določa, da so emisije toplogrednih plinov v življenjskem ciklu biogoriv za namene člena 7a in člena 7b(2) navedene direktive izračunane z isto metodo. Zato je certificiranje emisij toplogrednih plinov s priznanimi prostovoljnimi sistemi veljavno za namene člena 7a, pa tudi člena 7b(2) Direktive 98/70/ES.
(13)
Zahtevo glede poročanja dobaviteljev, določeno v členu 7a(1) Direktive 98/70/ES, bi bilo treba dopolniti s harmonizirano obliko in harmoniziranimi opredelitvami podatkov, o katerih je treba poročati. Harmonizacija opredelitev podatkov je potrebna zaradi pravilnega izračuna intenzivnosti toplogrednih plinov, povezanega z obveznostmi poročanja posameznega dobavitelja, saj so podatki ključni vložek v metodo izračuna, harmonizirano na podlagi člena 7a(5)(a) Direktive 98/70/ES. Ti podatki vključujejo identifikacijo dobavitelja, količino goriva ali energije, dane na trg, in vrsto goriva ali energije, dane na trg.
(14)
Zahtevo glede poročanja dobaviteljev, določeno v členu 7a(1) Direktive 98/70/ES, bi bilo treba dopolniti s harmoniziranimi zahtevami glede poročanja, poročevalno obliko in harmoniziranimi opredelitvami pojmov za državo članico, ki poroča Komisiji o učinku toplogrednih plinov goriv, porabljenih v Uniji. Te zahteve glede poročanja bodo zlasti omogočile posodobitev primerjalnega fosilnega goriva, opisanega v točki 19 dela C Priloge IV k Direktivi 98/70/ES in točki 19 dela C Priloge V k Direktivi 2009/28/ES, olajšale poročanje, zahtevano na podlagi členov 8(3) in 9(2) Direktive 98/70/ES, ter prilagajanje metode izračuna tehničnemu in znanstvenemu napredku, da se zagotovi izpolnitev njegovega predvidenega namena. Ti podatki bi morali vključevati količino goriva ali energije, dane na trg, vrsto goriva ali energije, kraj nakupa in izvor goriva ali energije, dane na trg.
(15)
Če se poročanje izvede v skladu z zahtevami iz Priloge IV in opredelitvami iz prilog I in III, je smiselno, da države članice dobaviteljem dovolijo izpolnitev zahtev glede poročanja, kjer uporabijo enakovredne podatke, zbrane na podlagi druge zakonodaje Unije ali nacionalne zakonodaje, da se tako zmanjša upravno breme.
(16)
Da bi se skupinam dobaviteljev olajšalo poročanje na podlagi člena 7a(4) Direktive 98/70/ES, člen 7a(5)(c) navedene direktive dopušča določitev vseh potrebnih pravil. Zaželeno je olajšati takšno poročanje, da se preprečijo motnje fizičnega prenosa goriva, saj dajejo različni dobavitelji na trg različna goriva v različnih deležih in bi zato morda morali uvesti različne ravni virov, da bi lahko izpolnili cilj zmanjšanja toplogrednih plinov. Zato je treba harmonizirati opredelitve naslednjih pojmov: identifikacija dobavitelja, količina goriva ali energije, dane na trg, vrsta goriva ali energije, kraj nakupa in izvor goriva ali energije, dane na trg. Da se pri skupnem poročanju dobaviteljev na podlagi člena 7a(4) prepreči dvojno upoštevanje, je primerno metodo izračuna in poročanja, ki jih izvajajo države članice, vključno s poročanjem Komisiji, harmonizirati tako, da se zahtevane informacije skupine dobaviteljev nanašajo na določeno državo članico.
(17)
Na podlagi člena 8(3) Direktive 98/70/ES morajo države članice predložiti letno poročilo z nacionalnimi podatki o kakovosti goriv za predhodno koledarsko leto v skladu z obliko, določeno v Odločbi Komisije 2002/159/ES (4). Da se zajame spremembe Direktive 98/70/ES, ki jih uvaja Direktiva 2009/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5), in poznejše dodatne zahteve glede poročanja za države članice, ter zaradi učinkovitosti in harmonizacije, je treba pojasniti, katere informacije bi bilo treba poročati, ter določiti obliko za predložitev podatkov dobaviteljev in držav članic.
(18)
Komisija je 23. februarja 2012 predložila osnutek ukrepa Odboru, ustanovljenemu z Direktivo 98/70/ES. Odbor ni mogel sprejeti mnenja s potrebno kvalificirano večino. Zato je primerno, da Komisija na podlagi člena 5a(4) Sklepa Sveta 1999/468/ES (6) predloži predlog Svetu -
SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Ta direktiva določa pravila za metode izračuna ter zahteve glede poročanja v skladu z Direktivo 98/70/ES.
2. Ta direktiva se uporablja za goriva, ki se uporabljajo za pogon cestnih vozil, necestnih premičnih strojev (vključno s plovili za plovbo po celinskih plovnih poteh, ko niso na morju), kmetijskih in gozdarskih traktorjev, plovil za rekreacijo, ko niso na morju, ter za električno energijo za uporabo v cestnih vozilih.
Člen 2
Opredelitev pojmov
Za namene te direktive se poleg opredelitev pojmov iz Direktive 98/70/ES uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„primarne emisije“ pomenijo vse emisije toplogrednih plinov, ki nastanejo pred dostavo surovin v rafinerijo ali predelovalni obrat, v katerem je bilo proizvedeno gorivo, kot je določeno v Prilogi I;
2.
„naravni bitumen“ pomeni kateri koli vir rafinerijskih surovin,
(a)
katerega gostota Ameriškega inštituta za nafto (API) je 10 stopinj ali manj, kadar je v obliki bazena na kraju pridobivanja, kot je opredeljena na podlagi preskusne metode Ameriškega združenja za testiranje in materiale (ASTM) (7) D287;
(b)
katerega letna povprečna viskoznost pri temperaturi bazena je višja kot viskoznost, izračunana z enačbo: viskoznost (v centipoise) = 518,98e-0,038T, pri čemer je T temperatura v stopinjah Celzija;
(c)
ki ustreza opredelitvi katranskega peska iz oznake kombinirane nomenklature (KN) 2714, kakor je opisano v Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (8), in
(d)
kadar se vir surovin pridobiva z rudarjenjem ali toplotnim gravitacijskim odvodnjavanjem, pri čemer se toplotna energija pridobiva večinoma iz drugih virov in ne iz virov surovin;
3.
„naftni skrilavec“ pomeni kateri koli rafinerijski vir surovin v obliki kamnine, ki vsebuje kerogen v trdnem stanju in ustreza opredelitvi naftnega skrilavca pod oznako KN 2714, kakor je opisano v Uredbi (EGS) št. 2658/87. Vir surovin se pridobiva z rudarjenjem ali toplotnim gravitacijskim odvodnjavanjem;
4.
„izhodiščni standard za goriva“ pomeni izhodiščni standard za goriva na podlagi emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu fosilnih goriv na enoto energije v 2010;
5.
„konvencionalna surova nafta“ pomeni kateri koli rafinerijski vir surovin z gostoto API, večjo od 10 stopinj, kadar je v obliki bazena na kraju izvora in je izmerjena v skladu s preskusno metodo ASTM D287 ter ne ustreza opredelitvi pod oznako KN 2714, kakor je določeno v Uredbi (EGS) št. 2658/87.
Člen 3
Metoda izračuna intenzivnosti toplogrednih plinov dobavljenih goriv in energije, ki niso biogoriva, in poročanje dobaviteljev
1. Za namene člena 7a(2) Direktive 98/70/ES države članice zagotovijo, da dobavitelji za določitev intenzivnosti toplogrednih plinov dobavljenih goriv uporabljajo metodo izračuna, določeno v Prilogi I k tej direktivi.
2. Za namene drugega pododstavka člena 7a(1) in člena 7a(2) Direktive 98/70/ES države članice od dobaviteljev zahtevajo, da pri sporočanju podatkov uporabijo opredelitve pojmov in metodo izračuna iz Priloge I k tej direktivi. Podatki se sporočajo letno z uporabo predloge iz Priloge IV k tej direktivi.
3. Za namene člena 7a(4) Direktive 98/70/ES vsaka država članica zagotovi, da skupina dobaviteljev, ki se odloči, da velja za edinega dobavitelja, svoje obveznosti v skladu s členom 7a(2) izpolni v zadevni državi članici.
4. Za dobavitelje, ki so MSP, države članice uporabijo poenostavljeno metodo, določeno v Prilogi I k tej direktivi.
Člen 4
Izračun izhodiščnega standarda za goriva in zmanjšanja intenzivnosti toplogrednih plinov
Za namene preverjanja izpolnjevanja obveznosti dobaviteljev iz člena 7a(2) Direktive 98/70/ES države članice od dobaviteljev zahtevajo, da doseženo zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu goriv in električne energije primerjajo z izhodiščnim standardom za goriva iz Priloge II k tej direktivi.
Člen 5
Poročanje držav članic
1. Kadar države članice predložijo poročila Komisiji v skladu s členom 8(3) Direktive 98/70/ES, Komisiji posredujejo podatke o skladnosti s členom 7a navedene direktive, kot je opredeljeno v Prilogi III k tej direktivi.
2. Države članice za predložitev podatkov, določenih v Prilogi III k tej direktivi, uporabijo orodja ReportNet Evropske agencije za okolje, ki so zagotovljena na podlagi Uredbe (ES) št. 401/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (9). Države članice podatke elektronsko prenesejo v osrednjo zbirko podatkov, ki jo upravlja Evropska agencija za okolje.
3. Podatki se posredujejo letno v predlogi, določeni v Prilogi IV. Države članice sporočijo Komisiji datum prenosa in ime kontaktne osebe pristojnega organa, odgovornega za preverjanje in sporočanje podatkov Komisiji.
Člen 6
Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih za kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da zagotovijo njihovo izvajanje. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice Komisijo obvestijo o navedenih določbah do 21. aprila 2017 in ji nemudoma sporočijo vse naknadne spremembe, ki vplivajo nanje.
Člen 7
Prenos
1. Države članice uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje 21. aprila 2017. O tem takoj obvestijo Komisijo.
2. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
3. Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalnega prava, sprejetega na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 8
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 9
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Luxembourgu, 20. aprila 2015