PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 869/2014
ze dne 11. srpna 2014
o nových službách v osobní železniční dopravě
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 10 odst. 4 a čl. 11 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s článkem 10 směrnice 2012/34/EU otevřely členské státy své trhy pro služby mezinárodní osobní železniční dopravy poskytované kterýmkoli železničním podnikem, kterému byla vydána licence podle uvedené směrnice. V průběhu mezinárodní osobní železniční dopravy mají železniční podniky oprávnění k nástupu cestujících na kterékoli stanici umístěné na mezinárodní trase a výstupu cestujících na jiné takové stanici, včetně stanic umístěných v témže členském státě.
(2)
Avšak zavedení nových mezinárodních osobních železničních spojů s otevřeným přístupem a se zastávkami by nemělo být využito k otevření trhu pro služby vnitrostátní osobní dopravy, ale mělo by se zaměřit pouze na zastávky, jež doplňují mezinárodní službu. Hlavním účelem nových spojů by mělo být přepravovat cestující na mezinárodní trase. Regulační subjekt uvedený v oddílu 4 kapitoly IV směrnice 2012/34/EU by měl na žádost příslušných orgánů nebo dotčených železničních podniků rozhodnout o hlavním účelu navrhované nové služby.
(3)
Otevření mezinárodní osobní železniční dopravy hospodářské soutěži může mít důsledky pro organizaci a financování osobní železniční dopravy provozované na základě smlouvy o veřejných službách podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (2). V souladu s článkem 11 směrnice 2012/34/EU mohou členské státy omezit právo přístupu na trh v případech, kdy by toto právo ohrozilo hospodářskou vyváženost uvedených smluv o veřejných službách. Regulační subjekt by na žádost příslušných orgánů, provozovatele infrastruktury nebo železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách, měl rozhodnout, zda by navrhovaná nová služba v mezinárodní osobní železniční dopravě ohrozila hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách.
(4)
Aby se zabránilo přerušení nové služby v osobní železniční dopravě, která byla již zahájena, a aby se této nové službě zajistila právní jistota, pokud jde o možnost ji provozovat, měla by být lhůta, která je vyhrazena na žádost o test hlavního účelu nebo hospodářské vyváženosti, omezena a měla by být provázána s okamžikem, kdy žadatel oznámí zájem provozovat novou službu v mezinárodní osobní železniční dopravě. Ze stejného důvodu by měly být rovněž časově omezeny postupy regulačního subjektu pro uvedené testy.
(5)
Žádost o test hlavního účelu by měla obsahovat všechny důležité informace pro zdůvodnění skutečnosti, že hlavní účel navrhované nové služby je jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech. Pro splnění tohoto požadavku by subjekty žádající o uvedený test měly mít možnost používat standardní formuláře pro žádosti zveřejněné regulačními subjekty.
(6)
Regulační subjekt by měl provést jak kvalitativní, tak kvantitativní analýzu pro stanovení účelu navrhované nové služby ve střednědobém horizontu, nikoli její charakteristiky v daném okamžiku. Kritéria posouzení by měla být stanovena v metodice přijaté regulačním subjektem pro test hlavního účelu s ohledem na specifika železniční dopravy v dotčeném členském státě. Neměly by být striktně nebo izolovaně uplatňovány žádné kvantifikované prahové hodnoty.
(7)
Žádost o test hospodářské vyváženosti by měla obsahovat všechny důležité informace pro zdůvodnění skutečnosti, že hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách by byla navrhovanou novou službou ohrožena. Hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách by měla být považována za ohroženou v důsledku nové navrhované služby, jestliže dojde k podstatné změně v hodnotě smlouvy o veřejných službách, z které vyplývá, že služby provozované podle uvedené smlouvy na konkurenčně strukturovaném trhu by již nebyly udržitelné a schopné provozování s přiměřenou mírou zisku.
(8)
Posouzení dopadu navrhované nové služby na hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách by mělo být založeno na objektivní metodě a kritériích posouzení, která mají být stanovena v metodice přijaté regulačním subjektem pro test hospodářské vyváženosti s ohledem na specifika železniční dopravy v dotčeném členském státě. Ekonomická analýza by se měla zaměřit na celkový hospodářský dopad navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách, včetně konkrétních dotčených služeb, po celou dobu jejího trvání. Neměly by být striktně nebo izolovaně uplatňovány žádné předem definované kvantifikované prahové hodnoty. Regulační subjekt by kromě ekonomické analýzy dopadu navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách měl rovněž přihlédnout k přínosům pro zákazníky v krátkodobém a střednědobém horizontu.
(9)
Možnost opětovného posouzení rozhodnutí přijatého regulačním subjektem, které vyplývá z testu hospodářské vyváženosti, by měla být možná pouze v případech, ve kterých dochází k zásadní změně v nové službě ve srovnání s údaji, které analyzoval regulační subjekt, nebo když existuje významný rozdíl mezi reálným a odhadovaným dopadem na služby v rámci smlouvy o veřejných službách. Aby byla novému provozovateli služeb zaručena základní právní jistota, mělo by existovat určité časové období, během kterého nelze opětovné posouzení požadovat.
(10)
Aniž je dotčena zásada nezávislosti regulačních subjektů při rozhodování uvedeném v čl. 55 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, regulační subjekty by si měly vyměňovat informace a případně by v konkrétních případech měly koordinovat své zásady a činnosti týkající se testů hlavního účelu a hospodářské vyváženosti, aby se zabránilo velkým rozdílům v jejich postupech, které by na trh služeb v mezinárodní osobní železniční dopravě vnesly nejistotu.
(11)
Regulační subjekty by měly při všech svých činnostech souvisejících s testy hlavního účelu nebo hospodářské vyváženosti respektovat důvěrnost obchodně citlivých informací, které získají od stran zapojených do těchto testů.
(12)
Regulační subjekty nemají povinnost požadovat za provedení testu hlavního účelu, testu hospodářské vyváženosti nebo opětovného posouzení testu hospodářské vyváženosti poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o uložení takového poplatku subjektům, které předkládají takovéto žádosti, za práci prováděnou regulačními subjekty, přičemž takový poplatek bude pokrývat čisté náklady těchto posouzení. V takovém případě by poplatek měl být nediskriminační, přiměřený a měl by být skutečně vybírán od všech žádajících subjektů transparentním způsobem.
(13)
S přihlédnutím k výsledkům konzultace se zúčastněnými stranami a výměny informací s jinými regulačními subjekty by regulační subjekty měly vypracovat jednotnou metodiku pro provádění testů hlavního účelu a případně pro provádění testů hospodářské vyváženosti. Ostatní subjekty by neměly tuto odpovědnost omezovat. Testy by měly vycházet přednostně z analýzy jednotlivých případů, a nikoli z prostého použití předem stanovených prahových hodnot. Ve vnitrostátních právních předpisech by neměly být stanoveny žádné prahové hodnoty. Metoda posuzování by měla být stanovena tak, aby odpovídala vývoji trhu, což umožní její průběžnou adaptaci, zejména s ohledem na zkušenosti regulačních subjektů.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobný postup a kritéria, které je nutno dodržovat při rozhodování:
a)
zda hlavním účelem služby v železniční dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
b)
zda je mezinárodní osobní železniční dopravou ohrožena hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách v železniční dopravě.
Článek 1a
Vyloučení z oblasti působnosti
Toto nařízení se nevztahuje na služby organizované podnikem za účelem přepravy svých vlastních zaměstnanců do práce a zpět ani na služby, na které se veřejnosti neprodávají jízdenky.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„novou službou v mezinárodní osobní dopravě“ služba v mezinárodní osobní dopravě, která je navržena k uvedení na trh nebo která znamená významnou změnu, pokud jde o zvýšenou četnost nebo zvýšený počet zastávek v rámci stávající služby v mezinárodní osobní dopravě;
2)
„testem hlavního účelu“ postup posouzení prováděný regulačním subjektem na žádost subjektu uvedeného v článku 5 za účelem rozhodnutí, zda hlavním účelem navrhované nové služby v železniční dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech nebo přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými ve stejném členském státě;
3)
„testem hospodářské vyváženosti“ postup posouzení prováděný regulačním subjektem na žádost subjektu uvedeného v článku 10, který je použitelný pouze v členských státech, které se v souladu s článkem 11 směrnice 2012/34/EU rozhodly omezit právo na přístup k železniční infrastruktuře v mezinárodní osobní železniční dopravě mezi výchozí a cílovou stanicí, na něž se vztahuje jedna nebo více smluv o veřejných službách, za účelem rozhodnutí, zda by navrhovaná nová služba v mezinárodní osobní železniční dopravě ohrozila hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách;
4)
„smlouvou o veřejných službách“ smlouva o veřejných službách podle čl. 2 písm. i) nařízení (ES) č. 1370/2007, která se vztahuje k železniční dopravě;
5)
„příslušným orgánem“ se rozumí příslušný orgán podle čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1370/2007;
6)
„čistým finančním dopadem“ se rozumí dopad smlouvy o veřejných službách na náklady a příjmy, které vznikly při plnění závazků veřejné služby, s přihlédnutím k příjmům železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách, získaným z této činnosti a přiměřenému zisku, vypočtený v souladu s bodem 2 přílohy nařízení (ES) č. 1370/2007.
Článek 3
Oznámení o plánované nové službě v mezinárodní osobní železniční dopravě
1. Žadatel oznámí dotčeným regulačním subjektům svůj záměr provozovat novou službu v mezinárodní osobní dopravě předtím, než požádá provozovatele infrastruktury o kapacitu infrastruktury.
2. Regulační subjekty vypracují a na svých internetových stránkách zveřejní standardní formulář pro oznámení, které by měli žadatelé používat a které musí obsahovat tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba a (případně) registrační číslo žadatele;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
datum licence a osvědčení o bezpečnosti žadatele nebo uvedení fáze postupu k jejich získání;
d)
podrobný popis trasy s uvedením polohy výchozí a cílové stanice, zastávek a vzdáleností mezi nimi;
e)
plánované datum zahájení provozu navrhované nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě;
f)
časové rozvržení, četnost a kapacita navrhované nové služby včetně navrhovaných časů odjezdů, zastávek, časů příjezdů a přípojů a všech odchylek v četnosti nebo v zastávkách od standardního jízdního řádu pro každý směr;
g)
odůvodnění, že hlavním účelem navrhované služby v osobní dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
3. Informace týkající se plánovaného provozu navrhované nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě se musí vztahovat nejméně na první tři roky, a pokud možno, na prvních pět let provozu.
4. Regulační subjekt bez prodlení zveřejní na své internetové stránce oznámení žadatele s výjimkou všech obchodně citlivých informací a informuje o tom subjekty uvedené v článku 5 nebo 10.
5. Žadatel odůvodní všechna vyloučení obchodně citlivých informací ze zveřejnění. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí žadateli, který o zachování důvěrnosti požádal, odmítnutí jeho požadavku. Tímto postupem není dotčen postup odvolání proti tomuto rozhodnutí stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
6. Veškeré informace poskytnuté žadatelem ve standardním formuláři a jakékoli podpůrné doklady se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 4
Lhůty pro podání žádosti o provedení testu hlavního účelu nebo testu hospodářské vyváženosti
1. Žádosti subjektů uvedených v článku 5 nebo 10 o provedení testu hlavního účelu nebo testu hospodářské vyváženosti musí být podány do čtyř týdnů od zveřejnění oznámení žadatele na internetové stránce regulačního subjektu. Subjekty, které jsou oprávněny podat žádosti o oba testy, tak mohou učinit současně.
2. Jestliže je požadováno provedení testu hlavního účelu i testu hospodářské vyváženosti, lze tyto testy provést zároveň. Jestliže test hlavního účelu odhalí, že hlavní účel navrhované služby je jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech a je přijato negativní rozhodnutí, test hospodářské vyváženosti se ukončí rozhodnutím odkazujícím na toto negativní rozhodnutí o hlavním účelu navrhované služby.
Článek 5
Subjekty oprávněné požádat o provedení testu hlavního účelu
O provedení testu hlavního účelu mohou žádat tyto subjekty:
a)
příslušné orgány, které uzavřely smlouvy o veřejných službách v železniční dopravě provozované na území, kterého se navrhovaná nová služba týká;
b)
kterýkoli železniční podnik provozující služby v mezinárodní nebo vnitrostátní osobní železniční dopravě na trase obsluhované novou službou, ať na komerčním základě, nebo na základě smlouvy o veřejných službách.
Článek 6
Informace, které je nutno uvést v žádosti o provedení testu hlavního účelu
1. Subjekt podávající žádost v ní uvede tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba, případně registrační číslo subjektu podávajícího žádost;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
vysvětlení zájmu subjektu podávajícího žádost o vydání rozhodnutí o hlavním účelu navrhované nové služby;
d)
vysvětlení, proč je podle názoru subjektu podávajícího žádost hlavní účel navrhované nové služby jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
e)
informace a dokumentace dokládající vysvětlení uvedená v písmech c) a d).
2. Subjekt podávající žádost odůvodní všechna navrhovaná vyloučení obchodně citlivých informací. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí straně, která o zachování důvěrnosti požádala, že její požadavek zamítl. Tímto postupem není dotčen možný postup odvolání proti tomuto rozhodnutí stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
3. Regulační subjekty zveřejní na svých internetových stránkách standardní formulář žádosti o provedení testu hlavního účelu, který by subjekty žádající o uvedený test měly používat.
4. Veškeré informace uvedené ve standardním formuláři žádosti a jakákoli podpůrná dokumentace se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 7
Postup provedení testu hlavního účelu
1. Regulační subjekt posoudí žádost předloženou subjektem podávajícím žádost.
2. Pokud se regulační subjekt domnívá, že subjekt podávající žádost nepředložil spolu s žádostí úplné informace, může do tří týdnů od obdržení žádosti požádat o doplnění dalších informací. Jestliže subjekt podávající žádost na tento požadavek o další informace odpoví a jeho odpověď je stále neúplná, může regulační subjekt opět požádat o dodání dalších informací do tří týdnů od obdržení odpovědi na svůj první požadavek o doplnění dalších informací. Subjekt podávající žádost dodá tyto informace v odpovědi na požadavek o další informace v přiměřené lhůtě stanovené regulačním subjektem v souladu s čl. 56 odst. 8 směrnice 2012/34/EU. Jestliže subjekt podávající žádost nedodá požadované informace ve lhůtě stanovené regulačním subjektem, žádost se zamítne.
3. Regulační subjekt může žadatele požádat o poskytnutí dalších informací. Pokud jsou poskytnuté informace nejasné, může stanovit jednu další lhůtu pro jejich vyjasnění.
4. Pokud žádost nelze odůvodnit v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. d), zamítne se.
5. Regulační subjekt přijme rozhodnutí nejpozději do šesti týdnů od obdržení všech relevantních informací.
Článek 8
Kritéria posouzení pro test hlavního účelu
1. Regulační subjekt ověří hlavní účel navrhované nové služby. Provede jak kvalitativní, tak kvantitativní analýzu, která přihlíží k předpokládanému vývoji služby, jakož i k předpokládaným změnám podmínek na trhu během období, na které se vztahuje oznámení žadatele.
2. Regulační subjekt během postupu posouzení vezme v úvahu kromě informací uvedených ve standardním formuláři oznámení zejména tato kritéria:
a)
podíl na obratu a objemu, jenž je odvozen z počtu cestujících v mezinárodní dopravě podle očekávání žadatele, ve srovnání s počtem cestujících ve vnitrostátní dopravě v členském státě, ve kterém je regulační subjekt usazen;
b)
vzdálenost pokrytou navrhovanou novou službou v různých členských státech a umístění zastávek;
c)
poptávku cestujících po nové službě;
d)
marketingovou strategii žadatele;
e)
charakter kolejových vozidel, která mají být použita pro novou službu;
3. Regulační subjekt může stanovit a používat prahové hodnoty vyjádřené jako podíl na obratu nebo objemu odvozeného z počtu cestujících v mezinárodní dopravě. Aby služba mohla být považována za mezinárodní, nesmí tyto prahové hodnoty přesáhnout 50 % obratu nebo objemu odvozeného z počtu všech cestujících v dopravě odhadovaného na celé období, na něž se vztahuje rozhodnutí regulačního subjektu, a nesmí se uplatňovat izolovaně.
Článek 9
Výsledky testu hlavního účelu
1. Po posouzení nové navrhované služby regulační subjekt rozhodne, zda hlavním účelem navrhované nové služby je:
a)
přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech, nebo
b)
přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v členském státě, ve kterém je usazen regulační subjekt.
2. Jestliže regulační subjekt přijme rozhodnutí uvedené v odst. 1 písm. a), přístup k železniční infrastruktuře pro navrhovanou novou službu v mezinárodní osobní dopravě se udělí.
3. Jestliže regulační subjekt přijme rozhodnutí uvedené v odst. 1 písm. b), regulační subjekt překvalifikuje žádost na žádost o službu ve vnitrostátní osobní železniční dopravě a informuje o tom žadatele. Žadatel musí poté postupovat podle příslušných vnitrostátních pravidel pro podávání žádostí o přístup k železniční infrastruktuře.
4. Regulační subjekt o přijatém rozhodnutí informuje žadatele.
5. Rozhodnutí regulačního subjektu musí být řádně odůvodněno a bez prodlení zveřejněno na internetové stránce regulačního subjektu při respektování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
Článek 10
Subjekty oprávněné požádat o provedení testu hospodářské vyváženosti
V případě, že se členský stát, kterého se týká navrhovaná nová služba v mezinárodní železniční dopravě, rozhodl omezit právo na přístup k železniční infrastruktuře v mezinárodní osobní železniční dopravě mezi výchozí a cílovou stanicí, na něž se vztahuje jedna nebo více smluv o veřejných službách, mohou o provedení testu hospodářské vyváženosti požádat tyto subjekty:
a)
příslušný orgán nebo příslušné orgány, které uzavřely smlouvy o veřejných službách vztahující se na místo odjezdu a místo určení, kterých se navrhovaná nová služba týká;
b)
jakýkoli jiný dotčený příslušný orgán, který má právo omezit přístup podle článku 11 směrnice 2012/34/EU;
c)
provozovatel infrastruktury na území pokrytém navrhovanými novými službami v mezinárodní osobní dopravě;
d)
jakýkoli železniční podnik, který plní smlouvu o veřejných službách, jež byla udělena orgánem uvedeným v bodě a).
Článek 11
Požadavky na informace v souvislosti s testem hospodářské vyváženosti
1. Subjekt podávající žádost uvede tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba, případně registrační číslo subjektu podávajícího žádost;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
vysvětlení zájmu subjektu podávajícího žádost na rozhodnutí o testu hospodářské vyváženosti;
d)
důkaz, že nová služba ohrozí hospodářskou vyváženost;
e)
informace a dokumentace dokládající vysvětlení uvedené v písmech c) a d).
2. Regulační subjekt může od subjektů zapojených do testu požadovat mimo jiné tyto informace:
a)
Od příslušného orgánu:
i)
kopii smlouvy o veřejných službách;
ii)
vnitrostátní pravidla pro udělování a změnu smluv o veřejných službách;
iii)
příslušné trasy a odhady příjmů, včetně metodiky tvorby odhadů;
b)
Od železničního podniku, který plní smlouvu smlouvy o veřejných službách:
i)
kopii smlouvy o veřejných službách;
ii)
obchodní plán tohoto podniku;
iii)
informace o příjmech tohoto podniku;
iv)
informace o jízdních řádech služeb, včetně časů odjezdů, zastávek, časů příjezdů a přípojů;
v)
odhadovanou pružnost služeb (např. cenovou pružnost, pružnost, pokud jde o kvalitativní charakteristiky služeb) a plány pro konkurenční reakce na novou službu, jakož i možné úspory nákladů díky nové službě.
c)
Od žadatele:
i)
obchodní plán;
ii)
odhad příjmů a tras ve vnitrostátní osobní dopravě, včetně metodiky tvorby odhadů;
iii)
obchodní strategii;
iv)
systémy prodeje přepravních dokladů;
v)
specifikaci kolejových vozidel (např. využití kapacity, počet sedadel, konfiguraci vozů);
vi)
marketingovou strategii;
vii)
odhadovanou pružnost služeb (např. cenovou pružnost, pružnost, pokud jde o kvalitativní charakteristiky služeb).
d)
Od provozovatele infrastruktury:
informace o příslušných tratích nebo úsecích, aby bylo zajištěno, že novou službu v mezinárodní osobní dopravě lze na této infrastruktuře provozovat, aniž je dotčena povinnost provozovatele infrastruktury podle postupu přidělování uvedeného v kapitole IV oddílu 3 směrnice 2012/34/EU.
3. Subjekty zapojené do testu hospodářské vyváženosti odůvodní všechna navrhovaná vyloučení obchodně citlivých informací. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí straně, která o zachování důvěrnosti požádala, zamítnutí takového požadavku. Tímto postupem není dotčen možný postup odvolání proti tomuto závěru stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 12
Postup provedení testu hospodářské vyváženosti
1. Regulační subjekt posoudí žádost předloženou subjektem podávajícím žádost.
2. Pokud se regulační subjekt domnívá, že subjekt podávající žádost nepředložil spolu s žádostí úplné informace, může do tří týdnů od obdržení žádosti požádat o doplnění dalších informací. Jestliže subjekt podávající žádost na tento požadavek o další informace odpoví a jeho odpověď je stále neúplná, může regulační subjekt opět požádat o dodání dalších informací do tří týdnů od obdržení odpovědi na svůj první požadavek o doplnění dalších informací. Subjekt podávající žádost dodá tyto informace v odpovědi na požadavek o další informace v přiměřené lhůtě stanovené regulačním subjektem v souladu s čl. 56 odst. 8 směrnice 2012/34/EU. Jestliže subjekt podávající žádost nedodá požadované informace ve lhůtě stanovené regulačním subjektem, žádost se zamítne.
3. Regulační subjekt si do jednoho měsíce od obdržení žádosti vyžádá informace uvedené v článku 11 od dalších relevantních stran, zejména železničního podniku, který žádá o přístup k železniční infrastruktuře za účelem provozování nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě. Pokud jsou poskytnuté informace nejasné, může stanovit jednu další lhůtu pro jejich vyjasnění.
4. Pokud žádost nelze dostatečně odůvodnit v souladu s čl. 11 odst. 1 písm. d), zamítne se.
5. Jestliže je na základě informací poskytnutých subjektem podávajícím žádost o provedení testu hospodářské vyváženosti žádost shledána odůvodněnou a informace poskytnuté žadatelem o přístup nejsou dostatečné k vyvrácení důvodnosti uvedené žádosti, přístup se neposkytne.
6. Regulační subjekt stanoví lhůtu pro přijetí svých rozhodnutí, která není delší než šest týdnů od obdržení všech relevantních informací.
7. Veškeré informace se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 13
Obsah testu hospodářské vyváženosti
1. Hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách se považuje za ohroženou, jestliže navrhovaná nová služba má podstatný negativní dopad na:
i)
ziskovost služeb provozovaných na základě smlouvy o veřejných službách a/nebo
ii)
čisté náklady vzniklé příslušnému orgánu, který udělil smlouvu o veřejných službách.
2. Regulační subjekt posoudí, zda je navrhovanou novou službou ohrožena hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách. Analýza provedená regulačním subjektem se zaměří na celkový hospodářský dopad navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách po celou dobu jejího trvání. Předem definované prahové hodnoty mohou být uplatňovány, nikoli však izolovaně od ostatních kritérií.
3. Regulační subjekt přihlédne rovněž k přínosům pro zákazníky vyplývajícím z nové služby v krátkodobém a střednědobém horizontu.
Článek 14
Kritéria posouzení pro test hospodářské vyváženosti
Regulační subjekt během postupu posouzení vezme v úvahu zejména tato kritéria:
a)
vliv na čistý finanční dopad služeb na základě smlouvy o veřejných službách uvažovaný během trvání této smlouvy;
b)
možné konkurenční reakce železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách;
c)
možné úspory nákladů, které by mohl realizovat železniční podnik, který plní smlouvu o veřejných službách (např. neprovedení náhrady za kolejová vozidla na konci životnosti nebo za pracovníky, kterým končí pracovní poměr), jakož i potenciální přínosy pro tento železniční podnik vyplývající z navrhované nové služby (např. přivedení cestujících ze zahraničí, kteří by mohli mít zájem o regionální přípoj provozovaný v rámci smlouvy o veřejných službách);
d)
možnost zúžit rozsah smlouvy o veřejných službách, zejména když se v době posuzování této smlouvy blíží ukončení její platnosti;
e)
dopad na výkonnost a kvalitu železničních služeb;
f)
dopad na plánování jízdních řádů železničních služeb;
g)
případně dopad na investice železničních podniků či příslušných orgánů do kolejových vozidel.
Článek 15
Výsledek testu hospodářské vyváženosti
1. Na základě výsledku testu hospodářské vyváženosti přijme regulační subjekt rozhodnutí podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, na jehož základě se právo na přístup k železniční infrastruktuře udělí, změní, udělí pouze za určitých podmínek nebo odmítne.
2. Před přijetím rozhodnutí, které by vedlo k odmítnutí přístupu k železniční infrastruktuře pro navrhovanou novou službu v mezinárodní osobní dopravě, umožní regulační subjekt žadateli, aby upravil plán tak, aby neohrožoval hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách.
3. Rozhodnutí regulačního subjektu se spolu s odůvodněním zveřejní na internetové stránce regulačního subjektu při respektování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
Článek 16
Opětovné posouzení rozhodnutí vyplývajícího z testu hospodářské vyváženosti
1. Subjekty uvedené v čl. 11 odst. 3 směrnice 2012/34/EU mohou požádat o opětovné posouzení rozhodnutí vyplývajícího z testu hospodářské vyváženosti při splnění těchto podmínek stanovených regulačním subjektem:
a)
v nové službě v mezinárodní osobní dopravě došlo k významné změně ve srovnání s údaji analyzovanými regulačního subjektem; nebo
b)
existuje významný rozdíl mezi reálným a odhadovaným dopadem na služby provozované na základě smlouvy o veřejných službách; nebo
c)
jestliže platnost smlouvy o veřejných službách skončila před původně stanoveným okamžikem.
2. Pokud regulační subjekt ve svém rozhodnutí nestanoví jinak, nelze o opětovné posouzení rozhodnutí žádat do tří let od zveřejnění rozhodnutí kromě případu popsaného v odst. 1 písm. a).
Článek 17
Spolupráce regulačního subjektu s jinými regulačními subjekty s příslušností pro navrhovanou novou službu
1. Po obdržení oznámení žadatele o záměru zahájit novou službu v mezinárodní osobní dopravě informuje regulační subjekt jiné regulační subjekty s příslušností pro trasu navrhované nové služby. Uvedené regulační subjekty zkontrolují, zda se informace obsažené ve formuláři oznámení zveřejněné na internetové stránce regulačního subjektu shodují s informacemi, které obdržely od žadatele. O případných nesrovnalostech informují regulační subjekt.
2. Po obdržení žádosti od subjektů uvedených v článku 5 nebo 10 buď o provedení testu hlavního účelu, nebo testu hospodářské vyváženosti informuje regulační subjekt o této skutečnosti ostatní regulační subjekty s příslušností pro části trasy navrhované nové služby.
3. Regulační subjekty sdělí výsledky testů ostatním regulačním subjektům s příslušností pro části trasy navrhované nové služby. Učiní tak v dostatečném předstihu před konečným přijetím svého rozhodnutí, aby ostatním regulačním subjektům dali možnost se vyjádřit výsledkům testů.
4. Regulační subjekty během jakékoli výměny informací o testech musí respektovat důvěrnost obchodně citlivých informací, které získají od stran zapojených do testů. Informace mohou použít pouze za účelem projednávaného případu.
Článek 18
Poplatky
Členské státy, nebo případně regulační subjekty mohou za provedení testu hlavního účelu, testu hospodářské vyváženosti nebo opětovného posouzení testu hospodářské vyváženosti požadovat od subjektu, který podává žádost o provedení testu nebo opětovného posouzení, poplatek. V takovém případě musí být poplatek nediskriminační, přiměřený, skutečně vybíraný od všech žádajících subjektů transparentním způsobem a nesmí překročit náklady práce vynaložené zaměstnanci a výdaje spojené se žádostí.
Článek 19
Metodika
1. Regulační subjekty vypracují metodiku pro provedení testů hlavního účelu a případně testů hospodářské vyváženosti v souladu s ustanoveními tohoto nařízení. Tato metodika musí být jasná, transparentní a nediskriminační a musí být zveřejněna na internetové stránce regulačního subjektu.
2. Metodika musí být stanovena v souladu s vývojem trhu, přičemž by měl být umožněn její průběžný vývoj, zejména s ohledem na zkušenosti regulačních subjektů.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. srpna 2014.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 869/2014
z dne 11. avgusta 2014
o novih storitvah železniškega potniškega prometa
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (1) in zlasti člena 10(4) ter člena 11(4) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Države članice so v skladu s členom 10 Direktive 2012/34/EU odprle svoj trg za storitve mednarodnega železniškega potniškega prometa, ki jih opravlja kateri koli prevoznik v železniškem prometu, ki mu je bila izdana licenca v skladu z navedeno direktivo. Pri izvajanju storitve mednarodnega potniškega prometa imajo prevozniki v železniškem prometu pravico, da potnike pobirajo in odlagajo na kateri koli postaji na mednarodni progi, vključno s postajami v isti državi članici.
(2)
Vendar se uvedba novega, odprtega dostopa do storitev mednarodnega potniškega prometa z vmesnimi postanki ne bi smela uporabljati za odpiranje trga notranjega potniškega prometa, temveč bi se morala osredotočiti le na dodatne postanke na mednarodni relaciji. Glavni namen novih storitev bi moral biti prevoz potnikov na mednarodnem potovanju. Ustrezni regulatorni organ iz oddelka 4 poglavja IV Direktive 2012/34/EU bi moral na zahtevo pristojnih organov ali zainteresiranih prevoznikov v železniškem prometu odločiti o tem, kaj je glavni namen predlagane nove storitve.
(3)
Odprtje storitev mednarodnega potniškega prometa za konkurenco lahko vpliva na organiziranje in financiranje storitev železniškega potniškega prometa, ki se opravljajo na podlagi pogodbe za opravljanje javne službe v skladu z Uredbo (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta (2). Države članice lahko v skladu s členom 11 Direktive 2012/34/EU omejijo pravico dostopa do trga, kadar bi ta pravica ogrozila ekonomsko ravnovesje navedenih pogodb za opravljanje javne službe. Regulatorni organ bi moral na zahtevo pristojnih organov, upravljavca železniške infrastrukture ali prevoznika v železniškem prometu, ki izvaja pogodbo za opravljanje javne službe, odločiti o tem, ali bi predlagana nova storitev mednarodnega potniškega prometa ogrozila ekonomsko ravnovesje pogodbe za opravljanje javne službe.
(4)
Da bi se izognili prekinitvi delovanja nove storitve železniškega potniškega prometa, ki že poteka, in da bila za to novo storitev zagotovljena pravna varnost v zvezi z možnostjo njenega delovanja, bi bilo treba rok, v katerem je mogoče zaprositi za preskus glavnega namena ali ekonomskega ravnovesja, omejiti in povezati z datumom predložitve obvestila prosilca o interesu za izvajanje nove storitve mednarodnega železniškega potniškega prometa. Iz istega razloga bi bilo treba časovno omejiti tudi postopke regulatornega organa za izvajanje navedenih preskusov.
(5)
V prošnjo za preskus glavnega namena bi bilo treba vključiti vse ustrezne informacije za podkrepitev domneve, da glavni namen predlagane nove storitve ni prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah. Da bi subjekti, ki zaprosijo za tak preskus, izpolnili to zahtevo, bi jim bilo treba omogočiti uporabo standardnih obrazcev za prošnjo, ki jih izdajo regulatorni organi.
(6)
Regulatorni organ bi moral za opredelitev namena predlagane nove storitve v srednjeročnem obdobju izvesti kvalitativno in kvantitativno analizo, ne pa analize njenih značilnosti v danem trenutku. Merila za presojo pri preskusu glavnega namena bi bilo treba določiti v skladu z metodologijo, ki jo je sprejel regulatorni organ, in sicer ob upoštevanju posebnosti železniškega prometa v zadevni državi članici. Noben količinsko opredeljen prag se ne bi smel uporabiti izključno ali ločeno.
(7)
V prošnjo za preskus ekonomskega ravnovesja bi bilo treba vključiti vse ustrezne informacije za podkrepitev domneve, da bi predlagana nova storitev ogrozila ekonomsko ravnovesje pogodb za opravljanje javne službe. Ekonomsko ravnovesje pogodbe za opravljanje javne službe bi bilo treba zaradi predlagane nove storitve obravnavati kot ogroženo, če bi se bistveno spremenila vrednost pogodbe za opravljanje javne službe, kar pomeni, da storitev, ki se izvajajo v okviru te pogodbe, na konkurenčno strukturiranem trgu ne bi bilo več mogoče ohranjati in jih izvajati s primerno ravnjo dobička.
(8)
Presoja vpliva predlagane nove storitve na ekonomsko ravnovesje pogodbe za opravljanje javne službe bi morala temeljiti na objektivni metodi in merilih za presojo, ki bi jih bilo treba določiti v skladu z metodologijo za preskus ekonomskega ravnovesja, ki jo je sprejel regulatorni organ, in sicer ob upoštevanju posebnosti železniškega prometa v zadevni državi članici. Ekonomska analiza bi se morala osredotočiti na gospodarski vpliv predlagane nove storitve na pogodbo za opravljanje javne službe kot celoto, vključno s storitvami, ki jih to še posebej zadeva, in sicer v celotnem časovnem obdobju. Noben količinsko vnaprej opredeljen prag se ne bi smel uporabiti izključno ali ločeno. Regulatorni organ bi moral poleg ekonomske analize vpliva predlagane nove storitve na pogodbo za opravljanje javne službe upoštevati tudi koristi za porabnike v kratko- in srednjeročnem obdobju.
(9)
Možnost ponovne proučitve odločitve, ki jo je regulatorni organ sprejel na podlagi preskusa ekonomskega ravnovesja, bi bilo treba omejiti na primere, kadar se nova storitev v primerjavi s podatki, ki jih je analiziral regulatorni organ, znatno spremeni ali kadar obstaja bistvena razlika med realnim in predvidenim vplivom na storitve iz pogodbe za opravljanje javne službe. Da bi bila novemu izvajalcu storitve zagotovljena minimalna pravna stabilnost, bi bilo treba zagotoviti določeno obdobje, v katerem se ne sme zahtevati ponovne proučitve.
(10)
Regulatorni organi bi si morali brez poseganja v načelo njihove neodvisnosti pri sprejemanju odločitev iz člena 55(1) Direktive 2012/34/EU izmenjevati informacije ter po potrebi v posameznih primerih uskladiti svoja načela in ukrepe v zvezi s preskusi glavnega namena in ekonomskega ravnovesja, da bi preprečili velike razlike v svojih praksah, ki bi na trgu storitev mednarodnega železniškega potniškega prometa povzročile negotovost.
(11)
Regulatorni organi bi morali pri vseh svojih dejavnostih, povezanih s preskusi glavnega namena ali ekonomskega ravnovesja, spoštovati zaupnost poslovno občutljivih podatkov, ki jih posredujejo stranke, ki sodelujejo pri teh preskusih.
(12)
Regulatornim organom ni treba zahtevati dajatve za preskus glavnega namena ali ekonomskega ravnovesja ali ponovno proučitev preskusa ekonomskega ravnovesja. Vendar se lahko države članice odločijo, da subjektom, ki za to zaprosijo, naložijo tako dajatev za delo, ki ga opravijo regulatorni organi, ki krije neto stroške takih presoj. V tem primeru bi bilo treba dajatev naložiti brez diskriminacije in razumno ter jo dejansko in pregledno zaračunati vsem subjektom prosilcem.
(13)
Regulatorni organi bi morali ob upoštevanju rezultatov posvetovanja z deležniki in izmenjave informacij z drugimi regulatornimi organi razviti skladno metodologijo za preskuse glavnega namena in preskuse ekonomskega ravnovesja, če je to primerno. Drugi subjekti ne bi smeli omejevati te pristojnosti. Preskusi bi morali temeljiti na analizi posameznih primerov in ne na preprosti uporabi vnaprej določenih pragov. Pragovi ne bi smeli biti določeni v nacionalnih zakonodajnih aktih. Metodo za presojo bi bilo treba vzpostaviti tako, da bi bila v skladu s tržnimi gibanji in da bi jo bilo mogoče prilagajati, zlasti ob upoštevanju izkušenj regulatornih organov.
(14)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Odbora, ustanovljenega v skladu s členom 62(1) Direktive 2012/34/EU -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa podrobna pravila za postopek in merila, ki jih je treba upoštevati pri odločanju o tem:
(a)
ali je glavni namen železniških storitev prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah;
(b)
ali je ekonomsko ravnovesje pogodb za opravljanje javne službe železniškega prevoza ogroženo zaradi storitev mednarodnega železniškega potniškega prometa.
Člen 1a
Izključitve iz področja uporabe
Ta uredba se ne uporablja za storitve, ki jih podjetje organizira za prevoz svojih zaposlenih na delo in z dela, ter za storitve, za katere se vozovnice ne prodajajo javnosti.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve:
1.
„nova storitev mednarodnega potniškega prometa“ pomeni storitev mednarodnega potniškega prometa, za katero je bil predložen predlog, da bi bila dana na trg, ali ki pomeni bistveno spremembo v smislu povečanja pogostosti ali števila postaj obstoječe storitve mednarodnega potniškega prometa;
2.
„preskus glavnega namena“ pomeni postopek presoje, ki ga regulatorni organ izvede na zahtevo subjekta iz člena 5, da bi odločil o tem, ali je glavni namen predlagane nove železniške storitve prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah, ali med postajami, ki se nahajajo v isti državi članici;
3.
„preskus ekonomskega ravnovesja“ pomeni postopek ocenjevanja, ki ga regulatorni organ izvede na zahtevo subjekta iz člena 10 in ki se uporablja samo v državah članicah, ki so se v skladu s členom 11 Direktive 2012/34/EU odločile omejiti pravico dostopa do železniške infrastrukture za storitve mednarodnega železniškega potniškega prometa med odhodnim in namembnim krajem, ki jih zajema ena ali več pogodb za opravljanje javne službe, da bi odločil o tem, ali bi bilo ekonomsko ravnovesje pogodbe za opravljanje javne službe zaradi predlagane nove storitve mednarodnega železniškega potniškega prometa ogroženo;
4.
„pogodba za opravljanje javne službe“ pomeni pogodbo za opravljanje javne službe, kot je opredeljena v členu 2(i) Uredbe (ES) št. 1370/2007, ki se nanaša na železniški promet;
5.
„pristojni organ“ pomeni pristojni organ, kot je opredeljen v členu 2(b) Uredbe (ES) št. 1370/2007;
6.
„neto finančni učinek“ pomeni učinek pogodbe za opravljanje javne službe na stroške in prihodke, nastale zaradi izpolnjevanja obveznosti javne službe, pri čemer se upoštevajo s tem povezani prihodki, ki jih prevoznik v železniškem prometu, ki izvaja pogodbo za opravljanje javne službe, obdrži, in tudi primeren dobiček, izračunan v skladu s točko 2 Priloge k Uredbi (ES) št. 1370/2007.
Člen 3
Uradno obvestilo o načrtovani novi storitvi mednarodnega železniškega potniškega prometa
1. Prosilec zadevne regulatorne organe obvesti o tem, da namerava izvajati novo storitev mednarodnega železniškega potniškega prometa, preden upravljavca infrastrukture zaprosi za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti.
2. Regulatorni organi pripravijo in na svoji spletni strani objavijo standardni obrazec za objavo, ki ga morajo uporabiti prosilci in vsebujejo naslednje informacije:
(a)
ime, naslov, pravno obliko in registracijsko številko prosilca (če je primerno);
(b)
kontaktne podatke osebe, pristojne za vprašanja;
(c)
podatke o licenci in varnostnem spričevalu prosilca ali navedbo faze v postopku za njuno pridobitev;
(d)
podrobnosti o progi, z navedbo postaj v odhodnem in namembnem kraju ter vmesnih postaj in razdalje med njimi;
(e)
načrtovani datum začetka izvajanja predlagane nove mednarodne storitve železniškega potniškega prometa;
(f)
čas, pogostost in zmogljivost predlagane nove storitve, vključno s predlaganimi časi odhodov, vmesnimi postajami, časi prihodov in povezavami ter tudi vsemi odstopanji od običajnega voznega reda v zvezi s pogostostjo ali postajami, in sicer za vsako progo;
(g)
utemeljitev, da je glavni namen predlagane storitve železniškega potniškega prometa prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah.
3. Informacije v zvezi z načrtovanim izvajanjem predlagane nove storitve mednarodnega železniškega potniškega prometa zajemajo vsaj prva tri leta in, če je mogoče, prvih pet let delovanja.
4. Regulatorni organ na svoji spletni strani nemudoma objavi obvestilo prosilca, razen poslovno občutljivih podatkov, in o tem obvesti subjekte iz člena 5 oziroma 10.
5. Prosilec utemelji vsako izključitev poslovno občutljivih podatkov iz objave. Če regulatorni organ ugotovi, da je ta utemeljitev sprejemljiva, informacije hrani kot zaupne. V nasprotnem primeru svojo zavrnitev sporoči prosilcu, ki je zaprosil za zaupno obravnavo. Ta postopek ne posega v pritožbeni postopek zoper to odločitev, kot je določen z nacionalno zakonodajo.
6. Vse informacije, ki jih je prosilec predložil na standardnem obrazcu za prošnjo, in vsa dokazila se regulatornemu organu posredujejo elektronsko.
Člen 4
Rok za prošnjo za preskus glavnega namena ali preskus ekonomskega ravnovesja
1. Prošnje subjektov iz člena 5 oziroma 10 za preskus glavnega namena ali ekonomskega ravnovesja se vložijo v štirih tednih od objave obvestila prosilca na spletni strani regulatornega organa. Subjekti, ki imajo pravico zaprositi za oba preskusa, lahko to storijo hkrati.
2. Če se zahtevata oba preskusa, tj. preskus glavnega namena in preskus ekonomskega ravnovesja, se lahko izvedeta hkrati. Če je iz preskusa glavnega namena razvidno, da glavni namen predlagane storitve ni prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah, in če se sprejme negativna odločitev glede glavnega namena predlagane storitve, se preskus ekonomskega ravnovesja prekliče s sklepom, ki se nanaša na to negativno odločitev.
Člen 5
Subjekti, ki imajo pravico zaprositi za preskus glavnega namena
Za preskus glavnega namena lahko zaprosijo naslednji subjekti:
(a)
pristojni organi, ki so sklenili pogodbe za opravljanje javne službe železniškega prevoza na geografskem območju, na katerega vpliva predlagana nova storitev;
(b)
vsi prevozniki v železniškem prometu, ki opravljajo mednarodni ali notranji železniški potniški prevoz na progah v okviru predlagane nove storitve, in sicer na komercialni podlagi ali na podlagi pogodbe za opravljanje javne službe.
Člen 6
Informacije, ki jih je treba navesti v prošnji za preskus glavnega namena
1. V prošnji subjekt prosilec predloži naslednje informacije:
(a)
ime, naslov, pravno obliko in registracijsko številko subjekta prosilca (če je to primerno);
(b)
kontaktne podatke osebe, pristojne za vprašanja;
(c)
pojasnilo v zvezi z interesom subjekta prosilca pri odločitvi glede glavnega namena predlagane nove storitve;
(d)
pojasnilo, zakaj po mnenju subjekta prosilca glavni namen predlagane nove storitve ni prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah;
(e)
informacije in dokumentacijo, ki podpirajo pojasnila v točkah (c) in (d).
2. Subjekt prosilec utemelji vsako predlagano izključitev poslovno občutljivih podatkov. Če regulatorni organ ugotovi, da je ta utemeljitev sprejemljiva, informacije hrani kot zaupne. V nasprotnem primeru o tem obvesti stranko, ki je zaprosila za zaupno obravnavo. Ta postopek ne posega v pritožbeni postopek zoper to odločitev, kot je določen v nacionalni zakonodaji.
3. Regulatorni organi na svojih spletnih straneh objavijo standardni obrazec za prošnjo za preskus glavnega namena, ki ga morajo uporabiti subjekti prosilci.
4. Vse informacije, predložene na standardnem obrazcu za prošnjo, in vsa dokumentacija se regulatornemu organu posredujejo elektronsko.
Člen 7
Postopek za preskus glavnega namena
1. Regulatorni organ prouči prošnjo, ki jo je predložil subjekt prosilec.
2. Če regulatorni organ meni, da subjekt prosilec v svoji prošnji ni predložil popolnih informacij, lahko v treh tednih od prejema prošnje zahteva dodatne informacije. Če so informacije po odgovoru subjekta prosilca še vedno nepopolne, regulatorni organ lahko v treh tednih od prejema odgovora na prvo zahtevo še enkrat zahteva dodatne informacije. Subjekt prosilec v odgovoru na zahteve po dodatnih informacijah te informacije predloži v razumnem roku, ki ga določi regulatorni organ v skladu s členom 56(8) Direktive 2012/34/EU. Če subjekt prosilec ne predloži dodatnih informacij v roku, ki ga določi regulatorni organ, se prošnja zavrne.
3. Regulatorni organ lahko od prosilca zahteva, naj predloži dodatne informacije. Če so informacije nejasne, lahko določi dodaten rok za pojasnila.
4. Če prošnja ni utemeljena v skladu s členom 6(1)d), se zavrne.
5. Regulatorni organ sprejme odločitev najpozneje v šestih tednih od prejema vseh ustreznih informacij.
Člen 8
Merila za presojo pri preskusu glavnega namena
1. Regulatorni organ potrdi glavni namen predlagane nove storitve. Prav tako izvede kvalitativno in kvantitativno analizo, pri čemer upošteva predvideni razvoj storitve ter predvidene spremembe tržnih razmer v obravnavanem obdobju iz obvestila prosilca.
2. Regulatorni organ pri postopku presoje in poleg informacij iz standardnega obrazca za objavo upošteva zlasti naslednja merila:
(a)
delež v prometu in obsegu od mednarodnega prevoza potnikov, ki ga prosilec pričakuje v primerjavi z notranjim prevozom potnikov v državi članici, kjer ima regulatorni organ svoj sedež;
(b)
razdaljo, ki bo prevožena v okviru predlagane nove storitve v različnih državah članicah, in lokacije postaj;
(c)
povpraševanje potnikov po novi storitvi;
(d)
tržno strategijo prosilca;
(e)
vrste tirnih vozil, ki se bodo uporabljale za novo storitev.
3. Regulatorni organ lahko določi in uporabi pragove, izražene kot delež v prometu ali obsegu od mednarodnega prevoza potnikov. Ti pragovi ne smejo preseči 50 % prometa ali obsega od prevoza vseh potnikov, ocenjenega za celotno obdobje, ki ga zajema odločitev regulatornega organa, s čimer bi se storitev štela za mednarodno, in se ne smejo uporabljati ločeno.
Člen 9
Rezultat preskusa glavnega namena
1. Regulatorni organ na podlagi ocene nove predlagane storitve odloči o tem, ali je glavni namen predlagane nove storitve:
(a)
prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah, ali
(b)
prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v državi članici, kjer ima regulatorni organ svoj sedež.
2. Če regulatorni organ sprejme odločitev iz odstavka 1(a), se v zvezi s predlagano novo storitvijo mednarodnega potniškega prometa odobri dostop do železniške infrastrukture.
3. Če regulatorni organ sprejme odločitev iz odstavka 1(b), prekvalificira prošnjo v prošnjo za izvajanje storitve notranjega potniškega prometa in o tem obvesti prosilca. Prosilec nato ukrepa v skladu z ustreznimi nacionalnimi pravili, ki se uporabljajo za dostop do železniške infrastrukture.
4. Regulatorni organ prosilca obvesti o sprejeti odločitvi.
5. Regulatorni organ odločitev ustrezno utemelji in jo nemudoma objavi na svoji spletni strani, pri čemer spoštuje zaupnost poslovno občutljivih podatkov.
Člen 10
Subjekti, ki imajo pravico zaprositi za preskus ekonomskega ravnovesja
Če se je država članica, na katero se nanaša predlagana nova storitev mednarodnega železniškega prometa, odločila, da omeji pravico dostopa do železniške infrastrukture za storitve mednarodnega železniškega potniškega prometa med odhodnim in namembnim krajem, ki jih zajema ena ali več pogodb za opravljanje javne službe, lahko za preskus ekonomskega ravnovesja zaprosijo naslednji subjekti:
(a)
pristojni organ ali organi, ki so sklenili pogodbo za opravljanje javne službe, ki vključuje odhodni in namembni kraj predlagane nove storitve;
(b)
vsak drug zainteresirani pristojni organ, ki ima v skladu s členom 11 Direktive 2012/34/EU pravico omejiti dostop;
(c)
upravljavec infrastrukture na geografskem območju, ki je vključeno v predlagano novo storitev mednarodnega potniškega prometa;
(d)
vsak prevoznik v železniškem prometu, ki izvaja pogodbo za opravljanje javne službe, ki jo je dodelil organ iz točke (a).
Člen 11
Zahteve v zvezi z informacijami za preskus ekonomskega ravnovesja
1. Subjekt prosilec predloži naslednje informacije:
(a)
ime, naslov, pravno obliko in registracijsko številko subjekta prosilca (če je to primerno);
(b)
kontaktne podatke osebe, pristojne za vprašanja;
(c)
pojasnilo v zvezi z interesom subjekta prosilca pri odločitvi glede preskusa ekonomskega ravnovesja;
(d)
dokaz o ogroženosti ekonomskega ravnovesja zaradi nove storitve;
(e)
informacije in dokumentacijo, ki podpirajo pojasnila v točkah (c) in (d).
2. Regulatorni organ lahko od subjektov, ki sodelujejo pri preskusu, med drugim zahteva naslednje informacije:
(a)
od pristojnih organov:
(i)
kopijo pogodbe za opravljanje javne službe;
(ii)
nacionalna pravila za sklenitev in spreminjanje pogodb za opravljanje javne službe;
(iii)
ustrezna potovanja in napovedi glede prihodkov, vključno z metodologijo napovedovanja;
(b)
od prevoznika v železniškem prometu, ki izvaja pogodbo za opravljanje javne službe:
(i)
kopijo pogodbe za opravljanje javne službe;
(ii)
poslovni načrt tega podjetja;
(iii)
informacije o prihodkih tega podjetja;
(iv)
informacije o voznem redu za storitve, vključno s časi odhodov, vmesnimi postajami, časi prihodov in povezavami;
(v)
predvideno prožnost storitev (npr. cenovna prožnost, prožnost v zvezi z značilnostmi glede kakovosti storitev) in načrte za konkurenčne odzive na nove storitve ter morebitne prihranke pri stroških zaradi nove storitve;
(c)
od prosilca:
(i)
poslovni načrt;
(ii)
napoved prihodkov in potovanj v notranjem prometu, vključno z metodologijo napovedovanja;
(iii)
strategije oblikovanja cen;
(iv)
ureditev izdajanja vozovnic;
(v)
specifikacije v zvezi s tirnimi vozili (tj. faktor obremenitve, število sedežev, konfiguracija vagonov);
(vi)
tržno strategijo;
(vii)
predvideno prožnost storitev (tj. cenovna prožnost, prožnost v zvezi z značilnostmi glede kakovosti storitev);
(d)
od upravljavca infrastrukture:
informacije o zadevnih progah ali odsekih za zagotovitev, da lahko nova storitev mednarodnega potniškega prometa deluje na tej infrastrukturi. Ta zahteva po informacijah upravljavca infrastrukture ne posega v zahteve v okviru postopka za dodeljevanje iz oddelka 3 poglavja IV Direktive 2012/34/EU.
3. Subjekti, ki sodelujejo pri preskusu ekonomskega ravnovesja, utemeljijo vsako predlagano izključitev poslovno občutljivih podatkov. Če regulatorni organ ugotovi, da je ta utemeljitev sprejemljiva, informacije hrani kot zaupne. V nasprotnem primeru o tem obvesti stranko, ki je zaprosila za zaupno obravnavo. Ta postopek ne posega v morebitni pritožbeni postopek zoper to ugotovitev v nacionalni zakonodaji.
Člen 12
Postopek za preskus ekonomskega ravnovesja
1. Regulatorni organ prouči prošnjo, ki jo je predložil subjekt prosilec.
2. Če regulatorni organ meni, da subjekt prosilec v svoji prošnji ni predložil popolnih informacij, lahko v treh tednih od prejema prošnje zahteva dodatne informacije. Če so informacije po odgovoru subjekta prosilca še vedno nepopolne, regulatorni organ lahko v treh tednih od prejema odgovora na prvo zahtevo še enkrat zahteva dodatne informacije. Subjekt prosilec v odgovoru na zahteve po dodatnih informacijah te informacije predloži v razumnem roku, ki ga določi regulatorni organ v skladu s členom 56(8) Direktive 2012/34/EU. Če subjekt prosilec ne predloži dodatnih informacij v roku, ki ga določi regulatorni organ, se prošnja zavrne.
3. Regulatorni organ v enem mesecu od prejema prošnje zahteva informacije iz člena 11 od drugih zadevnih strank, zlasti od prevoznika v železniškem prometu, ki je za izvajanje nove storitve mednarodnega železniškega potniškega prometa zaprosil za dostop do železniške infrastrukture. Če so informacije nejasne, lahko določi dodaten rok za pojasnila.
4. Če prošnja ni utemeljena v skladu s členom 11(1)d), se zavrne.
5. Če se z informacijami, ki jih je preložil subjekt prosilec, utemelji zahteva po preskusu ekonomskega ravnovesja, in z informacijami, ki jih je predložil prosilec, ki prosi za dostop, prošnje za tak preskus ni mogoče ovreči, se dostop ne odobri.
6. Regulatorni organ določi rok za sprejetje svojih odločitev, ki ne presega šestih tednov od prejema vseh potrebnih informacij.
7. Vse informacije se regulatornemu organu posredujejo elektronsko.
Člen 13
Vsebina preskusa ekonomskega ravnovesja
1. Ekonomsko ravnovesje pogodbe za opravljanje javne službe se šteje za ogroženo, kadar predlagana nova storitev znatno negativno vpliva na:
(i)
donosnost storitev, ki se izvajajo v okviru pogodbe za opravljanje javne službe, in/ali
(ii)
neto stroške pristojnega organa, ki je dodelil pogodbo za opravljanje javne službe.
2. Regulatorni organ odloči o tem, ali je zaradi predlagane nove storitve ogroženo ekonomsko ravnovesje pogodbe za opravljanje javne službe. Analiza, ki jo izvede regulatorni organ, se mora osredotočati na gospodarski vpliv predlagane nove storitve na pogodbo za opravljanje javne službe kot celoto in ne na posamezne storitve, ki se izvajajo v njenem okviru, in sicer prek celotnega obdobja njene veljavnosti. Lahko se uporablja vnaprej določen prag v zvezi s posameznimi merili, vendar ne ločeno od drugih meril.
3. Regulatorni organ upošteva tudi koristi za porabnike v okviru nove storitve v kratko- in srednjeročnem obdobju.
Člen 14
Merila za presojo pri preskusu ekonomskega ravnovesja
Regulatorni organ pri postopku presoje upošteva zlasti naslednja merila:
(a)
vpliv na neto finančni učinek storitve iz pogodbe za opravljanje javne službe v celotnem obdobju veljavnosti pogodbe;
(b)
morebitne konkurenčne odzive prevoznika v železniškem prometu, ki izvaja pogodbo za opravljanje javne službe;
(c)
morebitno varčevanje pri stroških prevoznika v železniškem prometu, ki izvaja pogodbo za opravljanje javne storitve (npr. v smislu nezamenjave dotrajanega voznega parka ali nenadomeščanja osebja, ki mu poteče pogodba), ter morebitne koristi za tega prevoznika v železniškem prometu v okviru predlagane nove storitve (npr. s ponujanjem povezav potnikom v mednarodnem prometu, ki bi bili morda zainteresirani zanje, z regionalno storitvijo iz pogodbe za opravljanje javne službe);
(d)
možnost zmanjšanja obsega pogodbe za opravljanje javne službe, zlasti če je ta v času presoje blizu izteka;
(e)
vpliv na učinkovitost in kakovost železniških storitev;
(f)
vpliv na načrtovanje voznega reda železniških storitev;
(g)
vpliv na naložbe prevoznika v železniškem prometu v vozni park ali pristojnih organov, če je to primerno.
Člen 15
Rezultat preskusa ekonomskega ravnovesja
1. Regulatorni organ na podlagi rezultata preskusa ekonomskega ravnovesja sprejme odločitev v skladu s členom 11(1) Direktive 2012/34/EU, na podlagi katere se pravica do dostopa do železniške infrastrukture dodeli, spremeni in odobri le pod določenimi pogoji ali zavrne.
2. Regulatorni organ pred sprejetjem odločitve, ki bi pomenila zavrnitev dostopa do železniške infrastrukture v zvezi s predlagano novo storitvijo mednarodnega potniškega prometa, prosilcu omogoči, da prilagodi načrt, tako da ne bi bilo ogroženo ekonomsko ravnovesje pogodbe za opravljanje javne službe.
3. Regulatorni organ odločitev skupaj z njeno utemeljitvijo objavi na svoji spletni strani, pri čemer spoštuje zaupnost poslovno občutljivih podatkov.
Člen 16
Ponovna proučitev odločitve, sprejete na podlagi rezultata preskusa ekonomskega ravnovesja
1. Subjekti iz člena 11(3) Direktive 2012/34/EU lahko za ponovno proučitev odločitve, sprejete na podlagi rezultata preskusa ekonomskega ravnovesja, zaprosijo pod pogoji, ki jih določi regulatorni organ, na primer:
(a)
kadar se v primerjavi s podatki, ki jih je analiziral regulatorni organ, nova storitev znatno spremeni;
(b)
kadar obstaja bistvena razlika med realnim in ocenjenim vplivom na storitve iz pogodbe za opravljanje javne službe ali
(c)
kadar se je pogodba za opravljanje javne službe iztekla pred prvotnim rokom.
2. Če regulatorni organ v svoji odločitvi ne določi drugače, se ponovna proučitev odločitve ne sme zahtevati v treh letih od objave te odločitve, razen v primeru iz odstavka 1(a).
Člen 17
Sodelovanje regulatornega organa z drugimi regulatornimi organi, pristojnimi za predlagane nove storitve
1. Regulatorni organ po prejemu obvestila prosilca, da namerava začeti izvajati novo storitev mednarodnega potniškega prometa, o tem obvesti druge regulatorne organe, ki so pristojni za progo predlagane nove storitve. Navedeni regulatorni organi preverijo, ali so informacije na obrazcu za objavo, ki je objavljen na spletni strani zadevnega regulatornega organa, v skladu z informacijami, ki jih je predložil prosilec. Ti organi o vseh nedoslednostih obvestijo regulatorni organi.
2. Regulatorni organ po prejemu prošnje subjektov iz člena 5 oziroma 10 za preskus glavnega namena ali ekonomskega ravnovesja obvesti druge regulatorne organe, ki so pristojni za dele proge predlagane nove storitve
3. Regulatorni organi rezultate preskusov sporočijo drugim regulatornim organom, ki so pristojni za dele proge predlagane nove storitve. To izvedejo dovolj pred rokom za dokončno sprejetje svoje odločitve, s čimer drugim regulatornim organom omogočijo, da predložijo svoje pripombe k rezultatom preskusov.
4. Regulatorni organi pri vsaki izmenjavi informacij o preskusih upoštevajo zaupnost poslovno občutljivih podatkov, ki jih posredujejo stranke, ki sodelujejo pri teh preskusih. Uporabijo lahko samo informacije v zvezi z zadevnim primerom.
Člen 18
Dajatve
Države članice ali, če je primerno, regulatorni organi lahko za preskus glavnega namena in ekonomskega ravnovesja ali ponovno proučitev ekonomskega ravnovesja od subjekta, ki je zaprosil za preskus ali njegovo ponovno proučitev, zahtevajo plačilo dajatve. V tem primeru se dajatev naloži brez diskriminacije in razumno ter se dejansko in pregledno zaračuna vsem subjektom prosilcem, pri čemer ne sme preseči stroškov dela, ki ga opravi osebje, in izdatkov v zvezi s prošnjo.
Člen 19
Metodologija
1. Regulatorni organi v skladu z določbami te uredbe razvijejo metodologijo za preskuse glavnega namena in preskuse ekonomskega ravnovesja, če je to primerno. Ta metodologija je jasna, pregledna in nediskriminatorna ter se objavi na spletni strani regulatornega organa.
2. Metodologija za presojo se vzpostavi tako, da je v skladu s tržnimi gibanji in da jo je mogoče prilagajati, zlasti ob upoštevanju izkušenj regulatornih organov.
Člen 20
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 16. junija 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 11. avgusta 2014