NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/2
ze dne 30. září 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009, pokud jde o regulační technické normy pro předkládání informací, které ratingové agentury poskytují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4 třetí pododstavec a čl. 21 odst. 4a třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 11a odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009 vyžaduje, aby registrované a certifikované ratingové agentury při vydávání ratingu či ratingového výhledu poskytovaly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) ratingové informace. Tento požadavek se nevztahuje na ratingy, které jsou za poplatek vypracovány a zpřístupněny výlučně investorům. Od orgánu ESMA se vyžaduje, aby zveřejnil ratingové informace, které mu poskytly ratingové agentury, na veřejně přístupných internetových stránkách označovaných jako Evropská ratingová platforma (ERP). Proto by měla být stanovena pravidla upravující obsah a prezentaci informací, které by ratingové agentury měly poskytovat orgánu ESMA pro účely zveřejnění na ERP.
(2)
Kromě toho čl. 11 odst. 2 a čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009 vyžadují, aby ratingové agentury poskytovaly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy informace o své historické výkonnosti a informace pro účely průběžného dohledu. Obsah a způsob prezentace těchto informací vymezují nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 448/2012 (2), resp. nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 446/2012 (3). Aby mohl orgán ESMA účinněji zpracovávat údaje a aby se zjednodušilo předkládání údajů registrovanými a certifikovanými ratingovými agenturami, měly by být stanoveny integrované oznamovací povinnosti všech údajů, které by registrované a certifikované ratingové agentury měly předkládat orgánu ESMA. Proto toto nařízení stanoví pravidla, která určují, jaké údaje se mají předkládat pro účely ERP, jaké informace o historické výkonnosti se mají zpřístupnit v centrálním archivu zřízeném orgánem ESMA a jaké informace by měly ratingové agentury pravidelně předkládat orgánu ESMA pro účely průběžného dohledu nad ratingovými agenturami. Tímto nařízením se tudíž zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 448/2012 a nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 446/2012. Orgán ESMA by měl všechny údaje předkládané ratingovými agenturami pro účely ERP, pro centrální archiv a pro účely průběžného dohledu začlenit do jediné databáze ESMA.
(3)
Aby se zaručilo, že ERP obsahuje aktuální informace o ratingových akcích, které nejsou zpřístupňovány výlučně investorům za poplatek, je nutné popsat údaje, které mají být předkládány, včetně ratingu a výhledu hodnoceného nástroje nebo subjektu, tiskových zpráv přiložených k ratingovým činnostem, zpráv přiložených k ratingu států, druhu ratingu a dne a hodiny zveřejnění. Zejména tiskové zprávy poskytují informace o klíčových prvcích, na nichž je rozhodnutí o ratingu postaveno. ERP poskytuje uživatelům ratingů centrální přístupové místo k aktuálním ratingovým informacím a snižuje náklady na získání informací tím, že nabízí globální pohled na různé ratingy vydané pro každý hodnocený subjekt či nástroj.
(4)
Aby byl zajištěn globální pohled na veškeré ratingy přidělené různými ratingovými agenturami témuž hodnocenému subjektu nebo nástroji, měly by ratingové agentury pro hodnocený subjekt či hodnocený nástroj při předávání ratingových údajů orgánu ESMA používat společné identifikační kódy. Proto by jedinou metodou celosvětové specifické identifikace, která se používá k identifikaci hodnocených subjektů, emitentů, původců a ratingových agentur, měla být metoda využívající kód LEI, globální identifikační kód právnické osoby (Global Legal Entity Identifier).
(5)
Aby se zaručilo, že informace v ERP jsou aktuální, měly by být ratingové informace shromažďovány a zveřejňovány denně, aby bylo možné provádět jednu denní aktualizaci ERP mimo úřední hodiny Unie.
(6)
Aby mohl orgán ESMA rychle reagovat v případě skutečného či potenciálního nedodržení požadavků nařízení (ES) č. 1060/2009, ratingové informace předkládané registrovanými a certifikovanými ratingovými agenturami by mu měly umožnit, aby pozorně dohlížel na jednání a činnosti ratingových agentur. Z toho důvodu by se ratingové údaje měly orgánu ESMA předkládat měsíčně. Avšak v zájmu zajištění proporcionality by ratingové agentury, které mají méně než 50 zaměstnanců a nejsou součástí skupiny, měly předkládat ratingové údaje každé dva měsíce. Orgán ESMA by přesto měl mít možnost od uvedených ratingových agentur vyžadovat, aby měsíčně předkládaly údaje o počtu a druhu svých ratingů, včetně údajů o složitosti úvěrové analýzy, relevanci hodnocených nástrojů či emitentů a způsobilosti ratingů, které se používají pro regulační účely.
(7)
Aby se zabránilo zdvojenému předkládání údajů, měl by orgán ESMA pro průběžný dohled využívat údaje, které již byly vykázány pro účely ERP. Od ratingových agentur by se rovněž mělo vyžadovat, aby pro účely průběžného dohledu předkládaly informace o ratingu a ratingových výhledech, které nebyly vykázány pro účely ERP.
(8)
Orgán ESMA by měl používat údaje poskytnuté pro účely ERP a průběžného dohledu ke shromáždění informací o historické výkonnosti, které by měl zpřístupnit v centrálním archivu v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009. Aby se dále usnadnilo srovnávání a zaručila soudržnost s údaji, které byly vykázány v souladu s nařízením v přenesené pravomoci (EU) č. 448/2012, měly by být nově certifikované ratingové agentury povinny předkládat údaje za období alespoň deseti let před certifikací nebo za období od začátku jejich činnosti. Certifikované ratingové agentury by neměly mít povinnost tyto údaje zcela či zčásti předkládat, pokud mohou prokázat, že by to nebylo přiměřené vzhledem k jejich rozsahu a složitosti.
(9)
Ratingové agentury, které jsou součástí skupiny, by měly mít možnost předkládat své ratingové údaje orgánu ESMA buď odděleně, nebo pověřit jednu z agentur ve skupině, aby předkládala údaje jejich jménem. Avšak vzhledem k vysoce integrované organizaci ratingových agentur na úrovni Unie a v zájmu snazšího pochopení statistiky jsou ratingové agentury vybízeny k tomu, aby předkládaly údaje na globální úrovni za celou skupinu.
(10)
Pro účely průběžného dohledu prováděného orgánem ESMA a pro zveřejňování zpráv ratingových agentur o historické výkonnosti mohou ratingové agentury orgánu ESMA také dobrovolně vykazovat ratingy, které vydaly ratingové agentury třetích zemí, jež patří do stejné skupiny ratingových agentur, ale které nebyly přejaty v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009.
(11)
Při předkládání údajů by ratingové agentury měly rozdělit vydané ratingy a ratingové výhledy do různých kategorií: podle druhu ratingu a dílčích klasifikací, např. sektoru, odvětví nebo kategorie aktiv nebo podle druhu emitenta a emise. Tyto kategorie jsou založeny na předchozích zkušenostech orgánu ESMA se shromažďováním ratingových údajů a na potřebě dohledu nad ratingovými údaji.
(12)
Aby se zajistilo, že jsou vykazovány ratingy nových finančních nástrojů, které by mohly vzniknout v důsledku finanční inovace, měla by být začleněna kategorie pro předkládání údajů o „jiných finančních nástrojích“. Kromě toho by také ratingy podniků a ratingy strukturovaného financování měly obsahovat kategorii „jiné“, do níž by byly zařazeny všechny nové typy podnikových emisí nebo nástrojů strukturovaného financování, které nelze zařadit do stávajících kategorií.
(13)
Aby mohl orgán ESMA zřídit ERP a aby měly ratingové agentury dostatek času na přizpůsobení svých interních systémů novým požadavkům na vykazování, měly by ratingové agentury předložit první zprávu do 1. ledna 2016. Aby se zaručila porovnatelnost a kontinuita údajů předkládaných podle tohoto nařízení, měla by první zpráva obsahovat údaje o všech ratinzích, které byly vydány a nebyly staženy do 21. června 2015. Kromě toho by první zpráva měla obsahovat údaje o ratinzích a ratingových výhledech, které vydaly ratingové agentury v období od 21. června 2015 do 1. ledna 2016. První zpráva by měla obsahovat týž druh údajů jako v případě ratingových údajů, které se pak mají předkládat denně.
(14)
Aby mohl orgán ESMA automaticky přijímat a zpracovávat údaje ve svých interních systémech, předkládané údaje by měly být sestaveny v normalizovaném formátu. Vzhledem k technickému pokroku může být nutné, aby orgán ESMA aktualizoval a sdělil řadu technických pokynů pro vykazování, které se týkají přenosu či formátu souborů předkládaných ratingovými agenturami, prostřednictvím zvláštních sdělení nebo pokynů.
(15)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi orgánem ESMA v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (4).
(16)
Orgán ESMA uspořádal o návrzích regulačních technických norem otevřené veřejné konzultace, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(17)
Aby byly splněny požadavky čl. 2 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 462/2013 (5), mělo by se toto nařízení použít ode dne 21. června 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předkládané údaje
1. Ratingové agentury předloží údaje o všech svých vydaných nebo přejatých ratinzích nebo ratingových výhledech v souladu s články 8, 9 a 11. Ratingové agentury vykážou všechny ratingy a ratingové výhledy vydané na úrovni hodnoceného subjektu a v příslušných případech předloží informace o všech svých vydaných dluhových nástrojích.
2. Ratingové agentury zaručí přesnost, úplnost a dostupnost údajů vykázaných orgánu ESMA a rovněž zaručí, že zprávy jsou předkládány v souladu s články 8, 9 a 11 za použití vhodných systémů vyvinutých na základě technických pokynů poskytnutých orgánem ESMA.
3. Ratingové agentury neprodleně informují orgán ESMA o veškerých výjimečných okolnostech, které jim mohou dočasně zabránit v předkládání údajů v souladu s tímto nařízením nebo je mohou opozdit.
4. V případě skupin ratingových agentur mohou členové skupiny pověřit jednoho člena, aby předkládal zprávy požadované podle tohoto nařízení jejich jménem. Všechny ratingové agentury, jejichž jménem je zpráva předkládána, musí být uvedeny v údajích předložených orgánu ESMA.
5. Pro účely čl. 11 odst. 2 a čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009 může ratingová agentura, která předkládá informace jménem skupiny, do těchto informací zahrnout údaje o ratingu a ratingových výhledech, které vydaly ratingové agentury třetích zemí, jež patří do stejné skupiny ratingových agentur, a které nebyly přejaty. Pokud ratingová agentura takové údaje nepředkládá, podá vysvětlení ve zprávě o kvalitativních údajích v části 1 tabulce 1 v polích 9 a 10 přílohy I tohoto nařízení.
6. Ratingové agentury zveřejní status vyžádání u každého vykázaného ratingu či ratingového výhledu tím, že upřesní, zda jde o nevyžádaný rating se zapojením hodnoceného subjektu či spřízněné třetí osoby nebo nevyžádaný rating bez zapojení podle čl. 10 odst. 5 nařízení (ES) č. 1060/2009 nebo o rating vyžádaný.
Článek 2
Předkládání informací o statusu selhání a stažení
1. Ratingová agentura předloží informace o selhání v souvislosti s ratingem v příloze I části 2 tabulce 2 polích 6 a 13, pokud došlo k některé z následujících událostí:
a)
rating uvádí, že došlo k selhání podle definice selhání ratingové agentury;
b)
rating byl stažen z důvodu platební neschopnosti hodnoceného subjektu nebo kvůli restrukturalizaci dluhu;
c)
veškeré další případy, kdy se ratingová agentura domnívá, že u hodnoceného subjektu nebo hodnoceného nástroje došlo k selhání, výraznému zhoršení nebo rovnocenné situaci.
2. Je-li vykázaný rating stažen, důvod k tomuto stažení se uvede v příloze I části 2 tabulce 2 poli 11.
Článek 3
Druhy ratingů
Ratingové agentury při vykazování ratingů a ratingových výhledů tyto ratingy a výhledy klasifikují jako jeden z těchto druhů ratingů:
a)
ratingy podniků;
b)
ratingy strukturovaného financování;
c)
ratingy států a veřejných financí;
d)
jiné finanční nástroje.
Článek 4
Ratingy podniků
1. Ratingové agentury při vykazování ratingů podniků tyto ratingy klasifikují do jednoho z těchto odvětvových segmentů:
a)
finanční instituce včetně bank, makléřů a obchodníků s cennými papíry;
b)
pojištění;
c)
všechny další podnikové subjekty nebo emitenti, kteří nejsou zařazeni do kategorií uvedených v písmenech a) a b).
2. Ratingové agentury klasifikují podnikové emise jako jeden z těchto druhů emisí:
a)
dluhopisy;
b)
kryté dluhopisy uvedené v čl. 52 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (6), které splňují požadavky na způsobilost vymezené v čl. 129 odst. 1 až 3, 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (7);
c)
jiné druhy krytých dluhopisů, v jejichž případě ratingová agentura pro vydání ratingu použila zvláštní metody, modely či klíčové předpoklady pro vydávání ratingů pro kryté dluhopisy a které nejsou zahrnuty v písmenu b);
d)
jiné druhy podnikových emisí, které nejsou zahrnuty v písmenech a), b) a c).
3. Kódem země hodnoceného subjektu nebo jeho emisí v příloze I části 2 tabulce 1 poli 10 je kód země, v níž má daný subjekt sídlo.
Článek 5
Ratingy strukturovaného financování
1. Ratingy strukturovaného financování se vztahují na finanční nástroj nebo jiná aktiva vyplývající ze sekuritizační transakce nebo systému transakcí uvedených v čl. 4 odst. 1 bodě 61 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Ratingové agentury při vykazování ratingů strukturovaného financování tyto ratingy klasifikují do jedné z těchto kategorií aktiv:
a)
cenné papíry kryté aktivy včetně úvěrů na pořízení auta, lodě, letadla, studentských půjček, spotřebitelských úvěrů, úvěrů pro malé a střední podniky, úvěrů v oblasti zdravotní péče, úvěrů na bytovou výstavbu, filmových úvěrů, úvěrů na dosažení energetických úspor, pronájmu vybavení, pohledávek z kreditních karet, daňových pohledávek, nesplacených úvěrů, úvěrů na rekreační vozidla, pronájmu pro jednotlivce, pronájmu pro podniky a pohledávek z obchodního styku;
b)
cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení včetně bonitních a nebonitních cenných papírů zajištěných hypotékami na bydlení a neúčelových hypotečních úvěrů;
c)
cenné papíry zajištěné hypotékami na obchodní nemovitosti, včetně úvěrů na nemovitosti pro maloobchod nebo na vybavení kanceláře, úvěrů nemocnicím, úvěrů na domy s pečovatelskou službou, na skladovací zařízení, hotelových úvěrů, úvěrů na ošetřovatelská zařízení, průmyslových úvěrů a úvěrů na vícegenerační nemovitosti;
d)
zajištěné dluhové obligace, včetně zajištěných úvěrových závazků, zajištěných dluhopisů, obligací krytých úvěry, syntetických zajištěných dluhových obligací, jednotlivých tranší zajištěných dluhových obligací, zajištěných obligací fondů, zajištěných dluhových obligací cenných papírů krytých aktivy a zajištěných dluhových obligací zajištěných dluhových obligací;
e)
obchodní cenné papíry zajištěné aktivy;
f)
jiné nástroje strukturovaného financování, které nejsou zahrnuty v předchozích písmenech a) až e), včetně strukturovaných krytých dluhopisů, jednotek pro strukturované investice, cenných papírů navázaných na pojistné smlouvy a společností obchodujících s deriváty.
3. V příslušných případech ratingová agentura rovněž uvede, do které podkategorie aktiv každý hodnocený nástroj patří, a to v příloze I části 2 tabulce 1 poli 34.
4. Kód země nástroje strukturovaného financování se vykáže v příloze I části 2 tabulce 1 poli 10 a jde o kód země, v níž má domicil většina podkladových aktiv. Pokud není možné určit zemi, v níž má domicil většina podkladových aktiv, hodnocený nástroj se klasifikuje jako „mezinárodní“.
Článek 6
Ratingy států a veřejných financí
1. Ratingové agentury při předkládání údajů o ratingu států a veřejných subjektů a nadnárodních organizací a jejich emitovaném dluhu klasifikují tyto údaje do jednoho z těchto sektorů:
a)
stát, je-li hodnoceným subjektem stát nebo je-li emitentem hodnoceného dluhu nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru nebo jiného finančního nástroje, stát nebo zvláštní účelový subjekt pro stát podle čl. 3 odst. 1 písm. v) bodů i) a ii) nařízení (ES) č. 1060/2009 a pokud rating odkazuje na stát;
b)
regionální či místní orgán, je-li hodnoceným subjektem regionální či místní orgán nebo je-li emitentem hodnoceného dluhu nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru nebo jiného finančního nástroje, regionální či místní orgán nebo účelový subjekt pro regionální či místní orgán podle čl. 3 odst. 1 písm. v) bodů i) a ii) nařízení (ES) č. 1060/2009 a pokud rating odkazuje na regionální či místní orgán;
c)
mezinárodní finanční instituce uvedená v čl. 3 odst. 1 písm. v) bodě iii) nařízení (ES) č. 1060/2009;
d)
nadnárodní organizace, např. instituce, které nejsou zahrnuty v písmenu c) a jsou zřízeny, vlastněny a ovládány více než jedním akcionářem svrchované vlády státu, včetně organizací uvedených v oddílu U přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (8);
e)
veřejné subjekty včetně subjektů uvedených v oddílech O, P a Q přílohy I nařízení (ES) č. 1893/2006.
2. Pokud v případě mezinárodních finančních institucí nebo nadnárodních organizací uvedených v odst. 1 písm. c) a d) nelze identifikovat žádnou konkrétní zemi jako zemi emise, hodnocený emitent se klasifikuje v příloze I části 2 tabulce 1 poli 10 jako „mezinárodní“.
Článek 7
Jiné finanční nástroje
Ratingy nebo ratingové výhledy vydané pro finanční nástroj definovaný v čl. 3 odst. 1 písm. k) nařízení (ES) č. 1060/2009, který nelze klasifikovat jako podnikové emise podle čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení, jako nástroje strukturovaného financování podle článku 5 tohoto nařízení nebo jako emise státu a veřejných subjektů podle článku 6 tohoto nařízení se vykazují v rámci kategorie jiných finančních nástrojů.
Článek 8
Předkládání informací pro účely zveřejnění na ERP
1. Ratingové agentury předkládají údaje o všech ratinzích a ratingových výhledech podle čl. 11a odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009 pokaždé, když vydávají či přejímají rating nebo ratingový výhled, které nejsou poskytnuty výlučně investorům za poplatek.
2. Ratingy a ratingové výhledy uvedené v odstavci 1, vydané mezi 20:00:00 středoevropského času (SEČ) (9) jednoho dne a 19:59:59 SEČ dne následujícího, se předkládají do 21:59:59 SEČ následujícího dne.
3. Současně s každým ratingem nebo ratingovým výhledem vykázaným v souladu s odstavcem 1 se předloží tisková zpráva uvedená v příloze I oddílu D části I bodě 5 nařízení (ES) č. 1060/2009. Je-li tisková zpráva nejprve vydána a předložena v jiném jazyce než v angličtině, lze předložit také anglické znění, až bude k dispozici.
4. U ratingů uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. a), b) a c) se předloží také průvodní hodnotící zpráva uvedená v příloze I oddílu D části III bodě 1 nařízení (ES) č. 1060/2009. Je-li hodnotící zpráva nejprve vydána a předložena v jiném jazyce než v angličtině, lze předložit také anglické znění, až bude k dispozici.
Článek 9
Předkládání informací pro účely dohledu ze strany orgánu ESMA
1. Jak je uvedeno v čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009, ratingové agentury předloží údaje o všech ratinzích a ratingových výhledech, které byly vydány nebo přejaty nebo které byly vydány ve třetí zemi a přejaty nebyly, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 5, včetně informací o veškerých osobách nebo dluhových nástrojích, které byly předloženy k úvodnímu přezkoumání nebo předběžnému ratingu, jak je uvedeno v příloze I oddílu D části I bodě 6 nařízení (ES) č. 1060/2009.
2. U ratingů a ratingových výhledů, na které se nepoužije článek 8, ratingové agentury předloží měsíčně ratingové údaje za předchozí kalendářní měsíc.
3. Ratingová agentura, která má méně než 50 zaměstnanců a není součástí skupiny ratingových agentur, může předkládat ratingové údaje uvedené v odstavci 2 každé dva měsíce, pokud orgán ESMA vzhledem k povaze, složitosti a rozsahu vydávání jejích ratingů nevyžaduje měsíční předkládání zpráv. Tyto ratingové údaje se vztahují k předchozím dvěma kalendářním měsícům.
4. Ratingové údaje uvedené v odstavci 2 se orgánu ESMA předkládají do 15 dnů od konce období, na které se vztahuje zpráva. Pokud v zemi, v níž má ratingová agentura sídlo, nebo v případě, že ratingová agentura předkládá zprávy jménem skupiny v souladu s čl. 1 odst. 4, v zemi, v níž má tato ratingová agentura sídlo, připadá na patnáctý den měsíce státní svátek, lhůta končí další pracovní den.
5. Pokud nebyly během předcházejícího kalendářního měsíce vydány žádné ratingy ani ratingové výhledy uvedené v odstavci 1, ratingová agentura žádné údaje předkládat nemusí.
Článek 10
Předkládání informací pro účely historické výkonnosti
Ratingy, které byly vydány nebo přejaty nebo které byly vydány ve třetí zemi a přejaty nebyly, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 5, použije orgán ESMA k tomu, aby zpřístupnil informace o historické výkonnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I uvedeného nařízení.
Článek 11
Počáteční předkládání informací
1. Ratingové agentury registrované nebo certifikované před 21. červnem 2015 připraví první zprávu, kterou předloží orgánu ESMA do 1. ledna 2016 a která bude obsahovat všechny tyto prvky:
a)
informace o všech ratinzích a ratingových výhledech uvedených v článcích 8 a 9, které byly vydány a nebyly staženy do 21. června 2015;
b)
ratingy a ratingové výhledy uvedené v článcích 8 a 9, které byly vydány v období od 21. června 2015 do 31. prosince 2015.
2. Ratingové agentury registrované a certifikované v období od 21. června 2015 do 31. prosince 2015 musí splňovat požadavky tohoto nařízení od 1. ledna 2016. V první zprávě v souladu s články 8 a 9 uvedou všechny ratingy a ratingové výhledy, které byly vydány ode dne registrace nebo certifikace.
3. Ratingové agentury registrované a certifikované v období po 1. lednu 2016 musí splnit požadavky tohoto nařízení do tří měsíců ode dne registrace nebo certifikace. V první zprávě v souladu s články 8 a 9 předloží všechny ratingy a ratingové výhledy, které byly vydány ode dne registrace nebo certifikace.
4. Kromě první zprávy uvedené v odstavcích 2 a 3 ratingová agentura certifikovaná po 21. červnu 2015 rovněž v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I uvedeného nařízení předloží své informace o historické výkonnosti alespoň za posledních deset let přede dnem certifikace nebo v případě, že zahájila ratingovou činnost méně než deset let přede dnem certifikace, informace za období od okamžiku, kdy zahájila ratingovou činnost. Certifikované ratingové agentury nejsou povinny tyto údaje zcela či zčásti předkládat, pokud mohou prokázat, že by to vzhledem k jejich rozsahu a složitosti nebylo přiměřené.
Článek 12
Struktura údajů
1. Ratingové agentury předloží orgánu ESMA zprávy obsahující kvalitativní údaje ve formátu upřesněném v tabulkách v části 1 přílohy I společně s první zprávou s ratingovými údaji v souladu s článkem 11. Veškeré změny těchto zpráv s kvalitativními údaji se ihned nahlásí do systému ESMA jako aktualizace, a to předtím, než jsou orgánu ESMA předloženy ratingové údaje, které jsou těmito změnami dotčeny. Pokud ratingová agentura předkládá údaje jménem skupiny, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 4, lze orgánu ESMA předložit jediný soubor zpráv s kvalitativními údaji.
2. Ratingové agentury předloží zprávy s ratingovými údaji uvedené v článcích 8, 9 a 11 ve formátu upřesněném v tabulkách v části 2 přílohy I.
Článek 13
Postupy předkládání informací
1. Ratingové agentury předkládají zprávy s kvalitativními údaji a zprávy s ratingovými údaji uvedené v článku 12 v souladu s technickými pokyny, které jim poskytne orgán ESMA, a za použití systému orgánu ESMA pro předkládání informací.
2. Ratingové agentury uchovávají soubory v elektronické podobě zaslané orgánu ESMA a soubory tímto orgánem obdržené po dobu alespoň pěti let. Tyto soubory musí být na požádání zpřístupněny orgánu ESMA.
3. Pokud ratingová agentura odhalí v předložených údajích věcné chyby, příslušné údaje neprodleně opraví podle technických pokynů poskytnutých orgánem ESMA.
Článek 14
Zrušení a přechodná ustanovení
1. S účinkem od 1. ledna 2016 se zrušují tato nařízení:
a)
nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 446/2012;
b)
nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 448/2012.
2. Odkazy na nařízení uvedená v odstavci 1 se považují za odkazy na toto nařízení a vykládají se v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze II.
3. Údaje předložené orgánu ESMA v souladu s nařízeními uvedenými v odstavci 1 před 1. lednem 2016 se považují za údaje předložené v souladu s tímto nařízením a orgán ESMA je bude nadále používat v souladu s čl. 11 odst. 2 a čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I uvedeného nařízení.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 21. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. září 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/2
z dne 30. septembra 2014
o dopolnitvi Uredbe (ES) št. 1060/2009 Evropskega parlamenta in Sveta glede regulativnih tehničnih standardov za predstavitev informacij, ki jih bonitetne agencije dajo na voljo Evropskemu organu za vrednostne papirje in trge
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1060/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o bonitetnih agencijah (1) in zlasti tretjega pododstavka člena 21(4) in tretjega pododstavka člena 21(4a) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Registrirane in certificirane bonitetne agencije morajo v skladu s členom 11a(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ob izdaji bonitetne ocene ali pričakovanih trendov glede bonitetne ocene Evropskemu organu za vrednostne papirje in trge (ESMA) predložiti informacije o ocenjevanju. Zahteva ne velja za ocene, ki se pripravijo in razkrijejo le naročnikom proti plačilu. ESMA mora informacije o ocenjevanju, ki jih predložijo bonitetne agencije, objaviti na spletišču, ki se imenuje Evropska platforma bonitetnega ocenjevanja. Treba bi bilo določiti pravila glede vsebine in predstavitve informacij, ki bi jih morale bonitetne agencije predložiti ESMA za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja.
(2)
Bonitetne agencije morajo v skladu s členoma 11(2) in 21(4)(e) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ESMA predložiti informacije o preteklih rezultatih in za potrebe stalnega nadzora. Vsebina in predstavitev navedenih informacij sta določeni v Delegirani uredbi (EU) št. 448/2012 (2) oziroma Delegirani uredbi (EU) št. 446/2012 (3). Da se ESMA omogoči učinkovitejša obdelava informacij, registriranim in certificiranim bonitetnim agencijam pa poenostavljeno sporočanje podatkov, je treba določiti integrirane zahteve glede poročanja za vse podatke, ki bi jih morale registrirane in certificirane bonitetne agencije sporočati ESMA. Ta uredba zato določa pravila glede podatkov, ki se sporočajo za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja, informacij o preteklih rezultatih, ki jih je treba dati na voljo v centralnem registru, ki ga je vzpostavila ESMA, in informacij, ki bi jih bonitetne agencije morale redno sporočati ESMA za potrebe stalnega nadzora bonitetnih agencij. Ta uredba zato razveljavlja Delegirano uredbo (EU) št. 448/2012 in Delegirano uredbo (EU) št. 446/2012. ESMA bi morala vse podatke, ki jih bonitetne agencije sporočijo za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja, za objavo v centralnem registru ter za potrebe stalnega nadzora bonitetnih agencij združiti v eno podatkovno zbirko Evropskega organa za vrednostne papirje in trge.
(3)
Zaradi zagotavljanja, da Evropska platforma bonitetnega ocenjevanja zagotavlja najnovejše informacije o dejavnostih bonitetnega ocenjevanje, ki se ne razkrijejo le naročnikom proti plačilu, je treba opisati podatke, ki se sporočajo, vključno z oceno in pričakovanim trendom ocenjevanega instrumenta ali subjekta, sporočili za javnost, ki spremljajo dejavnosti bonitetnega ocenjevanja, poročili, ki spremljajo dejavnosti bonitetnega ocenjevanja držav, vrsto dejavnosti bonitetnega ocenjevanja ter datumom in uro objave. Sporočila za medije zagotavljajo informacije o ključnih elementih, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev o bonitetni oceni. Evropska platforma bonitetnega ocenjevanja uporabnikom bonitetnih ocen zagotavlja osrednjo točko dostopa do najnovejših informacij in zmanjšuje stroške informacij, saj omogoča globalen pregled različnih ocen, izdanih za posamezen ocenjevan subjekt ali instrument.
(4)
Da se zagotovi globalni pregled vseh bonitetnih ocen, ki so jih različne bonitetne agencije pripisale istemu ocenjevanemu subjektu ali instrumentu, bi morale bonitetne agencije, ko ESMA sporočajo podatke o bonitetnih ocenah, uporabljati skupne identifikatorje za ocenjevani subjekt in ocenjevani instrument. Mednarodna enotna identifikacija, ki se uporablja za identifikacijo ocenjevanih subjektov, izdajateljev, originatorjev in bonitetnih agencij, bi se morala zato izvajati le z mednarodnim identifikatorjem pravnih subjektov (koda LEI).
(5)
Zaradi zagotavljanja, da so informacije na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja posodobljene, bi bilo treba informacije o bonitetnih ocenah zbirati in objavljati dnevno, da se omogoči eno posodabljanje Evropske platforme bonitetnega ocenjevanja zunaj delovnega časa organov Unije na dan.
(6)
Da se bo ESMA lahko nemudoma odzvala ob dejanskem ali morebitnem neupoštevanju Uredbe (ES) št. 1060/2009, bi morale informacije o ocenah, ki jih sporočijo registrirane in certificirane bonitetne agencije, ESMA omogočiti, da natančno nadzoruje ravnanja in dejavnosti bonitetnih agencij. Podatke o bonitetnih ocenah bi bilo zato treba ESMA sporočati mesečno. Vendar pa bi zaradi zagotavljanja sorazmernosti morale bonitetne agencije, ki imajo manj kot 50 zaposlenih in ki niso del skupine, podatke o bonitetnih ocenah sporočati vsaka dva meseca. ESMA bi lahko še vedno zahtevala, da takšne bonitetne agencije, glede na število in vrsto bonitetnih ocen ter zapletenost bonitetnih analiz, pomembnost ocenjevanih instrumentov ali izdajateljev in primernost bonitetnih ocen, da se uporabljajo za regulativne namene, poročajo mesečno.
(7)
Da se poročanje ne bi podvajalo, bi morala ESMA za potrebe stalnega nadzora uporabiti podatke, ki so že bili sporočeni za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja. Bonitetne agencije bi morale za potrebe stalnega nadzora sporočati tudi o informacijah v zvezi z bonitetnimi ocenami in pričakovanimi trendi glede bonitetnih ocen, ki niso bile sporočene za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja.
(8)
ESMA bi morala podatke, predložene za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja in za potrebe stalnega nadzora, uporabiti za zbiranje informacij o preteklih rezultatih, ki bi jih morala dati na voljo v centralnem registru v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1060/2009. Da se nadalje poveča primerljivost in zagotovi skladnost s podatki, sporočenimi v skladu z Delegirano uredbo (EU) št. 448/2012, bi bilo treba od na novo certificiranih bonitetnih agencij zahtevati, naj predložijo podatke za zadnjih deset let pred njihovim certificiranjem ali za obdobje od začetka opravljanja dejavnosti. Certificiranim bonitetnim agencijam ni treba sporočiti navedenih podatkov (delno ali v celoti), če dokažejo, da to zaradi njihovega obsega in kompleksnosti ne bi bilo sorazmerno.
(9)
Bonitetne agencije, ki so del skupine, bi morale podatke o bonitetnih ocenah ESMA sporočati ločeno ali pooblastiti eno od drugih agencij v skupini, da podatke predloži v njihovem imenu. Zaradi zelo integrirane funkcijske organizacije bonitetnih agencij na ravni Unije in lažjega razumevanja statističnih podatkov je treba bonitetne agencije spodbujati, da poročajo na svetovni ravni za celo skupino.
(10)
Bonitetne agencije lahko za potrebe stalnega nadzora in objavo poročil o preteklih rezultatih ESMA prostovoljno sporočajo bonitetne ocene, ki so jih izdale bonitetne agencije iz tretje države iz iste skupine bonitetnih agencij, a niso bile potrjene v skladu s členom 4(3) Uredbe (ES) št. 1060/2009.
(11)
Bonitetne agencije bi morale bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen pri predložitvi podatkov razvrstiti v različne kategorije: glede na vrsto bonitetne ocene in podrazvrstitve, kot so sektor, gospodarska panoga ali kategorija sredstev, ali glede na izdajatelja in izdajo. Navedene kategorije temeljijo na preteklih izkušnjah ESMA glede zbiranja podatkov o bonitetnih ocenah in na potrebi po nadzoru podatkov o bonitetnih ocenah.
(12)
Da se zagotovi sporočanje bonitetnih ocen o novih finančnih instrumentih, ki bi lahko izhajali iz finančnih inovacij, bi bilo treba vključiti kategorijo za poročanje o „drugih finančnih instrumentih“. Kategorije ocen gospodarskih družb in ocen strukturiranih finančnih instrumentov bi morale vsebovati tudi kategorijo „drugi“, da se vključijo vse nove vrste izdaj gospodarskih družb ali strukturiranih finančnih instrumentov, ki jih ni mogoče razvrstiti v obstoječe kategorije.
(13)
Da se ESMA omogoči vzpostavitev Evropske platforme bonitetnega ocenjevanja, bonitetnim agencijam pa da na voljo dovolj časa za prilagoditev svojih internih sistemov novim zahtevam glede poročanja, bi morale bonitetne agencije prvo poročilo predložiti do 1. januarja 2016. Da se zagotovita primerljivost in stalnost podatkov, sporočenih na podlagi te uredbe, bi moralo prvo poročilo vsebovati podatke o vseh ocenah, ki so bile izdane in niso bile preklicane do 21. junija 2015. Prvo poročilo bi moralo vsebovati tudi podatke v zvezi z bonitetnimi ocenami in pričakovanimi trendi glede bonitetnih ocen, ki jih bonitetne agencije izdajo od 21. junija 2015 do 1. januarja 2016. Prvo poročilo bi moralo vsebovati iste vrste podatkov kot podatki o bonitetnih ocenah, ki se bodo nato sporočale dnevno.
(14)
Da bo ESMA lahko podatke prejela in samodejno obdelala v svojih notranjih sistemih, bi morali biti podatki, ki se bodo sporočali, pripravljeni v standardni obliki. Zaradi tehničnega napredka bo ESMA morda morala posodobiti nekatera tehnična navodila za poročanje glede prenosa ali oblike datotek, ki jih morajo predložiti bonitetne agencije, in navodila sporočiti s posebnimi sporočili ali smernicami.
(15)
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je ESMA Komisiji predložila v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (4).
(16)
ESMA je o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, opravila javno posvetovanje, analizirala morebitne s tem povezane stroške in koristi ter zahtevala mnenje interesne skupine za vrednostne papirje in trge, ustanovljene v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1095/2010.
(17)
Da se zagotovi skladnost s členom 2(3) Uredbe (EU) št. 462/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5), bi se morala ta uredba uporabljati od 21. junija 2015 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Podatki, ki se sporočajo
1. Bonitetne agencije sporočijo podatke o vseh svojih izdanih ali potrjenih bonitetnih ocenah ali pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen v skladu s členi 8, 9 in 11. Bonitetne agencije sporočijo vse bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen na ravni ocenjevanega subjekta in po potrebi za vse svoje izdane dolžniške instrumente.
2. Bonitetne agencije zagotovijo točnost, popolnost in dostopnost podatkov, ki jih sporočijo ESMA, ter zagotovijo, da se poročila predložijo v skladu s členi 8, 9 in 11 ter pri tem uporabljajo ustrezne sisteme, razvite na podlagi tehničnih navodil, ki jih predloži ESMA.
3. Bonitetne agencije ESMA nemudoma obvestijo o kakršnih koli izjemnih okoliščinah, zaradi katerih začasno ne morejo poročati v skladu s to uredbo oziroma lahko poročajo le z zamudo.
4. Pri skupini bonitetnih agencij lahko članice vsake skupine eno od njih pooblastijo, da poročila, ki jih določa ta uredba, predloži v imenu skupine. Vsaka bonitetna agencija, v katere imenu se navedeno poročilo predloži, se navede v podatkih, ki se predložijo ESMA.
5. Bonitetna agencija, ki poroča v imenu skupine, lahko za namene člena 11(2) in člena 21(4)(e) Uredbe (ES) št. 1060/2009 vključi bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen, ki so jih izdale bonitetne agencije iz tretje države iz iste skupine, a niso bile potrjene. Če bonitetna agencija teh podatkov ne sporoči, to obrazloži v kvalitativnem poročilu o podatkih, v poljih 9 in 10 preglednice 1 dela 1 Priloge I k tej uredbi.
6. Bonitetne agencije razkrijejo status naročenosti vsake sporočene bonitetne ocene ali pričakovanega trenda glede bonitetnih ocen z navedbo, ali je nenaročena z udeležbo ali nenaročena brez udeležbe v skladu s členom 10(5) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ali naročena.
Člen 2
Poročanje o položaju neplačila in preklicih
1. Bonitetna agencija poroča o neplačilu v zvezi z oceno v poljih 6 in 13 preglednice 2 dela 2 Priloge I, če pride do katerega od naslednjih dogodkov:
(a)
bonitetna ocena kaže, da je bilo v skladu z opredelitvijo „neplačila“ bonitetne agencije ugotovljeno neplačilo;
(b)
bonitetna ocena je bila preklicana zaradi nesolventnosti ocenjenega subjekta ali prestrukturiranja dolga ali
(c)
v vseh drugih primerih, ko bonitetna agencija meni, da je ocenjeni subjekt ali instrument v neplačilu, bistveno oslabljen ali je v podobnem položaju.
2. Če je sporočena bonitetna ocena preklicana, se razlog za preklic navede v polju 11 preglednice 2 dela 2 Priloge I.
Člen 3
Vrste bonitetnih ocen
Bonitetne agencije bonitetne ocene ali pričakovane trende glede bonitetne ocene pri sporočanju razvrstijo v eno od naslednjih vrst bonitetnih ocen:
(a)
bonitetne ocene gospodarskih družb;
(b)
bonitetne ocene strukturiranih finančnih instrumentov;
(c)
bonitetne ocene držav in javnih financ;
(d)
drugi finančni instrumenti.
Člen 4
Bonitetne ocene gospodarskih družb
1. Bonitetne agencije pri sporočanju bonitetnih ocen gospodarskih družb te ocene razvrstijo v eno od naslednjih gospodarskih panog:
(a)
finančne institucije, vključno z bankami, borznimi posredniki in borznimi trgovci;
(b)
zavarovalnice;
(c)
drugi gospodarski subjekti ali izdajatelji, ki niso vključeni v točkah (a) in (b).
2. Bonitetne agencije izdaje gospodarskih družb razvrstijo v eno od naslednjih vrst izdaj:
(a)
obveznice;
(b)
krite obveznice iz člena 52(4) Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6), ki izpolnjujejo merila za upravičenost iz odstavkov 1 do 3, 6 in 7 člena 129 Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7);
(c)
druge vrste kritih obveznic, pri katerih je bonitetna agencija za izdajo bonitetne ocene uporabila posebne metodologije, metode ali ključne ocenjevalne predpostavke za izdajo bonitetne ocene, in niso vključene v točko (b);
(d)
druge vrste izdaj gospodarskih družb, ki niso vključene v točke (a), (b) in (c).
3. Oznaka države ocenjevanega subjekta ali njegovih izdaj v polju 10 preglednice 1 dela 2 Priloge I je oznaka države, v kateri je sedež subjekta.
Člen 5
Ocene strukturiranih finančnih instrumentov
1. Ocene strukturiranih finančnih instrumentov so povezane s finančnim instrumentom ali drugimi sredstvi, ki so rezultat posla ali sheme listinjenja iz člena 4(1)(61) Uredbe (EU) št. 575/2013.
2. Bonitetne agencije pri sporočanju bonitetnih ocen strukturiranih finančnih instrumentov te ocene razvrstijo v eno od naslednjih skupin naložb:
(a)
vrednostni papirji na podlagi premoženja, vključno s krediti za nakup avtomobila, krediti za nakup ladje, krediti za nakup letala, študentskimi krediti, potrošniškimi krediti, krediti za mala in srednja podjetja, krediti za zdravljenje, krediti za nakup montažne hiše na kolesih, krediti za filmsko produkcijo, krediti za komunalno ureditev, najemom opreme, faktoringom iz naslova kreditnih kartic, davčnimi izvršbami, nedonosnimi krediti, krediti za nakup avtodoma, krediti posameznikom, krediti podjetjem in terjatvami do kupcev;
(b)
finančni instrument, zavarovan s stanovanjsko hipoteko, vključno s prvorazrednimi in neprvorazrednimi finančnimi instrumenti, zavarovanimi s stanovanjsko hipoteko, ter stanovanjski krediti, zavarovani z lastniškim deležem na nepremičnini;
(c)
finančni instrument, zavarovan s hipoteko na poslovne nepremičnine, vključno s krediti za prodajne ali poslovne prostore, krediti za bolnišnice, krediti za domove za nego, krediti za skladiščne objekte, krediti za hotele, oskrbne domove, krediti za gospodarsko panogo in krediti za večstanovanjske objekte;
(d)
finančni instrumenti, zavarovani z dolžniškimi instrumenti, vključno s finančnimi instrumenti, zavarovanimi s kreditom, s kreditom kritimi finančnimi instrumenti, z dolžniškimi instrumenti zavarovanimi sintetičnimi finančnimi instrumenti, z dolžniškimi instrumenti zavarovanimi enotranšnimi finančnimi instrumenti, z investicijskimi skladi zavarovanimi finančnimi instrumenti, z obveznicami zavarovanimi finančnimi instrumenti, finančnimi instrumenti, zavarovanimi z dolžniškimi instrumenti s premoženjem zavarovanih vrednostnih papirjev in finančnimi instrumenti, zavarovanimi z dolžniškimi instrumenti finančnih instrumentov, zavarovanih z dolžniškimi instrumenti;
(e)
komercialni zapisi, zavarovani z zastavo premoženja;
(f)
drugi strukturirani finančni instrumenti, ki ne spadajo v točke (a) do (e), vključno s strukturiranimi kritimi obveznicami, strukturiranimi finančnimi instrumenti, vrednostnimi papirji, povezanimi z zavarovalnim tveganjem, in ponudniki izvedenih finančnih instrumentov.
3. Bonitetna agencija po potrebi v polju 34 preglednice 1 dela 2 Priloge I navede tudi, v kateri določeni podrazred finančnih instrumentov spada posamezni ocenjevani instrument.
4. Oznaka države strukturiranega finančnega instrumenta se sporoči v polju 10 preglednice 1 dela 2 Priloge I in je oznaka države, v kateri je bila izdana večina sredstev. Če države izdaje večine sredstev ni mogoče ugotoviti, se ocenjeni instrument opredeli kot „mednarodni“.
Člen 6
Bonitetne ocene držav in javnih financ
1. Bonitetne agencije pri sporočanju podatkov v zvezi z bonitetnimi ocenami državnih in javnih organov ter naddržavnih organizacij in njihovega izdanega dolga te ocene razvrstijo v enega od naslednjih sektorjev:
(a)
država, če je ocenjevani subjekt država ali je izdajatelj ocenjevanega dolga ali finančne obveznosti, dolžniškega vrednostnega papirja ali drugega finančnega instrumenta država ali subjekt države s posebnim namenom iz točke (v)(i) in (ii) člena 3(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ter če se bonitetna ocena nanaša na državo;
(b)
regionalni ali lokalni organ, če je ocenjevani subjekt regionalni ali lokalni organ ali je izdajatelj ocenjevanega dolga ali finančne obveznosti, dolžniškega vrednostnega papirja ali drugega finančnega instrumenta regionalni ali lokalni organ ali subjekt regionalnega ali lokalnega organa s posebnim namenom iz točke (v)(i) in (ii) člena 3(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ter če se bonitetna ocena nanaša na regionalni ali lokalni organ;
(c)
mednarodna finančna institucija iz točke (v)(iii) člena 3(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009;
(d)
nadnacionalna organizacija, kot so institucije, ki niso vključene v točko (c), ki jih ustanovi, nadzira in ima v lasti več kot ena državna delničarka, vključno z organizacijami iz oddelka U Priloge I k Uredbi (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (8);
(e)
javni subjekti, vključno s tistimi iz oddelkov O, P in Q Priloge I k Uredbi (ES) št. 1893/2006.
2. Če pri mednarodnih finančnih institucijah ali naddržavnih organizacijah iz odstavka (1)(c) in (d) za državo izdajateljico ni mogoče opredeliti nobene države, se v polju 10 preglednice 1 dela 2 Priloge I ocenjevani izdajatelj opredeli kot „mednarodni“.
Člen 7
Drugi finančni instrumenti
Bonitetne ocene ali pričakovani trendi, izdani za finančni instrument, kakor je opredeljen v členu 3(1)(k) Uredbe (ES) št. 1060/2009, ki jih ni mogoče razvrstiti kot izdaje gospodarskih družb iz člena 4(2) te uredbe, kot strukturirane finančne instrumente iz člena 5 te uredbe ali kot izdaje državnih ali javnih subjektov iz člena 6 te uredbe, se sporočajo v kategoriji drugih finančnih instrumentov.
Člen 8
Poročanje zaradi objave na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja
1. Bonitetna agencija sporoči podatke o bonitetnih ocenah ali pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen v skladu s členom 11a(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ob vsaki izdaji ali potrditvi bonitetne ocene ali pričakovanega trenda glede bonitetnih ocen, ki se ne razkrije le naročnikom ob plačilu.
2. Bonitetne ocene in pričakovani trendi glede bonitetnih ocen iz odstavka 1, ki se izdajo med 20:00:00 po srednjeevropskem času (CET) (9) prvi dan in 19:59:59 po srednjeevropskem času naslednji dan, se sporočijo naslednji dan do 21:59:59 po srednjeevropskem času.
3. Z vsako bonitetno oceno ali pričakovanim trendom glede bonitetnih ocen, ki se sporoči v skladu z odstavkom 1, se hkrati predloži povezano sporočilo za javnost iz točke 5 dela I oddelka D Priloge I k Uredbi (ES) št. 1060/2009. Če je navedeno sporočilo za javnost najprej objavljeno in predloženo v jeziku, ki ni angleščina, se lahko predloži tudi angleška različica, če in ko je ta na voljo.
4. Z ocenami iz točk (a), (b) in (c) člena 6(1) se predloži povezano raziskovalno poročilo iz točke 1 dela III oddelka D Priloge I k Uredbi (ES) št. 1060/2009. Če je navedeno raziskovalno poročilo najprej objavljeno in predloženo v jeziku, ki ni angleščina, se lahko predloži tudi angleška različica, če in ko je ta na voljo.
Člen 9
Poročanje za potrebe nadzora, ki ga izvaja ESMA
1. Bonitetne agencije v skladu s členom 21(4)(e) Uredbe (ES) št. 1060/2009 sporočijo podatke o vseh izdanih ali potrjenih bonitetnih ocenah in pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen ali izdanih v tretji državi, ki niso potrjene v skladu s členom 1(5), vključno z informacijami o vseh subjektih ali dolžniških instrumentih, predloženih v prvi pregled ali predhodno ocenjevanje iz točke 6 dela I oddelka D Priloge I k Uredbi (ES) št. 1060/2009.
2. Bonitetne agencije za bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen, za katere se člen 8 ne uporablja, mesečno sporočijo podatke o bonitetnih ocenah za predhodni koledarski mesec.
3. Bonitetna agencija, ki ima manj kot 50 zaposlenih in ni del skupine bonitetnih agencij, lahko podatke o bonitetnih ocenah iz odstavka 2 sporoči vsak drugi mesec, razen če ESMA zaradi vrste, zapletenosti in obsega bonitetnih ocen zahteva mesečna poročila. Navedeni podatki o bonitetnih ocenah se nanašajo na predhodna koledarska meseca.
4. Podatki o bonitetnih ocenah iz odstavka 2 se ESMA predložijo v 15 dneh od konca obdobja, zajetega v poročilu. Če je petnajsti dan meseca v državi sedeža bonitetne agencije državni praznik ali če bonitetna agencija poroča v imenu skupine v skladu s členom 1(4) in je v državi sedeža navedene bonitetne agencije takrat praznik, je rok naslednji delovni dan.
5. Če v predhodnem koledarskem mesecu ni bila izdana nobena bonitetna ocena ali pričakovani trend glede bonitetne ocene iz odstavka 1, bonitetni agenciji ni treba sporočiti nobenih podatkov.
Člen 10
Poročanje za namene preteklih rezultatov
ESMA izdane ali potrjene bonitetne ocene ali bonitetne ocene, izdane v tretji državi, ki niso potrjene v skladu s členom 1(5), uporabi za dajanje na voljo informacij o preteklih rezultatih v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1060/2009 in točko 1 dela II oddelka E Priloge I k navedeni uredbi.
Člen 11
Prvo poročanje
1. Bonitetne agencije, registrirane ali potrjene pred 21. junijem 2015, pripravijo prvo poročilo, ki se bo posredovalo ESMA do 1. januarja 2016 in vsebuje vse naslednje informacije:
(a)
informacije o bonitetnih ocenah in pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen iz členov 8 in 9, ki so bile izdane ter niso bile preklicane do 21. junija 2015;
(b)
informacije o bonitetnih ocenah in pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen iz členov 8 in 9, ki so bile izdane med 21. junijem 2015 ter 31. decembrom 2015.
2. Bonitetne agencije, registrirane ali potrjene med 21. junijem 2015 in 31. decembrom 2015, so s to uredbo usklajene od 1. januarja 2016. V skladu s členoma 8 in 9 v svojem prvem poročilu sporočijo vse bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen, izdane od datuma registracije ali certificiranja.
3. Bonitetne agencije, registrirane ali certificirane po 1. januarju 2016, se s to uredbo uskladijo v treh mesecih po datumu registracije ali certificiranja. V skladu s členoma 8 in 9 v svojem prvem poročilu sporočijo vse bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen, izdane od datuma registracije ali certificiranja.
4. Bonitetna agencija, certificirana po 21. juniju 2015, s prvim poročilom iz odstavkov 2 in 3 v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ter točko 1 dela 2 oddelka E Priloge I k navedeni uredbi predloži tudi informacije o preteklih rezultatih za vsaj deset let pred datumom certificiranja ali, če je z opravljanjem dejavnosti začela manj kot deset let pred datumom certificiranja, informacije o preteklih rezultatih za obdobje od začetka opravljanja bonitetne dejavnosti. Certificiranim bonitetnim agencijam ni treba sporočiti navedenih podatkov (delno ali v celoti), če dokažejo, da to zaradi njihovega obsega in kompleksnosti ne bi bilo sorazmerno.
Člen 12
Struktura podatkov
1. Bonitetne agencije ESMA poročila o kvalitativnih podatkih pošljejo v obliki, določeni v preglednicah iz dela 1 Priloge I, skupaj s prvim poročilom o bonitetnih ocenah v skladu s členom 11. Vse spremembe navedenih poročil o kvalitativnih podatkih se takoj sporočijo v sistem ESMA kot posodobitve, preden se ESMA predložijo podatki o bonitetnih ocenah, na katere navedene spremembe vplivajo. Če bonitetna agencija poroča v imenu skupine, kot je navedeno v členu 1(4), se lahko ESMA predloži en sklop poročil o kvalitativnih podatkih.
2. Bonitetne agencije poročila s podatki o bonitetnih ocenah za bonitetne ocene iz členov 8, 9 in 11 predložijo v obliki, določeni v preglednicah iz dela 2 Priloge I.
Člen 13
Postopki poročanja
1. Bonitetne agencije poročila o kvalitativnih podatkih in poročila s podatki o bonitetnih ocenah iz člena 12 predložijo v skladu s tehničnimi navodili, ki jih je zagotovila ESMA, ter pri tem uporabljajo njen sistem poročanja.
2. Bonitetne agencije datoteke, ki jih pošljejo in prejmejo od ESMA, hranijo v elektronski obliki vsaj pet let. Datoteke na njeno zahtevo predložijo ESMA.
3. Če bonitetna agencija ugotovi, da so v sporočenih podatkih stvarne napake, zadevne podatke takoj popravi v skladu s tehničnimi navodili, ki jih je zagotovila ESMA.
Člen 14
Razveljavitev in prehodne določbe
1. S 1. januarjem 2016 prenehata veljati naslednji uredbi:
(a)
Delegirana uredba Komisije (EU) št. 446/2012;
(b)
Delegirana uredba Komisije (EU) št. 448/2012.
2. Sklicevanja na uredbi iz odstavka 1 se razumejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II.
3. Za podatke, ki se ESMA v skladu z uredbama iz prvega odstavka predložijo pred 1. januarjem 2016, se šteje, da so bili predloženi v skladu s to uredbo, ESMA pa jih še naprej uporablja v skladu s členom 11(2) in členom 21(4)(e) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ter točko 1 dela II oddelka E Priloge I k navedeni uredbi.
Člen 15
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 21. junija 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 30. septembra 2014