PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/461
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 231 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro účinný postup společného rozhodování o skupinových interních modelech má zásadní význam efektivní výměna relevantních informací mezi příslušnými vnitrostátními orgány dohledu.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi příslušnými orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý příslušný orgán dohledu by měl včas poskytnout relevantní informace orgánu dohledu nad skupinou.
(4)
Přijetí a zdokumentování jasných postupů pro obsah a provedení společného rozhodnutí by mělo zajistit jeho plné odůvodnění.
(5)
Postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu by měl být konzistentní pro společná rozhodnutí o větších změnách a o změnách koncepce změn skupinových interních modelů.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (2).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví postupy, jimiž se řídí orgány dohledu při společném rozhodování podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES o žádosti o povolení používat skupinový interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány dohledu“ rozumí orgány dohledu všech členských států, v nichž se nacházejí sídla všech přidružených pojišťoven a zajišťoven, které žádají o povolení používat k výpočtu svého solventnostního kapitálového požadavku skupinový interní model.
Článek 3
Dohoda o postupu
1. Příslušné orgány dohledu se dohodnou na postupu přijetí a způsobu formalizace společného rozhodnutí včetně časových lhůt, hlavních kroků a výsledků, přičemž zohlední také požadavky stanovené směrnicí 2009/138/ES a dále upřesněné nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (3), kterým se doplňuje směrnice 2009/138/ES. S cílem podniknout vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES, zajistí všechny příslušné orgány dohledu, aby hlavní kroky a výsledky stanovené v rámci dohodnutého postupu byly dosaženy včas.
2. Příslušné orgány dohledu zohlední při jednáních o postupu veškeré právní překážky nebo interní procesy, které jim mohou zabránit podat své formální stanovisko k žádosti ve stanovené lhůtě. Za tímto účelem všechny příslušné orgány dohledu informují ostatní orgány dohledu o veškerých právních překážkách nebo interních procesech, které se u nich mohou vyskytnout.
3. Příslušné orgány dohledu poskytnou ostatním příslušným orgánům veškeré informace, které mohou být relevantní pro rozhodnutí o žádosti, a to co nejdříve.
4. V případě, kdy příslušný orgán dohledu vznese námitku týkající se postupu, zejména je-li dosažení shody o rozhodnutí nepravděpodobné, vysvětlí ostatním příslušným orgánům dohledu své důvody a uvede, zda má v úmyslu záležitost postoupit orgánu EIOPA v souladu s čl. 231 odst. 3 směrnice 2009/138/ES. Orgán dohledu nad skupinou zahájí se všemi příslušnými orgány dohledu diskusi s cílem nalézt pro danou záležitost řešení. Orgány dohledu se dohodnou na lhůtě pro nalezení řešení.
5. Pokud v dohodnuté lhůtě není přijatelné řešení nalezeno a daný orgán dohledu se rozhodne záležitost postoupit orgánu EIOPA, učiní tak bez zbytečného odkladu.
Článek 4
Návrh rozhodnutí
1. Před přípravou návrhu rozhodnutí potvrdí příslušné orgány dohledu, že posouzení žádosti bylo dokončeno a jeho výsledky jsou podkladem pro rozhodování o žádosti.
2. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou svůj příspěvek k návrhu rozhodnutí formou písemného shrnutí výsledků provedeného posouzení.
3. Orgán dohledu nad skupinou s použitím příspěvků ostatních příslušných orgánů dohledu podle odstavce 2 vypracuje písemný návrh rozhodnutí, včetně případných podmínek, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Návrh obsahuje odůvodnění rozhodnutí, případně jeho podmínek.
4. Při vypracování návrhu rozhodnutí zváží orgán dohledu nad skupinou v případě potřeby názory ostatních příslušných orgánů dohledu vyjádřené během posuzování žádosti ohledně vhodnosti skupinového interního modelu pro výpočet konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku. Je-li to relevantní, vezme orgán dohledu nad skupinou v úvahu též názory ostatních orgánů dohledu v rámci kolegia orgánů dohledu týkající se skupinového interního modelu.
5. Orgán dohledu nad skupinou předá návrh rozhodnutí příslušným orgánům dohledu a případně ostatním členům a účastníkům kolegia.
6. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou písemně své stanovisko k návrhu rozhodnutí, případně včetně stanoviska k podmínkám, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Orgán dohledu nad skupinou shromáždí obdržená stanoviska a jejich shrnutí poskytne ostatním příslušným orgánům dohledu.
7. Orgán dohledu nad skupinou zorganizuje alespoň jedno jednání s ostatními příslušnými orgány dohledu, na němž projednají návrh rozhodnutí a poskytnutá stanoviska. Jednání může proběhnout formou osobního setkání, eventuálně jiným způsobem, dohodnou-li se na něm všechny příslušné orgány dohledu. Cílem diskuse je dosažení konsensu o společném rozhodnutí. Každý příslušný orgán dohledu poté potvrdí své názory nebo orgánu dohledu nad skupinou zašle písemně své konečné názory a výhrady.
Článek 5
Konečné rozhodnutí
1. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES, kdy bylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje konečné rozhodnutí o žádosti a případně podmínkách, jimž rozhodnutí podléhá;
b)
zašle konečné rozhodnutí všem členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory příslušných orgánů dohledu.
V případě uvedeném v prvním pododstavci musí dohodu o konečném rozhodnutí písemně potvrdit zástupci příslušných orgánů dohledu s náležitým zmocněním zavazovat své příslušné orgány dohledu.
2. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, kdy nebylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje své konečné rozhodnutí;
b)
zdokumentuje názory a výhrady uvedené v čl. 4 odst. 7;
c)
při předání dokumentu se svým rozhodnutím podle čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES příslušným orgánům dohledu uvede názory a výhrady dotčených příslušných orgánů dohledu a případně důvody svého odchýlení od těchto názorů;
d)
zašle rozhodnutí ostatním členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory a výhradami příslušných orgánů dohledu.
Článek 6
Oznámení rozhodnutí
1. Po přijetí konečného rozhodnutí oznámí orgán dohledu nad skupinou bez zbytečného odkladu rozhodnutí žadateli.
2. Jedná-li se o povolení používat skupinový interní model, zahrne orgán dohledu nad skupinou do rozhodnutí toto:
a)
zda se jedná o společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES nebo o rozhodnutí přijaté orgánem dohledu nad skupinou v souladu s čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES;
b)
odůvodnění rozhodnutí;
c)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven zahrnutých do působnosti interního modelu pro výpočet skupinového solventnostního kapitálového požadavku;
d)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven, které mají povoleno používat skupinový interní model pro výpočet svého solventnostního kapitálového požadavku;
e)
je-li to relevantní, rizika a větší obchodní útvary v působnosti částečného interního modelu;
f)
den, od kterého se má solventnostní kapitálový požadavek uvedený v písmenech c) a d) počítat pomocí skupinového interního modelu;
g)
je-li to relevantní, podmínky, jimž povolení používat skupinový interní model podléhá, a jejich odůvodnění;
h)
je-li to relevantní, požadavek, aby pojišťovna nebo zajišťovna vypracovala a předložila plán na rozšíření působnosti interního modelu, včetně popisu a časového harmonogramu tohoto plánu;
i)
je-li to relevantní, integrační metodu, kterou je povoleno použít pro integraci částečného interního modelu do standardního vzorce pro solventnostní kapitálový požadavek.
3. V případě zamítnutí povolení používat skupinový interní model uvede orgán dohledu nad skupinou v rozhodnutí stručný popis částí nebo aspektů interního modelu, které nesplňují požadavky na použití skupinového interního modelu, jakož i přesný odkaz na požadavky, které nejsou splněny. V oznámení musí být rovněž uvedeno, že zamítnutí neznamená, že ostatní požadavky byly posouzeny jako splněné.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/461
z dne 19. marca 2015
o določitvi izvedbenih tehničnih standardov za postopek sprejetja skupne odločitve glede vloge za uporabo notranjega modela skupine v skladu z Direktivo 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) (1) in zlasti člena 231(4) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Učinkovita izmenjava ustreznih informacij med zadevnimi nacionalnimi nadzornimi organi je bistvena za zagotavljanje učinkovitega postopka za sprejetje skupne odločitve glede notranjih modelov skupine.
(2)
Za zagotovitev doslednega izvajanja postopka za sprejetje skupne odločitve je pomembno, da je vsak korak dobro opredeljen. Jasen postopek lahko olajša izmenjavo informacij, spodbuja vzajemno razumevanje, razvije odnose med zadevnimi nadzornimi organi in spodbuja učinkovit nadzor.
(3)
Pravočasno in stvarno načrtovanje postopka skupnega odločanja je ključnega pomena. Vsak zadevni nadzorni organ bi moral nadzorniku skupine pravočasno predložiti ustrezne informacije.
(4)
Vzpostavljanje in dokumentiranje jasnih postopkov za vsebino in izvajanje skupnega odločanja bi moralo zagotoviti, da je ta popolnoma utemeljen.
(5)
Postopek za sprejetje odločitve glede vloge za uporabo notranjega modela skupine bi moral biti usklajen tako za skupno odločanje o pomembnih spremembah kot o spremembah politike glede menjave notranjih modelov skupine.
(6)
Ta uredba temelji na osnutkih izvedbenih tehničnih standardov, ki jih je Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA) predložil Komisiji.
(7)
EIOPA je opravila odprta javna posvetovanja o osnutkih izvedbenih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analizirala morebitne povezane stroške in koristi ter zaprosila za mnenje interesno skupino, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (2).
(8)
Za izboljšanje pravne varnosti glede nadzornega režima v obdobju postopnega uvajanja iz člena 308a Direktive 2009/138/ES, ki se začne 1. aprila 2015, je pomembno zagotoviti, da ta uredba začne veljati takoj, ko je to mogoče, in sicer dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
Ta uredba določa postopke, ki jih morajo upoštevati nadzorni organi za sprejetje skupne odločitve iz člena 231(2) Direktive 2009/138/ES, v zvezi z vlogo za dovoljenje za uporabo notranjega modela skupine pri izračunu konsolidiranega zahtevanega solventnostnega kapitala skupine ter zahtevanega solventnostnega kapitala zavarovalnice in pozavarovalnice v skupini.
Člen 2
Opredelitev
Za namen te uredbe so „zadevni nadzorni organi“ nadzorni organi držav članic, v katerih se nahaja sedež vsake povezane zavarovalnice in pozavarovalnice, ki vloži vlogo za uporabo notranjega modela skupine pri izračunu njihovega zahtevanega solventnostnega kapitala.
Člen 3
Dogovor o postopku
1. Zadevni nadzorni organi se dogovorijo o postopku za dosego skupne odločitve in načinu za njeno formalizacijo, vključno s časovnim načrtom, glavnimi koraki in rezultati, ob upoštevanju zahtev iz Direktive 2009/138/ES, kot so podrobneje določene v Delegirani uredbi Komisije (EU) 2015/35 (3) z dne 10. oktobra 2014 o dopolnitvi Direktive 2009/138/ES. Da bi storil vse, kar je v njegovi moči, za dosego skupne odločitve v skladu s členom 231(2) Direktive 2009/138/ES, mora vsak zadevni nadzorni organ zagotoviti, da se pravočasno izvedejo vsi glavni koraki in dosežejo rezultati, določeni za dogovorjen postopek.
2. Zadevni nadzorni organi pri dogovarjanju o postopku upoštevajo vse pravne ovire ali notranje postopke, ki jih lahko ovirajo pri podajanju uradnega mnenja o vlogi v določenem časovnem roku. V ta namen vsi zadevni nadzorni organi druge obvestijo o vseh pravnih ovirah ali notranjih postopkih, ki morda obstajajo znotraj njihove nadzorne pristojnosti.
3. Zadevni nadzorni organi drugim zadevnim organom posredujejo vse informacije, ki so lahko pomembne za odločitev glede vloge, takoj ko je to praktično izvedljivo.
4. Če zadevni nadzorni organ postavi vprašanje glede postopka, zlasti kadar je soglasje glede odločitve malo verjetno, drugemu zadevnemu nadzornemu organu razloži razloge za svoje vprašanje ter navede, ali namerava zadevo predložiti EIOPA v skladu s členom 231(3) Direktive 2009/138/ES. Nadzornik skupine se posvetuje z vsemi zadevnimi nadzornimi organi, da bi našel rešitev težave. Nadzorni organi se dogovorijo o časovnem načrtu za rešitev.
5. Če se v dogovorjenem roku ne najde zadovoljive rešitve in se zadevni nadzorni organ odloči, da zadevo predloži EIOPA, to stori nemudoma.
Člen 4
Predlog za odločitev
1. Pred pripravo predloga za odločitev zadevni nadzorni organi potrdijo, da je ocena vloge zaključena in se bo uporabila kot podlaga za odločanje o vlogi.
2. Drugi zadevni nadzorni organi pošljejo svoje mnenje o predlogu za odločitev nadzorniku skupine v pisni obliki, pri čemer povzamejo rezultat opravljene ocene.
3. Nadzornik skupine iz prispevkov drugih zadevnih nadzornih organov iz odstavka 2 pripravi pisni predlog odločitve, po potrebi vključno s pogoji, ki veljajo za predlagano odločitev. V predlog se vključijo razlogi za odločitev in po potrebi za pogoje.
4. Pri pripravi predloga odločitve nadzornik skupine po potrebi upošteva mnenja, ki so jih med oceno vloge izrazili drugi zadevni nadzorni organi glede primernosti notranjega modela skupine za izračun konsolidiranega zahtevanega solventnostnega kapitala skupine. Po potrebi nadzornik skupine glede notranjega modela skupine upošteva tudi mnenja drugih nadzornih organov v kolegiju nadzornikov.
5. Nadzornik skupine posreduje odločitev zadevnim nadzornim organom in, kadar je to primerno, drugim članom in udeležencem kolegija.
6. Drugi zadevni nadzorni organi predložijo nadzorniku skupine v pisni obliki svoje mnenje o predlogu za odločitev, po potrebi vključno s svojim mnenjem o pogojih, ki veljajo za predlagano odločitev. Nadzornik skupine združi prejeta mnenja in njihov osnutek predloži drugim zadevnim nadzornim organom.
7. Nadzornik skupine organizira najmanj sejo z drugimi zadevnimi nadzornimi organi, na kateri razpravljajo o predlogu za odločitev in predloženih mnenjih. Te seje lahko potekajo v fizični obliki ali prek drugih medijev, če se s tem strinjajo vsi zadevni nadzorni organi. Namen razprave je doseči soglasje o skupni odločitvi. Vsak zadevni nadzorni organ nato potrdi svoja stališča ali v pisni obliki pošlje svoja končna stališča in pridržke nadzorniku skupine.
Člen 5
Končna odločitev
1. V primeru iz člena 231(5) Direktive 2009/138/ES nadzornik skupine, ko se doseže skupna odločitev:
(a)
dokumentira končno odločitev o vlogi in po potrebi o pogojih, ki veljajo za odločitev;
(b)
pošlje končno odločitev vsem članom kolegija in po potrebi udeležencem skupaj s stališči zadevnih nadzornih organov.
V primeru iz prvega pododstavka dogovor o končni odločitvi pisno potrdijo vsi predstavniki zadevnih nadzornih organov, ki so ustrezno pooblaščeni, da zastopajo svoje organe.
2. V primeru iz člena 231(6) Direktive 2009/138/ES nadzornik skupine, kadar se skupna odločitev ne sprejme:
(a)
dokumentira svojo končno odločitev;
(b)
dokumentira stališča in pridržke iz člena 4(7);
(c)
navede stališča in pridržke zadevnih nadzornih organov ter po potrebi, zakaj se je nadzornik skupine odmaknil od teh stališč, ko je zadevnim nadzornim organom predložil dokument s svojo odločitvijo v skladu s členom 231(6) Direktive 2009/138/ES;
(d)
pošlje odločitev preostalim članom kolegija in po potrebi udeležencem skupaj s stališči in pridržki zadevnih nadzornih organov.
Člen 6
Obvestilo o odločitvi
1. Po sprejetju končne odločitve nadzornik skupine prosilca nemudoma obvesti o odločitvi.
2. V primeru dovoljenja za uporabo notranjega modela skupine nadzornik skupine v odločitvi navede:
(a)
ali je odločitev sprejeta kot skupna odločitev v skladu s členom 231(5) Direktive 2009/138/ES ali jo je sprejel nadzornik skupine v skladu s členom 231(6) Direktive 2009/138/ES;
(b)
razloge za odločitev;
(c)
imena povezanih podjetij, vključenih v področje uporabe notranjega modela za izračun zahtevanega solventnostnega kapitala skupine;
(d)
imena povezanih podjetij, ki lahko uporabljajo notranji model skupine za izračun njihovega zahtevanega solventnostnega kapitala;
(e)
po potrebi tveganja in pomembnejše poslovne enote znotraj področja uporabe delnega notranjega modela;
(f)
začetni datum, po katerem se zahtevani solventnostni kapital iz točk (c) in (d) izračuna z uporabo notranjega modela skupine;
(g)
po potrebi pogoje, pod katerimi velja dovoljenje za uporabo notranjega modela skupine, ter razloge za te pogoje;
(h)
po potrebi zahtevo, da podjetja razvijejo in predložijo načrt za razširitev področja uporabe notranjega modela, vključno z opisom in časovnim okvirom načrta;
(i)
po potrebi tehnike vključevanja, odobrene za vključevanje delnega notranjega modela v standardno formulo za izračun zahtevanega solventnostnega kapitala.
3. Če se uporaba notranjega modela zavrne, nadzornik skupine v odločitvi na kratko opiše tiste dele ali vidike notranjega modela, ki niso v skladu z zahtevami za uporabo notranjega modela skupine, ter natančno navede zahteve, ki niso izpolnjene. V uradnem obvestilu se navede tudi, da zavrnitev ne pomeni, da je bilo za druge zahteve ocenjeno, da so izpolnjene.
Člen 7
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 19. marca 2015