NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1299/2013
ze dne 17. prosincem 2013
o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 178 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 176 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU) je úkolem Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), aby pomáhal odstraňovat zásadní regionální rozdíly v Unii. V souladu s uvedeným článkem a s čl. 174 druhým a třetím pododstavcem Smlouvy o fungování EU má tak EFRR přispívat ke snižování rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů, v rámci nichž má být zvláštní pozornost věnována venkovským oblastem, oblastem postiženým průmyslovými přeměnami a regionům, které jsou závažně a trvale znevýhodněny přírodními nebo demografickými podmínkami, jako jsou například nejsevernější regiony s velmi nízkou hustotou obyvatelstva a ostrovní, přeshraniční a horské regiony.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) obsahuje společná ustanovení týkající se EFRR, Evropského sociálního fondu (ESF), Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF). Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (4) stanoví zvláštní ustanovení o typu činností, které lze financovat z EFRR, a vymezuje cíle pro tyto činnosti. Uvedená nařízení nejsou plně přizpůsobena zvláštním potřebám cíle Evropská územní spolupráce, kde spolupracují alespoň dva členské státy nebo jeden členský stát a třetí země. Proto je zapotřebí stanovit zvláštní ustanovení pro cíl Evropská územní spolupráce, která se týkají oblasti působnosti, zeměpisného pokrytí, finančních zdrojů, tematického zaměření a investičních priorit, programování, monitorování a hodnocení, technické pomoci, způsobilosti, řízení, kontroly a určení, účasti třetích zemí a finančního řízení.
(3)
Má-li se zvýšit přidaná hodnota politiky soudržnosti Unie, měla by být zvláštní ustanovení zaměřena na značné zjednodušení pro všechny zúčastněné subjekty, jimiž jsou příjemci, programové orgány, případně orgány zúčastněných členských států na místní, regionální nebo celostátní úrovni a třetí země i Komise.
(4)
Za účelem podpory harmonického rozvoje území Unie na různých úrovních by měl EFRR podporovat přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci v rámci cíle Evropská územní spolupráce.
(5)
Cílem přeshraniční spolupráce by mělo být řešení společných problémů určených společně v pohraničních regionech, kterými jsou například: špatná dostupnost, zejména v souvislosti s připojením k sítím informačních a komunikačních technologií (IKT) a také s dopravní infrastrukturou, upadající místní průmyslová odvětví, nevhodné podnikatelské prostředí, nedostatek sítí mezi místními a regionálními správami, nízká úroveň výzkumu a inovací a zavádění IKT, znečištění životního prostředí, předcházení rizikům, záporné postoje vůči občanům sousední země, a cílem by mělo být i využití nevyužitého růstového potenciálu v pohraničních oblastech (rozvoj přeshraničních zařízení a klastrů pro výzkum a inovace, integrace přeshraničního trhu práce, spolupráce mezi vzdělávacími institucemi, včetně univerzit, nebo mezi zdravotnickými centry) a zároveň prohlubování procesu spolupráce za účelem celkově harmonického rozvoje Unie.
(6)
Nadnárodní spolupráce by měla být zaměřena na posílení spolupráce prostřednictvím opatření přispívajících k integrovanému územnímu rozvoji v souvislosti s prioritami politiky soudržnosti Unie a měla by rovněž zahrnovat námořní přeshraniční spolupráci, na kterou se nevztahují programy přeshraniční spolupráce.
(7)
Cílem meziregionální spolupráce by mělo být posílení účinnosti politiky soudržnosti díky podpoře výměny zkušeností mezi regiony, pokud jde o tematické cíle a rozvoj měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem, za účelem lepšího provádění programů a opatření v oblasti územní spolupráce a také podpory analýzy trendů rozvoje v oblasti územní soudržnosti prostřednictvím studií, sběru údajů a dalších opatření. Výměna zkušeností týkajících se tematických cílů by měla posílit utváření a uskutečňování zejména operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, ale popřípadě také programů v rámci cíle Evropská územní spolupráce, včetně podpory vzájemně přínosné spolupráce mezi klastry věnujícími se inovacím a výzkumu a výměny mezi vědci a výzkumnými institucemi v rozvinutých i méně rozvinutých regionech, přičemž je nutné přihlížet ke zkušenostem získaným na základě programů „Regiony znalostí“ a „Výzkumný potenciál v konvergenčních a nejvzdálenějších regionech“ v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum.
(8)
Měla by být stanovena objektivní kritéria pro určování způsobilých regionů a oblastí. K tomuto účelu by mělo být určení způsobilých regionů a oblastí na úrovni Unie založeno na společném systému klasifikace regionů stanoveném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 (5).
(9)
Přeshraniční spolupráce by měla podporovat regiony, které se nacházejí na pozemních nebo námořních hranicích. Na základě zkušeností z předchozích programových období by měla Komise vymezit seznam přeshraničních oblastí, které mohou získat podporu v rámci programů přeshraniční spolupráce jednodušeji, podle programu spolupráce. Komise by měla při přípravě tohoto seznamu přihlédnout k úpravám potřebným pro zajištění soudržnosti, zejména s ohledem na pozemní a námořní hranice, a pokračování programových oblastí stanovených pro programové období 2007-2013. Tyto úpravy by se mohly týkat zmenšení či rozšíření stávající programové oblasti nebo počtu programů přeshraniční spolupráce při současném umožnění zeměpisného překrývání.
(10)
Komise by měla vymezit oblasti pro nadnárodní spolupráci s ohledem na opatření potřebná k podpoře integrovaného územního rozvoje. Komise by při vymezování těchto oblastí měla zohlednit zkušenosti získané na základě předchozích programů a případně strategií pro makroregiony a přímořské oblasti.
(11)
Za účelem zajištění toho, aby všechny regiony Unie mohly využívat výměnu zkušeností a osvědčených postupů, měl by každý program meziregionální spolupráce zahrnovat celé území Unie.
(12)
Je třeba i nadále podporovat nebo případně zřídit přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci se sousedními třetími zeměmi Unie, neboť taková spolupráce je významným nástrojem politiky regionálního rozvoje a prospěla by regionům členských států sousedícím s třetími zeměmi. Za tímto účelem by měl EFRR přispívat na přeshraniční a přímořské programy zřízené v rámci evropského nástroje sousedství (ENS) podle budoucího legislativního aktu Unie o evropském nástroji sousedství pro období 2014-2020 (dále jen „legislativní akt o ENS“) a nástroje předvstupní pomoci (NPP II) podle budoucího legislativního aktu Unie o předvstupní pomoci pro období 2014-2020 (dále jen „legislativní akt o NPP II“).
(13)
Kromě zásahů na vnějších hranicích podporovaných nástroji vnější politiky Unie, které zahrnují pohraniční regiony uvnitř i vně Unie, by mělo být možné, aby programy spolupráce podporované z EFRR zahrnovaly regiony uvnitř a v některých případech i vně Unie, kdy se na regiony mimo Unii nevztahují nástroje vnější politiky, protože se nejedná o vymezenou přijímající zemi nebo protože tyto programy vnější spolupráce nelze vytvořit. Je však nutné zajistit, aby financování podpory z EFRR pro operace prováděné na území třetích zemí přinášelo prospěch především regionům Unie. V rámci těchto omezení by Komise měla zahrnout při sestavování seznamu přeshraničních a nadnárodních programových oblastí i regiony třetích zemí.
(14)
Je zapotřebí stanovit prostředky přidělené každé složce cíle Evropská územní spolupráce a zároveň se neustále výrazně soustředit na přeshraniční spolupráci, mimo jiné na podíl každého členského státu na celkové výši částky určené na přeshraniční a nadnárodní spolupráci a na potenciál, jímž disponují členské státy, pokud jde o flexibilitu mezi těmito složkami, a zajistit dostatečnou výši financování pro spolupráci s nejvzdálenějšími regiony.
(15)
Ve prospěch regionů Unie by měl být zřízen mechanismus organizace podpory z EFRR pro nástroje vnější politiky, jako jsou ENS a NPP II, a to i v případech, kdy nemohou být programy vnější spolupráce přijaty nebo musí být ukončeny. Tento mechanismus by měl usilovat o dosažení optimálního fungování a maximální možné koordinace mezi těmito nástroji.
(16)
Převážná část finančních prostředků EFRR určených na přeshraniční a nadnárodní programy by se měla soustředit na omezený počet tematických cílů, aby se maximalizoval dopad politiky soudržnosti napříč Unií. Soustředění na tematické cíle v rámci programu meziregionální spolupráce by se však mělo projevovat v cíli každé operace, a nikoliv v omezení počtu tematických cílů, aby bylo možné z meziregionální spolupráce vytěžit co nejvíce pro posílení účinnosti politiky soudržnosti především v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost a případně také cíle Evropská územní spolupráce. V případě jiných programů meziregionální spolupráce by mělo tematické zaměření vyplývat z jejich konkrétní oblasti působnosti.
(17)
Za účelem splnění cílů a záměrů stanovených ve strategii Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění by EFRR měl v rámci cíle Evropská územní spolupráce přispívat k tematickým cílům rozvoje hospodářství založeného na znalostech, výzkumu a inovacích, mimo jiné podporou spolupráce mezi podniky, především mezi malými a středními podniky, a prosazováním zavádění systémů přeshraniční výměny informací v oblasti IKT a dále k cílům podpory konkurenceschopnější a ekologičtější ekonomiky méně náročné na zdroje, mimo jiné propagací udržitelné přeshraniční mobility, prosazování vysoké zaměstnanosti, která přináší sociální a územní soudržnost, mimo jiné prostřednictvím činností na podporu udržitelného cestovního ruchu, kultury a přírodního dědictví v rámci územní strategie, usilující o dosažení růstu podporujícího zaměstnanost, a rozvoje správní kapacity. Seznam investičních priorit v rámci různých tematických cílů by však měl být přizpůsoben zvláštním potřebám cíle Evropská územní spolupráce tím, že poskytne dodatečné investiční priority, které umožní zejména pokračování právní a správní spolupráce, spolupráce mezi občany a institucemi v rámci přeshraniční spolupráce a spolupráce v oblastech zaměstnanosti, odborného vzdělávání, integrace komunit a sociálního začlenění s přeshraničním rozměrem, a tím že bude rozvíjet a koordinovat strategie pro makroregiony a přímořské oblasti v rámci nadnárodní spolupráce. Pro některé programy meziregionální spolupráce by navíc měly být stanoveny zvláštní nebo dodatečné investiční priority, které by odrážely jejich specifické činnosti
(18)
V rámci tematického cíle podpory sociálního začleňování a boje proti chudobě a při zohlednění jeho praktického významu je třeba zajistit, aby v případě přeshraničního programu PEACE mezi Severním Irskem a sousedními hrabstvími Irska na podporu míru a usmíření přispíval EFRR rovněž k podpoře sociální a hospodářské stability v dotyčných regionech, zejména opatřeními na podporu soudržnosti dotčených komunit. Vzhledem ke zvláštním rysům uvedeného přeshraničního programu některá pravidla tohoto nařízení týkající se výběru operací by se neměla na tento přeshraniční program vztahovat.
(19)
Je třeba přizpůsobit požadavky na obsah programů spolupráce v rámci cíle Evropská územní spolupráce specifickým potřebám. Proto by také měly tyto požadavky zahrnovat aspekty potřebné pro účinné provádění na území zúčastněných členských států, jako jsou požadavky týkající se orgánů zodpovědných za audit a kontrolu, postupu pro zřízení společného sekretariátu a rozdělení závazků v případě finančních oprav. Pokud se členské státy a regiony podílí na strategiích pro makroregiony a přímořské oblasti, mělo by být v dotčených programech spolupráce stanoveno, jakým způsobem by zásahy mohly přispívat k těmto strategiím. Kromě toho by měl být vzhledem k horizontálnímu charakteru programů meziregionální spolupráce obsah těchto programů spolupráce přizpůsoben, zvlášť pokud jde o vymezení příjemce nebo příjemců v rámci současných programů INTERACT a ESPON.
(20)
S cílem posílit koordinaci financování z EFRR pro programy spolupráce přijaté na základě tohoto nařízení, kterých se účastní nejvzdálenější regiony, s případným doplňkovým financováním z Evropského rozvojového fondu (ERF), ENS, NPP II a Evropské investiční banky (EIB) by členské státy a třetí země nebo zámořské země a území (dále jen „území“) účastnící se takových programů spolupráce měly v těchto programech stanovit pravidla pro mechanismy spolupráce.
(21)
Je vhodné zapojit do přípravy programů spolupráce třetí země nebo území, pokud přijaly pozvání k účasti v těchto programech. Pro tuto účast by měly být v tomto nařízení vytvořeny zvláštní postupy. V případě programů spolupráce, do nichž jsou zapojeny nejvzdálenější regiony a třetí země či území, by zúčastněné členské státy odchylně od standardního postupu měly konzultovat příslušné třetí země či území dříve, než tyto programy předloží Komisi. Aby bylo zapojení třetích zemí či území do programů spolupráce účinnější a pragmatičtější, mělo by být rovněž možné, aby dohody o obsahu programů spolupráce a o možném příspěvku třetích zemí či území mohly být vyjádřeny v podobě formálně schválených zápisů z konzultačních jednání s těmito třetími zeměmi nebo územími nebo z jednání organizací pro regionální spolupráci. S ohledem na zásady sdíleného řízení a zjednodušování by postup schvalování operačních programů měl být takový, že Komise bude schvalovat pouze klíčové prvky programů spolupráce, zatímco ostatní prvky by měly být schváleny zúčastněným členským státem nebo zúčastněnými členskými státy. V zájmu právní jistoty a transparentnosti je nutné zajistit, aby v případech, kdy zúčastněný členský stát nebo zúčastněné členské státy změní některý prvek programu spolupráce, jenž nepodléhá schválení Komisí, řídicí orgán tohoto členského státu nebo členských států informoval o tomto rozhodnutí o změně Komisi do jednoho měsíce od daného rozhodnutí o změně.
(22)
V souladu se strategií Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění by evropské strukturální a investiční fondy měly mít k řešení místních problémů integrovanější přístup podporující začlenění. S cílem posílit tento přístup by podpora z EFRR v pohraničních regionech měla být koordinována s podporou z EZFRV a ENRF a v příslušných případech by měla zahrnovat evropská seskupení pro územní spolupráci vytvořená podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1302/2013 (6), jejichž jedním z cílů je místní rozvoj.
(23)
Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měly být objasněny a posíleny podmínky pro výběr operací, aby se zajistil výběr pouze ryze společných operací. Vzhledem ke zvláštním souvislostem a specifikům programů spolupráce mezi nejvzdálenějšími regiony a třetími zeměmi nebo územími by měly být stanoveny a uzpůsobeny mírnější podmínky spolupráce, pokud jde o zpracovávání operací v rámci těchto programů. Měl by být vymezen jediný příjemce a tento příjemce by měl mít možnost provádět operace spolupráce sám.
(24)
Měly by se konkrétně stanovit povinnosti hlavních příjemců, kteří nesou celkovou zodpovědnost za provádění operace.
(25)
Požadavky na zprávy o provádění by se měly přizpůsobit souvislostem spolupráce a měly by odrážet fázi provádění programu. V zájmu řádného řízení by mělo být možné provádět každoroční přezkum písemně.
(26)
V souladu s nařízením (EU) č. 1303/2013 by měl řídicí orgán zajistit, aby bylo hodnocení programů spolupráce provedeno na základě plánu hodnocení, a aby zahrnovalo hodnocení za účelem posouzení účinnosti, účelnosti a dopadu těchto programů. Nejméně jednou za programové období by se v rámci hodnocení mělo posoudit, jak poskytnutá podpora přispěla k dosahování cílů programu. Tato hodnocení by měla zahrnovat informace o veškerých úpravách navržených během programového období.
(27)
V příloze k tomuto nařízení by měl být stanoven společný soubor ukazatelů výstupů, které usnadní posouzení pokroku při provádění programů vycházející z konkrétního charakteru programů spolupráce. Uvedené ukazatele by měly být doplněny ukazateli výsledků a případně ukazateli výstupů, specifickými pro jednotlivé programy.
(28)
Vzhledem k zapojení více než jednoho členského státu a výsledným vyšším správním nákladům, zejména v souvislosti s kontrolami a překladem, by měl být strop pro výdaje na technickou pomoc vyšší než v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost. Aby bylo možné kompenzovat vyšší správní náklady, členské státy by, bude-li to možné, měly být vybízeny ke snižování administrativní zátěže související s prováděním společných projektů. Kromě toho by programy spolupráce s omezenou podporou z EFRR měly obdržet určitou minimální částku na technickou pomoc, která by mohla převyšovat 6 %, aby bylo zajištěno dostatečné financování účinných činností technické pomoci.
(29)
Kvůli zapojení více než jednoho členského státu není obecné pravidlo stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013, že každý členský stát má přijmout svá vnitrostátní pravidla způsobilosti výdajů, pro cíl Evropská územní spolupráce vhodné. Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měla být stanovena zřetelná hierarchie pravidel způsobilosti výdajů s větším důrazem na společná pravidla způsobilosti výdajů na úrovni Unie nebo pro program spolupráce v celém jeho rozsahu, aby se zabránilo jakýmkoli možným rozporům či nesrovnalostem mezi jednotlivými nařízeními a mezi nařízeními a vnitrostátními pravidly. Komise by měla zejména na základě zkušeností z programového období 2007-2013 přijmout pravidla způsobilosti výdajů, která by vycházela z kategorií nákladů stanovených v tomto nařízení.
(30)
Kvůli častému zapojování zaměstnanců z více než jednoho členského státu do uskutečňování operací a vzhledem k počtu operací, u kterých náklady na zaměstnance tvoří významný prvek, by se na ostatní přímé náklady na operace spolupráce měly použít paušální náklady na zaměstnance, což by zabránilo individuálnímu vyúčtování za řízení těchto operací.
(31)
Měla by být zjednodušena pravidla pružnosti v souvislosti s operacemi mimo oblast programu. Dále je zapotřebí podporovat a prostřednictvím zvláštních opatření usnadňovat účinnou přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci s třetími zeměmi či územími sousedícími s Unií, kde je to zapotřebí k zajištění účinné pomoci s rozvojem regionů členských států. Proto je vhodné výjimečně a za určitých podmínek povolit podporu z EFRR pro operace situované v programové oblasti, která je mimo území Unie, a na území sousedních třetích zemí, jsou-li tyto operace ve prospěch regionů Unie.
(32)
Členské státy by měly být podporovány, aby pověřovaly funkcí řídicího orgánu ESÚS nebo aby takovéto seskupení učinily zodpovědným za řízení části programu spolupráce, která se vztahuje k území spadajícímu do tohoto ESÚS.
(33)
Řídicí orgán by měl zřídit společný sekretariát, který by měl, mimo jiné, žadatelům o podporu poskytovat informace, zpracovávat projektové žádosti a pomáhat příjemcům s uskutečňováním jejich operací.
(34)
Řídicí orgány by měly být zodpovědné za funkce stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013, včetně ověřování řízení, aby byly zajištěny jednotné standardy v celé programové oblasti. Bude-li však jako řídicí orgán určeno ESÚS, mělo by být toto ověřování prováděno řídicím orgánem nebo na jeho odpovědnost alespoň u těch členských států a třetích zemí či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS, zatímco kontrolorů by mělo být využito pouze ve zbývajících členských státech a třetích zemích či územích. I pokud nebude určeno žádné ESÚS, měly by zúčastněné členské státy řídicí orgán oprávnit k provádění ověřování v celé programové oblasti.
(35)
Certifikační orgány by měly být odpovědné za funkce certifikačního orgánu stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013. Členské státy mohou určit řídicí orgán, který bude rovněž vykonávat funkce certifikačního orgánu.
(36)
Za výkon funkcí auditního orgánu stanovených v nařízení (EU) č. 1303/2013 by měl být odpovědný jediný auditní orgán, aby byly zajištěny jednotné standardy v celé programové oblasti. Není-li toto možné, měla by být programovému auditnímu orgánu schopna pomáhat skupina auditorů.
(37)
S cílem upevnit hospodářskou, sociální a územní soudržnost Unie a posílit účinnost její politiky soudržnosti by třetím zemím mělo být umožněno podílet se na nadnárodních a meziregionálních programech spolupráce prostřednictvím příspěvku z NPP II a z prostředků z ENS. Operace spolufinancované v rámci těchto programů by však měly nadále sledovat cíle politiky soudržnosti, i kdyby byly částečně či v plném rozsahu prováděny mimo území Unie. V této souvislosti hraje příspěvek na cíle vnější činnosti Unie pouze podružnou úlohu, neboť těžiště programů spolupráce by mělo být vymezeno prostřednictvím tematických cílů a investičních priorit politiky soudržnosti. Aby byla zajištěna efektivní účast třetích zemí na programech spolupráce řízených podle zásad sdíleného řízení, podmínky provádění programu by měly být stanoveny v samotných programech spolupráce a případně také ve finančních dohodách uzavřených mezi Komisí, vládami jednotlivých třetích zemí a členským státem, v němž se nachází sídlo řídicího orgánu příslušného programu spolupráce. Podmínky provádění programu by měly být v souladu s platnými právem Unie a případně s platnými právními předpisy zúčastněných členských států, které se týkají jeho provádění.
(38)
Měl by být stanoven zřetelný řetězec finančních závazků v souvislosti se zpětným získáváním částek v případě nesrovnalostí, počínaje příjemci přes hlavního příjemce a řídicí orgán až po Komisi. Měl by být stanoven závazek členských států pro případ, že nelze částky získat zpět.
(39)
Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měla být stanovena jednoznačná odchylka pro převod výdajů vzniklých v jiné měně než v eurech uplatněním měsíčního přepočítacího koeficientu ke dni, který je co nejblíže okamžiku vzniku výdajů, nebo v měsíci, kdy byly výdaje předloženy k ověření nebo v měsíci, kdy byly výdaje převedeny hlavnímu příjemci. Finanční plány, zprávy a účty, které se týkají společných operací spolupráce, by měly být předkládány společnému sekretariátu, programovým orgánům a monitorovacímu výboru pouze v eurech. Měla by být ověřena správnost převodu.
(40)
Za účelem vymezení zvláštních pravidel pro změnu společných ukazatelů výstupů a pro způsobilost výdajů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu seznamu společných ukazatelů výstupů stanoveného v příloze tohoto nařízení a pokud jde o zvláštní pravidla pro způsobilost výdajů pro programy spolupráce. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(41)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o seznam přeshraničních a nadnárodních oblastí, seznam všech programů spolupráce a celkovou částku z podpory EFRR pro jednotlivé programy spolupráce, nomenklaturu týkající se kategorií zásahů a vzory programů spolupráce a zprávy o jejich provádění. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7).
(42)
Komisi by měly být svěřeny prováděcí pravomoci za účelem přijímání rozhodnutí, jimiž se schvalují některé prvky programů spolupráce a následné změny těchto prvků.
(43)
Tímto nařízením by však nemělo být dotčeno pokračování ani změny pomoci schválené Komisí na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 (8) nebo jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc použije ke dni 31. prosince 2013. V důsledku toho by se uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis měly použít na takovou pomoc nebo dotyčné projekty i po 31. prosinci 2013, a to až do jejich ukončení. Žádosti o pomoc podané nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1080/2006 by měly zůstat v platnosti.
(44)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti vyrovnáním hlavní regionální nerovnováhy v Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů a omezenosti finančních prostředků členských států a regionů, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
(45)
S cílem umožnit co nejrychlejší uplatňování jím stanovených opatření by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví oblast působnosti Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v souvislosti s cílem Evropská územní spolupráce a zvláštní ustanovení týkající se uvedeného cíle.
2. Toto nařízení vymezuje pro cíl Evropská územní spolupráce prioritní cíle a uspořádání EFRR, kritéria způsobilosti členských států a regionů pro podporu z EFRR, dostupné finanční prostředky pro podporu z EFRR a kritéria pro jejich přidělování.
Stanoví také ustanovení potřebná k zajištění účinného provádění, monitorování, finančního řízení a kontroly operačních programů v rámci cíle Evropská územní spolupráce (dále jen „programy spolupráce“), včetně případů, kdy se těchto programů spolupráce účastní třetí země.
3. Na cíl Evropská územní spolupráce a na programy spolupráce v rámci uvedeného cíle se použije nařízení (EU) č. 1303/2013 a kapitola I nařízení (EU) č. 1301/2013, s výjimkou případů konkrétně stanovených podle tohoto nařízení nebo případů, kdy se uvedená ustanovení vztahují pouze na cíl Investice pro růst a zaměstnanost.
Článek 2
Složky cíle Evropská územní spolupráce
V rámci cíle Evropská územní spolupráce EFRR podporuje tyto složky:
1)
přeshraniční spolupráci mezi přilehlými regiony na podporu integrovaného regionálního rozvoje mezi sousedními pozemními a námořními pohraničními regiony dvou nebo více členských států či mezi sousedními pohraničními regiony alespoň jednoho členského státu a jedné třetí země na vnějších hranicích Unie, na které se nevztahují programy v rámci vnějších finančních nástrojů Unie;
2)
nadnárodní spolupráci na velkých nadnárodních územích, která zahrnuje vnitrostátní, regionální a místní partnery, a také námořní přeshraniční spolupráci v případech, jež nespadají do přeshraniční spolupráce, s cílem dosáhnout vyššího stupně územní integrace uvedených území;
3)
meziregionální spolupráci s cílem posílit účinnost politiky soudržnosti podporou:
a)
výměny zkušeností zaměřené na tematické cíle mezi partnery v celé Unii, a to i v souvislosti s rozvojem regionů uvedených v článku 174 Smlouvy o fungování EU, na určení a šíření osvědčených postupů za účelem jejich přenosu především do operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, ale případně také do programů spolupráce;
b)
výměny zkušeností, které se týkají určení, přenosu a šíření osvědčených postupů v oblasti udržitelného rozvoje měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem;
c)
výměny zkušeností, které se týkají určení, přenosu a šíření osvědčených postupů a inovačních přístupů v souvislosti s prováděním programů a opatření spolupráce a také s využíváním ESÚS;
d)
analýzy trendů rozvoje v souvislosti s cíli územní soudržnosti, včetně územních aspektů hospodářské a sociální soudržnosti, a s harmonickým rozvojem území Unie prostřednictvím studií, sběru údajů a jiných opatření.
Článek 3
Zeměpisné pokrytí
1. Pro účely přeshraniční spolupráce mezi podporované regiony patří regiony Unie úrovně NUTS 3 nacházející se podél všech vnitřních a vnějších pozemních hranic, na něž se nevztahují programy v rámci vnějších finančních nástrojů Unie, a všechny regiony Unie úrovně NUTS 3 podél námořních hranic, které jsou od sebe vzdáleny nejvýše 150 kilometrů, aniž jsou dotčeny případné úpravy potřebné pro zajištění soudržnosti a kontinuity programových oblastí spolupráce zřízených pro programové období 2007-2013.
Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí stanovící seznam přeshraničních oblastí, jež mohou získat podporu, rozdělený podle programů spolupráce. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
V seznamu se vymezí rovněž regiony Unie úrovně NUTS 3, na něž se vztahují příspěvky z EFRR na přeshraniční spolupráci na všech vnitřních hranicích a těch vnějších hranicích, na něž se uplatňují vnější finanční nástroje Unie, jako jsou ENS podle legislativního aktu o ENS a NPP II podle legislativního aktu o NPP II.
Při předkládání návrhu programů přeshraniční spolupráce mohou členské státy v řádně odůvodněných případech a v zájmu zajištění soudržnosti přeshraničních oblastí požádat, aby byly k dotyčným přeshraničním oblastem spolupráce uvedeným v rozhodnutí zmíněném v druhém pododstavci přidány další regiony úrovně NUTS 3.
S cílem usnadnit nejvzdálenějším regionům přeshraniční spolupráci na námořních hranicích a aniž je dotčen první pododstavec, může Komise na žádost dotčeného členského státu či dotčených členských států do rozhodnutí uvedeného v druhém pododstavci zařadit regiony úrovně NUTS 3 v nejvzdálenějších regionech podél námořních hranic, které jsou od sebe vzdáleny více než 150 km, jakožto přeshraniční oblasti, které mohou získat podporu z odpovídajících vyčleněných prostředků těchto členských států.
2. Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy přeshraniční spolupráce zahrnovat regiony Norska a Švýcarska a rovněž zahrnovat Lichtenštejnsko, Andorru, Monako a San Marino a třetí země či území sousedící s nejvzdálenějšími regiony, přičemž všechny z těchto regionů musí být rovnocenné regionům úrovně NUTS 3.
3. Pro účely nadnárodní spolupráce přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí stanovící seznam nadnárodních oblastí, které mohou získat podporu, rozdělený podle programů spolupráce a zahrnující regiony úrovně NUTS 2, přičemž je zároveň zajištěno pokračování této spolupráce ve větších souvislých oblastech na základě předchozích programů, popřípadě s ohledem na strategie pro makroregiony a přímořské oblasti. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Při předkládání návrhů programů nadnárodní spolupráce mohou členské státy požádat, aby do dané oblasti nadnárodní spolupráce byly přidány další regiony úrovně NUTS 2 přilehlé k regionům uvedeným v rozhodnutí zmíněném v prvním pododstavci. Členské státy tuto žádost odůvodní.
4. Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy nadnárodní spolupráce zahrnovat regiony těchto třetích zemí či území:
a)
třetí země nebo území uvedené nebo zmíněné v odstavci 2 tohoto článku;
b)
Faerské ostrovy a Grónsko.
Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy nadnárodní spolupráce zahrnovat rovněž regiony třetích zemí, na něž se uplatňují vnější finanční nástroje Unie, jako je ENS podle legislativního aktu o ENS, a to včetně příslušných regionů Ruské federace, a NPP II podle legislativního aktu o NPP II. Roční prostředky odpovídající podpoře z ENS a NPP II pro tyto programy se poskytnou, pokud programy přiměřeným způsobem splňují cíle vnější spolupráce.
Tyto regiony musí být rovnocenné regionům úrovně NUTS 2.
5. U meziregionální spolupráce se podpora z EFRR vztahuje na celé území Unie.
Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy meziregionální spolupráce zahrnovat celé třetí země či území uvedené v odst. 4 prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto článku nebo jejich části.
6. Regiony třetích zemí nebo území uvedené v odstavcích 2 a 4, se uvedou v seznamech zmíněných v odstavcích 1 a 3.
7. V řádně odůvodněných případech a s cílem zvýšit účinnost provádění programu mohou nejvzdálenější regiony v rámci jednoho programu územní spolupráce kombinovat prostředky z EFRR vyčleněné na přeshraniční spolupráci a nadnárodní spolupráci, včetně dodatečně přidělených prostředků stanovených v čl. 4 odst. 2, přičemž musí být dodržena pravidla platná pro každý z těchto prostředků přídělů.
Článek 4
Prostředky pro cíl Evropská územní spolupráce
1. Prostředky pro cíl Evropská územní spolupráce představují 2,75 % z celkových prostředků dostupných pro rozpočtový závazek z EFRR, ESF a Fondu soudržnosti na programové období 2014 až 2020 a stanovených v čl. 91 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 (tj. celkem 8 948 259 330 EUR) a rozdělují se takto:
a)
74,05 % (tj. celkem 6 626 631 760 EUR) na přeshraniční spolupráci,
b)
20,36 % (tj. celkem 1 821 627 570 EUR) na nadnárodní spolupráci,
c)
5,59 % (tj. celkem 500 000 000 EUR) na meziregionální spolupráci.
2. Na programy v rámci cíle Evropská územní spolupráce se pro nejvzdálenější regiony vyčlení nejméně 150 % podpory z EFRR, kterou obdržely na programy spolupráce v programovém období 2007-2013. Kromě toho se na spolupráci nejvzdálenějších regionů vyčlení 50 000 000 EUR z prostředků na meziregionální spolupráci. Pokud jde o tematické zaměření, na toto dodatečné přidělení prostředků se použije čl. 6 odst. 1.
3. Komise každému členskému státu oznámí jeho podíl na celkové částce pro přeshraniční a nadnárodní spolupráci uvedené v odst. 1 písm. a) a b), rozdělený podle jednotlivých let. Jako kritérium pro rozdělení podle členských států se použije počet obyvatel v oblastech uvedených v čl. 3 odst. 1 druhém pododstavci a čl. 3 odst. 3 prvním pododstavci.
Na základě částek oznámených v souladu s prvním pododstavcem každý členský stát informuje Komisi o tom, zda a jak naložil s možností převodu stanovenou článkem 5, jakož i o výsledném rozdělení finančních prostředků mezi přeshraniční a nadnárodní programy, jichž se daný členský stát účastní. Komise na základě informací členských států přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, kterým stanoví seznam všech programů spolupráce a uvede celkovou výši podpory z EFRR pro každý z programů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
4. Příspěvek z EFRR na programy přeshraniční spolupráce a programy spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a na programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II stanoví Komise a dotčené členské státy. Příspěvek z EFRR stanovený pro každý členský stát se následně mezi dotčenými členskými státy nepřerozděluje.
5. Podpora z EFRR na jednotlivé programy přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II se poskytne za předpokladu poskytnutí alespoň rovnocenných částek z ENS a NPP II. Tato rovnocennost podléhá maximální částce stanovené v legislativní aktu o ENS nebo legislativních aktu o NPP II.
6. Objem ročních prostředků odpovídající podpoře z EFRR na programy přeshraniční spolupráce a programy spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a na programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II se zapisuje do příslušných rozpočtových linií uvedených nástrojů pro plnění rozpočtu na rok 2014.
7. V roce 2015 a v roce 2016 se roční příspěvek z EFRR na programy v rámci ENS a NPP II, pro které nebyl Komisi předložen žádný program do 30. června v rámci programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a v rámci programů přeshraniční spolupráce podle NPP II a který nebyl přerozdělen do jiného programu předloženého v rámci stejné kategorie programů vnější spolupráce, přidělí na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se účastní dotčený členský stát nebo dotčené členské státy.
Existují-li k 30. červnu 2017 v rámci programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a programů přeshraniční spolupráce podle NPP II stále programy, které nebyly předloženy Komisi, přidělí se celý příspěvek z EFRR uvedený v odstavci 4 na tyto programy na zbývající léta až do roku 2020, který nebyl přerozdělen do jiného přijatého programu v rámci stejné kategorie programů vnější spolupráce, na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se účastní dotčený členský stát nebo dotčené členské státy.
8. Programy přeshraniční spolupráce a spolupráce pobřežních oblastí zmíněné v odstavci 4, které byly přijaty Komisí, se ukončí nebo se prostředky vyčleněné na tyto programy sníží v souladu s platnými pravidly a postupy, zejména jestliže:
a)
žádná z partnerských zemí zahrnutých do programu nepodepsala příslušnou dohodu o financování ve lhůtě stanovené v souladu s legislativním aktem o ENS nebo legislativním aktem o NPP II; nebo
b)
program nemůže být uskutečněn podle plánu z důvodu problémů vzniklých ve vztazích mezi zúčastněnými zeměmi.
V tomto případě se podpora z EFRR uvedená v odstavci 4, která odpovídá dosud nevyčleněným ročním splátkám či ročním splátkám zcela nebo částečně vyčleněným a zrušeným v rámci stejného rozpočtového roku, které dosud nebyly přerozděleny do jiného programu stejné kategorie programů vnější pomoci, přidělí na žádost dotčeného členského státu či dotčených členských států na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se dotčený členský stát nebo dotčené členské státy účastní.
9. Komise předloží výboru zřízenému podle čl. 150 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 roční shrnutí finančního plnění programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a programů přeshraniční spolupráce podle NPP II, na něž EFRR přispívá v souladu s tímto článkem.
Článek 5
Možnost převodu
Každý členský stát může převést až 15 % svého finančního přídělu pro každou složku uvedenou v čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) z jedné z těchto složek do druhé.
KAPITOLA II
Tematické zaměření a investiční priority
Článek 6
Tematické zaměření
1. Nejméně 80 % přídělu z EFRR pro každý program přeshraniční a nadnárodní spolupráce se soustředí na nejvýše čtyři tematické cíle stanovené v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Pro meziregionální spolupráci podle čl. 2 odst. 3 písm. a) tohoto nařízení lze vybrat všechny tematické cíle stanovené v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 7
Investiční priority
1. EFRR v rámci své oblasti působnosti stanovené v článku 3 nařízení (EU) č. 1301/2013 přispívá k tematickým cílům stanoveným v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013 prostřednictvím společných opatření v rámci programů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce. Vedle investičních priorit uvedených v článku 5 nařízení (EU) č. 1301/2013 může EFRR podpořit i tyto investiční priority v rámci tematických cílů určených pro každou složku Evropské územní spolupráce:
a)
v rámci přeshraniční spolupráce:
i)
podporu udržitelných a kvalitních pracovních míst a podporu mobility pracovních sil: integrací přeshraničních trhů práce, včetně přeshraniční mobility, společných místních iniciativ na podporu zaměstnanosti, informačních a poradenských služeb a společné odborné přípravy;
ii)
podporu sociálního začleňování a boj proti chudobě a diskriminaci: přeshraniční podporou rovnosti žen a mužů, rovných příležitostí a integrace komunit;
iii)
investice do vzdělávání, odborné přípravy a školení za účelem získávání dovedností a celoživotního učení: vypracováním a naplňováním společných programů vzdělávání, odborné přípravy a školení;
iv)
posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy: podporou právní a správní spolupráce a spolupráce mezi občany a institucemi.
b)
v rámci nadnárodní spolupráce: posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy: rozvojem a koordinací strategií pro makroregiony a přímořské oblasti.
c)
v rámci meziregionální spolupráce: posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy:
i)
šířením osvědčených postupů a odborných znalostí a využitím výsledků výměny zkušeností týkajících se udržitelného rozvoje měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem podle čl. 2 odst. 3 písm. b).
ii)
podporou výměny zkušeností s cílem posílit účinnost programů a opatření v oblasti územní spolupráce, jakož i využívání ESÚS podle čl. 2 odst. 3 písm. c);
iii)
posílením faktické základny s cílem posílit účinnost politiky soudržnosti a dosažení tematických cílů prostřednictvím analýzy trendů rozvoje podle čl. 2 odst. 3 písm. d);
2. V případě přeshraničního programu PEACE a v rámci tematického cíle na podporu sociálního začleňování a boje proti chudobě EFRR přispívá rovněž k prosazování sociální a hospodářské stability v dotčených regionech, zejména prostřednictvím opatření na podporu soudržnosti dotčených komunit.
KAPITOLA III
Programování
Článek 8
Obsah, přijímání a změny programů spolupráce
1. Program spolupráce sestává z prioritních os. Aniž je dotčen článek 59 nařízení (EU) č. 1303/2013, prioritní osa odpovídá tematickému cíli a zahrnuje jednu nebo několik investičních priorit daného tematického cíle v souladu s články 6 a 7 tohoto nařízení. Je-li to vhodné a zvýší-li se tím její dopad a účinnost jako součást tematicky soudržného integrovaného přístupu k plnění cílů strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, lze prioritní osu v řádně odůvodněných případech doplnit o jednu či více doplňujících se investičních priorit z jiných tematických cílů, aby bylo možné dosáhnout maximálního příspěvku k prioritní ose.
2. Program spolupráce přispívá ke strategii Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění a k dosažení hospodářské, sociální a územní soudržnosti a stanoví:
a)
odůvodnění volby tematických cílů, odpovídajících investičních priorit a finančních příspěvků s ohledem na společný strategický rámec uvedený v příloze I nařízení (EU) č. 1303/2013, vycházející z analýzy potřeb v rámci programové oblasti jako celku a strategie vybrané podle těchto potřeb, přičemž je vhodné zabývat se chybějícími prvky v přeshraniční infrastruktuře a zohlednit výsledky hodnocení ex ante provedeného v souladu s článkem 55 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
pro každou prioritní osu kromě technické pomoci:
i)
investiční priority a odpovídající specifické cíle;
ii)
očekávané výsledky pro specifické cíle a odpovídající ukazatele výsledků spolu s výchozí hodnotou a případně kvantifikovanými cílovými hodnotami, v souladu s článkem 16, s cílem posílit zaměření programování na výsledky;
iii)
popis druhu a příkladů opatření, jež mají být podporovány v rámci jednotlivých investičních priorit, a jejich očekávaný přínos k plnění specifických cílů uvedených v bodě i), včetně hlavních zásad pro výběr operací a případně stanovení hlavních cílových skupin, konkrétních cílových území, druhů příjemců, plánovaného využití finančních nástrojů a velkých projektů;
iv)
společné ukazatele výstupů a ukazatele specifické pro každou investiční prioritu, včetně kvantifikované cílové hodnoty, které by podle očekávání měly v souladu s článkem 16 přispět k dosažení výsledků;
v)
určení prováděcích opatření a finančních ukazatelů a ukazatelů výstupů, a případně ukazatelů výsledků, které mají v souladu s čl. 21 odst. 1 a přílohou II nařízení (EU) č. 1303/2013 plnit funkci milníků a cílů pro výkonnostní rámec;
vi)
případně shrnutí plánovaného využití technické pomoci, jež v případě nutnosti zahrnuje i kroky k posílení správní kapacity orgánů zapojených do řízení a kontroly programů a příjemců a v nezbytném případě také opatření k posílení správní kapacity příslušných partnerů, kteří se mají podílet na provádění programů;
vii)
odpovídající kategorie zásahů vycházející z nomenklatury přijaté Komisí a orientační rozdělení naplánovaných prostředků;
c)
pro každou prioritní osu týkající se technické pomoci:
i)
specifické cíle;
ii)
očekávané výsledky pro jednotlivé specifické cíle a v případech objektivně odůvodněných vzhledem k obsahu opatření odpovídající ukazatele výsledků spolu s výchozí hodnotou a cílovou hodnotou v souladu s článkem 16;
iii)
popis kroků, které mají být podporovány, a jejich očekávaný přínos k plnění specifických cílů uvedených v bodě i);
iv)
ukazatele výstupů, které by podle očekávání měly přispět k dosažení výsledků;
v)
odpovídající kategorie zásahů vycházející z nomenklatury přijaté Komisí a orientační rozdělení naplánovaných prostředků;
Bod ii) se nepoužije, pokud příspěvek Unie k prioritní ose nebo osám týkajícím se technické pomoci v rámci programu spolupráce nepřesahuje částku 15 000 000 EUR.
d)
finanční plán obsahující tyto tabulky (bez rozdělení podle zúčastněných členských států):
i)
tabulka, jež v souladu s pravidly pro míru spolufinancování stanovenými v článcích 60, 120 a 121 nařízení (EU) č. 1303/2013 pro každý rok uvádí výši celkového finančního příspěvku plánovaného na podporu z EFRR;
ii)
tabulka, jež pro celé programové období, každý program spolupráce a každou prioritní osu uvádí výši celkového finančního příspěvku podpory z EFRR a spolufinancování jednotlivých států. U prioritních os, které kombinují investiční priority z různých tematických cílů, se v tabulce uvede výše celkového finančního příspěvku a vnitrostátního spolufinancování pro každý z odpovídajících tematických cílů. Sestává-li vnitrostátní spolufinancování z veřejného a soukromého spolufinancování, uvede se v tabulce předběžné rozdělení mezi veřejnou a soukromou složkou. Pro informaci se v ní uvede jakýkoli příspěvek ze třetích zemí, které se programu účastní, a předpokládaná účast EIB;
e)
seznam velkých projektů, jejichž realizace je plánována během programového období.
Komise přijímá prováděcí akty týkající se nomenklatury uvedené v prvním pododstavci písm. b) bodu vii) a písm. c) bodu v). Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 150 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. V programu spolupráce se s přihlédnutím k jeho obsahu a cílům a s ohledem na dohody o partnerství zúčastněných členských států popíše integrovaný přístup k územnímu rozvoji, a to i pokud jde o regiony a oblasti uvedené v čl. 174 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, a uvede se, jak tento program spolupráce přispívá k dosažení jejích cílů a očekávaných výsledků, a případně se upřesní:
a)
přístup k využívání nástrojů komunitně vedeného místního rozvoje a zásady pro určení oblastí, v nichž bude tento přístup uplatňován;
b)
zásady pro určení městských oblastí, kde budou přijata integrovaná opatření k udržitelnému rozvoji měst, a předběžný příspěvek podpory z EFRR na tato opatření;
c)
přístup k využívání nástroje pro integrované územní investice uvedeného v článku 11 v případech, na než se nevztahuje písmeno b), a orientační výše finančních prostředků přidělených v rámci jednotlivých prioritních os;
d)
jestliže se členské státy a regiony podílejí na strategiích pro makroregiony a přímořské oblasti, přínos plánovaných zásahů v rámci programu spolupráce pro tyto strategie v závislosti na potřebách programové oblasti, jak je určily příslušné členské státy, a případně s ohledem na strategicky významné projekty určené v těchto strategiích.
4. V programu spolupráce se rovněž určí:
a)
prováděcí ustanovení, která:
i)
určují řídicí orgán, případně certifikační orgán a auditní orgán;
ii)
určují subjekt nebo subjekty pověřené kontrolou;
iii)
určují subjekt nebo subjekty odpovědné za audit;
iv)
stanoví postup zřízení společného sekretariátu;
v)
uvádějí souhrnný popis ustanovení o řízení a kontrole;
vi)
uvádějí rozdělení závazků mezi zúčastněné členské státy v případě finančních oprav uložených řídicím orgánem nebo Komisí.
b)
subjekt, kterému má Komise poukazovat platby;
c)
opatření přijatá s cílem zapojit partnery uvedené v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 do přípravy programu spolupráce a úlohu těchto partnerů při přípravě a provádění programu spolupráce, včetně jejich zapojení do monitorovacího výboru.
5. V programu spolupráce se s ohledem na obsah dohod o partnerství a s přihlédnutím k institucionálnímu a právnímu rámci členských států stanoví:
a)
mechanismus zajišťující účinnou koordinaci mezi EFRR, ESF, Fondem soudržnosti, EZFRV, ENRF a dalšími unijními a vnitrostátními nástroji financování, včetně koordinace a možné kombinace s nástrojem pro propojení Evropy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 (9), ENS, ERF, NPP II a EIB, a to s ohledem na přílohu I nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud se členské státy a třetí země nebo území účastní programů spolupráce, které zahrnují využívání prostředků EFRR pro nejvzdálenější regiony a zdrojů ERF, koordinačních mechanismů na příslušné úrovni, aby byla usnadněna účinná koordinace při využívání těchto prostředků a zdrojů;
b)
souhrn posouzení správní zátěže pro příjemce a v případě potřeby plánovaných opatření, včetně orientačního harmonogramu, za účelem snížení správní zátěže.
6. Informace vyžadované podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a), odst. 2 prvního pododstavce písm. b) bodů i) až vii), odstavce 3 a odst. 5 písm. a) se přizpůsobí zvláštnímu charakteru programů spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. b), c) a d). V programech spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. c) a d) nejsou uváděny informace vyžadované podle odst. 2 prvního pododstavce písm. e) a odst. 5 písm. b).
7. Každý program spolupráce v případě potřeby a v závislosti na řádně odůvodněném posouzení jejich významu pro obsah a cíle programu předloženého příslušnými členskými státy zahrnuje popis:
a)
konkrétních opatření, jež ve výběru operací zohledňují požadavky na ochranu životního prostředí, účinnost zdrojů, zmírnění změny klimatu a přizpůsobení se jí, odolnost vůči katastrofám, předcházení rizikům a jejich řízení;
b)
konkrétních opatření, jež během přípravy, vytváření a provádění programu spolupráce podporují rovné příležitosti a předcházejí diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženství nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, a to zejména pokud jde o přístup k finančním prostředkům, přičemž se zohlední rovněž potřeby různých cílových skupin ohrožených diskriminací, a zejména popis požadavků zajišťujících přístup k finančním prostředkům pro osoby se zdravotním postižením;
c)
přínosu programu spolupráce k prosazování rovnosti žen a mužů a případně opatření k začlenění genderového hlediska na úrovni programů a operací.
Ustanovení prvního pododstavce písm. a) a b) se nepoužijí na programy spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. b), c) a d).
8. Programy spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. c) a d) vymezí příjemce a mohou specifikovat postup pro udělení grantů.
9. Zúčastněné členské státy a popřípadě třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti na programu spolupráce, před předložením programu spolupráce Komisi písemně potvrdí svůj souhlas s jeho obsahem. Tento souhlas také obsahuje závazek všech zúčastněných členských států a případně třetích zemí či území poskytnout spolufinancování potřebné k provádění programu spolupráce a případně závazek třetích zemí či území k poskytnutí finančního příspěvku.
Odchylně od prvního pododstavce, v případě programů spolupráce, do nichž jsou zapojeny nejvzdálenější regiony a třetí země či území, konzultují dotčené členské státy příslušné třetí země či území dříve, než tyto programy spolupráce předloží Komisi. V tomto případě může být souhlas ohledně obsahu programů spolupráce a možného příspěvku třetích zemí či území vyjádřen ve formálně schváleném zápisu z konzultačních jednání se třetími zeměmi či územími nebo ze zasedání organizací pro regionální spolupráci.
10. Zúčastněné členské státy a třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti na programu spolupráce, vypracují programy spolupráce v souladu se vzorem přijatým Komisí.
11. Komise vzor uvedený v odstavci 10 přijme prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
12. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí o schválení všech prvků (včetně budoucích změn), na něž se vztahuje tento článek, s výjimkou prvků, na něž se vztahuje odst. 2 písm. b) bod vii), odst. 2 písm. c) bod v), odst. 2 písm. e), odst. 4 písm. a) bod i), odst. 4 písm. c) a odstavce 5 a 7 tohoto článku, za něž jsou i nadále odpovědné zúčastněné členské státy.
13. Řídicí orgán oznámí Komisi veškerá rozhodnutí o změně prvků programu spolupráce, na něž se rozhodnutí Komise uvedené v odstavci 12 nevztahuje, do jednoho měsíce ode dne tohoto rozhodnutí o změně. V rozhodnutí o změně je upřesněn den jeho vstupu v platnost, který nesmí předcházet dni jeho přijetí.
Článek 9
Společný akční plán
Je-li společný akční plán uvedený v čl. 104 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 uskutečňován v rámci povinností ESÚS jakožto příjemce, mohou se zaměstnanci společného sekretariátu programu spolupráce a členové shromáždění ESÚS stát členy řídícího výboru uvedeného v čl. 108 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013. Členové shromáždění ESÚS nesmí tvořit v uvedeném řídícím výboru většinu.
Článek 10
Komunitně vedený místní rozvoj
Komunitně vedený místní rozvoj podle článku 32 nařízení (EU) č. 1303/2013 může být uskutečňován v rámci programů přeshraniční spolupráce za předpokladu, že skupina pro místní rozvoj je složena ze zástupců alespoň dvou zemí, z nichž jedna je členským státem.
Článek 11
Integrované územní investice
Pokud jde o programy spolupráce, zprostředkujícím subjektem pověřeným řízením a prováděním integrovaných územních investic uvedených v čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 je buď právní subjekt zřízený podle právních předpisů jedné ze zúčastněných zemí, pokud je tvořen orgány veřejné správy nebo subjekty z alespoň dvou zúčastněných zemí, nebo ESÚS.
Článek 12
Výběr operací
1. Operace v rámci programů spolupráce vybírá monitorovací výbor uvedený v článku 47 nařízení (EU) č. 1303/2013. Tento monitorovací výbor může pro výběr operací ustavit řídící výbor, jež jedná z jeho pověření.
2. Operace vybrané v rámci přeshraniční a nadnárodní spolupráce zahrnují příjemce alespoň ze dvou zúčastněných zemí, přičemž přinejmenším jeden z nich je z členského státu. Operaci lze uskutečňovat v jediné zemi za předpokladu, že jsou určeny její přeshraniční nebo nadnárodní dopady a výhody.
Operace v rámci meziregionální spolupráce uvedené v čl. 2 odst. 3 písm. a) a b) zahrnují příjemce alespoň ze tří zemí, přičemž přinejmenším dvě jsou členskými státy.
Podmínky stanovené v prvním pododstavci se nevztahují na operace v rámci přeshraničního programu PEACE mezi Severním Irskem a pohraničními hrabstvími Irska na podporu míru a usmíření podle čl. 7 odst. 2.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může být ESÚS nebo jiný právní subjekt zřízený podle právních předpisů jedné ze zúčastněných zemí jediným příjemcem operace za předpokladu, že je v případě přeshraniční a nadnárodní spolupráce tvořen orgány veřejné správy nebo subjekty alespoň ze dvou zúčastněných zemí a v případě meziregionální spolupráce alespoň ze tří zúčastněných zemí.
Právní subjekt, který provádí finanční nástroj nebo případně fond fondů, může být jediným příjemcem operace, aniž by byly uplatňovány požadavky na jeho složení stanovené v prvním pododstavci.
4. Příjemci spolupracují na rozvoji a uskutečňování operací. Kromě toho spolupracují na personálním obsazení nebo na financování operací nebo na obou těchto úkolech.
V případě operací v programech zřízených mezi nejvzdálenějšími regiony a třetími zeměmi či územími se od příjemců vyžaduje, aby spolupracovali pouze ve dvou oblastech uvedených v prvním pododstavci.
5. Pro každou operaci poskytne řídicí orgán hlavnímu nebo jedinému příjemci dokument, který stanoví podmínky podpory operace, včetně zvláštních požadavků, jež se týkají produktů či služeb, které mají být v rámci operace dodány, finančního plánu a lhůty pro provedení.
Článek 13
Příjemci
1. Existují-li v programu spolupráce pro jednu operaci dva nebo více příjemců, určí všichni příjemci jednoho z nich hlavním příjemcem.
2. Hlavní příjemce:
a)
stanoví ujednání s ostatními příjemci v dohodě, která obsahuje ustanovení, jež mimo jiné zaručují řádné finanční řízení finančních prostředků přidělených na operaci, včetně mechanismů pro navrácení neoprávněně vyplacených částek;
b)
přebírá odpovědnost za zajištění uskutečnění celé operace;
c)
zajišťuje, že výdaje předkládané všemi příjemci vznikly při uskutečňování operace a odpovídají činnostem dohodnutým mezi všemi příjemci a že jsou v souladu s dokumentem poskytnutým řídicím orgánem podle čl. 12 odst. 5;
d)
zajišťuje, že výdaje předkládané ostatními příjemci jsou ověřeny kontrolorem nebo kontrolory, pokud toto ověření neprovádí řídicí orgán podle čl. 23 odst. 3.
3. Není-li v ujednáních stanovených v souladu s odst. 2 písm. a) stanoveno jinak, hlavní příjemce zajistí, aby ostatní příjemci obdrželi celkovou částku příspěvku z fondů co nejrychleji a v plné výši. Žádná částka se nesmí odečíst ani zadržovat a nesmí být vymáhány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily tyto částky určené ostatním příjemcům.
4. Hlavní příjemci se nacházejí v členském státě podílejícím se na programu spolupráce. Členské státy a třetí země či území, které se podílejí na programu spolupráce, se však mohou dohodnout na tom, že hlavní příjemce se může nacházet ve třetí zemi či území, které se účastní daného programu spolupráce, za předpokladu, že se řídicí orgán ubezpečí, že hlavní příjemce je schopen provádět úkoly stanovené v odstavcích 2 a 3 a že jsou splněny požadavky na řízení, ověřování a audit.
5. Jediní příjemci jsou zaregistrováni v členském státě účastnícím se programu spolupráce. Avšak pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 12. odst. 3, mohou být registrováni v členských státech, které se programu neúčastní.
KAPITOLA IV
Monitorování a hodnocení
Článek 14
Zprávy o provádění programu
1. Řídicí orgán podá Komisi do 31. května 2016 a do téhož dne každého následujícího roku až do roku 2022 včetně výroční zprávu o provádění v souladu s čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013. Zpráva o provádění předložená v roce 2016 zahrnuje finanční roky 2014 a 2015 a také období mezi počátečním datem způsobilosti výdajů a 31. prosincem 2013.
2. U zpráv předkládaných v letech 2017 a 2019 je termínem uvedeným v odstavci 1 30. červen.
3. Výroční prováděcí zprávy uvádějí informace:
a)
o provádění programu spolupráce v souladu s čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
případně o pokroku při přípravě a uskutečňování velkých projektů a společných akčních plánů.
4. Výroční zprávy o provádění předkládané v letech 2017 a 2019 uvedou a vyhodnotí informace požadované podle čl. 50 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 a informace stanovené v odstavci 2 tohoto článku spolu s těmito informacemi:
a)
pokrok při plnění hodnotícího plánu a následné kroky vzhledem ke zjištěním hodnocení;
b)
výsledky informačních a propagačních opatření prováděných v rámci komunikační strategie;
c)
zapojení partnerů do monitorování a hodnocení programu spolupráce.
Výroční zprávy o provádění předkládané v letech 2017 a 2019 mohou v závislosti na obsahu a cílech každého programu spolupráce uvádět informace a hodnocení týkající se:
a)
pokroku při uskutečňování integrovaného přístupu k územnímu rozvoji, včetně udržitelného rozvoje měst, a komunitně vedeného místního rozvoje v rámci programu spolupráce;
b)
pokroku při provádění opatření na posílení kapacity orgánů a příjemců spravovat a využívat EFRR;
c)
případně přínosu ke strategiím pro makroregiony a přímořské oblasti;
d)
konkrétních opatření přijatých na podporu rovného zacházení s ženami a muži a k prosazování zákazu diskriminace, zejména přístupu osob se zdravotním postižením, a ustanovení prováděných s cílem zajistit zahrnutí genderového hlediska do programu spolupráce a operací;
e)
opatření přijatých v zájmu podpory udržitelného rozvoje;
f)
pokroku při provádění opatření v oblasti sociálních inovací.
5. Výroční a závěrečná zpráva o provádění se vypracuje podle vzorů, jež Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 15
Každoroční přezkum
Výroční jednání o přezkumu se koná v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Nekoná-li se výroční jednání o přezkumu podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013, může se každoroční přezkum provést písemně.
Článek 16
Ukazatele pro cíl Evropská územní spolupráce
1. Společné ukazatele výstupů stanovené v příloze tohoto nařízení, ukazatele výsledků specifické pro jednotlivé programy a případně ukazatele výstupů specifické pro jednotlivé programy se používají v souladu s čl. 27 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 8 odst. 2 prvním pododstavcem písm. b) body ii) a iv) a písm. c) body ii) a iv) tohoto nařízení.
2. Pro společné ukazatele výstupů a ukazatele výstupů specifické pro jednotlivé programy se stanoví výchozí hodnota na nulu. Kumulované kvantifikované cílové hodnoty těchto ukazatelů se stanoví pro rok 2023.
3. Pro ukazatele výsledků specifické pro jednotlivé programy, které se týkají investičních priorit, se stanoví výchozí hodnoty na základě posledních dostupných údajů a cílové hodnoty se stanoví pro rok 2023. Cílové hodnoty lze vyjádřit kvantitativně nebo kvalitativně.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, pokud jde o změnu seznamu společných ukazatelů výstupů uvedeného v příloze, s cílem provádět v odůvodněných případech úpravy k zajištění účinného posouzení pokroku dosaženého v provádění programu
Článek 17
Technická pomoc
Výše prostředků z EFRR přidělených na technickou pomoc je omezena na 6 % celkové částky přidělené na program spolupráce. U programů, jejichž celková výše přidělených prostředků nepřekračuje 50 000 000 EUR, je výše prostředků vyčleněných z EFRR na technickou pomoc omezena na 7 % z celkové přidělené částky, avšak nesmí být nižší než 1 500 000 EUR a vyšší než 3 000 000 EUR.
KAPITOLA V
Způsobilost
Článek 18
Pravidla způsobilosti výdajů
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 za účelem stanovení zvláštních pravidel způsobilosti výdajů pro programy spolupráce s ohledem na náklady na zaměstnance, kancelářské a administrativní výdaje, náklady na cestování a ubytování, náklady na externí odborné poradenství a na služby a výdaje na vybavení. Komise oznámí akty v přenesené pravomoci, přijaté v souladu s článkem 29, současně Evropskému parlamentu a Radě do 22. dubna 2014
2. Aniž jsou dotčena pravidla způsobilosti stanovená v článcích 65 až 71 nařízení (EU) č. 1303/2013, v nařízení (EU) č. 1301/2013, v tomto nařízení nebo v aktu v přenesené pravomoci uvedeném v odstavci 1 tohoto článku či na jejich základě, stanoví zúčastněné členské státy v monitorovacím výboru dodatečná pravidla způsobilosti výdajů pro program spolupráce jako celek.
3. V záležitostech, na které se nevztahují pravidla způsobilosti stanovená v článcích 65 až 71 nařízení (EU) č. 1303/2013, v nařízení (EU) č. 1301/2013, v aktu v přenesené pravomoci uvedeném v odstavci 1 tohoto článku nebo v pravidlech stanovených společně zúčastněnými členskými státy podle odstavce 2 tohoto článku či na jejich základě, se použijí vnitrostátní pravidla členského státu, v němž výdaj vznikl.
Článek 19
Náklady na zaměstnance
Náklady na zaměstnance v rámci operace lze vypočítat paušálně až do výše 20 % jiných přímých nákladů, než jsou náklady na zaměstnance v rámci uvedené operace.
Článek 20
Způsobilost operací v programech spolupráce v závislosti na lokalitě
1. Operace v rámci programů spolupráce, s výhradou výjimek uvedených v odstavcích 2 a 3, se odehrávají v části programové oblasti, která tvoří území Unie (dále jen „unijní část programové oblasti“).
2. Řídicí orgán může souhlasit, že se celá operace nebo její část bude uskutečňovat mimo unijní část programové oblasti za předpokladu, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
operace je ve prospěch programové oblasti;
b)
celková částka přidělená v rámci programu spolupráce na operace mimo unijní část programové oblasti nepřekročí 20 % podpory z EFRR na úrovni programu nebo 30 % v případě programů spolupráce, u kterých unijní část programové oblasti sestává z nejvzdálenějších regionů;
c)
povinnosti řídicího a auditního orgánu v souvislosti s řízením, kontrolou a auditem, které souvisejí s operací, plní orgány programu spolupráce nebo uzavřou dohody s orgány v členském státě nebo třetí zemi nebo území, v níž je operace uskutečňována.
3. Výdaje v souvislosti s technickou pomocí nebo operacemi, které se týkají propagačních činností a budování kapacit, mohou vzniknout mimo unijní část programové oblasti za předpokladu, že jsou splněny podmínky v odst. 2 písm. a) a c).
KAPITOLA VI
Řízení, kontrola a určování
Článek 21
Určení orgánů
1. Členské státy, které se účastní programu spolupráce, určí pro účely čl. 123 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 jediný řídicí orgán; pro účely čl. 123 odst. 2 uvedeného nařízení určí jediný certifikační orgán; a pro účely čl. 123 odst. 4 uvedeného nařízení určí jediný auditní orgán. Řídicí orgán a auditní orgán se nacházejí ve stejném členském státě.
Členské státy účastnící se programu spolupráce mohou určit, že řídicí orgán ponese rovněž odpovědnost za výkon funkcí certifikačního orgánu. Takovým rozhodnutím není dotčeno rozdělení závazků v souvislosti s uplatňováním finančních oprav mezi zúčastněnými členskými státy tak, jak je uvedeno v programu spolupráce.
2. Certifikační orgán obdrží platby uskutečněné Komisí a zpravidla poskytuje platby hlavnímu příjemci v souladu s článkem 132 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Postup pro určení řídicího orgánu a případně certifikačního orgánu stanovený v čl. 124 nařízení (EU) č. 1303/2013 provádí členský stát, ve kterém se daný orgán nachází.
Článek 22
Evropské seskupení pro územní spolupráci
Členské státy, které se účastní programu spolupráce, mohou využít ESÚS a učinit jej odpovědným za řízení daného programu spolupráce nebo jeho části, zejména svěřením povinností řídicího orgánu uvedenému seskupení.
Článek 23
Funkce řídicího orgánu
1. Aniž je dotčen odstavec 4 tohoto článku, řídicí orgán programu spolupráce vykonává funkce stanovené v článku 125 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Řídicí orgán po konzultaci s členskými státy a jakýmikoli třetími zeměmi, které se účastní programu spolupráce, zřídí společný sekretariát.
Společný sekretariát pomáhá řídicímu orgánu a monitorovacímu výboru při výkonu jejich příslušných funkcí. Společný sekretariát také poskytuje informace potenciálním příjemcům o možnostech financování v rámci programů spolupráce a pomáhá příjemcům s uskutečňováním operací.
3. Je-li řídicím orgánem ESÚS, provádí ověření podle čl. 125 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 řídicí orgán nebo za jeho provedení odpovídá, a to alespoň pro ty členské státy a třetí země či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS.
4. Neprovádí-li řídicí orgán ověření podle čl. 125 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 v celé programové oblasti nebo nejsou-li ověření pro členské státy a třetí země či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS, prováděna řídicím orgánem nebo v jeho odpovědnosti v souladu s odstavcem 3, určí každý členský stát nebo každá třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti v programu spolupráce, orgán či osobu odpovědnou za provádění těchto ověření v souvislosti s příjemci na svém území (dále jen „kontrolor“).
Kontroloři uvedení v prvním pododstavci mohou být tytéž orgány, které odpovídají za provádění těchto ověření u operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, nebo v případě třetích zemí za provádění srovnatelných ověření v rámci nástrojů vnější politiky Unie.
Řídicí orgán se přesvědčí, že výdaje každého příjemce, který se účastní operace, ověřil určený kontrolor.
Každý členský stát zajistí, aby bylo možné ověřit výdaje příjemce do tří měsíců poté, co dotčený příjemce předloží příslušné dokumenty.
Každý členský stát nebo každá třetí země, pokud přijala pozvání k účasti v programu spolupráce, odpovídají za ověření prováděná na jejich území.
5. Lze-li dodání spolufinancovaných produktů nebo služeb ověřit pouze ve vztahu k celé operaci, provede ověření řídicí orgán či kontrolor členského státu, v němž se nachází hlavní příjemce.
Článek 24
Funkce certifikačního orgánu
Certifikační orgán programu spolupráce vykonává funkce stanovené v článku 126 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 25
Funkce auditního orgánu
1. Členské státy a třetí země, které se účastní programu spolupráce, mohou oprávnit auditní orgán, aby přímo vykonával funkce stanovené v článku 127 nařízení (EU) č. 1303/2013 na celém území, na něž se vztahuje program spolupráce. Specifikují, kdy auditní orgán doprovází auditor členského státu nebo třetí země.
2. Nemá-li auditní orgán oprávnění uvedené v odstavci 1, pomáhá mu skupina auditorů složená po jednom ze zástupců z každého členského státu nebo třetí země, které se účastní programu spolupráce, jež vykonává funkce stanovené v článku 127 nařízení (EU) č. 1303/2013. Každý členský stát nebo každá třetí země, pokud přijala pozvání k účasti v programu spolupráce, odpovídají za audity prováděné na jejich území.
Každý zástupce z každého členského státu či třetí země, kteří se účastní programu spolupráce, odpovídá za poskytnutí věcných prvků souvisejících s výdaji na jeho území, které auditní orgán požaduje za účelem posouzení.
Do tří měsíců od rozhodnutí o schválení programu spolupráce se zřídí skupina auditorů. Vypracuje svůj jednací řád a předsedá jí auditní orgán pro program spolupráce.
3. Auditoři jsou funkčně nezávislí na kontrolorech, kteří provádějí ověření podle článku 23.
KAPITOLA VII
Účast třetích zemí na nadnárodních a meziregionálních programech spolupráce
Článek 26
Podmínky provádění pro účast třetích zemí
Použitelné podmínky provádění programů, kterými se řídí finanční řízení a programování, monitorování, hodnocení a kontrola účasti třetích zemí prostřednictvím příspěvku ze zdrojů NPP II nebo ENS pro nadnárodní či meziregionální programy, jsou stanoveny v příslušném programu spolupráce a v případě potřeby rovněž v dohodě o financování mezi Komisí, vládami dotčených třetích zemí a členským státem, v němž sídlí řídicí orgán příslušného programu spolupráce. Podmínky provádění programu musí být v souladu s pravidly politiky soudržnosti Unie.
KAPITOLA VIII
Finanční řízení
Článek 27
Rozpočtové závazky, platby a zpětně získávané prostředky
1. Podpora z EFRR na programy spolupráce se vyplácí na jediný účet bez vnitrostátních podúčtů.
2. Řídicí orgán zajistí, aby každou částku vyplacenou v důsledku nesrovnalosti hlavní nebo jediný příjemce vrátil. Příjemci splatí hlavnímu příjemci veškeré neoprávněně vyplacené částky.
3. Jestliže se hlavnímu příjemci nepodaří zajistit splacení od ostatních příjemců nebo jestliže se řídicímu orgánu nepodaří zajistit splacení od hlavního či jediného příjemce, nahradí členský stát nebo třetí země, na jejímž území se dotčený příjemce nachází nebo v případě ESÚS je zaregistrován, řídicímu orgánu jakoukoliv částku neoprávněně vyplacenou uvedenému příjemci. Řídicí orgán odpovídá za vrácení dotčených částek do souhrnného rozpočtu Unie v souladu s rozdělením závazků mezi zúčastněnými členskými státy, jak je stanoveno v programu spolupráce.
Článek 28
Použití eura
Odchylně od článku 133 nařízení (EU) č. 1303/2013 jsou výdaje vzniklé v jiné měně než v eurech převedeny příjemci na eura s použitím měsíčního účetního směnného kurzu Komise platného v měsíci, v němž výdaj buď:
a)
nastal,
b)
byl předložen k ověření řídicímu orgánu nebo kontrolorovi v souladu s článkem 23 tohoto nařízení, nebo
c)
byl oznámen hlavnímu příjemci.
Zvolená metoda se stanoví v programu spolupráce a je platná pro všechny příjemce.
Převod ověří řídicí orgán nebo kontrolor v členském státě či třetí zemi, ve které se příjemce nachází.
KAPITOLA IX
Závěrečná ustanovení
Článek 29
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 je svěřena Komisi od 21. prosincem 2013 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 kdykoli zrušit.
Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament ani Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 30
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1080/2006 nebo jiného právního předpisu, který se použije na uvedenou pomoc ke dni 31. prosince 2013. Uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis se na uvedenou pomoc nebo dotčené operace použijí i po 31. prosinci 2013, a to až do jejich ukončení. Pro účely tohoto odstavce zahrnuje pomoc operační programy a velké projekty.
2. Žádosti o pomoc předložené nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1080/2006 před 1. lednem 2014 zůstávají v platnosti.
Článek 31
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají toto nařízení do 31. prosince 2020 v souladu s článkem 178 Smlouvy o fungování EU.
Článek 32
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Články 4, 27 a 28 se použijí s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
UREDBA (EU) št. 1299/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 17 decembru 2013
o posebnih določbah za podporo cilju "evropsko teritorialno sodelovanje" iz Evropskega sklada za regionalni razvoj
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 178 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 176 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da je Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) namenjen pomoči pri odpravljanju ključnih razvojnih neravnovesij v regijah Unije. ESRR na podlagi navedenega člena ter drugega in tretjega odstavka člena 174 PDEU prispeva k zmanjšanju neskladja med stopnjami razvitosti različnih regij in zmanjšanju zaostalosti regij z najbolj omejenimi možnostmi, med katerimi bi bilo treba posebno pozornost nameniti podeželskim območjem, območjem, ki jih je prizadela industrijska tranzicija, in regijam, ki so hudo in stalno prizadete zaradi neugodnih naravnih ali demografskih razmer, kot so najsevernejše regije z zelo nizko gostoto poseljenosti ter otoške, čezmejne in gorske regije.
(2)
V Uredbi (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) so navedene določbe, ki so skupne ESRR, Evropskemu socialnemu skladu (ESS), Kohezijskemu skladu, Evropskemu skladu za razvoj podeželja (ESRD) ter Evropskemu skladu za pomorstvo in ribištvo (ESPR). V Uredbi (EU) št1301/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) so navedene posebne določbe o vrsti dejavnosti, ki jih lahko podpira ESRR, in opredeljeni cilji teh dejavnosti. Navedeni uredbi nista v celoti prilagojeni posebnim potrebam cilja "evropsko teritorialno sodelovanje", v katerem sodelujeta najmanj dve državi članici ali ena država članica in tretja država. Zato so potrebne posebne določbe za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje" glede obsega podpore, geografske pokritosti, finančnih virov, tematske osredotočenosti in prednostnih naložb, načrtovanja, spremljanja in vrednotenja, tehnične pomoči, upravičenosti, upravljanja, spremljanja in imenovanja, sodelovanja tretjih držav ter finančnega upravljanja.
(3)
Za povečanje dodane vrednosti kohezijske politike Unije bi moral biti cilj posebnih določb doseganje znatne poenostavitve za vse vključene: upravičence, organe, pristojne za programe, organe v sodelujočih državah članicah na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni, kadar je ustrezno, kot tudi tretje države in Komisijo.
(4)
Za spodbujanje skladnega razvoja ozemlja Unije na različnih ravneh, bi moral ESRR podpirati čezmejno, transnacionalno in medregionalno sodelovanje v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje".
(5)
Cilj čezmejnega sodelovanja bi moral biti reševanje skupnih izzivov, ki se skupaj opredelijo v obmejnih regijah, kot so: slaba dostopnost, zlasti v zvezi s povezljivostjo v smislu informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) ter prometno infrastrukturo, upad sektorjev na lokalni ravni, neustrezno poslovno okolje, pomanjkanje omrežij med lokalnimi in regionalnimi upravami, nizke ravni raziskav in inovacij ter uvajanja IKT, onesnaževanje okolja, preprečevanje tveganj, negativen odnos do državljanov sosednjih držav ter izraba neizkoriščenih možnosti za rast na obmejnih območjih (razvoj čezmejnih zmogljivosti in grozdov na področju raziskav in inovacij, povezovanje čezmejnega trga dela, sodelovanje med ponudniki izobraževalnih storitev, vključno z univerzami, ali med zdravstvenimi centri), ob hkratni krepitvi sodelovanja za splošni skladni razvoj Unije.
(6)
Cilj transnacionalnega sodelovanja bi moral biti krepitev sodelovanja z ukrepi za spodbujanje celostnega teritorialnega razvoja, povezanega s prednostnimi nalogami Unije na področju kohezijske politike, in bi moralo vključevati pomorsko čezmejno sodelovanje, ki ni zajeto s programi čezmejnega sodelovanja.
(7)
Cilj medregionalnega sodelovanja bi moral biti povečanje uspešnosti kohezijske politike s spodbujanjem izmenjave izkušenj med regijami pri uresničevanju tematskih ciljev ter urbanem razvoju, vključno s povezavami med urbanimi in podeželskimi območji, da bi izboljšali izvajanje programov in ukrepov teritorialnega sodelovanja ter spodbujali analizo razvojnih trendov na področju teritorialne kohezije prek priprave študij, zbiranja podatkov in drugih ukrepov. Izmenjava izkušenj pri uresničevanju tematskih ciljev bi morala izboljšati oblikovanje in izvajanje predvsem operativnih programov pri cilju "naložbe za rast in delovna mesta", vendar tudi, kadar je to ustrezno, programov v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje", vključno s spodbujanjem vzajemno koristnega sodelovanja med inovativnimi raziskovalno intenzivnimi grozdi in izmenjav med raziskovalci in raziskovalnimi instituti tako v razvitih kot manj razvitih regijah, ob upoštevanju izkušenj „regij znanja“ in „raziskovalnega potenciala v konvergenčnih in najbolj oddaljenih regijah“ iz sedmega okvirnega programa za raziskave.
(8)
Določiti bi bilo treba objektivna merila za opredelitev upravičenih regij in območij. V ta namen bi morala opredelitev upravičenih regij in območij na ravni Unije temeljiti na skupnem sistemu klasifikacije regij iz Uredbe (ES) št. 1059/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (5).
(9)
Čezmejno sodelovanje bi moralo podpirati regije na kopenskih ali morskih mejah. Na podlagi izkušenj iz predhodnih programskih obdobij bi morala Komisija za vsak program sodelovanja določiti seznam čezmejnih območij, ki lahko prejmejo podporo na enostavnejši način iz programov čezmejnega sodelovanja. Pri pripravi tega seznama bi morala Komisija upoštevati potrebne prilagoditve za zagotovitev skladnosti, zlasti na kopenskih in morskih mejah, ter ohranitev programskih območij iz programskega obdobja 2007-2013. Take prilagoditve bi lahko vključevale zmanjšanje ali povečanje sedanjih programskih območij ali števila programov čezmejnega sodelovanja ob dopuščanju možnosti geografskega prekrivanja.
(10)
Komisija bi morala opredeliti območja za transnacionalno sodelovanje ob upoštevanju ukrepov, potrebnih za spodbujanje celostnega teritorialnega razvoja. Pri opredelitvi teh območij bi morala Komisija upoštevati izkušnje, pridobljene v prejšnjih programih, ter, kadar je ustrezno, makroregionalne strategije in strategije za morske bazene.
(11)
Za zagotovitev, da lahko imajo od izmenjave izkušenj in dobre prakse koristi vse regije v Uniji, bi morali programi za medregionalno sodelovanje vključevati celotno Unijo.
(12)
Še naprej je treba podpirati ali, kadar je to ustrezno, vzpostaviti čezmejno, transnacionalno in medregionalno sodelovanje s tretjimi državami v sosedstvu Unije, saj je tako sodelovanje pomembno orodje politike regionalnega razvoja in bi moralo koristiti regijam držav članic, ki mejijo na tretje države. V ta namen bi moral ESRR prispevati k čezmejnim programom in programom za morske bazene iz Evropskega instrumenta sosedstva (EIS) v skladu z bodočim zakonodajnim aktom Unije glede Evropskega instrumenta sosedstva za obdobje 2014-2020 (v nadaljnjem besedilu: zakonodajni akt EIS) in Instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II) v skladu z bodočim zakonodajnim aktom Unije glede predpristopne pomoči za obdobje 2014-2020 (v nadaljnjem besedilu: zakonodajni akt IPA II).
(13)
Poleg ukrepov na zunanjih mejah, podprtih z instrumenti Unije za zunanje politike, ki zajemajo obmejne regije v Uniji in zunaj nje, bi moralo biti možno, da programi sodelovanja, ki jih podpira ESRR, zajemajo regije v Uniji in v določenih primerih zunaj nje, kadar instrumenti zunanjih politik ne zajemajo regij zunaj Unije, ker niso opredeljene kot država upravičenka ali ker takih programov za zunanje sodelovanje ni mogoče vzpostaviti. Vendar bi bilo treba zagotoviti, da bi podpora iz ESRR za operacije, ki bi se izvajale na ozemlju tretjih držav, v prvi vrsti koristila regijam Unije. Ob upoštevanju teh omejitev bi morala Komisija pri pripravi seznamov čezmejnih in transnacionalnih programskih območij vključiti tudi regije v tretjih državah.
(14)
Določiti je treba vire, ki se dodelijo za vsakega od različnih sklopov cilja "evropsko teritorialno sodelovanje", ter hkrati ohraniti znatno osredotočenost na čezmejno sodelovanje, vključno z deleži vsake države članice, kar zadeva skupne zneske za čezmejno in transnacionalno sodelovanje, in možnostmi, ki jih imajo države članice glede prožnosti med temi sklopi, in zagotoviti zadostno raven financiranja za sodelovanje najbolj oddaljenih regij.
(15)
V korist regij Unije bi bilo treba vzpostaviti mehanizem za organiziranje podpore iz ESRR za instrumente zunanjih politik, kot sta EIS in IPA II, tudi kadar ni mogoče sprejeti programov za zunanje sodelovanje ali kadar je treba take programe opustiti. Ta mehanizem bi si moral prizadevati za optimalno in čim bolj usklajeno delovanje teh instrumentov.
(16)
Glavni del sredstev ESRR za programe čezmejnega in transnacionalnega sodelovanja bi moral biti osredotočen na omejeno število tematskih ciljev, da se čim bolj poveča vpliv kohezijske politike v Uniji. Osredotočenost v medregionalnem programu sodelovanja na tematske cilje bi bilo treba upoštevati pri cilju vsake operacije in ne samo pri omejenem številu tematskih ciljev, da bi se medregionalno sodelovanje čim bolj izkoristilo za povečanje uspešnosti kohezijske politike, predvsem pri cilju "naložbe za rast in delovna mesta" ter, kadar je ustrezno, cilju "evropsko teritorialno sodelovanje". V primeru drugih programov medregionalnega sodelovanja bi morala tematska osredotočenost izhajati iz njihovega posebnega področja uporabe.
(17)
ESRR bi moral za izpolnitev ciljnih vrednosti in ciljev iz strategije Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" prispevati k tematskim ciljem razvoja gospodarstva, ki temelji na znanju, raziskavah in inovacijah, vključno s podpiranjem sodelovanja med podjetji, predvsem MSP, in s spodbujanjem vzpostavitve sistemov čezmejne izmenjave informacij na področju IKT; spodbujanja okolju prijaznejšega, pri izrabi virov učinkovitejšega in bolj konkurenčnega gospodarstva, vključno s spodbujanjem trajnostne čezmejne mobilnosti; spodbujanja visoke stopnje zaposlenosti, ki vodi do socialne in teritorialne kohezije, vključno z dejavnostmi, ki podpirajo trajnostni turizem, kulturo in naravno dediščino kot del teritorialne strategije, z namenom doseči zaposlovanju prijazno rast; ter razvoja administrativne zmogljivosti. Vendar bi bilo treba seznam prednostnih naložb pri različnih tematskih ciljih prilagoditi posebnim potrebam cilja "evropsko teritorialno sodelovanje", tako da se zagotovijo dodatne prednostne naložbe z namenom, da se v okviru čezmejnega sodelovanja omogoči zlasti nadaljnje pravno in upravno sodelovanje, sodelovanje med državljani in institucijami ter sodelovanje na področju zaposlovanja, usposabljanja, povezovanja skupnosti in socialnega vključevanja s čezmejnega vidika ter da se v okviru transnacionalnega sodelovanja razvijejo in uskladijo makroregionalne strategije in strategije za morske bazene. Poleg tega bi bilo treba določiti posebne ali dodatne prednostne naložbe za določene programe medregionalnega sodelovanja, da se odrazijo njihove posebne dejavnosti.
(18)
V okviru tematskega cilja spodbujanja socialnega vključevanja in boja proti revščini ter ob upoštevanju njegovega praktičnega pomena je treba zagotoviti, da bi v primeru čezmejnega programa PEACE med Severno Irsko in mejnimi grofijami Irske v podporo miru in spravi, ESRR moral prispevati tudi k spodbujanju socialne in ekonomske stabilnosti v zadevnih regijah, zlasti z ukrepi za spodbujanje kohezije med skupnostmi. Glede na posebnosti navedenega čezmejnega programa se določena pravila glede izbire operacij iz te uredbe ne bi smela uporabljati za navedeni čezmejni program.
(19)
Vsebinske zahteve programov sodelovanja v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" je treba prilagoditi njihovim posebnim potrebam. Te zahteve bi morale zato vključevati tudi tiste vidike, ki so potrebni za uspešno izvajanje na ozemlju sodelujočih držav članic, kot so tisti, ki se nanašajo na organe, pristojne za revizijo in nadzor, postopek za ustanovitev skupnega sekretariata in porazdelitev odgovornosti pri finančnih popravkih. Kadar države članice in regije sodelujejo v makroregionalnih strategijah in strategijah za morske bazene, bi morali zadevni programi sodelovanja določati, kako lahko ukrepi prispevajo k takim strategijam. Poleg tega pa bi bilo treba vsebino takih programov sodelovanja prilagoditi zaradi horizontalne narave medregionalnih programov sodelovanja, zlasti pri opredelitvi upravičenca ali upravičencev v sedanjih programih INTERACT in ESPON.
(20)
Da bi okrepili usklajenost podpore iz ESRR za programe sodelovanja, sprejete na podlagi te uredbe, ki vključujejo najbolj oddaljene regije, z morebitnim dopolnilnim financiranjem iz Evropskega razvojnega sklada (ERS), EIS, IPA II in Evropske investicijske banke (EIB), bi morale države članice in tretje države ali čezmorske države ali ozemlja (slednji v nadaljnjem besedilu: ozemlja), ki sodelujejo v takih programih sodelovanja, v teh programih vzpostaviti pravila glede mehanizmov usklajevanja.
(21)
Če so tretje države ali ozemlja sprejeli povabilo, da sodelujejo v programih sodelovanja, jih je primerno vključiti v postopek priprave takih programov. Posebni postopki za to sodelovanje bi morali biti določeni v tej uredbi. Kadar programi sodelovanja vključujejo najbolj oddaljene regije in tretje države ali ozemlja, bi se morale sodelujoče države članice z odstopanjem od standardnega postopka posvetovati z zadevnimi tretjimi državami ali ozemlji, pred posredovanjem programov Komisiji. Zaradi večje uspešnosti in pragmatičnosti vključevanja tretjih držav ali ozemelj v programe sodelovanja, bi moralo biti mogoče v uradno potrjene zapisnike posvetovalnih sestankov s takimi tretjimi državami ali ozemlji ali uradno potrjene zapisnike posvetovanj v organizacijah za regionalno sodelovanje vključiti dogovore o vsebini programov sodelovanja in morebitnih prispevkih takih tretjih držav ali ozemelj. Ob upoštevanju načel deljenega upravljanja in poenostavitve bi morala postopek odobritve operativnih programov biti tak, da Komisija odobri samo osrednje elemente programov sodelovanja, druge elemente pa bi morala odobriti udeležena država članica oziroma države članice. Zaradi pravne varnosti in preglednosti je treba zagotoviti, da v primeru, ko udeležena država članica oziroma države članice spremenijo element programa sodelovanja, o katerem ne odloča Komisija, organ upravljanja za ta program v enem mesecu od dneva te odločitve o spremembi uradno obvesti Komisijo o taki odločitvi o spremembi.
(22)
Evropski strukturni in investicijski skladi bi morali v skladu s strategijo Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast zagotoviti bolj celostno in vključujoče reševanje lokalnih problemov. Za okrepitev takega pristopa bi morala biti podpora iz ESRR v obmejnih regijah usklajena s podporo iz EKSRP in ESPR ter bi morala, kadar je ustrezno, vključevati evropska združenja za teritorialno sodelovanje (EZTS), ustanovljena na podlagi Uredbe (EU) št. 1302/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6), kadar je eden od njihovih ciljev lokalni razvoj.
(23)
Ob upoštevanju izkušenj iz programskega obdobja 2007-2013 bi bilo treba pogoje za izbiro operacij podrobneje pojasniti in poostriti, tako da se izberejo samo resnične skupne operacije. Zaradi posebnega okvira in specifičnosti programov sodelovanja med najbolj oddaljenimi regijami in tretjimi državami ali ozemlji bi bilo treba uvesti in prilagoditi blažje pogoje sodelovanja z vidika obravnave operacij v okviru teh programov. Opredeliti bi bilo treba pojem edinih upravičencev, takim upravičencem pa bi moralo biti dovoljeno, da sami izvajajo operacije sodelovanja.
(24)
Navesti bi bilo treba odgovornosti vodilnih upravičencev, ki obdržijo splošno odgovornost za izvajanje operacije.
(25)
Zahteve za poročila o izvajanju bi bilo treba prilagoditi področju sodelovanja in upoštevati ciklus izvajanja programa. V interesu dobrega upravljanja bi bilo treba omogočiti, da se sestanki letnega pregleda opravijo pisno.
(26)
V skladu z Uredbo (EU) št. 1303/2013 bi moral organ upravljanja zagotoviti, da se vrednotenja programov sodelovanja izvedejo na podlagi načrta vrednotenja in vključujejo ovrednotenja uspešnosti, učinkovitosti in vpliva teh programov. Vsaj enkrat med programskim obdobjem bi bilo treba ovrednotiti, kako je dana podpora prispevala k uresničenju ciljev programa. Taka vrednotenja bi morala vključevati informacije o vseh predlaganih prilagoditvah med programskim obdobjem.
(27)
Za lažjo oceno napredka pri izvajanju programov bi bilo treba v prilogi k tej uredbi določiti skupne kazalnike učinka, prilagojene posebni naravi programov sodelovanja. Te kazalnike bi bilo treba dopolniti s kazalniki rezultatov za posamezne programe in po potrebi s kazalniki učinka za posamezne programe.
(28)
Zaradi vključenosti več kot ene države članice in posledično višjih administrativnih stroškov zlasti za nadzor in prevode, bi morala biti zgornja meja za izdatke tehnične pomoči višja kot pri cilju "naložbe za rast in delovna mesta". Da se višji administrativni stroški izravnajo, bi bilo treba države članice spodbujati, da, kadar je mogoče, zmanjšajo upravno breme v zvezi z izvajanjem skupnih projektov. Poleg tega bi morali programi sodelovanja z omejeno podporo ESRR prejeti določen minimalni znesek za tehnično pomoč, ki bi lahko bil večji od 6 %, da bi bilo na voljo dovolj sredstev za uspešno tehnično pomoč.
(29)
Zaradi sodelovanja več kot ene države članice splošno pravilo iz Uredbe (EU) št. 1303/2013, po katerem vsaka država članica sprejme svoja nacionalna pravila o upravičenosti izdatkov, ni ustrezno za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje". Na podlagi izkušenj iz programskega obdobja 2007-2013 bi bilo treba določiti jasno hierarhijo pravil o upravičenosti izdatkov z jasnim premikom k določitvi pravil o upravičenosti izdatkov na ravni Unije ali za program sodelovanja v celoti, da bi se izognili vsakršnim nasprotjem ali nedoslednostim med različnimi uredbami ter med uredbami in nacionalnimi pravili. Komisija bi morala ob upoštevanju izkušenj iz programskega obdobja 2007-2013 sprejeti pravila za upravičenost izdatkov za kategorije stroškov, določene v tej uredbi.
(30)
Zaradi pogoste vključenosti osebja iz več kot ene države članice pri izvajanju operacij in zaradi števila operacij, pri katerih so stroški osebja pomemben element, bi bilo treba na podlagi drugih neposrednih stroškov operacij sodelovanja uporabljati pavšalni znesek za stroške osebja, tako da se izogne vodenju ločenega računovodstva za upravljanje takih operacij.
(31)
Poenostaviti bi bilo treba pravila o prožnosti v zvezi z lokacijo oepracij zunaj programskega območja. Poleg tega je treba podpirati in s posebnimi ureditvami spodbujati uspešno čezmejno, transnacionalno in medregionalno sodelovanje s tretjimi državami ali ozemlji v sosedstvu Unije, kadar je to potrebno za zagotovitev uspešne pomoči pri razvoju regij držav članic. Zato je primerno, da se izjemoma pod določenimi pogoji dovoli podpora iz ESRR za operacije zunaj dela programskega območja, ki je v Uniji, in na ozemlju sosednjih tretjih držav, kadar te operacije koristijo regijam Unije.
(32)
Države članice bi bilo treba spodbuditi, da prenesejo nalogo organa upravljanja na EZTS ali da tako združenje pooblastijo za upravljanje tistega dela programa sodelovanja, ki se nanaša na ozemlje, ki ga zajema ta EZTS.
(33)
Organ upravljanja bi moral vzpostaviti skupni sekretariat, ki bi med drugim obveščal prijavitelje za podporo, obravnaval prijave projektov in pomagal upravičencem pri izvajanju operacij projektov.
(34)
Organi upravljanja bi morali biti pristojni za naloge, določene v Uredbi (EU) št. 1303/2013, vključno z upravljalskim preverjanjem za zagotovitev enotnih standardov na celotnem programskem območju. Če se za organ upravljanja imenuje EZTS, bi moral taka preverjanja izvajati organ upravljanja oziroma biti zanje odgovoren, in sicer vsaj za tiste države članice in tretje države ali ozemlja, iz katerih so člani, ki sodelujejo v EZTS, medtem ko bi se nadzorniki morali uporabljati samo v ostalih državah članicah in tretjih državah ali ozemljih. Tudi če se ne imenuje nobenega EZTS, bi morale sodelujoče države članice organ upravljanja pooblastiti za izvajanje preverjanj na celotnem programskem območju.
(35)
Organi za potrjevanje bi morali biti pristojni za naloge organa za potrjevanje, določene v Uredbi (EU) št. 1303/2013. Državam članicam bi bilo treba omogočiti, da za opravljanje nalog organa za potrjevanje imenujejo organ upravljanja.
(36)
Enotni revizijski organ bi moral biti odgovoren za opravljanje nalog revizijskega organa, določene v Uredbi (EU) št. 1303/2013 za zagotovitev enotnih standardov na celotnem programskem območju. Kadar to ni mogoče, bi morala skupina revizorjev pomagati revizijskemu organu za program.
(37)
Da bi okrepili ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo Unije in povečali uspešnost njene kohezijske politike, bi moralo biti tretjim državam dovoljeno, da prek prispevka IPA II in sredstev EIS sodelujejo pri programih transnacionalnega in medregionalnega sodelovanja. Vendar bi morale biti operacije, sofinancirane na podlagi takšnih programov, še naprej usmerjene v izpolnjevanje ciljev kohezijske politike, čeprav bi se delno ali v celoti izvajale zunaj ozemlja Unije. V tem smislu ostajajo prispevki za cilje zunanjih dejavnosti Unije zgolj postranski, saj bi bilo treba težišče programov sodelovanja določiti na podlagi tematskih ciljev in prednostnih naložb kohezijske politike. Da bi bile tretje države uspešno vključene v programe sodelovanja, ki se upravljajo po načelu deljenega upravljanja, bi bilo treba pogoje izvajanja programov določiti v samih programih sodelovanja, po potrebi pa tudi v sporazumih o financiranju, sklenjenih med Komisijo, vladami vsake od tretjih držav in državo članico, ki gosti organ upravljanja zadevnega programa sodelovanja. Pogoji izvajanja programov bi morali biti skladni s pravom Unije, ki se uporablja, in, kadar je ustrezno, z določbami nacionalnega prava sodelujočih držav članic, ki so povezane z uporabo prava Unije.
(38)
Določiti bi bilo treba jasno verigo finančne odgovornosti za izterjavo, ob nepravilnostih, od upravičencev do vodilnega upravičenca, organa upravljanja in Komisije. Treba bi bilo sprejeti določbe o odgovornosti držav članic, kadar taka izterjava ni mogoča.
(39)
Na podlagi izkušenj iz programskega obdobja 2007-2013 bi bilo treba določiti izrecno odstopanje za preračun izdatkov, nastalih v valuti, ki ni euro, po mesečnem menjalnem tečaju na datum, ki je časovno čim bližje trenutku nastanka izdatka, ali pa v mesecu, v katerem so bili izdatki predloženi v preverjanje, ali v mesecu, v katerem so bili stroški sporočeni vodilnemu upravičencu. Finančne načrte, poročila in obračune za skupne operacije sodelovanja bi bilo treba skupnemu sekretariatu, organom, pristojnim za programe, in odboru za spremljanje predložiti samo v eurih. Pravilnost preračuna bi bilo treba preveriti.
(40)
Da se določijo posebna pravila za spremembo skupnih kazalnikov učinka in o upravičenosti izdatkov, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembo seznama skupnih kazalnikov učinka, določenega v Prilogi k tej uredbi, in v zvezi s posebnimi pravili o upravičenosti izdatkov za programe sodelovanja. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(41)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi s seznami čezmejnih območij in transnacionalnih območij, seznamom programov sodelovanja in skupnim zneskom podpore ESRR za vsak program sodelovanja, nomenklaturo za kategorije ukrepov in modeli za programe sodelovanja in poročila o izvajanju. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (7).
(42)
Na Komisijo bi bilo treba prenesti izvedbena pooblastila, da sprejme sklepe glede odobritve določenih elementov programov sodelovanja in vseh sprememb teh elementov.
(43)
Ta uredba ne bi smela vplivati na nadaljnje izvajanje ali spreminjanje pomoči, ki jo je Komisija odobrila na podlagi Uredbe (ES) št. 1080/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (8) ali katerega koli drugega zakonodajnega predpisa, ki ureja to pomoč na dan 31. decembra 2013. Navedena uredba ali drug tak veljavni zakonodajni predpis bi se posledično morali po 31. decembru 2013 še vedno uporabljati za to pomoč ali zadevne operacije do njihovega zaključka. Zahtevki za pomoč, vloženi ali odobreni na podlagi Uredbe (ES) št. 1080/2006, bi morali biti še naprej veljavni.
(44)
Ker cilja te uredbe, in sicer okrepiti gospodarsko, socialno in teritorialno kohezijo prek izboljšanja glavnih regionalnih neravnotežij v Uniji, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi razlik v stopnji razvoja posameznih regij, zaostalosti regij z najbolj omejenimi možnostmi ter omejenih finančnih virov držav članic in regij lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(45)
Da se zagotovi takojšnja uporaba ukrepov, določenih v tej uredbi, bi morala ta uredba začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
Splošne določbe
Člen 1
Predmet urejanja in področje uporabe
1. Ta uredba določa področje uporabe ESRR glede cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" in opredeljuje posebne določbe o navedenem cilju.
2. Ta uredba za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje" določa prednostne cilje in organizacijo ESRR, merila za upravičenost držav članic in regij do podpore iz ESRR ter razpoložljive finančne vire za podporo iz ESRR in merila za njihovo dodelitev.
Vsebuje tudi določbe, potrebne za zagotovitev uspešnega izvajanja, spremljanja, finančnega upravljanja in nadzora nad operativnimi programi v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" (v nadaljnjem besedilu: programi sodelovanja), tudi kadar pri takih programih sodelovanja sodelujejo tretje države.
3. Za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje" in programe sodelovanja v skladu z njim se uporabljata Uredba (EU) št. 1303/2013 in poglavje I Uredbe (EU) št. 1301/2013, če ni drugače določeno v tej uredbi ali se navedene določbe lahko uporabljajo samo za cilj "naložbe za rast in delovna mesta".
Člen 2
Sklopi cilja "evropsko teritorialno sodelovanje"
ESRR v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" podpira naslednje sklope:
(1)
čezmejno sodelovanje med sosednjimi regijami za spodbujanje celostnega regionalnega razvoja med sosednjimi regijami na kopenskih in morskih mejah dveh ali več držav članic ali med sosednjimi obmejnimi regijami iz najmanj ene države članice in ene tretje države na zunanjih mejah Unije, ki niso zajete v programe v okviru zunanjih finančnih instrumentov Unije;
(2)
transnacionalno sodelovanje na večjih transnacionalnih območjih, v katero so vključeni nacionalni, regionalni ali lokalni partnerji in ki zajema tudi čezmejno sodelovanje na morskih mejah v primerih, ki niso vključeni v čezmejno sodelovanje, za večje teritorialno povezovanje teh območij;
(3)
medregionalno sodelovanje za večjo uspešnost kohezijske politike s spodbujanjem:
(a)
izmenjave izkušenj, osredotočenih na tematske cilje, med partnerji po vsej Uniji, vključno s tistimi, povezanimi z razvojem regij iz člena 174 PDEU, v zvezi z odkrivanjem in širjenjem dobre prakse za njen prenos predvsem v operativne programe v okviru cilja "naložbe za rast in delovna mesta", pa tudi, kadar je ustrezno, v programe sodelovanja;
(b)
izmenjave izkušenj pri odkrivanju, prenosu in širjenju dobre prakse v zvezi s trajnostnim urbanim razvojem, vključno s povezavami med urbanimi in podeželskimi območji;
(c)
izmenjave izkušenj pri opredelitvi, prenosu in širjenju dobre prakse in inovativnih pristopov v zvezi z izvajanjem programov in ukrepov sodelovanja, kot tudi uporabo EZTS;
(d)
analize trendov razvoja glede na cilje teritorialne kohezije, vključno s teritorialnimi vidiki gospodarske in socialne kohezije, in skladnega razvoja ozemlja Unije s študijami, zbiranjem podatkov in drugimi ukrepi.
Člen 3
Geografska pokritost
1. Pri čezmejnem sodelovanju je podpora namenjena regijam Unije na ravni NUTS 3 na vseh notranjih in zunanjih kopenskih mejah, razen regij, zajetih v programih v okviru zunanjih finančnih instrumentov Unije, ter vsem regijam Unije na ravni NUTS 3 na morskih mejah, ki so medsebojno oddaljene največ 150 km, brez poseganja v morebitne prilagoditve, potrebne za zagotovitev skladnosti in neprekinjenosti območij programskega sodelovanja iz programskega obdobja 2007-2013.
Komisija z izvedbenimi akti sprejme sklep, ki določi seznam čezmejnih območij, ki so deležni podpore, ki je razčlenjen po programih sodelovanja. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Ta seznam navaja tudi regije na ravni NUTS 3 v Uniji, ki so bile upoštevane pri dodelitvi sredstev ESRR za čezmejno sodelovanje na vseh notranjih mejah in na tistih zunanjih mejah, ki jih zajemajo zunanji finančni instrumenti Unije, kot sta EIS, v skladu z zakonodajnim aktom EIS, in IPA II, v skladu z zakonodajnim aktom IPA II.
Države članice lahko ob predložitvi osnutkov programov čezmejnega sodelovanja v ustrezno utemeljenih primerih in za zagotovitev skladnosti čezmejnih območij vložijo vlogo, da se regije na ravni NUTS 3, ki niso navedene na seznamu v sklepu iz drugega pododstavka, dodajo določenemu področju čezmejnega sodelovanja.
Na zahtevo zadevne države članice oziroma držav članic lahko Komisija, z namenom da se olajša čezmejno sodelovanje na morskih mejah za najbolj oddaljene regije in brez poseganja v določbe prvega pododstavka, v sklep iz drugega pododstavka vključi kot čezmejna območja regije na ravni NUTS 3 iz najbolj oddaljenih regij ob morskih mejah, ki so medsebojno oddaljene več kot 150 kilometrov, kot čezmejna območja, ki lahko prejmejo podporo iz ustrezne dodelitve podpore tem državam članicam.
2. Brez poseganja v člen 20(2) in (3) lahko programi čezmejnega sodelovanja zajemajo regije na Norveškem in v Švici ter zajemajo tudi Liechtenstein, Andoro, Monako in San Marino ter tretje države ali ozemlja, ki mejijo na najbolj oddaljene regije, ki so vse enakovredne regijam na ravni NUTS 3.
3. Pri transnacionalnem sodelovanju Komisija z izvedbenimi akti sprejme sklep, ki določi seznam transnacionalnih območij, ki prejmejo podporo, ki je razčlenjen po programih sodelovanja in zajema regije na ravni NUTS 2, pri čemer zagotovi neprekinjenost takega sodelovanja na večjih povezanih območjih iz predhodnih programov, ob upoštevanju, kadar je ustrezno, makroregionalnih strategij in strategij za morske bazene. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Države članice lahko ob predložitvi osnutkov programov transnacionalnega sodelovanja vložijo vlogo, da se določenemu transnacionalnemu območju sodelovanja dodajo dodatne regije na ravni NUTS 2, ki mejijo na regije s seznama iz sklepa iz prvega pododstavka. Države članice navedejo razloge za tako vlogo.
4. Brez poseganja v člen 20(2) in (3) lahko programi transnacionalnega sodelovanja zajemajo regije tako v naslednjih tretjih državah kot na naslednjih ozemljih:
(a)
tretjih državah ali ozemljih iz seznama ali navedenih v odstavku 2 tega člena;
(b)
Ferskih otokih in Grenlandiji.
Brez poseganja v člen 20(2) in (3) lahko transnacionalni programi sodelovanja vključujejo tudi regije v tretjih držav, ki jih zajemajo zunanji finančni instrumenti Unije, kot sta EIS v skladu z zakonodajnim aktom EIS, vključno z zadevnimi regijami Ruske federacije, in IPA II v skladu z zakonodajnim aktom IPA II. Letna odobrena sredstva, ki ustrezajo podpori EIS in IPA II za te programe, bodo razpoložljiva pod pogojem, da programi ustrezno obravnavajo zadevne cilje zunanjega sodelovanja.
Take regije so enakovredne regijam na ravni NUTS 2.
5. Pri medregionalnem sodelovanju podpora iz ESRR zajema celotno ozemlje Unije.
Brez poseganja v člen 20(2) in (3) programi medregionalnega sodelovanja lahko zajemajo celoto ali del tretjih držav ali ozemelj iz točk (a) in (b) prvega pododstavka odstavka 4 tega člena.
6. Regije tretjih držav ali ozemelj iz odstavkov 2 in 4 se informativno navedejo v seznamih iz odstavkov 1 in 3.
7. V ustrezno utemeljenih primerih lahko najbolj oddaljene regije za večjo učinkovitost izvajanja programa združijo v enoten program za teritorialno sodelovanje zneske ESRR, dodeljene za čezmejno in transnacionalno sodelovanje, vključno z dodatno dodelitvijo, določeno v členu 4(2), ob upoštevanju veljavnih pravil za vsako od teh dodelitev.
Člen 4
Viri za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje"
1. Za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje" se nameni 2,75 % skupnih virov, ki so na voljo za prevzem proračunskih obveznosti iz ESRR, ESS in Kohezijskega sklada za programsko obdobje 2014-2020 in so določeni v členu 91(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 (tj. skupno 8 948 259 330 EUR) ter se dodelijo, kot sledi:
(a)
74,05 % (tj. skupaj 6 626 631 760 EUR) za čezmejno sodelovanje;
(b)
20,36 % (tj. skupaj 1 821 627 570 EUR) za transnacionalno sodelovanje;
(c)
5,59 % (tj. skupaj 500 000 000 EUR) za medregionalno sodelovanje.
2. Za programe v okviru cilja "evropsko teritorialno sodelovanje" se najbolj oddaljenim regijam dodeli najmanj 150 % podpore ESRR, ki so jo prejele v programskem obdobju 2007-2013 za programe sodelovanja. Poleg tega se znesek 50 000 000 EUR iz dodeljenih sredstev za medregionalno sodelovanje rezervira za sodelovanje najbolj oddaljenih regij. Glede tematske osredotočenosti se za to dodatno dodelitev sredstev uporablja člen 6(1).
3. Komisija vsaki državi članici sporoči, kolikšen delež od skupnih zneskov za čezmejno in transnacionalno sodelovanje iz točk (a) in (b) odstavka 1 ji pripada, in sicer za vsako leto posebej. Kot merilo za letno razčlenitev za vsako državo članico se uporabi velikost prebivalstva na območjih iz drugega pododstavka člena 3(1) in prvega pododstavka člena 3(3).
Na podlagi zneskov, sporočenih na podlagi prvega pododstavka, vsaka država članica Komisijo obvesti o tem, ali in kako je uporabila možnost prenosa iz člena 5 ter kako je sredstva razporedila med čezmejne in transnacionalne programe, v katerih sodeluje država članica. Komisija na podlagi informacij, ki jih zagotovijo države članice, z izvedbenimi akti sprejme sklep, v katerem navede seznam vseh programov sodelovanja ter skupni znesek celotne podpore ESRR za vsak program posebej. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
4. Prispevek iz ESRR za čezmejne programe in programe za morske bazene v okviru EIS ter za čezmejne programe v okviru IPA II določijo Komisija in zadevne države članice. Prispevek ESRR, določen za vsako državo članico, se naknadno ne prerazporeja med zadevnimi državami članicami.
5. Podpora iz ESRR za posamezne čezmejne programe in programe za morske bazene v okviru EIS in za čezmejne programe v okviru IPA II se odobri pod pogojem, da se z EIS in IPA II zagotovijo najmanj enakovredni zneski. Taka enakovrednost je omejena z največjim zneskom iz zakonodajnega akta EIS ali zakonodajnega akta IPA II.
6. Letna odobrena proračunska sredstva za podporo iz ESRR čezmejnim programom in programom za morske bazene v okviru EIS ter čezmejnim programom v okviru IPA II se vključijo v ustrezne proračunske postavke navedenih instrumentov za proračunsko leto 2014.
7. Leta 2015 in leta 2016 se letni prispevek iz ESRR za programe v okviru EIS in IPA II, za katere ni bil Komisiji do 30. junija predložen noben program iz čezmejnih programov in programov za morske bazene v okviru EIS ter čezmejnih programov v okviru IPA II ter ki ni bil prerazporejen v drug program, predložen v isti kategoriji programov zunanjega sodelovanja, v skladu s točko (a) odstavka 1 dodeli programom čezmejnega sodelovanja na notranjih mejah, v katerih sodeluje zadevna država članica oziroma sodelujejo zadevne države članice.
Če do 30. juniju 2017 še vedno delujejo čezmejni programi in programi za morske bazene v okviru EIS in čezmejni programi v okviru IPA II, ki niso bili predloženi Komisiji, se celotni prispevek iz ESRR iz odstavka 4 za te programe za preostala leta do leta 2020, ki ni bil prerazporejen v drug sprejeti program iz iste kategorije programov zunanjega sodelovanja, v skladu s točko (a) odstavka 1 dodeli programom čezmejnega sodelovanja na notranjih mejah, v katerih sodeluje zadevna država članica oziroma sodelujejo zadevne države članice.
8. Kateri koli čezmejni programi in programi za morske bazene iz odstavka 4, ki jih sprejme Komisija, se v skladu z veljavnimi pravili in postopki opustijo ali se jim dodelijo nižja sredstva, zlasti če:
(a)
nobena partnerska država iz programa ni podpisala zadevnega sporazuma o financiranju do roka, določenega v zakonodajnem aktu EIS ali zakonodajnem aktu IPA II, ali
(b)
programa ni mogoče izvesti po načrtih zaradi težav v odnosih med sodelujočimi državami.
V takem primeru se prispevek iz ESRR iz odstavka 4 v višini neodobrenih letnih zneskov, za katere še niso bile prevzete obveznosti, ali letnih zneskov, za katere so bile pravice prevzete ali odvzete, v celoti ali deloma, v istem proračunskem letu, in ki niso bili prerazporejeni v drug program iste kategorije programov zunanjega sodelovanja, na zahtevo zadevne države članice oziroma držav članic, ki sodelujejo v programu, v skladu s točko (a) odstavka 1 dodeli programom čezmejnega sodelovanja na notranjih mejah.
9. Komisija Odboru, ustanovljenemu s členom 150(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 predloži letni povzetek finančnega izvajanja čezmejnih programov in programov za morske bazene v okviru EIS, ter čezmejnih programov v okviru IPA II, h katerim prispeva ESRR v skladu s tem členom.
Člen 5
Možnost prenosa
Vsaka država članica lahko z enega sklopa na drugega prenese do 15 % finančnih sredstev, dodeljenih za vsak sklop iz točk (a) in (b) člena 4(1).
POGLAVJE II
Tematska osredotočenost in prednostne naložbe
Člen 6
Tematska osredotočenost
1. Najmanj 80 % sredstev ESRR, dodeljenih za vsak program čezmejnega sodelovanja in za transnacionalni program, je osredotočenih na največ štiri tematske cilje, določene v prvem odstavku člena 9 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
2. Za medregionalno sodelovanje iz točke (3)(a) člena 2 te uredbe se lahko izberejo vsi tematski cilji, določeni v prvem odstavku člena 9 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 7
Prednostne naložbe
1. ESRR v okviru svojega področja uporabe, kot je določen v členu 3 Uredbe (EU) št. 1301/2013, prispeva k tematskim ciljem, določenim v prvem odstavku člena 9 Uredbe (EU) št. 1303/2013 s skupnimi ukrepi v okviru programov čezmejnega, transnacionalnega in medregionalnega sodelovanja. Poleg prednostnih naložb, določenih v členu 5 Uredbe (EU) št. 1301/2013, se lahko iz ESRR podpirajo tudi naslednje prednostne naložbe v okviru tematskih ciljev po posameznih sklopih evropskega teritorialnega sodelovanja:
(a)
v okviru čezmejnega sodelovanja:
(i)
spodbujanje trajnostnega in kvalitetnega zaposlovanja in podpiranje mobilnosti delavcev s povezovanjem čezmejnih trgov dela, vključno s čezmejno mobilnostjo, skupnimi lokalnimi pobudami na področju zaposlovanja, informacijskimi in svetovalnimi storitvami ter skupnim usposabljanjem;
(ii)
spodbujanje socialne vključenosti in boja proti revščini ter kakršni koli diskriminaciji s spodbujanjem enakosti spolov in enakih možnosti ter čezmejnim povezovanjem skupnosti;
(iii)
vlaganje v izobraževanje, usposabljanje in poklicno usposabljanje za spretnosti in vseživljenjsko učenje z razvijanjem in izvajanjem skupnih shem na področju izobraževanja, poklicnega usposabljanja in usposabljanja;
(iv)
krepitev institucionalne zmogljivosti javnih organov in zainteresiranih strani ter učinkovita javna uprava s spodbujanjem pravnega in upravnega sodelovanja ter sodelovanja med državljani in institucijami;
(b)
v okviru nadnacionalnega sodelovanja: krepitev institucionalne zmogljivosti javnih organov in zainteresiranih strani ter učinkovita javna uprava z razvojem in usklajevanjem makroregionalnih strategij in strategij za morske bazene;
(c)
v okviru medregionalnega sodelovanja: krepitev institucionalne zmogljivosti javnih organov in zainteresiranih strani ter učinkovita javna uprava s/z:
(i)
razširjanjem dobre prakse in strokovnega znanja ter kapitalizacijo rezultatov izmenjave izkušenj v zvezi s trajnostnim urbanim razvojem, vključno s povezavami med urbanimi in podeželskimi območji na podlagi točke (3)(b) člena 2.
(ii)
spodbujanjem izmenjave izkušenj, da se poveča uspešnost programov teritorialnega sodelovanja in ukrepov ter uporaba EZTS na podlagi točke (3)(c) člena 2;
(iii)
krepitvijo podatkovne osnove, da se poveča uspešnost kohezijske politike in doseganje tematskih ciljev prek analize razvojnih trendov v skladu s točko (3)(d) člena 2.
2. ESRR v primeru programa PEACE in v okviru tematskega cilja spodbujanja socialne vključenosti, boja proti revščini in kakršni koli diskriminaciji prispeva tudi k spodbujanju socialne in gospodarske stabilnosti v zadevnih regijah, zlasti z ukrepi za spodbujanje kohezije med skupnostmi.
POGLAVJE III
Načrtovanje programov
Člen 8
Vsebina, sprejetje in sprememba programov sodelovanja
1. Program sodelovanja sestoji iz prednostnih osi. Brez poseganja v člen 59 Uredbe št. 1303/2013 prednostna os ustreza tematskemu cilju in vključuje eno ali več prednostnih naložb navedenega tematskega cilja v skladu s členoma 6 in 7 te uredbe. Prednostna os lahko v ustrezno utemeljenih primerih po potrebi in z namenom povečati vpliv in uspešnost prek tematsko skladnega in celostnega pristopa k uresničevanju ciljev strategije Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast združi eno ali več dopolnilnih prednostnih naložb iz različnih tematskih ciljev, da bi se dosegel največji možen prispevek k tej prednostni osi.
2. Program sodelovanja prispeva k strategiji Unije za pametno, trajnostno in vključujočo rast ter k doseganju gospodarske, socialne in teritorialne kohezije ter vsebuje:
(a)
utemeljitev izbire tematskih ciljev, ustreznih prednostnih naložb in dodelitev finančnih sredstev, ob upoštevanju skupnega strateškega okvira, določenega v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1303/2013, ter na podlagi analize potreb znotraj programskega območja kot celote in na podlagi takih potreb izbrane strategije po potrebi obravnava manjkajoče povezave v čezmejni infrastrukturi, ob upoštevanju rezultatov predhodnega vrednotenja, izvedenega v skladu s členom 55 Uredbe (EU) št. 1303/2013;
(b)
za vsako prednostno os, razen za tehnično pomoč:
(i)
prednostne naložbe in ustrezne posebne cilje;
(ii)
pričakovane rezultate za posebne cilje in ustrezne kazalnike rezultatov z izhodiščno in ciljno vrednostjo, po potrebi številčno ovrednotene, v skladu s členom 16, da se okrepi ciljno usmerjeno načrtovanje programov;
(iii)
opis vrste in primerov ukrepov, ki jim je namenjena podpora v okviru posamezne prednostne naložbe, in njihovega pričakovanega prispevka k posebnim ciljem iz točke (i), vključno z vodilnimi načeli za izbiro operacij, pa tudi, kadar je to primerno, opredelitvijo glavnih ciljnih skupin, posebnih ciljnih ozemelj, vrstami upravičencev, načrtovane uporabe finančnih instrumentov in velikih projektov;
(iv)
skupne in posebne kazalnike učinka, vključno s številčno ovrednoteno ciljno vrednostjo, ki predvidoma prispeva k rezultatom, v skladu s členom 16, in sicer za vsako posamezno prednostno naložbo;
(v)
opredelitev faz izvajanja ter finančnih kazalnikov in kazalnikov učinka, in kadar je to ustrezno, kazalnikov učinka, ki se uporabljajo kot mejniki in ciljne vrednosti za okvir uspešnosti v skladu s členom 21(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 in Prilogo II k navedeni uredbi;
(vi)
po potrebi povzetek načrtovane uporabe tehnične pomoči, vključno z, kadar je potrebno, ukrepi za okrepitev administrativne zmogljivosti organov, vključenih v upravljanje in nadzor programov in upravičencev, in, kadar je potrebno, ukrepi za povečanje administrativne zmogljivosti zadevnih partnerjev, ki bodo sodelovali pri izvajanju programov;
(vii)
ustrezne kategorije ukrepov po nomenklaturi, ki jo sprejme Komisija, in okvirno razčlenitev načrtovanih virov;
(c)
za vsako prednostno os, ki zadeva tehnično pomoč:
(i)
posebne cilje;
(ii)
pričakovane rezultate za vsak posebni cilj in, kadar je objektivno utemeljeno glede na vsebino ukrepov, ustrezne kazalnike rezultatov z izhodiščno in ciljno vrednostjo v skladu s členom 16;
(iii)
opis ukrepov, ki jim je namenjena podpora, in njihovega pričakovanega prispevka k posebnim ciljem iz točke (i);
(iv)
kazalnike učinka, ki predvidoma prispevajo k rezultatom;
(v)
ustrezne kategorije ukrepov po nomenklaturi, ki jo sprejme Komisija, in okvirno razčlenitev načrtovanih virov;
Točka (ii) se ne uporablja za primere, kadar prispevek Unije za prednostno os oziroma osi v zvezi s tehnično pomočjo v okviru operativnega programa ne presega 15 000 000 EUR.
(d)
finančni načrt z naslednjima preglednicama (brez delitve po sodelujočih državah članicah):
(i)
preglednico, v kateri je v skladu s pravili o stopnjah sofinanciranja iz členov 60, 120 in 121 Uredbe (EU) št. 1303/2013 za vsako leto naveden znesek skupnih odobrenih finančnih sredstev, predviden za podporo iz ESRR;
(ii)
preglednico, v kateri je za celotno programsko obdobje za program sodelovanja ter za vsako prednostno os naveden znesek skupno odobrenih finančnih sredstev za podporo iz ESRR in nacionalno sofinanciranje. Za prednostne osi, ki združujejo prednostne naložbe iz različnih tematskih ciljev, je v preglednici za vsak ustrezen tematski cilj naveden znesek skupnih odobrenih finančnih sredstev in nacionalnega sofinanciranja. Kadar nacionalno sofinanciranje sestavljata javno in zasebno sofinanciranje, se v preglednici navede okvirna razčlenitev med javnim in zasebnim delom. V njej se informativno navedeta morebitni prispevek tretjih držav, ki sodelujejo v programu, in predvidena udeležba EIB;
(e)
seznam velikih projektov, za katere se izvajanje načrtuje med programskim obdobjem.
Komisija sprejme izvedbene akte glede nomenklature iz točk (b)(vii) in c(v) prvega pododstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 150(3) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
3. Ob upoštevanju njegove vsebine in ciljev se v programu sodelovanja opiše celostni pristop k teritorialnemu razvoju, tudi v zvezi z regijami in območji iz člena 174(3) PDEU, ob upoštevanju partnerskih sporazumov sodelujočih držav članic, in prikaže, kako ta program sodelovanja prispeva k izpolnitvi njegovih ciljev ter kakšni so pričakovani rezultati, in po potrebi opredeli naslednje:
(a)
pristop k uporabi instrumentov lokalnega razvoja, ki ga vodi skupnost, in načela za opredelitev območij, na katerih se bo izvajal;
(b)
načela za opredelitev urbanih območij, kjer se izvajajo celostni ukrepi za trajnostni urbani razvoj, in okvirno dodelitev podpore ESRR za take ukrepe;
(c)
pristop k uporabi instrumenta celostne teritorialne naložbe iz člena 11 v primerih, ki niso zajeti v točki (b), in okvirna, njemu dodeljena finančna sredstva iz vsake posamezne prednostne osi;
(d)
kadar države članice in regije sodelujejo v makroregionalnih strategijah in strategijah za morske bazene, prispevek načrtovanih ukrepov v okviru programa sodelovanja k tem strategijam glede na potrebe programskega območja, kot ga opredelijo zadevne države članice, in ob upoštevanju, kjer je to ustrezno, strateško pomembnih projektov, opredeljenih v teh strategijah.
4. Poleg tega se v programu sodelovanja opredelijo:
(a)
izvedbene določbe, ki:
(i)
opredelijo organ upravljanja, organ za potrjevanje, kadar je ustrezno, in revizijski organ;
(ii)
opredelijo organ ali organe, določene za izvajanje nalog kontrole;
(iii)
opredelijo organ ali organe, določene kot pristojne za izvajanje revizijskih nalog;
(iv)
določijo postopek za ustanovitev skupnega sekretariata;
(v)
navedejo kratek opis ureditve upravljanja in nadzora;
(vi)
navedejo porazdelitev odgovornosti med sodelujoče države članice pri finančnih popravkih, ki jih naloži organ upravljanja ali Komisija.
(b)
organ, ki mu bo Komisija opravila izplačila;
(c)
ukrepi, sprejeti za vključitev partnerjev iz člena 5 Uredbe (EU) št. 1303/2013 v pripravo programa sodelovanja, in vloga teh partnerjev pri pripravi in izvajanju programa sodelovanja, vključno z njihovo vključitvijo v odbor za spremljanje.
5. V programu sodelovanja se, ob upoštevanju vsebine partnerskih sporazumov in ob upoštevanju institucionalnega in pravnega okvira držav članic, določi tudi naslednje:
(a)
mehanizmi, ki zagotavljajo uspešno usklajevanje med ESRR, ESS, Kohezijskim skladom, EKSRP, ESPR in drugimi instrumenti financiranja na ravni Unije in nacionalni ravni, vključno z usklajevanjem in morebitnim dopolnjevanjem z Instrumentom za povezovanje Evrope na podlagi Uredbe (EU) št. 1316/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (9), EIS, ERS in IPA II, kot tudi EIB, ob upoštevanju določb iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 1303/2013, kadar države članice in tretje države ali ozemlja sodelujejo v programih sodelovanja, ki vključujejo uporabo odobrenih sredstev iz ESRR za najbolj oddaljene regije s sredstvi iz ERS, mehanizme za usklajevanje na ustrezni ravni za bolj uspešno usklajevanje pri uporabi teh odobrenih sredstev in virov;
(b)
povzetek ocene upravnega bremena za upravičence in po potrebi načrtovane ukrepe za zmanjšanje upravnega bremena skupaj z okvirnim časovnim načrtom za te ukrepe.
6. Informacije, zahtevane na podlagi točke (a) prvega pododstavka odstavka 2, točk (b)(i) do (vii) prvega pododstavka odstavka 2, odstavka 3 in točke (a) odstavka 5, se prilagodijo posebni naravi programov sodelovanja iz točk (3)(b), (c) in (d) člena 2. Informacije, zahtevane na podlagi točke (e) prvega pododstavka odstavka 2 in točke (b) odstavka 5, se ne vključijo v programe sodelovanja iz točke (3)(c) in (d) člena 2.
7. Vsak program sodelovanja, kadar je ustrezno in glede na oceno zadevnih držav članic, v kateri ustrezno utemeljijo primernost njihove vsebine in ciljev programa, vsebuje opis:
(a)
posebnih ukrepov za upoštevanje okoljevarstvenih zahtev, učinkovite rabe virov, blažitev podnebnih sprememb in prilagajanja nanje, pripravljenosti na nesreče ter preprečevanja in obvladovanja tveganj pri izbiri operacij;
(b)
posebnih ukrepov za spodbujanje enakih možnosti in boj proti kakršni koli diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti med pripravo, oblikovanjem in izvajanjem programa sodelovanja, zlasti v zvezi z dostopom do financiranja ob upoštevanju potreb različnih ciljnih skupin, ki so izpostavljene tveganju take diskriminacije, in posebno zahtev za zagotovitev dostopnosti invalidom;
(c)
prispevka programa sodelovanja k spodbujanju enakosti med moškimi in ženskami ter po potrebi ureditev za zagotovitev vključitve vidika enakosti spolov v program in operativno raven.
Točki (a) in (b) prvega pododstavka se ne uporabljata za programe sodelovanja iz točk (3)(b), (c) in (d) člena 2.
8. V programih sodelovanja iz točk (3)(c) in (d) člena 2 se določijo upravičenec ali upravičenci, navede pa se lahko tudi postopek odobritve.
9. Sodelujoče države članice in, če so sprejeli povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, tretje države ali ozemlja, kadar je ustrezno, pisno potrdijo, da se strinjajo z vsebino programa sodelovanja, preden se ta predloži Komisiji. S tem se vse sodelujoče države članice in, kadar je to ustrezno, tretje države ali območja, tudi zavežejo, da bodo zagotovili potrebno sofinanciranje za njegovo izvedbo, tretje države ali ozemlja pa se zavežejo, da bodo po potrebi zagotovili finančni prispevek.
Z odstopanjem od prvega pododstavka se v primeru programov sodelovanja z najbolj oddaljenimi regijami in tretjimi državami ali ozemlji, zadevne države članice posvetujejo z zadevnimi tretjimi državami ali ozemlji, preden Komisiji predložijo programe sodelovanja. V tem primeru se lahko sporazumi v zvezi z vsebino programov sodelovanja in morebitnim prispevkom tretjih držav ali ozemelj navedejo v uradno potrjenem zapisniku posvetovalnih sestankov s tretjimi državami ali ozemlji ali posvetovanj v okviru organizacij za regionalno sodelovanje.
10. Sodelujoče države članice in, če so sprejeli povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, tretje države ali ozemlja pripravijo osnutke programov sodelovanja v skladu z vzorcem, ki ga sprejme Komisija.
11. Komisija z izvedbenimi akti sprejme vzorec iz odstavka 10. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
12. Komisija z izvedbenimi akti sprejme sklep, s katerim odobri vse elemente, vključno s prihodnjimi spremembami, ki spadajo v ta člen, razen tistih, ki spadajo v točko (b)(vii) odstavka 2, točko (c)(v) odstavka 2, točko (e) odstavka 2, točko (a)(i) in (c) odstavka 4 ter odstavkov 5 in 7 tega člena, ki ostajajo v pristojnosti sodelujočih držav članic.
13. Organ upravljanja o vsakem sklepu, ki spreminja elemente programa sodelovanja, ki jih ne zajema sklep Komisije iz odstavka 12, uradno obvesti Komisijo v enem mesecu od datuma tega sklepa o spremembi. V sklepu o spremembi je določen datum začetka njegove veljavnosti, ki ne sme biti zgodnejši od datuma njegovega sprejetja.
Člen 9
Skupni akcijski načrt
Kadar je za izvajanje skupnega akcijskega načrta iz člena 104(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013 pristojno EZTS kot upravičenec, lahko člani osebja skupnega sekretariata programa sodelovanja in člani skupščine EZTS postanejo člani usmerjevalnega odbora iz člena 108(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013. Člani skupščine EZTS v tem usmerjevalnem odboru nimajo večine.
Člen 10
Lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost
V okviru programov čezmejnega sodelovanja se lahko na podlagi člena 32 Uredbe (EU) št. 1303/2013 izvaja lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, pod pogojem, da skupino za lokalni razvoj sestavljajo predstavniki najmanj dveh držav, od katerih je ena država članica.
Člen 11
Celostne teritorialne naložbe
Za programe sodelovanja je posredniški organ za upravljanje in izvajanje celostnih teritorialnih naložb iz člena 36(3) Uredbe (EU) št. 1303/2013 pravna oseba, ustanovljena v skladu z zakonodajo ene od sodelujočih držav, pod pogojem, da jo ustanovijo javni organi ali organi iz najmanj dveh sodelujočih držav, ali EZTS.
Člen 12
Izbira operacij
1. Operacije v okviru programov sodelovanja izbere odbor za spremljanje iz člena 47 Uredbe (EU) št. 1303/2013. Ta odbor za spremljanje lahko ustanovi usmerjevalni odbor, ki pod njegovo pristojnostjo izbira operacije.
2. Operacije, izbrane v okviru čezmejnega in transnacionalnega sodelovanja, vključujejo upravičence iz najmanj dveh sodelujočih držav, od tega je vsaj eden iz države članice. Operacija se lahko izvaja samo v eni državi pod pogojem, da ima čezmejni ali transnacionalni vpliv in koristi.
Operacije, ki se nanašajo na medregionalno sodelovanje iz točk (3)(a) in (b) člena 2, vključujejo upravičence iz najmanj treh držav, od katerih sta najmanj dve državi članici.
Pogoji, določeni v prvem pododstavku, se ne uporabljajo za operacije v okviru čezmejnega programa PEACE med Severno Irsko in mejnimi grofijami Irske v podporo miru in spravi, kakor je navedeno v členu 7(2).
3. Ne glede na odstavek 2 se lahko EZTS ali druga pravna oseba, ustanovljena v skladu z zakonodajo ene od sodelujočih držav, prijavi kot edini upravičenec za operacijo, pod pogojem, da so ga v primeru čezmejnega in transnacionalnega sodelovanja ustanovili javni organi ali organi iz najmanj dveh sodelujočih držav, v primeru medregionalnega sodelovanja pa iz najmanj treh sodelujočih držav.
Pravna oseba, ki izvaja finančni instrument ali, če je primerno, sklad skladov, je lahko edini upravičenec operacije, ne da bi se uporabljale zahteve za njeno sestavo iz prvega pododstavka.
4. Upravičenci sodelujejo pri pripravi in izvajanju operacij. Poleg tega sodelujejo pri zagotavljanju osebja ali financiranju operacij ali pri obojem.
Za operacije v programih med najbolj oddaljenimi regijami in tretjimi državami ali ozemlji se od upravičencev zahteva, da sodelujejo samo na dveh področjih, navedenih v prvem pododstavku.
5. Organ upravljanja vodilnemu ali edinemu upravičencu za vsako operacijo predloži dokument, v katerem so določeni pogoji za podporo operaciji, vključno s posebnimi zahtevami za izdelke ali storitve, ki se zagotovijo v okviru operacije, finančnim načrtom in rokom za izvedbo.
Člen 13
Upravičenci
1. Kadar ima operacija iz programa sodelovanja dva ali več upravičencev, vsi upravičenci enega od njih imenujejo za vodilnega upravičenca.
2. Vodilni upravičenec:
(a)
z drugimi upravičenci sklene sporazum, ki vsebuje določbe, s katerimi se med drugim jamči dobro finančno poslovodenje sredstev, dodeljenih operaciji, vključno z ureditvami za izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov;
(b)
prevzame odgovornost za zagotovitev izvedbe celotne operacije;
(c)
zagotovi, da so izdatki, ki jih predložijo vsi upravičenci, nastali pri izvajanju operacije in ustrezajo dejavnostim, o katerih so se skupaj dogovorili vsi upravičenci, ter so v skladu z dokumentom, ki ga predloži organ upravljanja na podlagi člena 12(5);
(d)
zagotovi, da je izdatke, ki so jih predložili drugi upravičenci, preveril kontrolor oziroma kontrolorji, kadar takega preverjanja ne opravi organ upravljanja na podlagi člena 23(3).
3. Če v ureditvi, določeni v skladu s točko (a) odstavka 2, ni določeno drugače, vodilni upravičenec zagotovi, da drugi upravičenci čim prej in v celoti prejmejo celotni znesek prispevka iz skladov. Noben znesek se ne odšteje ali zadrži niti se ne obračuna nobena posebna ali druga dajatev z enakovrednim učinkom, zaradi katere bi se znižali ti zneski za druge upravičence.
4. Vodilni upravičenci imajo sedež v državi članici, ki sodeluje v programu sodelovanja. Vendar se države članice in tretje države ali ozemlja, ki sodelujejo v programu sodelovanja, lahko dogovorijo, da ima vodilni upravičenec sedež v tretji državi ali ozemlju, ki sodeluje v tem programu sodelovanja, pod pogojem, da je organ upravljanja prepričan, da vodilni upravičenec zmore izvajati naloge iz odstavkov 2 in 3 in da so izpolnjene zahteve glede upravljanja, preverjanj in revizij.
5. Edini upravičenci so registrirani v državi članici, ki sodeluje v programu sodelovanja. Vendar so lahko registrirani v državi članici, ki ne sodeluje v programu, če so izpolnjeni pogoji iz člena 12(3).
POGLAVJE IV
Spremljanje in vrednotenje
Člen 14
Poročila o izvajanju
1. Organ upravljanja do 31. maja 2016 in do istega datuma vsako naslednje leto do vključno leta 2023 predloži Komisiji letno poročilo o izvajanju v skladu s členom 50(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013. Poročilo o izvajanju, predloženo leta 2016, zajame finančni leti 2014 in 2015 ter obdobje med začetkom upravičenosti izdatkov in 31. decembrom 2013.
2. Rok iz odstavka 1 za poročila, predložena leta 2017 in 2019, je 30. junij.
3. Letna poročila o izvajanju vsebujejo informacije:
(a)
o izvajanju programa sodelovanja v skladu s členom 50(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013;
(b)
o napredku pri pripravi in izvajanju velikih projektov ter skupnih akcijskih načrtov, kadar je to ustrezno.
4. V letnih poročilih o izvajanju, predloženih leta 2017 in 2019, se navedejo in ocenijo informacije, zahtevane v okviru člena 50(4) oziroma (5) Uredbe (EU) št. 1303/2013 ter informacije iz odstavka 2 tega člena skupaj z naslednjimi informacijami:
(a)
napredek pri izvajanju načrta vrednotenja in nadaljnjem uresničevanju ugotovitev pri izvedenih vrednotenjih;
(b)
rezultatih ukrepov informiranja in obveščanja javnosti, izvedenih v okviru komunikacijske strategije;
(c)
vključitvi partnerjev v izvajanje, spremljanje in vrednotenje programa sodelovanja.
V letnih poročilih o izvajanju, predloženih leta 2017 in 2019, se ob upoštevanju vsebine in ciljev vsakega programa sodelovanja, lahko navedejo informacije in oceni naslednje:
(a)
napredek pri izvajanju celostnega pristopa k teritorialnemu razvoju, vključno s trajnostnim urbanim razvojem in lokalnim razvojem, ki ga vodi skupnost, v okviru programa sodelovanja;
(b)
napredek pri izvajanju ukrepov za krepitev zmogljivosti organov in upravičencev za upravljanje in uporabo ESRR;
(c)
kadar je ustrezno, prispevek za makroregionalne strategije in strategije za morske bazene;
(d)
posebni ukrepi, sprejeti za spodbujanje enakosti med moškimi in ženskami ter spodbujanje nediskriminacije, zlasti dostopnost za invalidne osebe, ter ureditve, ki se izvajajo za vključitev vidika enakosti spolov v program sodelovanja in operacij;
(e)
ukrepi za spodbujanje trajnostnega razvoja;
(f)
napredek pri izvajanju ukrepov na področju socialnih inovacij.
5. Letna in končna poročila o izvajanju se pripravijo po vzorcih, ki jih sprejme Komisija z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 150(2) Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 15
Letni pregled
Sestanek za letni pregled se organizira v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Kadar se sestanek za letni pregled ne organizira v skladu s členom 51(3) Uredbe (EU) št. 1303/2013, se letni pregled lahko opravi pisno.
Člen 16
Kazalniki za cilj "evropsko teritorialno sodelovanje"
1. Skupni kazalniki učinka iz Priloge k tej uredbi, kazalniki rezultatov za posamezne programe in, kadar je ustrezno, kazalniki učinka za posamezne programe se uporabljajo v skladu s členom 27(4) Uredbe (EU) št. 1303/2013 ter točkami (b)(ii) in (iv) ter (c)(ii) in (iv) prvega pododstavka člena 8(2) te uredbe.
2. Za skupne kazalnike učinka in kazalnike učinka za posamezne programe se izhodiščna vrednost določi pri nič. Zbirne številčno ovrednotene ciljne vrednosti za te kazalnike se določijo za leto 2023.
3. Za kazalnike rezultatov za posamezne programe, ki zadevajo prednostne naložbe, se za izhodiščne vrednosti uporabijo najnovejši razpoložljivi podatki in se določijo ciljne vrednosti za leto 2023. Ciljne vrednosti se lahko izrazijo številčno ovrednoteno ali opisno.
4. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 29, da sprejme seznam skupnih kazalnikov učinka, določen v Prilogi, z namenom da izvede prilagoditve, kjer je upravičeno, da se zagotovi uspešna ocena napredka pri izvajanju programa.
Člen 17
Tehnična pomoč
Znesek ESRR, dodeljen za tehnično pomoč, je omejen na 6 % skupnega zneska, ki se dodeli programu sodelovanja. Za programe, pri katerih skupna dodeljena sredstva ne presegajo 50 000 000 EUR, je znesek ESRR, dodeljen za tehnično pomoč, omejen na 7 % skupnega dodeljenega zneska, vendar znaša najmanj 1 500 000 EUR in največ od 3 000 000 EUR.
POGLAVJE V
Upravičenost
Člen 18
Splošna pravila o upravičenosti izdatkov
1. Na Komisijo se prenesejo pooblastila, da v skladu s členom 29, sprejme delegirane akte s katerimi določi posebna pravila o upravičenosti izdatkov pri programih sodelovanja, kar zadeva stroške osebja, pisarniške in administrativne izdatke, potne in namestitvene stroške, stroške zunanjih strokovnih izvajalcev in stroške storitev ter izdatke za opremo. Komisija do 22 aprila 2014 hkrati uradno obvesti Evropski parlament in Svet o delegiranih aktih, sprejetih v skladu s členom 29.
2. Brez poseganja v pravila o upravičenosti, ki so določena ali katerih podlaga je v členih 65 do 71 Uredbe (EU) št. 1303/2013, Uredbi (EU) št. 1301/2013, tej uredbi ali delegiranih aktih iz odstavka 1 tega člena, države članice, ki sodelujejo v odboru za spremljanje, določijo dodatna pravila za upravičenost za celotni program sodelovanja.
3. Za zadeve, ki niso zajete v pravilih za upravičenost, ki so določena ali katerih podlaga je v členih 65 do 71 Uredbe (EU) št. 1303/2013, Uredbi (EU) št. 1301/2013, v delegiranih aktih iz odstavka 1 tega člena ali v pravilih, ki jih v skladu z odstavkom 2 tega člena skupaj določijo sodelujoče države članice, se uporabljajo nacionalna pravila države članice, v kateri izdatki nastanejo.
Člen 19
Stroški za osebje
Stroški osebja pri operaciji se lahko izračunajo kot pavšalni znesek v višini do 20 % neposrednih stroškov, ki niso stroški za osebje pri navedeni operaciji.
Člen 20
Upravičenost operacij v programih sodelovanja glede na lokacijo
1. Operacije v okviru programov sodelovanja, za katere veljajo odstopanja iz odstavkov 2 in 3, se izvajajo na delu programskega območja, ki zajema ozemlje Unije (v nadaljnjem besedilu: del programskega območja, ki pripada Uniji).
2. Organ upravljanja lahko sprejme, da se operacija v celoti ali delno izvaja zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
operacija koristi programskemu območju;
(b)
celotni znesek, dodeljen v okviru programa sodelovanja za operacije, ki se izvajajo zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, ne presega 20 % podpore iz ESRR na ravni programa ali 30 % pri programih sodelovanja, pri katerih del programskega območja, ki pripada Uniji, sestavljajo najbolj oddaljene regije;
(c)
obveznosti organov upravljanja in revizijskih organov glede upravljanja, nadzora in revizije operacije izpolnjujejo organi programov sodelovanja ali se ti dogovorijo z organi države članice ali tretje države ali ozemlja, v katerih se izvaja operacija.
3. Izdatki za operacije v zvezi s tehnično pomočjo ali promocijske dejavnosti in za krepitev zmogljivosti lahko nastanejo zunaj dela programskega območja, ki pripada Uniji, če so izpolnjeni pogoji iz točk (a) in (c) odstavkov 2.
POGLAVJE VII
Upravljanje, nadzor in določitev
Člen 21
Določitev organov
1. Države članice, ki sodelujejo v programu sodelovanja, določijo en sam organ upravljanja za namene člena 123(1) Uredbe (EU) št. 1303/2013, en sam organ za potrjevanje za namene člena 123(2) navedene uredbe in en sam revizijski organ za namene člena 123(4) navedene uredbe. Organ upravljanja in revizijski organ imata sedež v isti državi članici.
Države članice, ki sodelujejo v programu sodelovanja, lahko določijo, da je organ upravljanja pristojen tudi za izvajanje nalog organa za potrjevanje. Takšna določitev ne posega v porazdelitev odgovornosti v zvezi z uporabo finančnih popravkov med sodelujoče države članice, ki jih določa v program sodelovanja.
2. Organ za potrjevanje prejme izplačila, ki jih opravi Komisija, in praviloma opravi izplačila vodilnemu upravičencu v skladu s členom 132 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
3. Postopek za določitev organa upravljanja in po potrebi organa za potrjevanje, določen v členu 124 Uredbe (EU) št. 1303/2013, izvede država članica, v kateri ima organ sedež.
Člen 22
Evropsko združenje za teritorialno sodelovanje
Države članice, ki sodelujejo v programu sodelovanja, lahko uporabijo EZTS z namenom, da mu dajo pristojnosti za upravljanje tega programa sodelovanja ali njegovega dela, zlasti tako, da na EZTS prenesejo pristojnosti organa upravljanja.
Člen 23
Naloge organa upravljanja
1. Brez poseganja v odstavek 4 tega člena organ upravljanja programa sodelovanja opravlja naloge iz člena 125 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
2. Organ upravljanja po posvetovanju z državami članicami in katerimi koli tretjimi državami, ki sodelujejo v programu sodelovanja, ustanovi skupni sekretariat.
Skupni sekretariat pomaga organu upravljanja in odboru za spremljanje pri izvajanju njunih zadevnih nalog. Skupni sekretariat tudi obvešča potencialne upravičence o možnostih financiranja v okviru programov sodelovanja in upravičencem pomaga pri izvajanju operacij.
3. Kadar je organ upravljanja EZTS, preverjanja v skladu s točko (a) člena 125(4) Uredbe (EU) št. 1303/2013 izvaja organ upravljanja oziroma je zanje pristojen vsaj v tistih državah članicah in tretjih državah ali na ozemljih, iz katerih so člani, ki sodelujejo v EZTS.
4. Kadar organ upravljanja ne izvaja preverjanj iz točke (a) člena 125(4) Uredbe (EU) št. 1303/2013 na celotnem programskem območju ali če organ upravljanja ne izvaja preverjanj za države članice in tretje države ali ozemlja, iz katerih so člani, ki sodelujejo v EZTS, v skladu z odstavkom 3, oziroma zanje ni pristojen, vsaka država članica ali, kadar je sprejela povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, vsaka tretja država ali ozemlje imenuje organ ali osebo, odgovorno za izvajanje takih preverjanj za upravičence na svojem ozemlju (v nadaljnjem besedilu: kontrolor oziroma kontrolorji).
Kontrolorji iz prvega pododstavka so lahko isti organi, ki so odgovorni za izvajanje takih preverjanj za operativne programe pri cilju "naložbe za rast in delovna mesta", pri tretjih državah pa za izvajanje primerljivih preverjanj na podlagi instrumentov zunanjih politik Unije.
Organ upravljanja se prepriča, da je izdatke vsakega upravičenca, ki sodeluje pri operaciji, preveril imenovani kontrolor.
Vsaka država članica zagotovi, da se lahko izdatki upravičenca preverijo v treh mesecih od predložitve dokumentov s strani zadevnih upravičencev.
Vsaka država članica ali, kadar je sprejela povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, vsaka tretja država je odgovorna za preverjanja, ki se opravijo na njenem ozemlju.
5. Kadar je mogoče dobavo sofinanciranih izdelkov ali izvedbo sofinanciranih storitev preveriti samo v zvezi s celotno operacijo, preverjanje opravi organ upravljanja ali kontrolor države članice, v kateri ima vodilni upravičenec sedež.
Člen 24
Naloge organa za potrjevanje
Organ za potrjevanje programa sodelovanja opravlja naloge, določene v členu 126 Uredbe (EU) št. 1303/2013.
Člen 25
Naloge revizijskega organa
1. Države članice in tretje države, ki sodelujejo v programu sodelovanja, lahko pooblastijo revizijski organ za neposredno izvajanje nalog iz člena 127 Uredbe (EU) št. 1303/2013 na celotnem ozemlju, ki ga zajema program sodelovanja. Določijo, kdaj revizijski organ spremlja revizor države članice ali tretje države.
2. Kadar revizijski organ nima pooblastil iz odstavka 1, mu pomaga skupina revizorjev, ki jo sestavljajo po en predstavnik vsake države članice ali tretje države, ki sodeluje v programu sodelovanja, opravlja pa naloge iz člena 127 Uredbe (EU) št. 1303/2013. Vsaka država članica ali, kadar je sprejela povabilo k sodelovanju v programu sodelovanja, vsaka tretja država je odgovorna za revizije, ki se opravijo na njenem ozemlju.
Vsak predstavnik vsake države članice ali tretje države; ki sodeluje v programu sodelovanja, je odgovoren, da se o izdatkih na njegovem ozemlju predložijo dejanski podatki, ki jih revizijski organ zahteva za svojo oceno.
Skupina revizorjev se ustanovi v treh mesecih po sklepu o odobritvi programa sodelovanja. Skupina revizorjev sestavi svoj poslovnik, predseduje pa ji revizijski organ za program sodelovanja.
3. Revizorji so funkcionalno neodvisni od kontrolorjev, ki opravljajo preverjanja v skladu s členom 23.
POGLAVJE VII
Sodelovanje tretjih držav v programih transnacionalnega in medregionalnega sodelovanja
Člen 26
Pogoji izvajanja za sodelovanje tretjih držav
Veljavni pogoji izvajanja programov, ki urejajo finančno upravljanje ter načrtovanje, spremljanje, vrednotenje in nadzor udeležbe tretjih držav prek prispevkov IPA II ali EIS pri transnacionalnih in medregionalnih programih sodelovanja, se določijo v zadevnem programu sodelovanja in po potrebi tudi v sporazumu o financiranju med Komisijo, vlado zadevnih tretjih držav in državo članico, ki gosti organ upravljanja zadevnega programa sodelovanja. Pogoji izvajanja programov so v skladu s pravili kohezijske politike Unije.
POGLAVJE VIII
Finančno upravljanje
Člen 27
Proračunske obveznosti, plačila in izterjave
1. Podpora programom sodelovanja iz ESRR se izplača na enotni račun, ki nima nacionalnih podračunov.
2. Organ upravljanja zagotovi, da se od vodilnega ali edinega upravičenca izterja vsak nepravilno izplačani znesek. Upravičenci vrnejo vodilnemu upravičencu vse neupravičeno izplačane zneske.
3. Če vodilnemu upravičencu ne uspe zagotoviti povračila zneskov od drugih upravičencev ali če organu upravljanja ne uspe zagotoviti povračila zneskov od vodilnega ali edinega upravičenca, država članica ali tretja država, na ozemlju katere ima zadevni upravičenec sedež ali je v primeru EZTS registriran, vrne organu upravljanja vsak znesek, ki je bil neupravičeno izplačan temu upravičencu. Organ upravljanja je odgovoren za povračilo zadevnih zneskov splošnemu proračunu Unije v skladu s porazdelitvijo odgovornosti med sodelujoče države članice, kot je določeno v programu sodelovanja.
Člen 28
Raba eura
Z odstopanjem od člena 133 Uredbe (EU) št. 1303/2013 upravičenci izdatke, nastale v valuti, ki ni euro, preračunajo v eure z uporabo mesečnega računovodskega menjalnega tečaja Komisije, in sicer v mesecu, v katerem so ti izdatki bodisi:
(a)
nastali;
(b)
bili predloženi v preverjanje organu upravljanja ali kontrolorju v skladu s členom 23 te uredbe, ali
(c)
sporočeni vodilnemu upravičencu.
Izbrana metoda se določi v programu sodelovanja in velja za vse upravičence.
Preračun menjave preveri organ upravljanja ali kontrolor v državi članici ali tretji državi, v kateri ima upravičenec sedež.
POGLAVJE IX
Končne določbe
Člen 29
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 16(4) in 18(1) se prenese na Komisijo za nedoločen čas od 21 decembru 2013 do 31. decembra 2020.
3. Pooblastilo iz členov 16(4) in 18(1) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 16(4) in členom 18(1), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu, ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 30
Prehodne določbe
1. Ta uredba ne vpliva na nadaljnje izvajanje ali spreminjanje, vključno s celotno ali delno razveljavitvijo podpore, ki jo je Komisija odobrila na podlagi Uredbe (ES) št. 1080/2006 ali kakršne koli druge zakonodaje, ki se uporablja za navedeno podporo na dan 31. decembra 2013. Navedena uredba ali druga taka veljavna zakonodaja, se posledično uporablja še naprej po 31. decembru 2013 za to podporo ali zadevne operacije do njihovega zaključka. Za namene tega odstavka podpora zajema operativne programe in velike projekte.
2. Zahtevki za podporo, vloženi ali odobreni v skladu z Uredbo (ES) št. 1080/2006 pred 1. januarjem 2014, še naprej veljajo.
Člen 31
Pregled
Evropski parlament in Svet pregledata to uredbo do 31. decembra 2020 v skladu s členom 178 PDEU.
Člen 32
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Členi 4, 27 in 28 se uporabljajo od 1. januarja 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 17. decembra 2013