PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 793/2013
ze dne 20. srpna 2013,
kterým se stanoví opatření ve vztahu k Faerským ostrovům, jež mají zajistit zachování populace atlantsko-skandinávského sledě obecného
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1026/2012 ze dne 25. října 2012 o některých opatřeních za účelem zachování populací ryb ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Populace atlantsko-skandinávského sledě obecného (též uváděného jako sleď obecný, s jarním třením v norských vodách) je největší populací sledě obecného na světě. Z této populace pochází odlovy v řádu jednoho až dvou milionů tun. Intenzivní využívání populace v důsledku nadměrného rybolovu nicméně vedlo k jejímu vyčerpání a mezi počátkem 70. let a polovinou 90. let minulého století byl na více něž dvě desetiletí ukončen veškerý rybolov, což mělo pro loďstva lovící uvedenou populaci velmi závažné důsledky.
(2)
Od obnovy populace a opětovného zahájení rybolovu v roce 1996 podléhá populace sledě obecného řízení na základě konzultací pěti stran, v jejichž výlučné hospodářské zóně se tato ryba během svého migračního cyklu vyskytuje: jde o Ruskou federaci, Norsko, Faerské ostrovy, Island a Evropskou unii (dále jen „pobřežní státy“).
(3)
Od roku 2007 zahrnovala ujednání dohodnutá při konzultacích pobřežních států konečná pravidla pro rozdělení celkového přípustného odlovu a závazek k zachování relativní stability uvedených podílů pro budoucí roky. Pro populaci atlantsko-skandinávského sledě činily dohodnuté podíly pro Faerské ostrovy 5,16 %, pro Island 14,51 %, pro Unii 6,51 %, pro Norsko 61 % a pro Ruskou federaci 12,82 %. Pobřežní státy se navíc dlouhodobě domluvily na tom, že společně dohodnutá ujednání budou přezkoumávat i revidovat pouze společně, a to na základě nových vědeckých doporučení a k danému datu.
(4)
Aby se usnadnilo stanovení celkových přípustných odlovů, pobřežní státy se na základě dostupných vědeckých poznatků dohodly na dlouhodobém plánu řízení a provedly jej, přičemž daný plán byl v souladu s preventivním přístupem, měl zachovat odlov v rámci bezpečných biologických limitů a byl určen k zajištění udržitelného rybolovu.
(5)
Tento dlouhodobý plán řízení měl zamezit tomu, aby úroveň biomasy u uvedené populace klesla pod 2 500 000 tun, a zároveň bylo třeba vynaložit veškeré úsilí k udržení dané populace nad 5 000 000 tun, což je úroveň, u níž se předpokládá maximální udržitelný výnos. K tomu mělo dojít omezením odlovu způsobem, jenž by odpovídal úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovni 0,125. Bylo dohodnuto, že pokud by úroveň biomasy klesla pod úroveň 5 000 000 tun, míra úmrtnosti by měla být snížena, aby se zajistila rychlá obnova dané populace.
(6)
V září 2012 doporučila Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES) v souladu s preventivním přístupem stanoveným v plánu řízení, že celkový přípustný odlov (TAC) pro pět pobřežních států by měl v roce 2013 činit maximálně 619 000 tun, což představuje oproti TAC stanovenému na rok 2012 pokles o 26 %.
(7)
Při konzultacích pobřežních států, které se za účelem ujednání na rok 2013 konaly od října 2012 do ledna 2013, se zástupci Faerských ostrovů důsledně a opakovaně vyjadřovali odmítavě k pokračování stávajícího ujednání o rozdělení podílů. Ujednání na rok 2013 byla nakonec uzavřena dne 18. ledna 2013 pouze čtyřmi pobřežní státy, aby se v nejvyšší možné míře udrželo koordinované řízení populace pobřežními státy. Ve schváleném záznamu z těchto konzultací ze dne 23. ledna 2013 se uvádí, že: „Delegace vyjádřily obavu, že Faerské ostrovy odstoupily od dohody pobřežních států bez předchozího oznámení“. Vzhledem k odstoupení Faerských ostrovů z konzultací není možné, aby se na ujednáních dohodlo všech pět smluvních stran, a proto se zbývající čtyři strany dohodly na zohlednění rybolovných zájmů Faerských ostrovů tím, že jim vyhradí jejich tradiční podíl, tj. podíl, který Faerským ostrovům příslušel od ujednání na rok 2007 a jenž odpovídal 31 000 tunám (5,16 % celkového přípustného odlovu).
(8)
Během konzultací pobřežních států konaných do 23. ledna 2013 nevznesli zástupci Faerských ostrovů žádný požadavek ohledně přesného podílu, nepřednesli žádný písemný ani ústní návrh nového ujednání o podílech, nezapojili se do jednání čtyř dalších stran ani nevyvinuli snahu o spolupráci při diskuzi o ujednáních na rok 2013.
(9)
Ministr pro odvětví rybolovu Faerských ostrovů oznámil v prohlášení ze dne 26. března 2013, že pro loďstvo Faerských ostrovů bylo jednostranně stanoveno omezení odlovu ve výši 105 230 tun, což představuje 17 % doporučeného celkového přípustného odlovu neboli víc než třikrát větší podíl, než by odpovídal uplatňovanému podílu z předchozích ujednání, a zvýšení podílu Faerských ostrovů oproti roku 2012 o 145 %. Uvedené jednostranné prohlášení je třeba posoudit s ohledem na výše uvedené vědecké doporučení snížit odlov v roce 2013 o 26 %. Tímto prohlášením se Faerské ostrovy též de facto zřekly společně dohodnutého plánu řízení.
(10)
Uvedenými kroky Faerské ostrovy zhatily spolupráci s Unií a ostatními pobřežními státy při řízení populace společného zájmu, atlantsko-skandinávského sledě obecného, a nedodržely závazky podle čl. 61 odst. 2, čl. 63 odst. 1 a 2, článků 118, 119 a 300 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS) a článků 5 a 6 a čl. 8 odst. 1 a 2 Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací (UNFSA).
(11)
Pokud by bylo dosaženo omezení odlovu stanovených čtyřmi pobřežními státy a Faerskými ostrovy, činil by celkový odlov 692 290 tun, což by oproti doporučenému TAC představovalo nadměrný odlov. Podle posouzení a prognóz odlovu, které rada ICES vypracovala v rámci poradenství pro řízení rybolovného období 2013 (2), by takovýto odlov vedl na začátku roku 2014 k biomase reprodukující se populace na úrovni 4 200 000 tun, což je pod úrovní 5 000 000 tun, u níž se očekává maximální udržitelný výnos.
(12)
Nové veřejně dostupné vědecké důkazy poskytnuté radou ICES v květnu 2013 (3) navíc potvrzují, že dlouhodobý plán řízení ve své stávající podobě (s cílem úmrtnosti způsobené rybolovem v míře 0,125) je preventivní povahy, zatímco zvýšením cíle úmrtnosti způsobené rybolovem na hodnotu 0,15, jež je rovnocenná hodnotě vyplývající ze zvýšení podílu Faerských ostrovů, plán tuto preventivní povahu ztratí a souvisí s tím zvýšené nebezpečí vyčerpání stavu této populace.
(13)
Podle článku 3 nařízení (EU) č. 1026/2012 může být země označena za zemi umožňující neudržitelný rybolov v případě, že: a) nespolupracuje na řízení populace společného zájmu zcela v souladu s ustanoveními Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (UNCLOS) a Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (UNFSA) nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo normy mezinárodního práva a b) buď: i) nepřijala potřebná opatření na řízení rybolovu, nebo ii) přijala opatření na řízení rybolovu bez náležitého ohledu na práva, zájmy a povinnosti jiných zemí a Unie a tato opatření na řízení rybolovu, posuzovaná ve spojení s opatřeními přijatými jinými zeměmi a Unií, vedou k rybolovné činnosti, která by u populace mohla mít za následek vznik neudržitelného stavu.
(14)
Na základě výše uvedených hledisek splňují Faerské ostrovy všechna kritéria, aby byly označeny za zemi umožňující neudržitelný rybolov, a Komise tak může přijmout opatření stanovená v nařízení (EU) č. 1026/2012.
(15)
Podle článku 6 nařízení (EU) č. 1026/2012 se Komise rozhodnutím ze dne 17. května 2013 (4) a dopisem z téhož dne odhodlala oznámit autonomní vládě Faerských ostrovů a vládě Dánska svůj záměr označit Faerské ostrovy za zemi umožňující neudržitelný rybolov a uvedla důvody pro uvedené označení a popis možných opatření, která lze podle uvedeného nařízení přijmout. Autonomní vláda Faerských ostrovů potvrdila přijetí uvedeného dopisu téhož dne.
(16)
Autonomní vláda Faerských ostrovů odpověděla na oznámení dne 17. června 2013, přičemž tvrzení přeložená Komisí zpochybnila vlastními argumenty, jimiž bylo, že Faerské ostrovy neodstoupily z procesu konzultací, jsou i nadále odhodlány nalézt projednané řešení ohledně rozdělení dané populace a EU nemá právo používat donucovací opatření. Vláda nicméně nikterak nevyjádřila úmysl změnit své rozhodnutí ohledně neudržitelného omezení odlovu na rok 2013, ani neposkytla žádné jasné odůvodnění svého vysokého omezení odlovu na rok 2013, s výjimkou nepodloženého tvrzení o „zvýšeném výskytu této populace v posledních letech v námořních oblastech spadajících pod jurisdikci Faerských ostrovů“.
(17)
Komise prověřila v dané záležitosti stávající vědeckou literaturu a nalezla pouze tvrzení ukazující na příležitostný delší výskyt sledě obecného ve vodách Faerských ostrovů v daném období, ovšem neshledala žádný odkaz, jenž by umožňoval výklad tohoto jevu jakožto stabilní nebo trvalé zvýšení množství této populace. Pokud jde o argument Faerských ostrovů, že v roce 2014 stav populace poklesne tak pod úroveň maximálního udržitelného výnosu v každém případě, a nikoli v důsledku jejich jednostranně navýšeného podílu, je třeba poznamenat, že podle nejnovějších vědeckých doporučení (viz výše 12. bod odůvodnění) se populace sice může obnovit na úroveň maximálního udržitelnému výnosu, dojde-li však ke zvýšení stávající cílové úrovně úmrtnosti způsobené rybolovem na hodnotu rovnocennou hodnotě vyplývající ze zvýšení podílu Faerských ostrovů, bude tato populace setrvávat pod úrovní maximálního udržitelnému výnosu po delší dobu a nebezpečí vyčerpání stavu této populace bude vyšší.
(18)
Na základě podrobného rozboru argumentů autonomní vlády Faerských ostrovů došla Komise k závěru, že tyto argumenty nevyvracejí důvody z oznámení Komise, ani nepředstavují objektivní důvod ospravedlňující nedostatečnou spolupráci této země. Tento závěr společně s neochotou k nápravě jednostranných omezení odlovů na rok 2013 vedou Komisi k závěru, že Faerské ostrovy nadále splňují kritéria pro to, aby byly označeny za zemi umožňující neudržitelný rybolov.
(19)
Komise má tudíž za to, že je nutné přijmout opatření podle článku 4 nařízení (EU) č. 1026/2012.
(20)
Tato opatření musí být účinná a přiměřená pro dosažení cíle ochrany a měla by Faerským ostrovům zabránit v tom, aby k pokračování neudržitelného rybolovu sledě obecného využívaly trhy, přístavy a zařízení Unie.
(21)
Kromě toho Komise zhodnotila ekologické, obchodní, hospodářské a sociální účinky daných opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu, která mohou být přijata podle čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 1026/2012, jakož i administrativní zátěž související s jejich prováděním.
(22)
Na základě tohoto hodnocení se zdá být vhodné přijmout jako první krok některá opatření uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. c), d), e) a i) nařízení (EU) č. 1026/2012. Pokud by se tato opatření ukázala jako neúčinná a Faerské ostrovy by i nadále umožňovaly neudržitelný rybolov, lze zavést i další opatření.
(23)
Faerský rybolov sledě obecného provozovaný plavidly lovícími pomocí vlečných sítí pelagické druhy může být v chladnějších měsících roku cíleným rybolovem, ale koncem jara a v létě, kdy jsou sledi obecní a makrely obecné loveny v obdobném množství, je rybolovem smíšeným. Oba druhy může během rybolovného období odlovit stejné plavidlo při stejném vytažení sítě v rámci téhož rybářského výjezdu nebo v tomtéž lovišti. Makrela obecná je tak přidruženým druhem sledě obecného. Dalším odlovem a vývozem nakrely obecné by proto byly Faerské ostrovy vedeny k dalšímu odlovu vysokého množství sledě obecný, jenž je nevyhnutelným vedlejším úlovkem, a to i v případě, že by sleď obecný nemohl být do Unie vyvážen. Proto pokud by se do opatření nezahrnul dovoz makrely obecné, byla by oslabena účinnost zákazu dovozu sledě obecného jako prostředku, který má k zabránit dalším škodám ve vztahu k udržitelnosti populace sledě obecného. Makrela obecná žije natolik na stejném teritoriu jako sleď obecný, že při lovu makrely obecné v lovištích pod kontrolou Faerských ostrovů vždy hrozí riziko, že dojde i k odlovu sledě obecného. Z tohoto důvodu existuje u všech makrel obecných pod kontrolou Faerských ostrovů pravděpodobnost, že by mohly být uloveny společně se sleděm obecným. V důsledku této skutečnosti by se v zájmu účinnosti měla obchodní opatření vztahovat jak na sledě obecného, tak na makrelu obecnou.
(24)
Při posuzování přiměřenosti opatření, a zejména při rozhodování o tom, zda by se omezení obchodu s hlavními druhy ulovenými při rybolovu sledě obecného měla týkat jen určitého množství, nebo zda by měl být zakázán veškerý dovoz, Komise zkoumala, zda by jako přiměřenější opatření mohla být oproti úplnému zákazu dovozu všech produktů vyrobených ze sledě obecného nebo makrely obecné nebo produktů obsahujících tyto ryby zamýšlena i jiná alternativní opatření. Posuzovány byly tři možné varianty: i) množstevní omezení všech produktů, jimiž by se dovoz omezil na tradiční obchodní výměny, ii) úplný zákaz pouze čerstvých, zmrazených nebo konzervovaných ryb, kromě složitějších výrobků, jako je rybí moučka a tuk a iii) zákaz dovozu omezený pouze na sledě obecného a produkty z něj. Zatímco první z těchto tří variant by mohla být vzhledem ke značnému významu vývozu rybí moučky z Faerských ostrovů do EU velmi účinnou, považuje se v této fázi za příliš zatěžující, zejména přihlédne-li se ke skutečnosti, že tento krok může jednak ovlivnit ta odvětví rybolovu Faerských ostrovů, která přímo nesouvisí s odvětvím pelagického rybolovu, a zároveň vytvoří vysokou administrativní zátěž v souvislosti s rozbory vzorků rybí moučky a tuku ve specializovaných laboratořích za účelem určení jejich druhového složení. Třetí varianta, jak je uvedeno výše, se považuje za neúčinnou, pokud mohou být její případné hospodářské důsledky snadno kompenzovány vývozem makrely obecné. Z tohoto důvodu skýtá největší rovnováhu mezi prostředky a jejich žádoucími účinky druhá alternativa, přičemž k dosažení potřebného výsledku neexistují žádná jiná méně obtížná opatření.
(25)
Při posuzování přiměřenosti Komise rovněž zkoumala, zda nejsou zapotřebí i jiná opatření než omezení dovozu, zejména pak omezení vztahující se na využívání přístavů. Jelikož jsou přístavy využívány pro doplňování paliva, vykládku, výměnu posádky, opravy a odpočinek posádky, a představují tak běžné a nezbytné činnosti spojené s lovem sledě obecného, dospěla Komise k závěru, že tato opatření jsou rovněž nezbytná a neexistují žádná jiná, méně omezující opatření, jimiž by se za účelem postihu neudržitelného lovu sledě obecného loďstvům Faerských ostrovů zabránilo využívat zařízení EU.
(26)
Při hodnocení ekologických, obchodních, hospodářských a sociálních účinků opatření v krátkodobém a dlouhodobém horizontu, jakož i administrativní zátěže související s prováděním těchto opatření lze dospět k závěru, že opatření jsou přiměřená a nebudou mít nepřijatelné účinky ani nevytvoří nepatřičnou zátěž. Opatření jsou šetrná vůči životnímu prostředí, neboť se předpokládá, že přispějí k lepší udržitelnosti populace sledě obecného. Obchodní účinky opatření budou mírné, neboť jakkoli lze očekávat bezprostřední hospodářský dopad, ve střednědobém horizontu bude možné nalézt alternativní mechanismy obchodní výměny a neočekává se, že by v rámci EU byly nakonec problémy se zásobováním. Hospodářské a sociální účinky by měly být v krátkodobém horizontu mírné, neboť budou souviset s obchodními účinky; ovšem ve střednědobém a dlouhodobém horizontu budou, pakliže se opatřeními dosáhne požadovaných dopadů, tyto účinky nevyhnutelně velmi příznivé, a to zvláště pro loďstva, která z hospodářského hlediska značně závisejí na lovu pelagických ryb. Administrativní zátěž v souvislosti s danými opatřeními bude poměrně nízká, uvážíme-li, že většinou kontrolních prostředků (včetně personálu) potřebných k prosazování opatření již členské státy disponují.
(27)
Na závěr Komise přezkoumala slučitelnost opatření s mezinárodním právem a došla k závěru, že se týkají vyčerpatelné populace ryb a mají zamezit nadměrnému využívání populace, jelikož cílem těchto opatření je udržet populaci atlantsko-skandinávského sledě obecného v rámci bezpečných biologických limitů. Tato opatření platí ve spojení s vlastními opatřeními Unie pro zachování zdrojů (čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1026/2012). Unie zejména v souladu s doporučením Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) snížila svůj odlov o 26 % a v plném rozsahu uplatňuje podmínky a omezení dlouhodobého plánu řízení, na němž se pobřežní státy dohodly a uplatňují jej od roku 1999 a který rada ICES v květnu 2013 opětovně potvrdila jako plán, jenž je v souladu s preventivním přístupem, i jako správný řídicí přístup pro zachování odlovu v rámci bezpečných biologických limitů. Kromě toho pro nárok Faerských ostrovů na větší podíl na rybolovu atlantsko-skandinávského sledě obecného neexistují nezvratné vědecké důkazy a z tohoto důvodu by bylo vhodné odlov Faerských ostrovů snížit ve smyslu doporučení rady ICES na rok 2013.
(28)
V důsledku uvedených skutečností by jako první krok měla být přijata opatření, která by zahrnovala: a) zákaz dovozu sledě obecného a makrely obecné z atlantsko-skandinávských populací a produktů rybolovu obsahujících tyto ryby nebo produktů z nich vyrobených a b) omezení využívání přístavů Unie plavidly provozujícími rybolov populací atlantsko-skandinávského sledě obecného a makrely obecné pod kontrolou Faerských ostrovů a plavidly přepravujícími ryby nebo produkty rybolovu pocházející z uvedeného rybolovu. Za účelem snazšího prosazování opatření vztahujících se na plavidla, která provozují lov příslušných populací sledě obecného nebo makrely obecné či která přepravují ryby a produkty rybolovu pocházející z těchto populací, by členským státům měly být poskytnuty seznamy těchto plavidel. Aby bylo možné určit, zda byly sleď obecný či makrela obecná uloveny pod kontrolou Faerských ostrovů, měl by se využívat systém osvědčení o úlovku uvedený v kapitole III nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (5).
(29)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení označuje Faerské ostrovy za zemi umožňující neudržitelný rybolov populace atlantsko-skandinávského sledě obecného a stanoví ve vztahu k Faerským ostrovům opatření k zajištění dlouhodobého zachování této populace.
Článek 2
Oblast působnosti a cíle
Toto nařízení se použije na rybolov atlantsko-skandinávského sledě obecného provozovaný pod kontrolou Faerských ostrovů. Má za cíl zajistit dlouhodobou udržitelnost populace atlantsko-skandinávského sledě obecného.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„populací atlantsko-skandinávského sledě obecného“ se rozumí populace sledě obecného (Clupea harengus) v podoblastech ICES (Mezinárodní rady pro průzkum moří) I, II, V, XII a XIV (6);
b)
„atlantsko-skandinávským sleděm obecným“ se rozumí ryba z populace atlantsko-skandinávského sledě obecného;
c)
makrela obecná je rybou druhu Scomber scombrus, která byla ulovena v oblastech výskytu atlantsko-skandinávského sledě obecného;
d)
výrazem „uloven pod kontrolou Faerských ostrovů“ se rozumí uloven plavidly plujícími pod vlajkou Faerských ostrovů nebo plavidly plujícími pod vlajkou jiného státu, které mají povolení k rybolovu ve výlučné hospodářské zóně Faerských ostrovů nebo byly pronajaty faerskou společností či faerskými orgány.
Článek 4
Označení
Faerské ostrovy se označují za zemi umožňující neudržitelný rybolov populace atlantsko-skandinávské sledě obecného.
Článek 5
Opatření
1. Na území Unie, včetně za účelem překládky v přístavech, se zakazuje vstup ryb nebo produktů rybolovu stanovených v příloze, které sestávají ze sledě obecného nebo makrely obecné ulovených pod kontrolou Faerských ostrovů, které jsou z nich vyrobeny nebo které je obsahují.
2. Zakazuje se využívání přístavů Unie plavidly plujícími pod vlajkou Faerských ostrovů lovícími populace atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné a plavidly přepravujícími ryby nebo produkty rybolovu pocházející z atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné, které byly uloveny plavidly plujícími pod vlajkou uvedené země nebo plavidly, jež mají od uvedené země povolení a plují pod vlajkou jiného státu. Tento zákaz se nepoužije v případě vyšší moci nebo nouze ve smyslu článku 18 Úmluvy Organizace spojených národů z roku 1982 o mořském právu, pokud jde o služby, které jsou nezbytně nutné pro nápravu těchto situací.
Článek 6
Provádění
1. Příslušné orgány členských států využijí systém osvědčení o úlovku uvedený v kapitole III nařízení (ES) č. 1005/2008, aby určily všechny produkty, na které se vztahuje zákaz uvedený v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Pro snazší provádění zákazu stanoveného v čl. 5 odst. 2 obdrží členské státy orientační seznamy plavidel, jež dle spolehlivých zdrojů údajů provozovaly nebo v současnosti provozují rybolov populace atlantsko-skandinávského sledě obecného nebo makrely obecné pod kontrolou Faerských ostrovů.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. srpna 2013.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 793/2013
z dne 20. avgusta 2013
o ukrepih v zvezi s Ferskimi otoki za zagotovitev ohranjanja staleža atlantskega sleda
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1026/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o nekaterih ukrepih za ohranjanje staležev rib v zvezi z državami, ki omogočajo netrajnostne načine ribolova (1), in zlasti člena 4 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Stalež atlantskega sleda (imenovan tudi norveška spomladanska drstitev) je največji stalež sleda na svetu. Njegov ulov je znašal en do dva milijona ton. Vendar je obsežno izkoriščanje zaradi prelova privedlo do izčrpanja staleža in prenehanja vseh vrst ribolova za več kot dve desetletji od začetka sedemdesetih let do sredine devetdesetih let 20. stoletja z zelo hudimi posledicami za ribiške flote, ki so izkoriščale ta stalež.
(2)
Od obnovitve staleža in ponovnega odprtja ribolova leta 1996 stalež atlantskega sleda po posvetovanjih petih strani, v katerih izključni ekonomski coni (IEC) se v času svojega migracijskega cikla pojavlja ta vrsta, upravljajo: Ruska federacija, Norveška, Ferski otoki, Islandija in Evropska unija (v nadaljnjem besedilu: obalne države).
(3)
Od leta 2007 so dogovori, ki so jih obalne države dosegle na posvetovanjih, vključevali dokončna pravila o delitvi celotnega dovoljenega ulova in zavezo, da se ohrani relativna stabilnost deležev za prihodnja leta. Dogovorjeni deleži za stalež atlantskega sleda so bili 5,16 % za Ferske otoke, 14,51 % za Islandijo, 6,51 % za Unijo, 61 % za Norveško in 12,82 % za Rusko federacijo. Poleg tega so imele obalne države tudi dolgoročni dogovor o tem, da skupne dogovore o upravljanju lahko pregledujejo in spreminjajo le skupaj, na podlagi novih znanstvenih priporočil in do določenega datuma.
(4)
Za lažjo določitev celotnih dovoljenih ulovov so se obalne države na podlagi razpoložljivih znanstvenih spoznanj odločile za in uvedle dolgoročni načrt upravljanja v skladu s previdnostnim pristopom, katerega namen je ohraniti izlov znotraj varnih bioloških mej in zagotavljati trajnostni ribolov.
(5)
Namen tega dolgoročnega načrta upravljanja je preprečiti padec staleža pod raven biomase 2 500 000 ton in si prizadevati, da se ohrani nad ravnjo 5 000 000 ton, ki naj bi pomenila največji trajnostni donos. To naj bi dosegli z omejevanjem izlova na način, skladen z umrljivostjo rib v obsegu 0,125. Dogovorjeno je bilo, da bi bilo treba umrljivost rib zmanjšati, če bi raven biomase padla pod 5 000 000 ton, da bi se tako zagotovila hitra obnovitev staleža.
(6)
Septembra 2012 je Mednarodni svet za raziskovanje morja (v nadaljnjem besedilu: ICES) v skladu s previdnostnim pristopom, določenim v načrtu upravljanja, predlagal, naj celotni dovoljeni ulov (TAC) za pet obalnih držav v letu 2013 znaša največ 619 000 ton, kar pomeni 26-odstotno zmanjšanje v primerjavi s TAC za leto 2012.
(7)
Na posvetovanjih obalnih držav, ki so za dosego dogovorov za leto 2013 potekala od oktobra 2012 do januarja 2013, so Ferski otoki dosledno poudarjali, da odklanjajo sedanji dogovor o souporabi. Dogovore za leto 2013 so 18. januarja 2013 nazadnje sklenile samo štiri obalne države, da bi v čim večjem obsegu ohranile usklajeno upravljanje staleža obalnih držav. V potrjenem zapisniku teh posvetovanj z dne 23. januarja 2013 je navedeno: „Delegacije so izrazile zaskrbljenost nad tem, da so Ferski otoki odstopili od dogovora obalnih držav brez predhodnega obvestila.“ Ker zaradi izstopa Ferskih otokov iz posvetovanj ni bilo mogoče doseči dogovora vseh petih strani, so se ostale štiri države dogovorile, da bodo upoštevale ribolovne interese Ferskih otokov in določile njihov tradicionalni delež, tj. delež, ki jim je pripadal od dogovora iz leta 2007 naprej in ki znaša 31 000 ton (5,16 % TAC).
(8)
Med posvetovanji obalnih držav, ki so potekala do 23. januarja 2013, predstavniki Ferskih otokov niso izrazili zahteve po določenem deležu, niso pisno ali ustno predlagali novega dogovora o souporabi in si niso prizadevali za sodelovanje z ostalimi štirimi stranmi ali pa pri obravnavanju dogovora za leto 2013.
(9)
Minister Ferskih otokov za ribištvo je v izjavi z dne 26. marca 2013 navedel, da je flota Ferskih otokov enostransko določila mejo ulova v višini 105 230 ton, kar pomeni 17 % priporočenega TAC, več kot trikrat večji delež od tistega, ki bi Ferskim otokom pripadal ob upoštevanju preteklih dogovorov, ter povečanje njihovega deleža iz leta 2012 za 145 %. To enostransko izjavo je treba oceniti ob upoštevanju navedenega znanstvenega priporočila, naj se ulov v letu 2013 zmanjša za 26 %. S to izjavo so Ferski otoki tudi de facto odstopili od skupno dogovorjenega načrta upravljanja.
(10)
Navedena dejanja Ferskih otokov pomenijo nesodelovanje z Unijo in drugimi obalnimi državami pri upravljanju staleža atlantskega sleda v skupnem interesu. Ferski otoki niso izpolnili obveznosti v skladu s členom 61(2), členom 63(1) in (2) ter členi 118, 119 in 300 Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu z dne 10. decembra 1982 (UNCLOS) in členoma 5 in 6 ter členom 8(1) in (2) Sporazuma Združenih narodov o izvajanju določb Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu z dne 10. decembra 1982 v zvezi z ohranjanjem in upravljanjem čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib (UNFSA).
(11)
Če bi se dosegle meje ulova, ki so jih določili štiri obalne države in Ferski otoki, bi celotni ulov znašal 692 290 ton, kar bi glede na priporočeni TAC pomenilo prelov. Glede na ocene in napovedi obsega ulova ICES v okviru priporočil za upravljanje v ribolovni sezoni 2013 (2) bi tak ulov povzročil, da bi raven biomase drstitvenega staleža v začetku leta 2014 padla na 4 200 000 ton, kar je znatno pod ravnjo 5 000 000 ton, ki naj bi pomenila največji trajnostni donos.
(12)
Poleg tega novi javno dostopni znanstveni dokazi, ki jih je predložil ICES maja 2013 (3), potrjujejo, da dolgoročni načrt upravljanja v sedanji obliki (s ciljem umrljivosti rib v obsegu 0,125) pomeni previdnostni pristop, s povečanjem ciljne umrljivosti rib na 0,15, kar ustreza povečanju deleža Ferskih otokov, pa bi ta zaradi večjega tveganja izčrpanja staleža postal neprevidnosten.
(13)
V skladu s členom 3 Uredbe (EU) št. 1026/2012 se država lahko opredeli kot država, ki omogoča netrajnostne načine ribolova: (a) kadar pri upravljanju staleža v skupnem interesu ne sodeluje v popolnem upoštevanju določb Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu z dne 10. decembra 1982 (UNCLOS) in Sporazuma Združenih narodov o izvajanju določb Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu z dne 10. decembra 1982 v zvezi z ohranjanjem in upravljanjem čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib z dne 4. avgusta 1995 (UNFSA) ali drugih mednarodnih sporazumov ali norm mednarodnega prava in (b) kadar: (i) ne sprejme potrebnih ukrepov na področju upravljanja ribištva ali (ii) sprejme ukrepe za upravljanje ribištva brez potrebnega upoštevanja pravic, interesov in obveznosti drugih držav in Unije, pri čemer se zaradi takšnih ukrepov na področju upravljanja ribištva, kadar se obravnavajo v povezavi z ukrepi drugih držav in Unije, izvajajo ribolovne dejavnosti, ki bi lahko vodile v netrajnostno stanje staleža.
(14)
Glede na navedeno Ferski otoki izpolnjujejo vsa merila, da se opredelijo kot država, ki omogoča netrajnostne načine ribolova, zato lahko Komisija sprejme ukrepe, določene v Uredbi (EU) št. 1026/2012.
(15)
Komisija je v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1026/2012 sklenila, da s svojim sklepom z dne 17. maja 2013 (4) in pismom z istega dne obvesti lokalno vlado Ferskih otokov in vlado Danske o svojem namenu, da Ferske otoke opredeli kot državo, ki omogoča netrajnostne načine ribolova, ter navede razloge za navedeno opredelitev in opiše morebitne ukrepe, ki se lahko sprejmejo na podlagi navedene uredbe. Lokalna vlada Ferskih otokov je potrdila prejem pisma isti dan.
(16)
Lokalna vlada Ferskih otokov se je 17. junija 2013 odzvala na obvestilo in na utemeljitve Komisije odgovorila s svojimi utemeljitvami, da niso izstopili iz posvetovanj, da so še naprej zavezani iskanju skupne rešitve za souporabo staleža in da EU nima pravice uporabiti prisilnih ukrepov. Vendar pa poleg neutemeljene trditve o „povečanem obsegu staleža v pomorskih območjih pod jurisdikcijo Ferskih otokov v zadnjih letih“ niso izrazili nikakršnega namena spremeniti svoje odločitve o netrajnostnih omejitvah ulova za leto 2013 niti kakor koli jasno utemeljili svoje visoke omejitve za ulov za leto 2013.
(17)
Komisija je preučila obstoječo znanstveno literaturo s tega področja in našla le navedbe v zvezi z občasno prisotnostjo sleda v vodah Ferskih otokov za daljši čas v sezoni, ne pa tudi kakršnih koli navedb, na podlagi katerih bi si lahko ta pojav razlagali kot stalno ali trajno povečanje staleža. V zvezi z utemeljitvijo Ferskih otokov, da bo stalež leta 2014 v vsakem primeru padel pod raven največjega trajnostnega donosa in ne zaradi povečanja njihovega enostranskega deleža, bi bilo treba opozoriti, da glede na zadnje znanstveno priporočilo (glej uvodno izjavo 12) v primeru povečanja sedanje ciljne umrljivosti rib na vrednost, ki ustreza povečanemu deležu Ferskih otokov, stalež kljub temu, da se lahko obnovi do ravni največjega trajnostnega donosa, dlje časa ostane pod navedeno ravnjo, tveganje njegovega izčrpanja pa je večje.
(18)
Komisija je po podrobni analizi utemeljitev lokalne vlade Ferskih otokov ugotovila, da te ne izpodbijajo razlogov fv ukrepe ne bi vključili tudi uvoza skuše, bi bila učinkovv obvestilu Komisije in niso objektivni razlog, s katerim bi lahko upravičili nesodelovanje te države. Na podlagi navedene ugotovitve in nepripravljenosti, da se popravijo enostranske omejitve ulova za leto 2013, je Komisija sklenila, da Ferski otoki še naprej izpolnjujejo merila, da se opredelijo kot država, ki omogoča netrajnostne načine ribolova.
(19)
Zato Komisija meni, da je treba sprejeti ukrepe v skladu s členom 4 Uredbe (EU) št. 1026/2012.
(20)
Navedeni ukrepi morajo biti učinkoviti in sorazmerni, da se lahko doseže njihov cilj ohranjanja, Ferskim otokom pa bi morali preprečiti izkoriščanje trgov, pristanišč in infrastrukture Unije za ohranjanje njihovega netrajnostnega načina ribolova na sleda.
(21)
Poleg tega je Komisija ocenila kratkoročne in dolgoročne okoljske, trgovinske, gospodarske in družbene učinke ukrepov, ki se lahko sprejmejo v skladu s členom 4(1) Uredbe (EU) št. 1026/2012, ter tudi upravno breme, povezano z njihovim izvajanjem.
(22)
Na podlagi te ocene se zdi primerno sprejeti nekatere ukrepe iz točk (c), (d), (e) in (i) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 1026/2012. Če bi se ti ukrepi izkazali za neučinkovite in bi Ferski otoki še naprej omogočali netrajnostne načine ribolova, se lahko uvedejo nadaljnji ukrepi.
(23)
Ferski ribolov na sleda, ki se izvaja s plovili s pelagičnimi vlečnimi mrežami, je lahko usmerjeni ribolov v hladnejših mesecih leta, vendar pa gre pozno pomladi in poleti, ko se sled in skuša lovita v podobnih količinah, za mešani ribolov. Isto plovilo lahko v sezoni na enem ribolovnem potovanju ali območju v istem izvleku ujame obe vrsti. Skuša je torej sledu sorodna vrsta. Z nadaljnjim lovljenjem in izvažanjem skuše bi Ferski otoki tudi še naprej lovili velike količine sleda, ki je neizogiben prilov, čeprav ga ne bi bilo mogoče izvoziti v Unijo. Če v ukrepe ne bi vključili tudi uvoza skuše, bi bila učinkovitost prepovedi uvoza sleda kot načina za preprečitev nadaljnje škode za trajnost staleža sleda precej manjša. Skuša sobiva s sledom v takšnem obsegu, da pri ribolovu na skušo pod nadzorom Ferskih otokov vedno obstaja tveganje ulova sleda. Zato za ves ulov skuše pod nadzorom Ferskih otokov velja, da lahko zajema tudi ulov sleda. Zato bi morali trgovinski ukrepi, da bi bili učinkoviti, zajemati sleda in skušo.
(24)
Pri ocenjevanju sorazmernosti ukrepov, in zlasti pri ugotavljanju, ali bi bilo treba omejitve trgovanja z glavnimi vrstami, ujetimi med ribolovom na sleda, omejiti na določen znesek ali pa prepovedati ves uvoz, je Komisija preučila, ali bi lahko kot bolj sorazmerne ukrepe predvideli ukrepe, ki so alternativa popolni prepovedi uvoza vseh proizvodov, ki so izdelani iz sleda ali skuše oziroma ju vsebujejo. Ocenjene so bile tri možnosti: (i) količinska omejitev vseh proizvodov z omejitvijo uvoza v okviru tradicionalnih izmenjav; (ii) popolna prepoved samo svežih, zamrznjenih in konzerviranih rib, ki ne zajema bolj dovršenih proizvodov, kot sta ribja moka in olje, ter (iii) prepoved uvoza, ki je omejena samo na sleda in njegove proizvode. Prva od navedenih možnosti bi bila lahko zelo učinkovita zaradi pomembnosti izvoza ribje moke iz Ferskih otokov v EU, vendar je na tej stopnji preobremenjujoča, saj lahko prizadene sektorje ribiške industrije Ferskih otokov, ki niso neposredno povezani s sektorjem pelagičnega ribolova, hkrati pa povzroči veliko upravno obremenitev, povezano z analizo vzorcev ribje moke in olja v specializiranih laboratorijih, da se ugotovi njihova sestava po vrstah. Tretja možnost pa velja za neučinkovito, saj je njene morebitne gospodarske posledice mogoče enostavno izničiti z izvozom skuše. Druga možnost ponuja torej najboljše ravnotežje med sredstvi in njihovimi želenimi učinki in je najmanj strog ukrep za dosego potrebnega rezultata.
(25)
Pri ocenjevanju sorazmernosti je Komisija preučila tudi, ali so poleg uvoznih omejitev potrebni tudi drugi ukrepi, zlasti omejitev uporabe pristanišč. Ker je uporaba pristanišč za oskrbo z gorivom, iztovarjanje, izmenjavo osebja, popravila in počitek običajna in potrebna dejavnost, povezana z ulovom sleda, je Komisija sklenila, da so potrebni tudi taki ukrepi in da ne obstajajo drugi, manj omejevalni ukrepi, s katerimi bi preprečili izkoriščanje infrastrukture EU s strani flot Ferskih otokov za izvajanje netrajnostnega ribolova na sleda.
(26)
Pri oceni okoljskih, trgovinskih, gospodarskih in družbenih kratkoročnih in dolgoročnih učinkov ter upravne obremenitve v zvezi z njihovim izvajanjem je mogoče skleniti, da so ukrepi razumni, da ne bodo imeli nesprejemljivih učinkov ali ne bodo povzročili nepotrebne upravne obremenitve. Okoljski učinki ukrepov so dobri, saj naj bi prispevali k povečanju trajnosti staleža sleda. Njihovi učinki na trgovino bodo zmerni, saj je kljub pričakovanim takojšnjim gospodarskim učinkom v srednjeročnem obdobju mogoče najti alternativne mehanizme izmenjave, tako da naj v EU ne bi pričakovali pomanjkanja oskrbe. Tudi kratkoročni gospodarski in družbeni učinki bodo po pričakovanjih zmerni, saj bodo povezani z učinki na trgovino; če pa bodo ukrepi dosegli želene učinke, bodo srednjeročno in dolgoročno zagotovo zelo pozitivni, zlasti za vrsto flot, ki so gospodarsko močno odvisne od pelagičnih rib. Z ukrepi povezana upravna obremenitev bo relativno majhna, saj večina sredstev za nadzor, vključno z zaposlenimi, ki so potrebni za izvajanje ukrepov v državah članicah, že obstaja.
(27)
Komisija je preučila skladnost ukrepov z mednarodnim pravom in ugotovila, da se ti nanašajo na ohranjanje neobnovljivega staleža rib ter da je njihov cilj učinkovito preprečiti čezmerno izkoriščanje staleža, saj so namenjeni ohranitvi staleža atlantskega sleda znotraj varnih bioloških mej. Ukrepi se uporabljajo skupaj z lastnimi ohranjevalnimi ukrepi Unije (člen 5(1)(b) Uredbe (EU) št. 1026/2012). In sicer je Unija zmanjšala svoj ulov za 26 %, kar je v skladu s priporočilom ICES, in v celoti uporablja pogoje in omejitve iz dolgoročnega načrta upravljanja, ki ga obalne države po skupnem dogovoru uporabljajo od leta 1999 in ki ga je maja 2013 ICES ponovno potrdil kot pravi pristop za upravljanje za ohranjanje izlova znotraj varnih bioloških mej, skladen s previdnostnim pristopom. Poleg tega ne obstaja noben dokončen znanstveni dokaz, ki bi bil razlog za večji delež za ribolov na atlantskega sleda, do katerega bi bili upravičeni Ferski otoki, in zato bi bilo zmanjšanje njihovega ulova za leto 2013, kot ga je priporočil ICES, ustrezno.
(28)
Zato bi morali ukrepi, ki jih je treba sprejeti najprej, vključevati: (a) prepoved uvoza sleda in skuše iz atlantskega staleža ter ribiških proizvodov, ki vsebujejo ali so proizvedeni iz navedenih rib, in (b) omejitev uporabe pristanišč Unije s strani plovil, ki lovijo stalež atlantskega sleda in skuše pod nadzorom Ferskih otokov, in plovil, ki prevažajo ribe ali ribiške proizvode, ki izhajajo iz navedenega ribolova. Za lažje izvajanje ukrepov, ki se uporabljajo za plovila, ki lovijo zadevne staleže sleda ali skuše oziroma prevažajo ribe ali ribiške proizvode iz navedenih staležev, bi bilo treba državam članicam zagotoviti sezname navedenih plovil. Za ugotavljanje, ali je bil ulov sleda ali skuše izveden pod nadzorom Ferskih otokov, bi bilo treba uporabljati sistem potrdil o ulovu, določen v poglavju III Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 z dne 29. septembra 2008 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje in o spremembi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1936/2001 in (ES) št. 601/2004 ter o razveljavitvi uredb (ES) št. 1093/94 in (ES) št. 1447/1999 (5).
(29)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za ribištvo in ribogojstvo -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba opredeljuje Ferske otoke kot državo, ki omogoča netrajnostne načine ribolova staleža atlantskega sleda in določa ukrepe v zvezi s Ferskimi otoki za zagotovitev dolgoročnega ohranjanja tega staleža.
Člen 2
Področje uporabe in cilji
Ta uredba se uporablja za ribolov na atlantskega sleda, ki se izvaja pod nadzorom Ferskih otokov. Njen cilj je zagotoviti dolgoročno trajnost staleža atlantskega sleda.
Člen 3
Opredelitve pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„stalež atlantskega sleda“ pomeni stalež sleda (Clupea harengus) v podobmočjih ICES I, II, V, XII in XIV (6);
(b)
„atlantski sled“ pomeni ribe iz staleža atlantskega sleda;
(c)
„skuša“ je riba vrste Scomber scombrus, ulovljena na območjih, ki jih poseljuje atlantski sled;
(d)
„ulovljen pod nadzorom Ferskih otokov“ pomeni ulov s plovili, ki plujejo pod zastavo Ferskih otokov, ali plovili, ki plujejo pod zastavo druge države, za katere so bila izdana dovoljenja za ribolov v izključni ekonomski coni Ferskih otokov ali ki so v najemu podjetja ali organov Ferskih otokov.
Člen 4
Opredelitev
Ferski otoki se opredelijo kot država, ki omogoča netrajnostne načine ribolova staleža atlantskega sleda.
Člen 5
Ukrepi
1. Na ozemlje Unije je vključno s pretovarjanjem v pristaniščih prepovedano vnesti ribe ali ribiške proizvode iz Priloge, ki vsebujejo ali so proizvedeni iz atlantskega sleda ali skuše, ulovljenih pod nadzorom Ferskih otokov.
2. Uporaba pristanišč Unije s strani plovil, ki plujejo pod zastavo Ferskih otokov in lovijo atlantskega sleda ali skušo, in plovil, ki prevažajo ribe ali ribiške proizvode iz atlantskega sleda ali skuše, ulovljenih s plovili, ki plujejo pod zastavo navedene države, ali s plovili, ki pljujejo pod drugo zastavo, vendar imajo dovoljenje navedene države, je prepovedana. Ta prepoved se ne uporablja v primerih višje sile ali stiske v smislu člena 18 Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu iz leta 1982 za storitve, ki so nujno potrebne za rešitev takih razmer.
Člen 6
Izvajanje
1. Pristojni organi držav članic za opredelitev proizvodov, za katere velja prepoved iz člena 5(1) te uredbe, uporabljajo sistem potrdil o ulovu, določen v poglavju III Uredbe (ES) št. 1005/2008.
2. Za lažje izvajanje prepovedi iz člena 5(2) se državam članicam zagotovijo okvirni seznami plovil, ki so glede na zanesljive vire podatkov lovila ali trenutno lovijo atlantskega sleda ali skušo pod nadzorom Ferskih otokov.
Člen 7
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 20. avgusta 2013