NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 950/2014
ze dne 4. září 2014
o zahájení dočasného a mimořádného režimu podpory soukromého skladování některých sýrů a stanovení výše podpory předem
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na čl. 219 odst. 1 ve spojení s článkem 228 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ruská vláda zavedla dne 7. srpna 2014 zákaz dovozu některých produktů, včetně mléčných výrobků, z Unie do Ruska. Z mléčných výrobků jsou zákazem nejvíce postiženy sýry, neboť jejich vývoz do Ruska představuje 33 % celkového vývozu sýrů z Unie. Pokud jde o sýry, je navíc Rusko výhradním obchodním partnerem Finska a pobaltských zemí a důležitým partnerem dalších členských států, například Německa, Nizozemska či Polska.
(2)
Vývoz sýrů do Ruska činil v roce 2013 více než 250 000 tun, což je množství, u nějž hrozí, že bude muset být z velké části absorbováno vnitřním trhem, což způsobí nerovnováhu trhu a stlačí ceny dolů.
(3)
Tržní intervenční opatření, která umožňuje nařízení (EU) č. 1308/2013, se nezdají být pro nově vzniklou situaci dostatečná, neboť se omezují na sýry se zeměpisným označením.
(4)
Hrozba vážné nerovnováhy na trhu se sýry by mohla být zmírněna nebo odstraněna skladováním. Je proto vhodné poskytnout podporu soukromému skladování sýrů a stanovit předem výši této podpory.
(5)
Článek 17 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví, že podpora soukromého skladování se může poskytovat na sýry s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (2). I když se sýrů se zeměpisným označením zákaz dovozu týká, představují z celkového sortimentu sýrů vyvážených do Ruska pouze minimální část. Z důvodů funkčnosti a správní účinnosti je vhodné zřídit jednotný režim podpory soukromého skladování zahrnující všechny druhy sýrů.
(6)
Je třeba vyloučit čerstvé sýry, které nejsou vhodné pro skladování.
(7)
Aby se usnadnilo řízení a kontrola, měla by být podpora soukromého skladování v zásadě poskytována pouze hospodářským subjektům usazeným a registrovaným pro účely DPH v Unii.
(8)
Aby byla zajištěna řádná kontrola režimu, mělo by toto nařízení specifikovat informace nutné pro uzavření smlouvy o skladování, jakož i povinnosti smluvních stran.
(9)
Za účelem zvýšení účinnosti režimu podpory by se smlouvy měly uzavírat na určité minimální množství a měly by v nich být přesně stanoveny povinnosti smluvní strany, zejména ty, které umožní příslušnému orgánu odpovědnému za kontrolu skladování provádět účinnou kontrolu skladovacích podmínek.
(10)
Jedním ze zásadních požadavků pro poskytování podpory soukromého skladování je skladování smluvního množství na sjednanou dobu. S ohledem na obchodní praxi a z praktických důvodů by měla být přípustná povolená odchylka od množství, na něž se vztahuje podpora.
(11)
Aby byla zajištěna řádná správa skladování, je třeba přijmout opatření na snížení výše podpory vyplácené v případě, že množství skladované během smluvní doby skladování bude nižší než smluvní množství a že nebude plně dodržena doba skladování.
(12)
Částka podpory by měla být určena na základě nákladů na skladování a/nebo jiných příslušných prvků trhu. Je vhodné stanovit podporu na pevné náklady spojené s uskladněním a vyskladněním dotyčných produktů a podporu na den na náklady na skladování v chladu a financování.
(13)
Je zapotřebí stanovit podmínky pro poskytnutí zálohové platby, podmínky pro úpravu podpory v případech, kdy není plně dodrženo smluvní množství, podmínky pro kontroly dodržování způsobilosti pro podporu, možné sankce a informace, které mají členské státy oznamovat Komisi.
(14)
Je vhodné umožnit stanovení redukčního koeficientu pro nevyřízené žádosti, pokud je to nutné, aby opatření nepřesáhla objemy pro které je režim podpory soukromého skladování stanoven.
(15)
Rovněž by se měla stanovit pravidla týkající se dokumentace, účetnictví, jakož i četnosti a povahy kontrol.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví dočasný mimořádný režim podpory soukromého skladování sýrů kódů KN 0406 20, 0406 30, 0406 40 a 0406 90 a zmrazeného tvarohu kódu 0406 10.
Maximální objem výrobků, na které se tento dočasný režim vztahuje, je stanoven na 155 000 tun.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány členských států“ rozumí útvary nebo subjekty akreditované členskými státy jako platební agentury, které splňují podmínky stanovené článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (3).
Článek 3
Způsobilost produktů
1. Pro poskytnutí podpory soukromého skladování uvedené v článku 1 (dále jen „podpora“) musí sýry vykazovat řádnou a uspokojivou obchodní jakost, pocházet z Unie a ke dni začátku platnosti smlouvy o skladování mít minimální stáří odpovídající době zrání, která přispívá ke zvýšení hodnoty daných sýrů.
2. Sýry musí splňovat tyto požadavky:
a)
každá partie má hmotnost nejméně 0,5 tuny;
b)
mají nesmazatelné označení podniku, ve kterém byly vyrobeny, spolu s datem výroby, přičemž toto označení může mít formu kódu;
c)
je na nich uvedeno datum uskladnění;
d)
nebyly předmětem předchozí smlouvy o skladování.
3. Členské státy mohou upustit od povinnosti uvádět na sýrech datum uskladnění uvedené v odst. 2 písm. c), pokud se osoba odpovědná za sklad zaváže vést evidenci, do níž v den uskladnění budou zaznamenány údaje uvedené v odst. 2 písm. b).
Článek 4
Žádosti o podporu
1. Hospodářský subjekt, který žádá o podporu, podá žádost příslušným orgánům členských států, v nichž jsou výrobky skladovány.
2. Hospodářské subjekty, které žádají o podporu, musí být usazeny a registrovány pro účely DPH v Unii.
3. Žádosti o podporu lze podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Žádosti je možno zasílat do 31. prosince 2014.
4. Žádosti o podporu se musí vztahovat na výrobky, které již byly zcela uskladněny.
5. Žádosti se podávají způsobem, který hospodářským subjektům zpřístupní příslušný členský stát.
Příslušné orgány členských států mohou vyžadovat, aby elektronické žádosti byly opatřeny zaručeným elektronickým podpisem ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (4) nebo elektronickým podpisem, který poskytuje rovnocennou záruku, pokud jde o požadovanou funkčnost podpisu, použitím týchž pravidel a podmínek, které jsou vymezeny v ustanoveních Komise o elektronických a digitálních dokumentech, uvedených v rozhodnutí Komise 2004/563/ES, Euratom (5) a v jeho prováděcích pravidlech.
6. Žádost je přijatelná pouze v případě, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
je v ní uveden odkaz na toto nařízení;
b)
jsou v ní uvedeny identifikační údaje žadatele, jako jméno, adresa a identifikační číslo pro účely DPH;
c)
je v ní uveden produkt s příslušným šestimístným kódem KN;
d)
je v ní uvedeno množství produktů;
e)
je v ní uvedena doba skladování;
f)
je v ní uveden název a adresa místa skladování, číslo skladované partie a případně číslo schválení, které umožňuje určit výrobní závod;
g)
neobsahuje žádné další podmínky žadatele než ty, jež jsou stanoveny v tomto nařízení;
h)
je předložena v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, ve kterém se žádost podává.
7. Obsah žádostí nesmí být po jejich podání měněn.
Článek 5
Uzavírání smluv
1. Smlouvy se uzavírají mezi příslušným orgánem členského státu, na jehož území jsou výrobky skladovány, a žadatelem (dále jen „smluvní strana“).
2. Smlouvy se uzavírají do 30 dnů od data přijetí informací uvedených v čl. 4 odst. 6 písm. f), případně s výhradou následného potvrzení způsobilosti produktů podle čl. 14 odst. 2 druhého pododstavce. Pokud není způsobilost potvrzena, je dotyčná smlouva považována za neplatnou.
Článek 6
Povinnosti smluvní strany
1. Smlouvy ukládají smluvní straně minimálně tyto povinnosti:
a)
na vlastní riziko a náklady uskladnit a po smluvní dobu skladování skladovat smluvní množství za podmínek, které zajistí, že budou zachovány požadavky na vlastnosti produktů, aniž by byly skladované produkty nahrazeny nebo přemístěny na jiné místo skladování. Na řádně odůvodněnou žádost smluvní strany však může příslušný orgán povolit přemístění skladovaných produktů;
b)
uchovávat doklady o hmotnosti pořízené v době uskladnění;
c)
umožnit příslušnému orgánu, aby kdykoli zkontroloval, zda jsou dodržovány všechny povinnosti stanovené ve smlouvě;
d)
zajistit, aby byly skladované produkty snadno přístupné a jednotlivě identifikovatelné: každá individuálně skladovaná jednotka je označena datem uskladnění, číslem smlouvy, názvem produktu a hmotností. Členské státy však mohou upustit od požadavku týkajícího se označení číslem smlouvy, pokud se osoba odpovědná za sklad zaváže, že zaznamená číslo smlouvy do evidence podle čl. 3 odst. 2.
2. Smluvní strana poskytne orgánu odpovědnému za kontrolu veškerou dokumentaci ke každé smlouvě, která umožní ověřit zejména tyto informace o produktech umístěných v soukromém skladu:
a)
číslo schválení, které umožňuje určit výrobní závod a členský stát výroby;
b)
původ a datum výroby produktů;
c)
datum uskladnění;
d)
hmotnost a počet zabalených kusů;
e)
fyzickou přítomnost ve skladu a adresu skladu;
f)
datum očekávaného ukončení smluvní doby skladování doplněné datem skutečného vyskladnění.
3. Smluvní strana, nebo případně provozovatel skladu, vede skladovou účetní evidenci, která musí být k dispozici ve skladu a která musí pod každým číslem smlouvy obsahovat tyto údaje:
a)
identifikaci produktů uskladněných v soukromém skladu podle partie;
b)
data uskladnění a vyskladnění;
c)
množství udané na skladovanou partii;
d)
umístění výrobků ve skladu.
Článek 7
Smluvní doba skladování
1. Smluvní doba skladování začíná dnem následujícím po dni, kdy příslušné orgány obdrží informace uvedené v čl. 4 odst. 6 písm. f).
2. Smluvní skladování končí dnem, který předchází dni vyskladnění.
3. Podpora může být poskytnuta pouze tehdy, činí-li smluvní doba skladování 60 až 210 dní.
Článek 8
Vyskladnění
1. Vyskladnění lze zahájit dnem následujícím po posledním dni smluvní doby skladování.
2. Vyskladňuje se celá skladovaná partie nebo i menší množství, pokud to povolí příslušný orgán. Avšak v případě uvedeném v čl. 14 odst. 4 písm. a) může být vyskladněno pouze zapečetěné množství.
3. V souladu s ustanoveními čl. 14 odst. 5 oznámí smluvní strana příslušnému orgánu předem, že hodlá začít vyskladňovat produkty ze skladu.
4. Pokud není splněn požadavek odstavce 3, ale příslušnému orgánu je do 30 dnů po vyskladnění z místa skladování předložen dostatečný důkaz o datu vyskladnění a dotčeném množství, snižuje se podpora o 15 % a vyplácí se pouze za období, pro které poskytla smluvní strana příslušnému orgánu dostatečný důkaz o tom, že produkt byl uskladněn na základě smlouvy.
5. Pokud není splněn požadavek odstavce 3 a příslušnému orgánu není do 30 dnů po vyskladnění z místa skladování předložen dostatečný důkaz o datu vyskladnění a dotčeném množství, nevyplácí se na základě dotyčné smlouvy žádná podpora.
Článek 9
Částky podpory
Podpora činí:
-
15,57 EUR na uskladněnou tunu za pevné náklady na skladování,
-
0,40 EUR na tunu za den smluvního skladování.
Článek 10
Vyplacení zálohy na podporu
1. Po uplynutí 60 dnů skladování lze na žádost smluvní strany vyplatit jedinou zálohu na podporu za předpokladu, že smluvní strana složí jistotu odpovídající záloze navýšené o 10 %.
2. Výše zálohy nesmí překročit částku podpory odpovídající době skladování v délce 90 dnů, případně tří měsíců. Jistota uvedená v odstavci 1 se uvolní, jakmile bude vyplacen zůstatek podpory.
Článek 11
Vyplacení podpory
1. Podpora nebo, pokud byla poskytnuta zálohová platba podle článku 10, zůstatek podpory se vyplácí na základě žádosti o vyplacení podané smluvní stranou do tří měsíců po ukončení období smluvního skladování.
2. Pokud nemohla smluvní strana předložit příslušné doklady ve lhůtě tří měsíců, ačkoli učinila vše pro jejich včasné získání, mohou jí být poskytnuty další lhůty v celkovém trvání maximálně tří měsíců.
3. Podpora nebo zůstatek podpory se vyplácí do 120 dnů po dni, kdy byla podána žádost o vyplacení podpory, za předpokladu, že byly splněny smluvní závazky a že byla provedena závěrečná kontrola. Pokud však probíhá správní šetření, bude platba provedena až po uznání nároku na podporu.
4. Pokud je skutečně skladované množství během smluvní doby skladování nižší než smluvní množství a není nižší než 95 % tohoto množství, podpora se s výjimkou případů vyšší moci poskytne na skutečně skladované množství. Pokud však příslušný orgán zjistí, že smluvní strana jednala úmyslně nebo z nedbalosti, může rozhodnout o dalším snížení podpory nebo o jejím nevyplacení.
5. Jestliže je množství skutečně skladované po smluvní dobu skladování nižší než procentní sazba uvedená v odstavci 4, ale není nižší než 80 % smluvního množství, sníží se podpora pro skutečně skladované množství o polovinu, s výjimkou případů vyšší moci. Pokud však příslušný orgán zjistí, že smluvní strana jednala úmyslně nebo z nedbalosti, může rozhodnout o dalším snížení podpory nebo o jejím nevyplacení.
6. Jestliže je množství skutečně skladované po smluvní dobu skladování nižší než 80 % smluvního množství, nevyplatí se žádná podpora, s výjimkou případů vyšší moci.
7. Pokud kontroly během skladování nebo při vyskladnění zjistí vadné produkty, nevyplatí se na toto množství žádná podpora. Zbytek skladované partie, který je stále způsobilý pro podporu, nesmí být menší než minimální množství stanovené v čl. 3 odst. 2. Stejné pravidlo se použije, pokud je z uvedeného důvodu vyskladněna část skladované partie před uplynutím minimální doby skladování.
Vadné produkty se do výpočtu skutečně skladovaného množství podle odstavců 4, 5 a 6 nezapočítávají.
8. Pokud, s výjimkou případů vyšší moci, smluvní strana nedodrží konec smluvní doby skladování stanovené v čl. 7 odst. 3 pro celé skladované množství, snižuje se za každý kalendářní den neplnění částka podpory u dotyčné smlouvy o 10 %. Toto snížení však nepřesáhne 100 % částky podpory.
Článek 12
Oznámení a sledování
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději každé úterý za předešlý týden množství, na které byly uzavřeny smlouvy, rozdělené podle doby skladování, jakož i množství produktů, pro něž byly žádosti o podporu předloženy.
Komise informuje členské státy, jakmile zjistí, že se množství, pro něž byly žádosti o podporu předloženy, blíží maximálnímu množství uvedenému v článku 1.
Poté, co Komise informovala členské státy o tom, že se množství, pro něž byly žádosti o podporu předloženy, blíží maximálnímu množství uvedenému v článku 1, oznámí členské státy Komisi každý pracovní den před 14.00 hod (bruselského času) množství produktů, pro které byly žádosti o podporu předloženy předcházejícího pracovního dne.
2. Na základě oznámení obdržených v souladu s odstavcem 1 se Komise přesvědčí, že maximální množství uvedené v článku 1 není překročeno.
Pokud Komise na základě těchto oznámení zjistí, že maximální množství uvedené v článku 1 bylo překročeno, neprodleně to oznámí všem členským státům.
3. Jestliže Komise informovala členské státy, že maximální množství uvedené v článku 1 bylo překročeno, členské státy následně informují hospodářské subjekty.
4. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do konce měsíce za předcházející měsíc:
a)
množství produktů uskladněných a vyskladněných během dotyčného měsíce;
b)
množství produktů skladovaných na konci dotyčného měsíce;
c)
množství produktů, u nichž skončila doba smluvního skladování.
5. Oznámení členských států Komisi uvedená v odstavcích 1 a 4 se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (6).
Článek 13
Opatření pro dodržení maximálního množství
Pokud by přijetím celého množství produktů, pro které byly žádosti o podporu předloženy v určitý den, bylo překročeno maximální množství uvedené v článku 1, Komise prostřednictvím prováděcího aktu přijatého bez použití postupu uvedeného v čl. 229 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví koeficient přidělení, který se použije pro množství odpovídající žádostem oznámeným Komisi téhož dne. Tento koeficient přidělení omezí celkové množství produktů způsobilých pro dočasnou mimořádnou podporu soukromého skladování na maximální množství uvedené v článku 1.
Článek 14
Kontroly
1. Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění dodržování tohoto nařízení. Uvedená opatření zahrnují důslednou správní kontrolu žádostí o podporu doplněnou kontrolami na místě stanovenými v odstavcích 2 až 8.
2. Orgán odpovědný za kontrolu provádí kontroly produktů uskladněných do 30 dnů od data přijetí informací uvedených v čl. 4 odst. 6 písm. f).
Aniž by bylo dotčeno ustanovení odst. 5 písm. a) prvního pododstavce tohoto článku, za účelem zajištění způsobilosti skladovaných produktů pro podporu se provede fyzická kontrola reprezentativního vzorku nejméně 5 % množství uskladněných produktů, aby bylo zajištěno, že skladované partie odpovídají údajům uvedeným v návrhu na uzavření smlouvy, mimo jiné pokud jde o hmotnost, identifikaci a povahu produktů.
3. Pokud členský stát uvede řádné důvody, může být třicetidenní lhůta stanovená v odstavci 2 prodloužena o 15 dnů.
4. Orgán odpovědný za kontrolu:
a)
zapečetí během kontroly uvedené v odstavci 2 produkty podle smluv, skladovaných partií nebo menších množství nebo
b)
provede neohlášenou kontrolu, aby se zajistilo, že se smluvní množství nachází v místě skladování.
Kontrola podle písm. b) prvního pododstavce musí odpovídat alespoň 10 % celkového množství uvedeného ve smlouvě a musí být reprezentativní. Kontroly zahrnují kontrolu skladové evidence podle čl. 6 odst. 3 a příslušných dokladů, jako např. potvrzení o hmotnosti a dokladu o uskladnění, a ověření hmotnosti, druhu a identifikace produktů vztahující se minimálně na 5 % množství, které je předmětem neohlášené kontroly.
5. Na konci smluvní doby skladování ověří orgán odpovědný za kontrolu nejméně u poloviny smluv hmotnost a identifikaci skladovaných produktů prostřednictvím odebrání vzorků. Za účelem této kontroly informuje smluvní strana příslušný orgán a uvede dotyčné skladované partie nejméně pět pracovních dnů před:
a)
koncem maximálního období smluvního skladování nebo
b)
zahájením vyskladnění, pokud k vyskladnění produktů dochází před uplynutím maximální smluvní doby skladování.
Členský stát může souhlasit s kratší lhůtou, než je pět pracovních dnů.
6. Pokud se využije možnost uvedená v odst. 4 písm. a), ověří se na konci smluvní doby skladování přítomnost a neporušenost použitých pečetí. Náklady na zapečetění a manipulaci nese smluvní strana.
7. Veškeré vzorky odebrané za účelem ověření jakosti a složení produktů odebírají pracovníci orgánu odpovědného za kontrolu nebo jsou tyto vzorky odebírány v jejich přítomnosti.
Fyzická kontrola nebo ověření hmotnosti se provádí v přítomnosti uvedených pracovníků při vážení.
Pro účely kontrol musí být všechny skladové a finanční záznamy a doklady kontrolované uvedenými pracovníky opatřeny při kontrole razítkem nebo parafovány. Pokud jsou kontrolovány elektronické záznamy, vytiskne se jedna kopie a uloží do kontrolního spisu.
Článek 15
Zpráva o auditu
1. Kontrolní orgán odpovědný za kontrolu vypracuje kontrolní zprávu o každé kontrole provedené na místě. Zpráva přesně popíše jednotlivé kontrolované položky.
Zpráva zahrnuje:
a)
datum a čas zahájení kontroly;
b)
podrobné informace o předběžném oznámení kontroly;
c)
dobu trvání kontroly;
d)
přítomné zodpovědné osoby;
e)
povahu a rozsah provedených kontrol, a zejména podrobné údaje o prověřených dokladech a produktech;
f)
zjištění a závěry;
g)
zda je vyžadováno následné opatření.
Kontrolní zpráva musí být podepsána odpovědným pracovníkem a spolupodepsána smluvní stranou nebo ve stanovených případech provozovatelem skladu a musí být zahrnuta do platební dokumentace.
2. V případě významných nesrovnalostí týkajících se nejméně 5 % množství produktů v rámci jedné smlouvy podléhajících kontrole se ověření rozšíří na větší vzorek, který bude stanoven orgánem odpovědným za provádění kontrol.
3. Na základě kritérií závažnosti, rozsahu, doby trvání a opakování zaznamená orgán odpovědný za kontrolu všechny případy porušení předpisů, které mohou vést k vyloučení z podpory podle čl. 16 odst. 1 a/nebo k vrácení neoprávněně vyplacené podpory, případně včetně úroků, v souladu s odstavcem 4 uvedeného článku.
Článek 16
Sankce
1. Pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že doklad předložený žadatelem o udělení práv vyplývajících z tohoto nařízení obsahuje nesprávné informace, a pokud je tato nesprávná informace rozhodující pro udělení uvedeného práva, vyloučí příslušný orgán žadatele z řízení na poskytování podpory u téhož produktu, u nějž byla nesprávná informace uvedena, na období jednoho roku od okamžiku přijetí konečného správního rozhodnutí konstatujícího nesrovnalost.
2. Vyloučení podle odstavce 1 se nepoužije, pokud žadatel před příslušným orgánem uspokojivě prokáže, že situace uvedená v daném odstavci byla způsobena vyšší mocí nebo že je důsledkem zřejmého omylu.
3. Neoprávněně vyplacenou podporu vrátí dotyčné hospodářské subjekty s úrokem. Obdobně se použijí pravidla stanovená v článku 73 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (7).
4. Prováděním správních sankcí a vymáháním neoprávněně vyplacených částek podle tohoto článku není dotčeno sdělování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise (ES) č. 1848/2006 (8).
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 950/2014
z dne 4. septembra 2014
o vzpostavitvi začasne izredne sheme pomoči za zasebno skladiščenje nekaterih vrst sira in vnaprejšnji določitvi zneska pomoči
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (1), zlasti člena 219(1) v povezavi s členom 228 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Ruska vlada je 7. avgusta 2014 uvedla prepoved uvoza nekaterih proizvodov, vključno z mlečnimi izdelki, iz Unije v Rusijo. Izmed mlečnih izdelkov je zaradi te prepovedi najbolj prizadet sir, saj izvoz v Rusijo predstavlja 33 % celotnega izvoza sira iz Unije. Poleg tega je Rusija ekskluzivna trgovinska partnerica za sir Finske in baltskih držav ter pomembna izvozna destinacija drugih držav članic, kot so Nemčija, Nizozemska in Poljska.
(2)
Izvoz sira v Rusijo je leta 2013 presegal 250 000 ton, zdaj pa obstaja tveganje, da bo velik del te količine moral absorbirati notranji trg, kar bi lahko povzročilo neravnovesja na trgu in pritisk na cene.
(3)
Ukrepi tržne intervencije, ki so na voljo v skladu z Uredbo (EU) št. 1308/2013, se ne zdijo zadostni glede na nedavni razvoj dogodkov, saj so omejeni na sire z geografsko označbo.
(4)
Tveganje resnega neravnovesja na trgu sira bi lahko zmanjšali ali odpravili s skladiščenjem. Zato je primerno, da se dodeli pomoč za zasebno skladiščenje sira in da se vnaprej določi znesek pomoči.
(5)
Člen 17 Uredbe (EU) št. 1308/2013 določa dodeljevanje pomoči za zasebno skladiščenje sira z zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo v skladu z Uredbo (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (2). Čeprav prepoved uvoza vključuje tudi sire z geografsko označbo, ti predstavljajo zelo majhen delež celotnega nabora sirov, ki se izvažajo v Rusijo. Zaradi zagotavljanja poslovne in upravne učinkovitosti je primerno vzpostaviti enotno shemo pomoči za zasebno skladiščenje, ki zajema vse vrste sira.
(6)
Primerno je, da se iz nje izključijo sveži siri, ki niso primerni za skladiščenje.
(7)
Da se olajšata upravljanje in nadzor, se mora pomoč za zasebno skladiščenje praviloma dodeliti le gospodarskim subjektom, ki so za namene DDV ustanovljeni in registrirani v Uniji.
(8)
Da se zagotovi ustrezno spremljanje ureditve, morajo biti informacije, potrebne za sklenitev pogodbe o skladiščenju, kot tudi obveznosti pogodbenih strank določene v tej uredbi.
(9)
Da se zagotovi večja učinkovitost sheme, se morajo pogodbe sklicevati na določeno najmanjšo količino in na obveznosti, ki jih mora izpolniti pogodbena stranka, zlasti tiste, ki organu, pristojnemu za pregled operacij skladiščenja, omogočajo učinkovit pregled pogojev skladiščenja.
(10)
Skladiščenje pogodbene količine za dogovorjeno obdobje je ena od prednostnih zahtev za dodelitev pomoči za zasebno skladiščenje. Zaradi upoštevanja poslovne prakse in iz praktičnih razlogov bi bilo treba dovoliti določeno odstopanje od količine, za katero se dodeli pomoč.
(11)
Da se zagotovi ustrezno upravljanje skladiščenja, je primerno sprejeti določbe za zmanjšanje zneska izplačane pomoči, kadar je količina, shranjena v pogodbenem obdobju skladiščenja, manjša od pogodbene količine in kadar obdobje skladiščenja ni v celoti upoštevano.
(12)
Znesek pomoči bi moral biti določen na podlagi stroškov skladiščenja in/ali drugih ustreznih tržnih elementov. Primerno je določiti pomoč za fiksne stroške skladiščenja in sprejem ali odpremo zadevnih proizvodov ter znesek pomoči na dan skladiščenja za skladiščenje v hladilnicah in financiranje.
(13)
Določiti je treba pogoje, pod katerimi se lahko dodeli predplačilo, prilagoditev pomoči v primerih, ko pogodbena količina ni povsem upoštevana, preglede skladnosti z upravičenostjo do pomoči, morebitne kazni in informacije, ki jih morajo države članice sporočiti Komisiji.
(14)
Primerno je predvideti možnost določitve koeficienta znižanja za nerešene zahtevke, kjer je to potrebno, da se prepreči, da bi ukrepi presegli količine, določene v shemi pomoči za zasebno skladiščenje.
(15)
Prav tako bi bilo treba določiti pravila v zvezi z dokumentacijo, knjigovodenjem ter pogostostjo in naravo pregledov.
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina
Ta uredba določa začasno izredno shemo pomoči za zasebno skladiščenje sirov, razvrščenih v oznake KN 0406 20, 0406 30, 0406 40 in 0406 90, ter zmrznjene skute, razvrščene v oznako KN 0406 10.
Največja količina proizvodov, zajeta v tej začasni shemi, je 155 000 ton.
Člen 2
Opredelitev
V tej uredbi „pristojni organi držav članic“ pomenijo službe ali organe, ki jih države članice akreditirajo kot plačilne agencije in izpolnjujejo pogoje iz člena 7 Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3).
Člen 3
Upravičenost proizvodov
1. Da bi bil upravičen do pomoči za zasebno skladiščenje iz člena 1 (v nadaljnjem besedilu: pomoč), mora biti sir primerne tržne kakovosti, imeti poreklo v Uniji ter biti na dan začetka izvajanja pogodbe star vsaj toliko, kolikor znaša najkrajše obdobje zorenja, ki pripomore k povečanju vrednosti sira.
2. Sir mora izpolnjevati naslednje zahteve:
(a)
vsaka partija tehta vsaj 0,5 tone;
(b)
je neizbrisno označen z oznako podjetja, v katerem je bil proizveden, in z datumom proizvodnje, pri čemer je oznaka lahko šifrirana;
(c)
na njem je naveden datum uskladiščenja;
(d)
ni bil predmet prejšnje pogodbe o skladiščenju.
3. Države članice lahko odstopijo od obveznosti navedbe datuma uskladiščenja iz točke (c) odstavka 2 na siru, če se upravnik skladišča zaveže, da bo vodil evidenco, v katero se na dan uskladiščenja vnesejo podatki iz točke (b) odstavka 2.
Člen 4
Zahtevki za pomoč
1. Gospodarski subjekt, ki želi dobiti pomoč, vloži zahtevek pri pristojnih organih držav članic, kjer se proizvodi skladiščijo.
2. Gospodarski subjekti, ki zaprosijo za pomoč, so za namene DDV ustanovljeni in registrirani v Uniji.
3. Zahtevki za pomoč se lahko predložijo od datuma začetka veljavnosti te uredbe. Zadnji datum za oddajo zahtevkov je 31. december 2014.
4. Zahtevki za pomoč se nanašajo na proizvode, ki so bili uskladiščeni v celoti.
5. Zahtevki se vložijo na podlagi postopka, ki ga zadevna država članica da na voljo gospodarskim subjektom.
Pristojni organi držav članic lahko zahtevajo, da se zahtevke v elektronski obliki opremi z naprednim elektronskim podpisom v skladu s točko 2 člena 2 Direktive 1999/93/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) ali elektronskim podpisom, ki daje funkcionalno enaka zagotovila kot podpis, ob uporabi enakih pravil in pogojev, ki so opredeljeni z določbami Komisije o elektronskih in digitalnih dokumentih iz Sklepa Komisije 2004/563/ES, Euratom (5) in njegovih izvedbenih določb.
6. Zahtevek je sprejemljiv samo, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
navaja sklic na to uredbo;
(b)
navaja identifikacijske podatke vložnika: ime, naslov in identifikacijsko številko za DDV;
(c)
navaja proizvod z ustrezno šestmestno oznako KN;
(d)
navaja količino proizvodov;
(e)
navaja obdobje skladiščenja;
(f)
navaja ime in naslov skladišča, številko skladiščene partije in po potrebi številko odobritve, ki omogoča identifikacijo obrata;
(g)
ne vključuje dodatnih pogojev vložnika, razen tistih, ki jih določa ta uredba;
(h)
vložen je v uradnem jeziku ali enem od uradnih jezikov države članice, v kateri se vloži.
7. Vsebina zahtevkov se po vložitvi ne spreminja.
Člen 5
Sklepanje pogodb
1. Pogodbe se sklenejo med pristojnim organom države članice, na ozemlju katere se skladiščijo proizvodi, in vložnikom (v nadaljnjem besedilu: pogodbena stranka).
2. Pogodbe se sklenejo v 30 dneh od datuma prejema informacij iz člena 4(6)(f), pri čemer je, kadar je primerno, potrebna naknadna potrditev upravičenosti proizvodov iz drugega pododstavka člena 14(2). Če upravičenost ni potrjena, se šteje, da je zadevna pogodba nična in neveljavna.
Člen 6
Obveznosti pogodbene stranke
1. Pogodbe pogodbeni stranki nalagajo vsaj naslednje obveznosti:
(a)
na lastno odgovornost in na svoje stroške mora med pogodbenim obdobjem skladiščenja uskladiščiti in skladiščiti pogodbeno količino pod pogoji, ki zagotavljajo ohranjanje značilnosti proizvodov, ne da bi skladiščene proizvode nadomestila ali premestila v drugo skladišče. Če pogodbena stranka vloži utemeljeno prošnjo, lahko pristojni organ odobri premestitev skladiščenih proizvodov;
(b)
hraniti mora dokumente o teži, ki se pripravijo ob prihodu na kraj skladiščenja;
(c)
pristojnemu organu mora omogočiti, da kadar koli preveri, ali so izpolnjene vse pogodbene obveznosti;
(d)
poskrbeti mora, da so skladiščeni proizvodi lahko dostopni in posamično prepoznavni: vsaka posamično skladiščena enota je označena tako, da so razvidni datum uskladiščenja, številka pogodbe, proizvod in teža. Kljub temu lahko države članice odstopijo od zahteve po označitvi številke pogodbe, če se upravljavec skladišča zaveže, da bo številko pogodbe zapisal v evidenco iz člena 3(2).
2. Pogodbena stranka da organu, pristojnemu za preglede, za vsako pogodbo na voljo vso dokumentacijo in mu omogoči, da preveri zlasti naslednje podatke o zasebno uskladiščenih proizvodih:
(a)
številko odobritve, ki določa proizvajalca in državo članico proizvajalko;
(b)
poreklo in datum proizvodnje proizvodov;
(c)
datum uskladiščenja;
(d)
težo in število pakiranih kosov;
(e)
prisotnost v skladišču in naslov skladišča;
(f)
predvideni datum izteka pogodbenega obdobja skladiščenja, dopolnjenega z dejanskim datumom izskladiščenja.
3. Pogodbena stranka ali upravljavec skladišča, kadar je primerno, v skladišču hrani evidenco zalog, ki po številkah pogodbe vključuje:
(a)
identifikacijo proizvodov v zasebnem skladiščenju po partijah;
(b)
datume uskladiščenja in izskladiščenja;
(c)
količino za vsako skladiščeno partijo;
(d)
mesto, kjer se proizvodi v skladišču nahajajo.
Člen 7
Pogodbeno obdobje skladiščenja
1. Pogodbeno obdobje skladiščenja se začne na dan po dnevu, ko pristojni organi prejmejo informacije iz člena 4(6)(f).
2. Pogodbeno skladiščenje se konča dan pred dnem izskladiščenja.
3. Pomoč se lahko dodeli le, kadar pogodbeno obdobje skladiščenja znaša med 60 in 210 dnevi.
Člen 8
Izskladiščenje
1. Izskladiščenje se lahko začne na dan, ki sledi zadnjemu dnevu obdobja pogodbenega skladiščenja.
2. Izskladiščijo se cele skladiščne partije ali manjše količine, če pristojni organ to dovoli. Vendar se lahko v primeru iz člena 14(4)(a) izskladišči samo zapečatena količina.
3. Pogodbena stranka pristojni organ obvesti o načrtovanem začetku izskladiščenja proizvodov v skladu z določbami iz člena 14(5).
4. Kadar zahteva iz odstavka 3 ni izpolnjena, vendar so bila v 30 dneh po izskladiščenju predložena zadostna dokazila glede datuma izskladiščenja in zadevnih količin, ki so zadovoljiva za pristojni organ, se pomoč zmanjša za 15 % in se izplača le za obdobje, za katerega pogodbena stranka pristojnemu organu predloži zadostna dokazila, da je bil proizvod hranjen v pogodbenem skladišču.
5. Kadar zahteva iz odstavka 3 ni izpolnjena in v 30 dneh po izskladiščenju niso bila predložena zadostna dokazila glede datuma izskladiščenja in zadevnih količin, ki bi bila zadovoljiva za pristojni organ, se pomoč za zadevno pogodbo ne izplača.
Člen 9
Zneski pomoči
Pomoč znaša:
-
15,57 EUR na skladiščeno tono za fiksne stroške skladiščenja;
-
0,40 EUR na tono na dan pogodbenega skladiščenja.
Člen 10
Predplačilo pomoči
1. Po 60 dneh skladiščenja se na zahtevo pogodbene stranke lahko izplača enkratno predplačilo pomoči, če pogodbena stranka položi varščino, ki je za 10 % višja od predplačila.
2. Predplačilo ne sme presegati zneska pomoči, ki ustreza 90-dnevnemu ali trimesečnemu obdobju skladiščenja, kadar je primerno. Varščina iz odstavka 1 se sprosti takoj po plačilu preostalega zneska pomoči.
Člen 11
Plačevanje pomoči
1. Pomoč ali preostali znesek pomoči, če je bilo v skladu s členom 10 odobreno predplačilo, se izplača na podlagi zahtevka za plačilo, ki ga pogodbena stranka vloži v treh mesecih po koncu pogodbenega obdobja skladiščenja.
2. Če pogodbena stranka v treh mesecih ni uspela predložiti dokazil, čeprav je nemudoma ukrepala, da bi jih pravočasno pridobila, se ji lahko odobri podaljšanje, ki ne sme biti daljše od treh mesecev.
3. Plačilo pomoči ali razlike pomoči se izvede v 120 dneh od dneva vložitve zahtevka za plačilo pomoči, pod pogojem, da so pogodbene obveznosti izpolnjene in da je bil opravljen končni pregled. Če poteka upravna preiskava, se plačilo ne izvede, dokler se ne prizna upravičenost.
4. Če je dejanska skladiščena količina v obdobju pogodbenega skladiščenja manjša od pogodbene količine, vendar ni manjša od 95 % navedene količine, se razen v primerih višje sile pomoč plača za dejansko skladiščeno količino. Vendar lahko pristojni organ pomoč dodatno zmanjša ali je ne izplača, če ugotovi, da je pogodbena stranka delovala namerno ali malomarno.
5. Če je dejanska skladiščena količina v obdobju pogodbenega skladiščenja manjša od odstotkov iz odstavka 4, vendar ni manjša od 80 % pogodbene količine, se razen v primerih višje sile pomoč za dejansko skladiščeno količino zmanjša za polovico. Vendar lahko pristojni organ pomoč dodatno zmanjša ali je ne izplača, če ugotovi, da je pogodbena stranka delovala namerno ali malomarno.
6. Če je dejanska skladiščena količina v obdobju pogodbenega skladiščenja manjša od 80 % pogodbene količine, se razen v primerih višje sile pomoč ne izplača.
7. Če se na podlagi pregledov med skladiščenjem ali pri izskladiščenju odkrije pokvarjene proizvode, se za te količine pomoč ne izplača. Količina preostale skladiščene partije, ki je še vedno upravičena do pomoči, ne sme biti manjša od najmanjše količine, kot je določena v členu 3(2). Isto pravilo se uporablja, kadar se iz navedenega razloga del partije izskladišči pred potekom najkrajšega obdobja skladiščenja.
Pokvarjeni proizvodi niso vključeni v izračun dejansko skladiščene količine iz odstavkov 4, 5 in 6.
8. Kadar pogodbena stranka ne upošteva konca pogodbenega obdobja skladiščenja, kot je določeno v členu 7(3), za celotno skladiščeno količino, se razen v primerih višje sile za vsak koledarski dan neizpolnjevanja znesek pomoči za zadevno pogodbo zmanjša za 10 %. Vendar to zmanjšanje ne sme preseči 100 % zneska pomoči.
Člen 12
Uradno obveščanje in spremljanje
1. Države članice do vsakega torka za pretekli teden Komisiji sporočijo količine, za katere so bile sklenjene pogodbe, razčlenjene po obdobjih skladiščenja, in količine proizvodov, za katere so bili vloženi zahtevki za pomoč.
Ko Komisija ugotovi, da se količine, za katere so bili vloženi zahtevki za pomoč, približujejo največji količini iz člena 1, o tem takoj obvesti države članice.
Po tem, ko je Komisija države članice obvestila, da se količine, za katere so bili vloženi zahtevki za pomoč, približujejo največji količini iz člena 1, države članice Komisiji vsak delovni dan do 14:00 (po bruseljskem času) sporočijo količine proizvodov, za katere so bili pretekli delovni dan vloženi zahtevki za pomoč.
2. Na podlagi obvestil, prejetih v skladu z odstavkom 1, se mora Komisija prepričati, da največja količina iz člena 1 ni presežena.
Kadar Komisija na podlagi navedenih obvestil ugotovi, da je največja količina iz člena 1 presežena, o tem nemudoma obvesti države članice.
3. Po tem, ko je Komisija države članice obvestila, da je največja količina iz člena 1 presežena, države članice o tem nemudoma ustrezno obvestijo gospodarske subjekte.
4. Države članice najpozneje do konca vsakega meseca za pretekli mesec Komisiji sporočijo:
(a)
količine proizvodov, ki so bile v zadevnem mesecu uskladiščene ali izskladiščene,
(b)
količine proizvodov, ki so bili uskladiščeni ob koncu zadevnega meseca,
(c)
količine proizvodov, v zvezi s katerimi se je pogodbeno obdobje skladiščenja izteklo.
5. Obvestila iz odstavkov 1 in 4 države članice pošljejo v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 792/2009 (6).
Člen 13
Ukrepi za spoštovanje največjih količin
Če bi sprejetje celotne količine proizvodov, za katere so bili na določen dan vloženi zahtevki za pomoč, povzročilo prekoračitev največje količine iz člena 1, Komisija z izvedbenim aktom, sprejetim brez uporabe postopka iz člena 229(2) in (3) Uredbe (EU) št. 1308/2013, določi koeficient dodelitve, ki se uporablja za količine, ki ustrezajo količinam iz zahtevkov, ki so bili na navedeni dan priglašeni Komisiji. Ta koeficient dodelitve skupno količino proizvodov, upravičeno do začasne izredne pomoči za zasebno skladiščenje, omeji na največjo količino iz člena 1.
Člen 14
Pregledi
1. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti s to uredbo. Navedeni ukrepi vključujejo popolne upravne preglede zahtevkov za pomoč, ki se dopolnijo s pregledi na kraju samem iz odstavkov 2 do 8.
2. Organ, pristojen za preglede, opravi preglede na proizvodih, ki se uskladiščijo, v 30 dneh od datuma prejema informacij iz člena 4(6)(f).
Brez poseganja v točko (a) prvega pododstavka odstavka 5 tega člena se za zagotovitev, da so skladiščeni proizvodi upravičeni do pomoči, fizično pregleda reprezentativen vzorec najmanj 5 % uskladiščenih količin, da se zagotovi, da so skladiščne partije, med drugim glede teže, označitve in vrste proizvodov, v skladu s podatki iz zahtevka za sklenitev pogodbe.
3. Kadar države članice navedejo ustrezno utemeljene razloge, se lahko 30-dnevni rok iz odstavka 2 podaljša za 15 dni.
4. Organ, pristojen za preglede:
(a)
med pregledom iz odstavka 2 zapečati proizvode po pogodbi, skladiščni partiji ali manjši količini, ali
(b)
izvede nenapovedan pregled, da se zagotovi, da je pogodbena količina v skladišču.
Pregled iz točke (b) prvega pododstavka je reprezentativen in ustreza najmanj 10 % celotne količine, ki je predmet pogodbe. Taki pregledi vključujejo pregled evidenc zalog iz člena 6(3) in dokazil, kot so podatki o teži in evidenca o dobavi, ter preverjanje teže, vrste proizvodov in njihove identifikacije, ki mora zajemati najmanj 5 % količine, ki je predmet nenapovedanega pregleda.
5. Na koncu pogodbenega obdobja skladiščenja organ, pristojen za preglede, z vzorčenjem preveri težo in identifikacijo skladiščenih proizvodov pri najmanj polovici pogodb. Za namene tega pregleda pogodbena stranka obvesti pristojni organ o zadevnih skladiščnih partijah najmanj pet delovnih dni pred:
(a)
koncem najdaljšega možnega pogodbenega obdobja skladiščenja ali
(b)
začetkom postopkov izskladiščenja proizvodov, če se to opravi pred koncem najdaljšega možnega pogodbenega obdobja skladiščenja.
Države članice lahko sprejmejo rok, ki je krajši od petih delovnih dni.
6. Kadar se uporablja možnost iz odstavka 4(a), se na koncu pogodbenega obdobja skladiščenja preveri prisotnost in nepoškodovanost uporabljenih pečatov. Stroške zapečatenja in postopka nosi pogodbena stranka.
7. Kakršne koli vzorce za preverjanje kakovosti in sestave proizvodov vzamejo uradniki organa, pristojnega za preglede, ali pa se vzamejo v njihovi navzočnosti.
Fizični pregled ali preverjanje teže se izvaja pri postopku tehtanja ob navzočnosti navedenih uradnikov.
Za namene revizijske sledi se vse zaloge ter finančne evidence in dokumenti, ki so jih preverili ti uradniki, med kontrolnim obiskom ožigosajo ali parafirajo. Kadar se preverijo računalniški zapisi, se natisne njihov izvod, ki se priloži dokumentaciji pregleda.
Člen 15
Revizijsko poročanje
1. Organ, pristojen za preglede, pripravi poročilo o nadzoru o vsakem pregledu na kraju samem. Poročilo natančno opisuje različne preverjene postavke.
Poročilo določa:
(a)
datum in čas začetka pregleda;
(b)
podrobnosti o predhodnem obvestilu;
(c)
trajanje pregleda;
(d)
navzoče odgovorne osebe;
(e)
naravo in obseg izvedenih pregledov, zlasti z navedbo podrobnosti pregledanih dokumentov in proizvodov;
(f)
ugotovitve in sklepe;
(g)
ali je potrebno nadaljnje spremljanje.
Poročilo podpišeta odgovorni uradnik in pogodbena stranka ali, kjer je ustrezno, upravljavec skladišča, ter se vključi v datoteko o plačilih.
2. V primeru znatnih nepravilnosti, ki zadevajo najmanj 5 % količine proizvodov, vključenih v posamezno pogodbo, ki je predmet preverjanja, se preverjanje razširi na večji vzorec, ki ga določi organ, pristojen za preglede.
3. Organ, pristojen za preglede, zabeleži kakršno koli neskladnost na podlagi meril v zvezi z resnostjo, obsegom, trajanjem in ponavljanjem, ki lahko povzroči izključitev v skladu s členom 16(1) in/ali vračilo neupravičeno izplačane pomoči skupaj z obrestmi, kadar je primerno, v skladu s odstavkom 4 navedenega člena.
Člen 16
Kazni
1. Kadar pristojni organ države članice ugotovi, da dokument, ki ga predloži vložnik za dodelitev pravic na podlagi te uredbe, vsebuje napačne informacije, in kadar so zadevne napačne informacije ključne za dodelitev te pravice, pristojni organ izključi vložnika iz postopka dodelitve pomoči za isti proizvod, za katerega so bile predložene nepravilne informacije, za obdobje enega leta od sprejetja končne upravne odločbe o ugotovitvi nepravilnosti.
2. Izključitev iz odstavka 1 se ne uporabi, če vložnik pristojnemu organu zadovoljivo dokaže, da so okoliščine iz zadevnega odstavka nastale zaradi višje sile ali očitne napake.
3. Neupravičeno izplačana pomoč se skupaj z obrestmi izterja od zadevnih gospodarskih subjektov. Pravila iz člena 73 Uredbe Komisije (ES) št. 796/2004 (7) se uporabljajo smiselno.
4. Izvrševanje upravnih kazni in izterjava neupravičeno izplačanih zneskov iz tega člena ne posegata v sporočanje nepravilnosti Komisiji v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1848/2006 (8).
Člen 17
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 4. septembra 2014