SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/53/EU
ze dne 20. listopadu 2013
o rekreačních plavidlech a vodních skútrech a o zrušení směrnice 94/25/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES ze dne 16. června 1994 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se rekreačních plavidel (3) byla přijata v souvislosti s vytvářením jednotného trhu za účelem harmonizace bezpečnostních charakteristik rekreačních plavidel ve všech členských státech a odstranění překážek obchodu s rekreačními plavidly mezi členskými státy.
(2)
Směrnice 94/25/ES se původně vztahovala pouze na rekreační plavidla s minimální délkou trupu 2,5 m a maximální délkou trupu 24 m. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/44/ES ze dne 16. června 2003, kterou se mění směrnice 94/25/ES (4), rozšířila oblast působnosti směrnice 94/25/ES na vodní skútry a zahrnula do této pozměněné směrnice požadavky ochrany životního prostředí přijetím mezních hodnot výfukových emisí (CO, HC, NOx a částice) a mezních hodnot hluku pro hnací motory, a to pro vznětové i zážehové motory.
(3)
Směrnice 94/25/ES je založena na zásadách nového přístupu, které byly stanoveny v usnesení Rady ze dne 7. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci a normám (5). Stanoví proto pouze základní požadavky vztahující se na rekreační plavidla, zatímco technické podrobnosti přijímá Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (Cenelec) v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (6). Shoda s takto stanovenými harmonizovanými normami, na něž byl zveřejněn odkaz v Úředním věstníku Evropské unie, vede k předpokladu shody s požadavky směrnice 94/25/ES. Zkušenosti ukazují, že tyto základní zásady fungují v tomto odvětví dobře a měly by být zachovány a dále prosazovány.
(4)
Technologický vývoj na trhu však vyvolává nové problémy, pokud jde o požadavky směrnice 94/25/ES týkající se ochrany životního prostředí. Za účelem zohlednění tohoto vývoje a objasnění právního rámce pro uvádění výrobků, jichž se týká tato směrnice, na trh je nutno některé aspekty směrnice 94/25/ES revidovat a posílit a v zájmu jasnosti by uvedená směrnice měla být zrušena a nahrazena touto směrnicí.
(5)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (7), obsahuje horizontální ustanovení o akreditaci subjektů posuzování shody, označení CE a o rámci pro dozor nad trhem Unie pro výrobky, které vstupují na trh Unie, a o jejich kontrolách, která se vztahují rovněž na výrobky, jichž se týká tato směrnice.
(6)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (8) obsahuje společné zásady a referenční ustanovení pro účely právních předpisů založených na zásadách nového přístupu. V zájmu zajištění souladu s ostatními odvětvovými právními předpisy týkajícími se konkrétních výrobků je vhodné uvést určitá ustanovení této směrnice do souladu se zmíněným rozhodnutím, pokud zvláštnosti daného odvětví nevyžadují jiné řešení. Některé definice, obecné povinnosti hospodářských subjektů, předpoklad shody, pravidla týkající se označení CE, požadavky na subjekty posuzování shody a postupy oznamování a ustanovení týkající se postupů pro nakládání s výrobky představujícími riziko by proto měly být uvedeny do souladu s uvedeným rozhodnutím. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci (9) stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, pokud tyto normy zcela nesplňují požadavky této směrnice.
(7)
V zájmu usnadnění pochopení a jednotného uplatňování této směrnice hospodářskými subjekty a vnitrostátními orgány je nutno objasnit oblast působnosti směrnice 94/25/ES a definice v ní obsažené. Zejména je třeba ujasnit, že z oblasti působnosti této směrnice jsou vyloučena obojživelná plavidla. Rovněž je nezbytné upřesnit, který druh kánoí a kajaků je z oblasti působnosti této směrnice vyloučen, a objasnit, že se tato směrnice vztahuje pouze na vodní skútry určené pro sportovní a rekreační účely.
(8)
Je rovněž vhodné uvést definici „plavidla vyrobeného pro vlastní potřebu“, „délky trupu“ a „soukromého dovozce“, které jsou pro toto odvětví specifické, s cílem usnadnit pochopení a jednotné provádění této směrnice. Je nutné rozšířit stávající definici „hnacího motoru“, aby zahrnovala rovněž inovativní řešení pohonu.
(9)
Výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice a které jsou uváděny na trh Unie nebo do provozu, by měly splňovat příslušné právní předpisy Unie a odpovědnost za shodu výrobku by měly nést hospodářské subjekty podle své úlohy v dodavatelském řetězci, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany veřejných zájmů, jako je zdraví a bezpečnost, a ochrana spotřebitele a životního prostředí a zaručena spravedlivá hospodářská soutěž na trhu Unie.
(10)
Všechny hospodářské subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce by měly přijmout vhodná opatření s cílem zajistit, aby výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, neohrožovaly zdraví a bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, jsou-li správně vyrobeny a udržovány, a aby na trh dodávaly pouze výrobky, které splňují příslušné právní předpisy Unie. Tato směrnice by měla stanovit jasné a přiměřené rozdělení povinností odpovídající úloze každého subjektu v dodavatelském a distribučním řetězci.
(11)
Jelikož některé úkoly může provádět pouze výrobce, je nezbytné jasně rozlišovat mezi výrobcem a subjekty, které následují v distribučním řetězci. Je rovněž nezbytné jasně rozlišovat mezi dovozcem a distributorem vzhledem k tomu, že dovozce uvádí na trh Unie výrobky ze třetích zemí. Dovozce by proto měl zajistit, aby tyto výrobky byly v souladu s platnými požadavky Unie.
(12)
Výrobce může díky svým podrobným znalostem procesu navrhování a výroby nejlépe provést celkový postup posouzení shody. Posuzování shody by proto mělo zůstat pouze povinností výrobce.
(13)
Je nezbytné zajistit, aby výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice a které vstupují na trh Unie ze třetích zemí, splňovaly všechny platné požadavky Unie, a zejména aby je jejich výrobci podrobili řádným postupům posuzování shody. Mělo by být proto stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby výrobky, které uvádějí na trh, byly v souladu s platnými požadavky a aby na trh neuváděli výrobky, které s těmito požadavky v souladu nejsou či představují riziko. Ze stejného důvodu by mělo být stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby byly provedeny postupy posuzování shody a aby označení CE a dokumentace vypracovaná výrobci byly k dispozici ke kontrole prováděné orgány dozoru nad trhem.
(14)
Jestliže distributor dodává výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, na trh poté, co jej na trh uvedl výrobce nebo dovozce, měl by jednat s náležitou péčí, aby zajistil, že jeho nakládání s daným výrobkem nepříznivě neovlivní jeho soulad s touto směrnicí. Očekává se, že dovozci i distributoři budou při uvádění nebo dodávání výrobků na trh jednat s náležitou péčí ve vztahu k platným požadavkům.
(15)
Při uvedení výrobku, na nějž se vztahuje tato směrnice, na trh, by na něm dovozci měli uvést své jméno a adresu, na níž je lze kontaktovat. Pokud to velikost nebo povaha součásti neumožňuje, měly by být možné výjimky.
(16)
Každý hospodářský subjekt, který buď uvede výrobek na trh pod svým vlastním jménem nebo ochrannou známkou, nebo jej upraví tak, že to může ovlivnit shodu s platnými požadavky, by měl být považován za výrobce a měl by převzít povinnosti výrobce.
(17)
Jelikož jsou distributoři a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do úkolů dozoru nad trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní orgány, a měli by být připraveni aktivně se zúčastnit a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající se dotčeného výrobku.
(18)
Zvláštním znakem tohoto odvětví je dovoz rekreačních plavidel a vodních skútrů ze třetích zemí do Unie fyzickými nebo právnickými osobami usazenými v Unii. Směrnice 94/25/ES však obsahuje jen málo ustanovení, jež se týkají soukromých dovozců s ohledem na provádění posouzení shody (posouzení po zhotovení) nebo u nichž by se mohlo mít za to, že se těchto dovozců týkají. Je proto nutno objasnit ostatní povinnosti soukromých dovozců, které by měly být v zásadě harmonizovány s povinnostmi výrobce, s určitými výjimkami, jež souvisejí s neobchodní povahou jejich činnosti.
(19)
Zajištění zpětné vysledovatelnosti výrobku v celém dodavatelském řetězci napomáhá zjednodušení a zvýšení účinnosti dozoru nad trhem. Účinný systém zpětné vysledovatelnosti usnadňuje orgánům dozoru nad trhem jejich úkol vysledovat hospodářské subjekty, které dodaly na trh nevyhovující výrobek.
(20)
Z důvodu jasnosti a souladu s ostatními směrnicemi nového přístupu je nutné výslovně uvést, že výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, lze uvádět na trh nebo do provozu pouze tehdy, splňují-li obecný požadavek, aby neohrožovaly zdraví a bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, a pouze tehdy, splňují-li základní požadavky stanovené v této směrnici.
(21)
Pro motory upravené pro použití na moři jakožto hnací motory, u nichž je typ zdrojového motoru již schválen v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (10) nebo s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 ze dne 18. června 2009 o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a o přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel (11), by osoby provádějící úpravu motorů měly mít možnost používat potvrzení o shodě vystavené původním výrobcem motoru, pokud tyto úpravy nezměnily vlastnosti týkající se výfukových emisí.
(22)
Možnosti dalšího snížení mezních hodnot výfukových emisí motorů rekreačních plavidel pro použití na moři byly posouzeny ve zprávě o možnostech dalšího zlepšení environmentálních charakteristik motorů rekreačních plavidel, předložené podle článku 2 směrnice 2003/44/ES. V této zprávě byl vyvozen závěr, že je vhodné stanovit přísnější mezní hodnoty, než jsou hodnoty stanovené ve směrnici 2003/44/ES. Tyto mezní hodnoty by měly být stanoveny na úrovni, která odráží technický vývoj čistších technologií motorů pro použití na moři a která umožňuje pokrok směrem k harmonizaci mezních hodnot výfukových emisí na celosvětové úrovni. Je však nutno zvýšit mezní hodnoty emisí CO, aby bylo možno dosáhnout významného snížení množství ostatních látek znečišťujících ovzduší, zohlednit technologickou uskutečnitelnost a dosáhnout co nejrychlejšího provádění, a současně zajistit, aby sociálně-ekonomické dopady na toto hospodářské odvětví byly přijatelné.
(23)
V závislosti na kategorii paliva a výkonu by měly být použity zkušební cykly pro motory pro použití na moři, které jsou popsány v příslušné harmonizované normě, a dokud tyto nejsou k dispozici, pak zkušební cykly popsané v příslušné normě ISO, s přihlédnutím k hodnotám stanoveným v bodě 2.3 části B přílohy I. Měly by být vytvořeny zkušební cykly pro všechny spalovací motory, jež jsou součástí pohonného systému, včetně hybridních pohonných zařízení.
(24)
Zkušební paliva použitá při posuzování shody plavidla s mezními hodnotami výfukových emisí by měla odrážet skladbu paliv používaných na relevantním trhu, a proto by se při schvalování typu v Unii měla používat evropská zkušební paliva. Jelikož však výrobci ze třetích zemí nemusí mít přístup k evropským referenčním palivům, je nutné povolit, aby schvalující orgány mohly akceptovat zkoušky motorů provedené s jinými referenčními palivy. Výběr referenčních paliv by však měl být omezen na specifikace stanovené v příslušné normě ISO, aby byla zajištěna kvalita a srovnatelnost výsledků zkoušek.
(25)
S cílem přispět k ochraně mořského prostředí je vhodné přijmout požadavek, který ukládá povinnou instalaci fekálních nádrží na plavidlech vybavených toaletami.
(26)
Statistiky nehod prokazují, že riziko převrácení obytných vícetrupových rekreačních plavidel je nízké. Ačkoli je uvedené riziko nízké, je vhodné předpokládat, že toto riziko převrácení obytných vícetrupových rekreačních plavidel existuje, a pokud jsou tato plavidla k převrácení náchylná, měla by v převrácené poloze setrvat na hladině a z praktického hlediska by mělo být možné z plavidla uniknout.
(27)
V souladu se zásadou subsidiarity by ustanovení této směrnice neměla zasahovat do oprávnění členských států stanovovat pro plavbu v některých vodách takové požadavky na ochranu životního prostředí, a to i na jeho ochranu před znečištěním hlukem, strukturu vodních cest a zajištění bezpečnosti vodních cest, které považují za nezbytné, a to za předpokladu, že tyto předpisy nevyžadují úpravu plavidla, které je ve shodě s touto směrnicí, a že jsou odůvodněné a přiměřené cílům, jichž má být dosaženo.
(28)
Označení CE, jež označuje shodu výrobku, je viditelným výsledkem celého postupu zahrnujícího posouzení shody v širším smyslu. Obecné zásady, jimiž se označení CE řídí, jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 765/2008. V této směrnici by měla být stanovena pravidla, jimiž se řídí připojení označení CE k plavidlům, součástem a hnacím motorům. Je vhodné rozšířit povinnost týkající se připojení označení CE rovněž na všechny vestavěné motory a záďové motory bez zabudovaného výfukového systému, u nichž se předpokládá splnění základních požadavků stanovených v této směrnici.
(29)
Je důležité výrobcům, soukromým dovozcům i uživatelům ozřejmit, že připojením označení CE k výrobku výrobce prohlašuje, že výrobek je ve shodě se všemi platnými požadavky, a přebírá za to plnou odpovědnost.
(30)
Označení CE by mělo být jediným označením shody vypovídajícím o tom, že výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, je ve shodě s harmonizačními právními předpisy Unie. Měla by však být povolena i jiná označení, pokud přispívají ke zlepšení ochrany spotřebitele a nevztahují se na ně harmonizační právní předpisy Unie.
(31)
Aby bylo zajištěno plnění základních požadavků, je nutné stanovit vhodné postupy posuzování shody, které výrobce musí dodržovat. Tyto postupy by měly být stanoveny odkazem na moduly posuzování shody uvedené v rozhodnutí č. 768/2008/ES. Tyto postupy by měly být navrženy s ohledem na úroveň nebezpečí, kterou mohou vykazovat plavidla, motory a součásti. Z uvedených důvodů by měl pro každou kategorii shody existovat vhodný postup nebo možnost volby mezi několika rovnocennými postupy.
(32)
Zkušenosti ukazují, že je vhodné povolit širší škálu modulů posuzování shody pro součásti. Pokud jde o posouzení shody s požadavky týkajícími se výfukových emisí a emisí hluku, je třeba rozlišovat mezi případy, kdy byly použity harmonizované normy, a kdy nikoli, jelikož v posledně uvedených případech je odůvodněné vyžadovat přísnější postup posouzení shody. Mimoto by měla být jako nadbytečná zrušena možnost použít u zkoušek emisí hluku údaje pro referenční plavidlo, jelikož se v praxi nevyužívá.
(33)
V zájmu poskytnutí jasných informací o přijatelném prostředí pro provozování plavidel by měly být názvy kategorií plavidel založeny pouze na podmínkách prostředí, jež jsou pro navigaci podstatné, a to na síle větru a výšce vln. Pro účely návrhu jsou hodnoty síly větru a významné výšky vln rozděleny do čtyř rozmezí, označených jako kategorie A, B, C a D; tyto kategorie jsou pak doplněny vysvětlivkami.
(34)
Směrnice 94/25/ES obsahuje pravidla týkající se posouzení rekreačních plavidel po zhotovení, jež provádí fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí výrobek na trh nebo do provozu, a to v případech, kdy výrobce neplní povinnosti týkající se shody výrobku s touto směrnicí. V zájmu jednotnosti je vhodné rozšířit oblast působnosti tohoto postupu tak, aby se nevztahovala pouze na rekreační plavidla, nýbrž rovněž na vodní skútry. Z důvodu jasnosti je třeba uvést, ve kterých případech lze posouzení po zhotovení použít. Pokud jde o dovoz, jeho použití by mělo být navíc omezeno na dovoz soukromými dovozci pro neobchodní účely, aby se zamezilo zneužití posouzení po zhotovení k obchodním účelům. Je rovněž nutné rozšířit povinnost osoby, která žádá o posouzení po zhotovení, s ohledem na poskytnutí dokumentů oznámenému subjektu s cílem zajistit spolehlivé posouzení shody výrobku oznámeným subjektem.
(35)
Jelikož je nezbytné zajistit, aby úroveň posuzování shody výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice, všemi subjekty, které je provádějí, byla v celé Unii stejně vysoká, a jelikož by všechny tyto subjekty měly své úkoly plnit na stejné úrovni a za podmínek rovné hospodářské soutěže, měly by být stanoveny závazné požadavky na subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za účelem poskytování služeb posuzování shody podle této směrnice.
(36)
V zájmu zajištění jednotné úrovně kvality při provádění posuzování shody výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice, je nutné nejen konsolidovat požadavky, které musí splnit subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny, nýbrž současně stanovit rovněž požadavky, které musí splňovat oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.
(37)
Nařízení (ES) č. 765/2008 doplňuje a posiluje stávající rámec pro dozor nad trhem výrobků, na něž se vztahují harmonizační právní předpisy Unie, včetně výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice. Členské státy by proto měly organizovat a vykonávat dozor nad trhem těchto výrobků v souladu s uvedeným nařízením a případně v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (12).
(38)
V zájmu zvýšení transparentnosti a zkrácení doby zpracování je nezbytné zdokonalit stávající ochranný postup, který Komisi umožňuje přezkoumat odůvodněnost opatření, které členský stát přijal proti výrobkům, jež považuje za nevyhovující, s cílem dosáhnout jeho větší účinnosti a využít odborných znalostí, které jsou v členských státech dostupné.
(39)
Stávající systém by měl být doplněn o postup umožňující, aby byly zúčastněné strany informovány o přijatých opatřeních, pokud jde o výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice a které představují riziko pro zdraví a bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů. Měl by rovněž orgánům dozoru nad trhem umožňovat, aby ve spolupráci s příslušnými hospodářskými subjekty začaly jednat ve vztahu k těmto výrobkům co nejdříve.
(40)
Pokud se členské státy a Komise shodují, že opatření přijaté členským státem je odůvodněné, neměl by se vyžadovat žádný další zásah Komise.
(41)
Za účelem zohlednění pokroku v oblasti technických poznatků a nových vědeckých důkazů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny bodů 2.3, 2.4 a 2.5 a oddílu 3 části B a oddílu 3 části C přílohy I, jakož i příloh V, VII a IX. V budoucnu tak Komise bude moci zahrnout zkušební cykly pro hybridní motory a zavést zkušební paliva s příměsí biopaliv do tabulky zkušebních paliv, jakmile budou tato zkušební paliva mezinárodně uznána. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(42)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (13).
(43)
Pro přijímání prováděcích aktů, jimiž se oznamující členský stát žádá, aby přijal nezbytná nápravná opatření vůči oznámeným subjektům, které nesplňují nebo přestaly splňovat požadavky pro své oznámení, by se měl používat poradní postup.
(44)
Pro přijímání prováděcích aktů zajišťujících jednotné provádění této směrnice, zejména co se týče dodatečných ustanovení vymezených v článku 24 o postupech posuzování shody a požadavků na kategorie plavidel, identifikaci plavidel, štítek výrobce, příručku uživatele, plynové soustavy, zabránění odtoku nečistot, dotazník pro předkládání zpráv a navigační světla, by se měl používat přezkumný postup.
(45)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů, vzhledem k jejich zvláštní povaze bez použití nařízení (EU) č. 182/2011, určovat, zda jsou opatření přijatá členskými státy ve vztahu k výrobku představujícímu riziko pro zdraví či bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí odůvodněná, či nikoli.
(46)
V řádně odůvodněných případech týkajících se posouzení shody, kategorií plavidel, navigačních světel, zabránění odtoku nečistot a plynových zařízení představujících riziko pro zdraví či bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí by měla Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud to vyžadují závažné naléhavé důvody.
(47)
V souladu se zavedenými postupy může výbor zřízený touto směrnicí užitečným způsobem přispívat k posuzování záležitostí týkajících se uplatňování této směrnice, na něž v souladu s jeho jednacím řádem upozorní předseda výboru nebo zástupce členského státu.
(48)
V zájmu prosazování sledování a účinnosti této směrnice by členské státy měly vyplnit dotazník o jejím uplatňování. Komise by poté měla vypracovat a zveřejnit zprávu o uplatňování této směrnice.
(49)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro ukládání sankcí použitelná v případě porušení této směrnice a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(50)
Aby měli výrobci a další hospodářské subjekty dostatek času přizpůsobit se požadavkům stanoveným touto směrnicí, je nezbytné stanovit dostatečné přechodné období po vstupu této směrnice v platnost, během něhož bude možno nadále uvádět na trh výrobky, jež jsou v souladu se směrnicí 94/25/ES.
(51)
Aby tuto směrnici mohli snáze uplatňovat malí a střední výrobci přívěsných zážehových hnacích motorů s výkonem 15 kilowattů nebo nižším a aby měli možnost přizpůsobit se novým požadavkům, je vhodné pro tyto výrobce stanovit zvláštní přechodné období.
(52)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a bezpečnosti a ochrany životního prostředí při současném zaručení fungování vnitřního trhu stanovením harmonizovaných požadavků pro výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, a minimálních požadavků týkajících se dozoru nad trhem, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(53)
Směrnice 94/25/ES by proto měla být zrušena,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví požadavky na návrh a zhotovení výrobků uvedených v čl. 2 odst. 1 a pravidla pro jejich volný pohyb v Unii.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na tyto výrobky:
a)
rekreační plavidla a částečně hotová rekreační plavidla;
b)
vodní skútry a částečně hotové vodní skútry;
c)
součásti uvedené v příloze II, jestliže jsou uváděny na trh Unie samostatně, na něž se dále odkazuje jako na „součásti“;
d)
hnací motory, které jsou instalovány nebo speciálně určeny k instalaci na plavidlech nebo uvnitř nich;
e)
hnací motory instalované na plavidlech nebo uvnitř nich a podrobené větší úpravě motoru;
f)
plavidla podrobená větší úpravě plavidla.
2. Tato směrnice se nevztahuje na tyto výrobky:
a)
s ohledem na požadavky na návrh a konstrukci stanovené v části A přílohy I:
i)
plavidla určená výhradně pro závodění, včetně závodních veslic a tréninkových veslic, a jako taková výrobcem označená,
ii)
kánoe a kajaky navržené tak, aby byly poháněny pouze lidskou silou, gondoly a šlapadla,
iii)
surfy navržené tak, aby byly poháněny pouze větrem a ovládány osobou nebo osobami vestoje,
iv)
surfy,
v)
původní historická plavidla navržená před rokem 1950 a jejich jednotlivé repliky, vyrobené převážně z originálních materiálů a jako takové výrobcem označené,
vi)
pokusná plavidla, nejsou-li uváděna na trh Unie,
vii)
plavidla vyrobená pro vlastní potřebu za předpokladu, že nebudou v průběhu pěti let následujících od jejich uvedení do provozu uvedena na trh Unie,
viii)
aniž je dotčen odstavec 3, plavidla s vlastní posádkou speciálně určená pro komerční dopravu cestujících, bez ohledu na počet cestujících,
ix)
ponorná plavidla,
x)
vznášedla,
xi)
lodě s nosnými křídly,
xii)
plavidla na parní pohon s vnějším spalovacím zařízením na uhlí, koks, dřevo, olej nebo plyn,
xiii)
obojživelná vozidla, tedy motorová vozidla, kolová nebo pásová, jež mohou být provozována na vodě i na souši;
b)
s ohledem na požadavky týkající se výfukových emisí stanovené v části B přílohy I:
i)
hnací motory, které jsou instalovány nebo speciálně určeny k instalaci:
-
na plavidlech určených výhradně pro závodění a jako takových výrobcem označených,
-
na pokusných plavidlech, nejsou-li uváděna na trh Unie,
-
na plavidlech s vlastní posádkou speciálně určených pro komerční dopravu cestujících, aniž je dotčen odstavec 3, bez ohledu na počet cestujících,
-
na ponorných plavidlech,
-
na vznášedlech,
-
na lodích s nosnými křídly,
-
na obojživelných vozidlech, tedy motorových vozidlech, kolových nebo pásových, jež mohou být provozována na vodě i na souši,
ii)
původní historické hnací motory a jejich jednotlivé repliky zhotovené podle návrhu z doby před rokem 1950, nevyráběné sériově a instalované na plavidlech podle písm. a) bodů v) nebo vii),
iii)
hnací motory vyrobené pro vlastní potřebu za předpokladu, že následně nebudou v průběhu pěti let následujících od uvedení plavidla do provozu uvedeny na trh Unie;
c)
s ohledem na požadavky týkající se emisí hluku uvedené v části C přílohy I:
i)
všechna plavidla podle písmene b),
ii)
plavidla vyrobená pro vlastní potřebu za předpokladu, že poté nebudou v průběhu pěti let následujících od jejich uvedení do provozu uvedena na trh Unie.
3. Skutečnost, že plavidlo lze rovněž použít k pronájmu nebo pro sportovní a rekreační trénink, nebrání tomu, aby se na ně tato směrnice vztahovala, je-li uvedeno na trh Unie pro rekreační účely.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„plavidlem“ jakékoli rekreační plavidlo nebo vodní skútr;
2)
„rekreačním plavidlem“ plavidlo jakéhokoli druhu kromě vodních skútrů, jež je určeno pro sportovní a rekreační účely, o délce trupu od 2,5 m do 24 m, bez ohledu na druh pohonu;
3)
„vodním skútrem“ plavidlo určené pro sportovní a rekreační trénink, o délce trupu menší než 4 m, používající jako hlavní zdroj pohonu hnací motor s hydroreaktivním systémem a navržené tak, aby bylo ovládáno osobou nebo osobami vsedě, vestoje nebo vkleče na trupu, nikoli uvnitř něho;
4)
„plavidlem vyrobeným pro vlastní potřebu“ plavidlo z větší části zhotovené/vyrobené převážně budoucím uživatelem pro vlastní potřebu;
5)
„hnacím motorem“ vznětový nebo zážehový spalovací motor používaný přímo nebo nepřímo k hnacím účelům;
6)
„větší úpravou motoru“ úprava hnacího motoru, která by mohla způsobit, že motor překročí mezní hodnoty emisí uvedené v části B přílohy I, nebo zvyšuje jmenovitý výkon motoru o více než 15 %;
7)
„větší úpravou plavidla“ úprava plavidla, která mění druh pohonu plavidla, zahrnuje větší úpravu motoru nebo mění plavidlo do té míry, že existuje možnost, že plavidlo již nebude splňovat příslušné zásadní požadavky bezpečnosti a ochrany životního prostředí stanovené v této směrnici;
8)
„druhem pohonu“ způsob, kterým je plavidlo poháněno;
9)
„skupinou motorů“ výrobcem stanovená skupina motorů, u kterých je možno s ohledem na jejich návrh předpokládat podobné vlastnosti, pokud se týká výfukových emisí nebo emisí hluku;
10)
„délkou trupu“ délka trupu měřená v souladu s příslušnou harmonizovanou normou;
11)
„dodáním na trh“ dodání výrobku k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
12)
„uvedením na trh“ první dodání výrobku na trh Unie;
13)
„uvedením do provozu“ první použití výrobku, na nějž se vztahuje tato směrnice, koncovým uživatelem v Unii;
14)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba uvádějící na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou výrobek, který vyrábí nebo který si nechává navrhnout nebo vyrobit;
15)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
16)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvede na trh Unie výrobek ze třetí země;
17)
„soukromým dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která v rámci neobchodní činnosti doveze do Unie výrobek ze třetí země za účelem jeho uvedení do provozu pro vlastní potřebu;
18)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce či dovozce, která výrobek dodává na trh;
19)
„hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;
20)
„harmonizovanou normou“ harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012;
21)
„akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
22)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
23)
„posouzením shody“ postup prokazující, zda byly splněny požadavky této směrnice týkající se výrobku;
24)
„subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody, včetně kalibrace, zkoušení, certifikace a kontroly;
25)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení výrobku, který byl již zpřístupněn koncovému uživateli;
26)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby byl výrobek, který se nachází v dodavatelském řetězci, dodán na trh;
27)
„dozorem nad trhem“ činnosti a opatření orgánů veřejné správy, které mají zajistit, aby byly výrobky v souladu s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie a aby neohrožovaly zdraví a bezpečnost osob nebo jiný veřejný zájem;
28)
„označením CE“ označení, kterým výrobce vyjadřuje, že výrobek je ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho připojování;
29)
„harmonizačními právními předpisy Unie“ veškeré právní předpisy Unie harmonizující podmínky pro uvádění výrobků na trh.
Článek 4
Základní požadavky
1. Výrobky uvedené v čl. 2 odst. 1 mohou být dodány na trh nebo uvedeny do provozu pouze v případě, že neohrožují zdraví a bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, jsou-li správně udržovány a používány v souladu s určeným účelem, a pouze pod podmínkou, že splňují platné základní požadavky stanovené v příloze I.
2. Členské státy zajistí, aby výrobky uvedené v čl. 2 odst. 1 nebyly dodávány na trh nebo uváděny do provozu, pokud nesplňují požadavky stanovené v odstavci 1.
Článek 5
Vnitrostátní předpisy týkající se plavby
Tato směrnice nebrání členským státům v přijímání předpisů pro plavbu v určitých vodách za účelem ochrany životního prostředí, struktury vodních cest a zajištění bezpečnosti vodních cest, za předpokladu, že tyto předpisy nevyžadují úpravu plavidla, které je ve shodě s touto směrnicí, a že tyto předpisy jsou odůvodněné a přiměřené.
Článek 6
Volný pohyb
1. Členské státy nebrání tomu, aby byla na jejich území dodávána na trh plavidla, která jsou v souladu s touto směrnicí, nebo aniž je dotčen článek 5, aby byla tato plavidla na jejich území uváděna do provozu.
2. Členské státy nebrání dodávání částečně dokončených plavidel na trh, jestliže výrobce nebo dovozce v souladu přílohou III prohlásí, že jsou určena k dokončení jinými výrobci.
3. Členské státy nebrání tomu, aby byly na trh dodávány součásti, které jsou v souladu s touto směrnicí a které jsou určeny k montáži do plavidel v souladu s prohlášením výrobce nebo dovozce podle článku 15, nebo aby byly tyto části uváděny do provozu.
4. Členské státy nebrání dodávání na trh nebo uvádění do provozu v případě žádného z následujících hnacích motorů:
a)
motory splňující požadavky této směrnice bez ohledu na to, zda jsou zabudovány do plavidla, či nikoli;
b)
motory zabudované do plavidla, jejichž typ byl schválen podle směrnice 97/68/ES a jež jsou ve shodě s mezními hodnotami emisí etap IIIA, IIIB nebo IV pro vznětové motory používané k jinému účelu než k pohonu vnitrozemských plavidel, lokomotiv a motorových vozů podle bodu 4.1.2 přílohy I uvedené směrnice, jsou-li v souladu s touto směrnicí, s výjimkou požadavků na výfukové emise podle přílohy I části B;
c)
motory zabudované do plavidla, jejichž typ byl schválen podle nařízení (ES) č. 595/2009, jsou-li v souladu s touto směrnicí, s výjimkou požadavků na výfukové emise podle přílohy I části B.
Písmena b) a c) prvního pododstavce se použijí za podmínky, že v případě motoru upravovaného pro instalaci na plavidle osoba provádějící danou úpravu zajistí, aby byla úprava provedena při plném zohlednění údajů a dalších informací dostupných od výrobce motoru, aby bylo zaručeno, že po instalaci provedené v souladu s návodem k instalaci poskytnutým osobou provádějící danou úpravu bude motor i nadále splňovat požadavky týkající se výfukových emisí, a to buď podle směrnice 97/68/ES, nebo podle nařízení (ES) č. 595/2009, v souladu s prohlášením výrobce. Osoba provádějící úpravu motoru prohlásí v souladu s článkem 15, že po instalaci provedené v souladu s návodem k instalaci poskytnutým osobou provádějící danou úpravu bude motor nadále splňovat požadavky týkající se výfukových emisí, a to buď podle směrnice 97/68/ES, nebo podle nařízení (ES) č. 595/2009, v souladu s prohlášením výrobce.
5. Členské státy na veletrzích, výstavách, při předvádění a jiných podobných událostech nebrání předvádění výrobků podle čl. 2 odst. 1, které nevyhovují této směrnici, za předpokladu, že viditelné označení zřetelně udává, že tyto výrobky nevyhovují této směrnici a nesmí být dodány na trh nebo uvedeny do provozu v Unii, dokud nebude zajištěn jejich soulad se směrnicí.
KAPITOLA II
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ A SOUKROMÝCH DOVOZCŮ
Článek 7
Povinnosti výrobců
1. Při uvádění výrobků na trh musí výrobci zajistit, aby tyto výrobky byly navrhovány a vyrobeny v souladu s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I.
2. Výrobci vyhotoví technickou dokumentaci v souladu s článkem 25 a provedou nebo si nechají provést příslušný postup posouzení shody v souladu s články 19 až 22 a článkem 24.
Byl-li soulad výrobku s platnými požadavky takovým postupem prokázán, vypracují výrobci prohlášení podle článku 15 a výrobek označí a připojí označení CE podle článků 17 a 18.
3. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a kopii prohlášení podle článku 15 po dobu 10 let od uvedení výrobku na trh.
4. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě. Je třeba patřičně přihlédnout ke změnám návrhu nebo parametrů výrobku a změnám harmonizovaných norem, na jejichž základě se prohlašuje shoda výrobku.
Ve všech případech, kdy to je považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která výrobek představuje, provádějí výrobci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů zkoušky vzorků výrobků dodaných na trh, provádějí šetření a v případě nutnosti vedou knihy stížností, nevyhovujících výrobků a stažení výrobků z oběhu a průběžně o všech těchto kontrolních činnostech informují distributory.
5. Výrobci zajistí, aby bylo na jejich výrobcích uvedeno číslo typu, šarže nebo série nebo jiný prvek umožňující jejich identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost nebo povaha součástí neumožňuje, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku.
6. Výrobci uvedou na výrobku, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku, své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat.
7. Výrobci zajistí, aby byly k výrobku v příručce uživatele přiloženy pokyny a bezpečnostní informace v jazyce nebo jazycích, kterým spotřebitelé a ostatní koncoví uživatelé mohou snadno rozumět a které určí dotčený členský stát.
8. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výrobek, který uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení výrobku do shody nebo k jeho případnému stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výrobek představuje riziko, neprodleně o tom výrobci informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
9. Výrobci předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku v jazyce, kterému tento orgán může snadno rozumět. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výrobky, které uvedli na trh.
Článek 8
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce může písemným pověřením jmenovat zplnomocněného zástupce.
2. Povinnosti stanovené v čl. 7 odst. 1 a vypracování technické dokumentace nesmí být součástí pověření zplnomocněného zástupce.
3. Zplnomocněný zástupce vykonává úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožnit alespoň:
a)
uchovávat kopii prohlášení podle článku 15 a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru po dobu 10 let od uvedení výrobku na trh;
b)
poskytovat příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku;
c)
spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány na jejich žádost na opatřeních k vyloučení rizika vyvolaného výrobky, na které se vztahuje jeho pověření.
Článek 9
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvádějí na trh Unie pouze výrobky, které jsou v souladu s požadavky této směrnice.
2. Před uvedením výrobku na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posouzení shody. Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby výrobek nesl označení CE podle článku 17, aby k němu byly přiloženy požadované doklady podle článku 15 a bodu 2.5 části A přílohy I, bodu 4 části B přílohy I a bodu 2 části C přílohy I a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 7 odst. 5 a 6.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že výrobek není ve shodě s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I, nesmí uvést výrobek na trh, dokud nebude uveden do shody. Dále, pokud výrobek představuje riziko, informuje o tom dovozce výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Dovozci uvedou na výrobku, nebo v případě součástí, kdy to není možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k výrobku své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat.
4. Dovozci zajistí, aby byly k výrobku v příručce uživatele přiloženy pokyny a bezpečnostní informace v jazyce nebo jazycích, kterým spotřebitelé a ostatní koncoví uživatelé mohou snadno rozumět a které určí dotčený členský stát.
5. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za výrobek odpovědnost, skladovací nebo přepravní podmínky neohrožovaly soulad výrobku s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I.
6. Ve všech případech, kdy to je považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která výrobek představuje, provádějí dovozci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů zkoušky vzorků výrobků dodaných na trh, provádějí šetření a v případě nutnosti vedou knihy stížností, nevyhovujících výrobků a stažení výrobků z oběhu a průběžně o všech těchto kontrolních činnostech informují distributory.
7. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výrobek, který uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení výrobku do shody nebo k jeho případnému stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výrobek představuje riziko, neprodleně o tom dovozci informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
8. Dovozci po dobu 10 let od uvedení výrobku na trh uchovávají kopii prohlášení podle článku 15 pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajistí, aby těmto orgánům mohla být na vyžádání předložena technická dokumentace.
9. Dovozci předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku v jazyce, kterému tento orgán může snadno rozumět. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výrobky, které uvedli na trh.
Článek 10
Povinnosti distributorů
1. Při dodávání výrobku na trh distributoři jednají s řádnou péčí, pokud jde o požadavky této směrnice.
2. Distributoři před dodáním výrobku na trh ověří, zda nese označení CE podle článku 17, zda jsou k němu přiloženy požadované doklady podle čl. 7 odst. 7, článku 15 a bodu 2.5 části A přílohy I, bodu 4 části B přílohy I a bodu 2 části C přílohy I a pokyny a bezpečnostní informace v jazyce nebo jazycích, kterým spotřebitelé a ostatní koncoví uživatelé v členském státě, v němž má být výrobek dodáván na trh, mohou snadno rozumět, a zda výrobce a dovozce splnili požadavky stanovené v čl. 7 odst. 5 a 6 a v čl. 9 odst. 3.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že výrobek není ve shodě s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I, nesmí výrobek dodávat na trh, dokud nebude uveden do shody. Dále, pokud výrobek představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za výrobek odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad s požadavky stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I.
4. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že výrobek, který dodali na trh, není ve shodě s touto směrnicí, zajistí, aby byla přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení výrobku do shody nebo k jeho případnému stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud výrobek představuje riziko, neprodleně o tom distributoři informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž výrobek dodávali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
5. Distributoři předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody výrobku. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná výrobky, které dodali na trh.
Článek 11
Případy, kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 7, pokud uvede výrobek na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví výrobek, jenž byl na trh již uveden, takovým způsobem, který může ovlivnit jeho soulad s požadavky této směrnice.
Článek 12
Povinnosti soukromých dovozců
1. Pokud výrobce neplní povinnosti týkající se shody výrobku s touto směrnicí, soukromý dovozce před uvedením výrobku do provozu zajistí, aby byl výrobek navržen a vyroben v souladu s požadavky čl. 4 odst. 1 a přílohy I a povinnosti výrobce stanovené v čl. 7 odst. 2, 3, 7 a 9 splní nebo nechá splnit.
2. Není-li požadovaná technická dokumentace dostupná u výrobce, nechá ji soukromý dovozce vyhotovit s využitím příslušných odborných znalostí.
3. Soukromý dovozce zajistí, aby byly na výrobku uvedeny název a adresa oznámeného subjektu, který provedl posouzení shody výrobku.
Článek 13
Identifikace hospodářských subjektů
1. Hospodářské subjekty musí na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikovat:
a)
každý hospodářský subjekt, který jim dodal výrobek;
b)
každý hospodářský subjekt, kterému dodaly výrobek.
Hospodářské subjekty musí být schopny poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu 10 let poté, co jim byl výrobek dodán, a po dobu 10 let poté, co dodaly výrobek.
2. Soukromí dovozci na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikují hospodářský subjekt, který jim výrobek dodal.
Soukromí dovozci musí být schopni poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu 10 let poté, co jim byl výrobek dodán.
KAPITOLA III
SHODA VÝROBKU
Článek 14
Předpoklad shody
Předpokládá se, že výrobky, které jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly odkazy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě s požadavky, na které se tyto normy nebo jejich části vztahují, stanovenými v čl. 4 odst. 1 a v příloze I.
Článek 15
EU prohlášení o shodě a prohlášení podle přílohy III
1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění požadavků uvedených v čl. 4 odst. 1 a v příloze I nebo požadavků uvedených v čl. 6 odst. 4 písm. b) nebo c).
2. EU prohlášení o shodě se vypracuje podle vzoru uvedeného v příloze IV této směrnice, obsahuje prvky stanovené v příslušných modulech uvedených v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES a v příloze V této směrnice a je průběžně aktualizováno. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se výrobek dodává na trh nebo uvádí do provozu.
3. Vypracováním EU prohlášení o shodě přebírá výrobce, soukromý dovozce nebo osoba provádějící úpravu motoru podle čl. 6 odst. 4 písm. b) a c) odpovědnost za shodu výrobku.
4. EU prohlášení o shodě podle odstavce 3 se při dodávání na trh nebo uvádění do provozu přikládá k těmto výrobkům:
a)
plavidla;
b)
součásti, jsou-li uváděny na trh samostatně;
c)
hnací motory.
5. Prohlášení výrobce nebo dovozce podle přílohy III týkající se částečně dokončeného plavidla obsahuje prvky uvedené v uvedené příloze a přikládá se k částečně dokončenému plavidlu. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se výrobek dodává na trh.
Článek 16
Obecné zásady označení CE
Označení CE podléhá obecným zásadám uvedeným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 17
Výrobky, které musí nést označení CE
1. Označením CE musí být při dodání na trh nebo uvedení do provozu opatřeny tyto výrobky:
a)
plavidla;
b)
součásti;
c)
hnací motory.
2. Členské státy předpokládají, že výrobky uvedené v odstavci 1, které nesou označení CE, jsou v souladu s touto směrnicí.
Článek 18
Pravidla a podmínky připojování označení CE
1. Označení CE se viditelně, čitelně a nesmazatelně připojí k výrobkům uvedeným v čl. 17 odst. 1. Pokud to v případě součástí není vzhledem k velikosti nebo povaze výrobku možné nebo odůvodněné, připojí se k obalu a průvodním dokumentům. V případě plavidel se označení CE připojí ke štítku výrobce, jenž je připevněn odděleně od identifikačního čísla plavidla. V případě hnacích motorů se označení CE připojí k motoru.
2. Označení CE se připojí před uvedením výrobku na trh nebo do provozu. Za označením CE a identifikačním číslem uvedeným v odstavci 3 může následovat piktogram nebo jakákoli jiná značka označující zvláštní riziko nebo použití.
3. Za označením CE následuje identifikační číslo oznámeného subjektu, je-li tento subjekt zapojen do kontrolní fáze výroby nebo do posouzení po zhotovení.
Identifikační číslo oznámeného subjektu připojí sám subjekt nebo je připojí podle jeho pokynů výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce či osoba uvedená v čl. 19 odst. 2, 3 nebo 4.
KAPITOLA IV
POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 19
Použitelné postupy posouzení shody
1. Výrobce použije před uvedením výrobků uvedených v čl. 2 odst. 1 na trh postupy stanovené v modulech uvedených v článcích 20, 21 a 22.
2. Soukromý dovozce použije před uvedením výrobku uvedeného v čl. 2 odst. 1 do provozu postup stanovený v článku 23, pokud posouzení shody dotčeného výrobku neprovedl výrobce.
3. Osoba, která uvádí hnací motor nebo plavidlo po větší úpravě na trh nebo do provozu, nebo osoba, která mění určený účel plavidla, na něž se nevztahuje tato směrnice, takovým způsobem, že plavidlo poté spadá do její působnosti, použije před uvedením výrobku na trh nebo do provozu postup stanovený v článku 23.
4. Osoba, která uvádí na trh plavidlo vyrobené pro vlastní potřebu před uplynutím pětiletého období uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. a) bodě vii), použije před uvedením výrobku na trh postup stanovený v článku 23.
Článek 20
Návrh a konstrukce
1. Pokud jde o návrh a konstrukci rekreačních plavidel, použijí se tyto postupy stanovené v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
u kategorií A a B uvedených v bodě 1 části A přílohy I:
i)
u rekreačních plavidel o délce trupu od 2,5 m do 12 m kterýkoli z těchto modulů:
-
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem),
-
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
-
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
-
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti),
ii)
u rekreačních plavidel o délce trupu od 12 m do 24 m kterýkoli z těchto modulů:
-
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
-
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
-
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
b)
u kategorie C uvedené v bodě 1 části A přílohy I:
i)
u rekreačních plavidel o délce trupu od 2,5 m do 12 m kterýkoli z těchto modulů:
-
jsou-li splněny harmonizované normy týkající se bodů 3.2 a 3.3 části A přílohy I: modul A (interní řízení výroby), modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem), modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F, modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku) nebo modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti),
-
nejsou-li splněny harmonizované normy týkající se bodů 3.2 a 3.3 části A přílohy I: modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem), modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F, modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku) nebo modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti),
ii)
u rekreačních plavidel o délce trupu od 12 m do 24 m kterýkoli z těchto modulů:
-
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
-
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
-
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
c)
u kategorie D uvedené v bodě 1 části A přílohy I:
u rekreačních plavidel o délce trupu od 2,5 m do 24 m kterýkoli z těchto modulů:
-
modul A (interní řízení výroby),
-
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem),
-
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
-
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
-
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
2. Pokud jde o návrh a konstrukci vodních skútrů, použije se kterýkoli z těchto postupů stanovených v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
modul A (interní řízení výroby);
b)
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem);
c)
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F;
d)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku);
e)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
3. Pokud jde o návrh a konstrukci součástí, použije se kterýkoli z těchto postupů stanovených v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F;
b)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku);
c)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
Článek 21
Výfukové emise
Pokud jde o výfukové emise, u výrobků uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. d) a e) použije výrobce motoru tyto postupy stanovené v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
provádějí-li se zkoušky podle harmonizované normy, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C, D, E nebo F,
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
iii)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
b)
provádějí-li se zkoušky bez použití harmonizované normy, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul B (EU přezkoušení typu) spolu s modulem C1,
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku).
Článek 22
Emise hluku
1. Pokud jde o emise hluku u rekreačních plavidel se záďovými hnacími motory bez zabudovaného výfukového systému nebo s vestavěnými hnacími motory a u rekreačních plavidel se záďovými hnacími motory bez zabudovaného výfukového systému nebo s vestavěnými hnacími motory, u nichž byla provedena větší úprava a které jsou následně uvedeny na trh do pěti let po této úpravě, použije výrobce tyto postupy stanovené v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
provádějí-li se zkoušky podle harmonizované normy pro měření hluku, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem),
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
iii)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
b)
provádějí-li se zkoušky bez použití harmonizované normy pro měření hluku, modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku);
c)
použije-li se k posouzení postup založený na Froudeho čísle a určení poměru výkon/výtlak, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul A (interní řízení výroby),
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
iii)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
2. Pokud jde o emise hluku u vodních skútrů a přívěsných hnacích motorů a záďových hnacích motorů se zabudovaným výfukovým systémem, které jsou určeny k instalaci na rekreačních plavidlech, použije výrobce vodního skútru nebo motoru tyto postupy stanovené v příloze II rozhodnutí č. 768/2008/ES:
a)
provádějí-li se zkoušky podle harmonizované normy pro měření hluku, kterýkoli z těchto modulů:
i)
modul A1 (interní řízení výroby a zkoušení výrobků pod dohledem),
ii)
modul G (shoda založená na ověření každého jednotlivého výrobku),
iii)
modul H (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti);
b)
provádějí-li se zkoušky bez použití harmonizované normy pro měření hluku, modul G (shoda založená na úplném zabezpečení jakosti).
Článek 23
Posuzování po zhotovení
Posuzování po zhotovení uvedené v čl. 19 odst. 2, 3 a 4 se provádí podle přílohy V.
Článek 24
Dodatečné požadavky
1. Použije-li se modul B podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, provede se EU přezkoušení typu způsobem popsaným v druhé odrážce bodu 2 zmíněného modulu.
Výrobní typ uvedený v modulu B může zahrnovat více variant výrobku, pokud:
a)
rozdíly mezi variantami neovlivňují úroveň bezpečnosti a ostatní požadavky týkající se způsobilosti výrobku a
b)
varianty výrobku jsou uvedeny v odpovídajícím certifikátu EU přezkoušení typu, v případě potřeby i prostřednictvím změn původního certifikátu.
2. Použije-li se modul A1 podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, provedou se zkoušky výrobku na jednom či více plavidlech představujících výrobu výrobce a použijí se dodatečné požadavky stanovené v příloze VI této směrnice.
3. Možnost využít akreditovaných vnitropodnikových subjektů, jak je uvedeno v modulech A1 a C1 podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, není použitelná.
4. Použije-li se modul F podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, použije se k posouzení shody s požadavky týkajícími se výfukových emisí postup popsaný v příloze VII této směrnice.
5. Použije-li se modul C podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, pokud jde o posouzení shody s požadavky této směrnice týkajícími se výfukových emisí, a jestliže výrobce nepoužívá příslušný systém jakosti popsaný v modulu H podle přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES, oznámený subjekt, jejž si výrobce zvolil, provede nebo nechá provést kontroly výrobku v náhodně zvolených intervalech stanovených tímto subjektem, aby se ověřila kvalita interní kontroly výrobku. Pokud se zdá, že úroveň kvality není uspokojivá nebo že je nutné ověřit platnost údajů poskytnutých výrobcem, použije se postup stanovený v příloze VIII této směrnice.
Článek 25
Technická dokumentace
1. Technická dokumentace uvedená v čl. 7 odst. 2 obsahuje veškeré příslušné údaje a podrobnosti o prostředcích použitých výrobcem k zajištění toho, aby výrobek splňoval požadavky stanovené v čl. 4 odst. 1 a v příloze I. Obsahuje zejména příslušné dokumenty uvedené v příloze IX.
2. Technická dokumentace zajišťuje, aby byly návrh, konstrukce, fungování a posouzení shody jasně srozumitelné.
KAPITOLA V
OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 26
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jsou oprávněné vykonávat jako třetí strany úkoly posuzování shody podle této směrnice.
Článek 27
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů posuzování a oznamování subjektů posuzování shody pro účely této směrnice a za kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s ustanoveními článku 32.
2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s ním.
3. Pokud oznamující orgán přenese posuzování, oznamování nebo kontrolu uvedené v odstavci 1 na subjekt, který není ústředním orgánem veřejné správy, nebo takový subjekt těmito úkoly jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v článku 28. Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.
4. Oznamující orgán nese za úkoly vykonávané subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
Článek 28
Požadavky týkající se oznamujících orgánů
1. Oznamující orgán je zřízen takovým způsobem, aby nedocházelo k žádnému střetu zájmů se subjekty posuzování shody.
2. Oznamující orgán je organizován a funguje tak, aby zabezpečil objektivitu a nestrannost svých činností.
3. Oznamující orgán je organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznámení subjektu posuzování shody bylo přijato jinými příslušnými osobami než osobami, které provedly posouzení.
4. Oznamující orgán nenabízí ani neposkytuje žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování shody, ani neposkytuje poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě.
5. Oznamující orgán zachovává důvěrnost informací, které obdržel.
6. Oznamující orgán má k dispozici dostatečný počet odborně způsobilých pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své úkoly.
Článek 29
Informační povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.
Komise tyto informace zveřejní.
Článek 30
Požadavky týkající se oznámených subjektů
1. Pro účely oznámení podle této směrnice musí subjekt posuzování shody splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2. Subjekt posuzování shody je zřízen podle vnitrostátních právních předpisů a má právní subjektivitu.
3. Subjekt posuzování shody je třetím subjektem nezávislým na organizaci nebo výrobku, které posuzuje.
Za takovýto subjekt může být považován subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu svazu, které zastupují podniky zapojené do navrhování, výroby, dodávání, montáže, používání nebo údržby výrobků, které tento subjekt posuzuje, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují výrobky, jež posuzují, ani zástupci jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání posuzovaných výrobků, které jsou nezbytné pro činnost subjektu posuzování shody, ani používání takových výrobků k osobním účelům.
Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody se nesmějí přímo podílet na navrhování či výrobě, uvádění na trh, instalaci, používání nebo údržbě těchto výrobků ani nesmějí zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí vykonávat žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu k činnostem posuzování shody, pro něž byly tyto osoby oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Subjekty posuzování shody zajistí, aby činnosti jejich dceřiných společností nebo subdodavatelů neohrožovaly důvěrnost, objektivitu nebo nestrannost jejich činností posuzování shody.
5. Subjekt posuzování shody a jeho pracovníci provádějí posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované odborné způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování shody, zejména pokud jde o osoby nebo skupiny osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Subjekt posuzování shody musí být schopen vykonávat úkoly posuzování shody, které tomuto subjektu ukládají články 19 až 24 a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly vykonává subjekt posuzování shody sám, nebo jsou vykonávány jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Subjekt posuzování shody musí mít vždy a pro každý postup posuzování shody a každý druh nebo kategorii výrobků, pro něž byl oznámen, k dispozici potřebné:
a)
pracovníky s odbornými znalostmi a dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů posuzování shody;
b)
popisy postupů, podle nichž je posuzování shody prováděno a jež zajišťují transparentnost těchto postupů a možnost jejich reprodukování.
Má zavedenu náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;
c)
postupy pro výkon činností, jež řádně zohledňují velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Subjekt posuzování shody musí mít prostředky nezbytné k řádnému plnění technických a administrativních úkolů spojených s činnostmi posuzování shody a musí mít přístup k veškerému potřebnému vybavení nebo zařízení.
7. Pracovníci odpovědní za výkon činností posuzování shody musí mít:
a)
dobrou technickou a odbornou přípravu zahrnující všechny činnosti posuzování shody, pro něž byl subjekt posuzování shody oznámen;
b)
uspokojivou znalost požadavků souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto posuzování provádět;
c)
náležité znalosti základních požadavků, příslušných harmonizovaných norem a příslušných harmonizačních právních předpisů Unie a příslušných vnitrostátních právních předpisů a musí jim rozumět;
d)
schopnost vypracovávat certifikáty, protokoly a zprávy prokazující, že byla posouzení provedena.
8. Musí být zaručena nestrannost subjektu posuzování shody, jeho nejvyššího vedení a pracovníků, kteří posuzování provádějí.
Odměňování nejvyššího vedení a pracovníků subjektu posuzování shody, kteří provádějí posuzování, nezávisí na počtu provedených posouzení ani na výsledcích těchto posouzení.
9. Subjekty posuzování shody uzavřou pojištění odpovědnosti za škodu, pokud tuto odpovědnost nepřevzal členský stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
10. Pracovníci subjektu posuzování shody jsou povinni zachovávat služební tajemství, pokud jde o veškeré informace, které obdrželi při plnění svých úkolů podle článků 19 až 24 nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterým se provádějí, s výjimkou styku s příslušnými orgány členského státu, v němž vykonávají svou činnost. Vlastnická práva jsou chráněna.
11. Subjekty posuzování shody se podílejí na příslušných normalizačních činnostech a na činnostech koordinační skupiny oznámeného subjektu zřízené podle článku 42 nebo zajistí, aby byli jejich pracovníci, kteří provádějí posuzování, o těchto činnostech informováni, a jakožto všeobecné pokyny používají správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 31
Předpoklad shody
Pokud subjekt posuzování shody prokáže svou shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách nebo jejich částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v článku 30 v rozsahu, v němž se použitelné harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 32
Pobočky oznámených subjektů a zadávání subdodávek
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v článku 30, a informuje o tom oznamující orgán.
2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle článků 19 až 24.
Článek 33
Žádost o oznámení
1. Subjekt posuzování shody podává žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
2. Součástí žádosti podle odstavce 1 je popis činností posuzování shody, modulu nebo modulů posuzování shody a výrobku nebo výrobků, pro něž se subjekt prohlašuje za způsobilý, jakož i osvědčení o akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem, které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v článku 30.
3. Nemůže-li dotčený subjekt posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a pravidelné kontrole svého souladu s požadavky stanovenými v článku 30.
Článek 34
Postup oznamování
1. Oznamující orgány mohou oznámit pouze subjekty posuzování shody, které splňují požadavky stanovené v článku 30.
2. Oznamující orgány oznamují Komisi a ostatním členským státům s použitím elektronického nástroje pro oznamování vyvinutého a spravovaného Komisí.
3. Oznámení obsahuje veškeré podrobnosti o činnostech posuzování shody, modulu nebo modulech posuzování shody, dotčeném výrobku nebo výrobcích a příslušné potvrzení o způsobilosti.
4. Pokud se oznámení nezakládá na osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 33 odst. 2, poskytne oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům podklady, které prokazují způsobilost subjektu posuzování shody, a informace o zavedených opatřeních k zajištění toho, aby byl subjekt pravidelně kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 30.
5. Dotčený subjekt může vykonávat činnosti oznámeného subjektu pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.
6. Komisi a ostatním členským státům je třeba oznámit jakékoli následné významné změny týkající se oznámení.
Článek 35
Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
1. Komise každému oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
Oznámenému subjektu, jenž byl oznamujícím orgánem oprávněn k provádění posouzení shody po zhotovení, členské státy kromě toho přidělí identifikační kód.
2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně přidělených identifikačních čísel a případně kódů, a činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby byl tento seznam průběžně aktualizován.
Článek 36
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 30 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Informuje o tom neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem na vyžádání.
Článek 37
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného subjektu.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, přijme prováděcí akt, jímž požádá oznamující členský stát, aby přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.
Tento prováděcí akt se přijímá poradním postupem podle čl. 50 odst. 2.
Článek 38
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v článcích 19 až 24.
2. Posuzování shody se provádí přiměřeným způsobem, aby se zabránilo zbytečné zátěži hospodářských subjektů a soukromých dovozců. Subjekty posuzování shody při výkonu své činnosti řádně zohlední velikost a strukturu dotčeného podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie výrobku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby byl výrobek v souladu s touto směrnicí.
3. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce či soukromý dovozce nesplnili požadavky stanovené v čl. 4 odst. 1 a v příloze I nebo v odpovídajících harmonizovaných normách, vyžaduje, aby výrobce či soukromý dovozce přijali vhodná nápravná opatření, a nevydá certifikát shody.
4. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání certifikátu oznámený subjekt zjistí, že výrobek již nesplňuje požadavky, vyžaduje, aby výrobce přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti platnost certifikátu pozastaví nebo certifikát odejme.
5. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt certifikáty omezí, pozastaví jejich platnost nebo je případně odejme.
Článek 39
Postup odvolání
Členské státy zajistí, aby bylo možné se proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.
Článek 40
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o všech zamítnutích, omezeních, pozastaveních nebo odnětích certifikátu;
b)
o všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky oznámení;
c)
o všech žádostech o informace o činnostech posuzování shody, které obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v rámci působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které provádějí obdobné činnosti posuzování shody týkající se stejných výrobků, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních a na vyžádání i pozitivních výsledků posuzování shody.
Článek 41
Výměna zkušeností
Komise organizačně zabezpečuje výměnu zkušeností mezi orgány členských států, které jsou zodpovědné za politiku oznamování.
Článek 42
Koordinace oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny nebo skupin oznámených subjektů.
Členské státy zajistí, aby se jimi oznámené subjekty účastnily práce této skupiny nebo skupin, a to přímo nebo prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA VI
DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA VÝROBKŮ VSTUPUJÍCÍCH NA TRH UNIE A OCHRANNÉ POSTUPY
Článek 43
Dozor nad trhem Unie a kontrola výrobků, které vstupují na trh Unie
Pro výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, se použije čl. 15 odst. 3 a články 16 až 29 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 44
Postup pro nakládání s výrobky představujícími riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu mají dostatečné důvody domnívat se, že výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro zdraví či bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, provedou hodnocení, zda dotčený výrobek splňuje všechny příslušné požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty nebo soukromý dovozce podle potřeby spolupracují s orgány dozoru nad trhem.
Pokud v případě hospodářského subjektu orgány dozoru nad trhem v průběhu tohoto hodnocení zjistí, že výrobek nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, vyžadují neprodleně, aby dotčený hospodářský subjekt přijal vhodná nápravná opatření k uvedení výrobku do souladu s těmito požadavky nebo aby výrobek stáhl z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Pokud v případě soukromého dovozce orgány dozoru nad trhem v průběhu tohoto hodnocení zjistí, že výrobek nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, soukromý dovozce je neprodleně informován o vhodných nápravných opatřeních, která je třeba udělat k uvedení výrobku do souladu s těmito požadavky, nebo požádán, aby pozastavil uvádění výrobku do provozu nebo pozastavil jeho používání, a to způsobem přiměřeným povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem o tom informují příslušný oznámený subjekt.
Na opatření uvedená v druhém a třetím pododstavci se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, která má dotčený hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla vhodná nápravná opatření přijata u všech dotčených výrobků, které dodával na trh v celé Unii.
Soukromý dovozce zajistí, aby byla vhodná nápravná opatření přijata u výrobku, který dovezl do Unie pro vlastní potřebu.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě zmíněné v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání výrobku na trh daného členského státu nebo výrobek stáhnout z trhu či z oběhu.
Pokud soukromý dovozce nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná předběžná opatření s cílem zakázat uvádění předmětného výrobku do provozu nebo zakázat či omezit jeho používání na území daného členského státu.
Orgány dozoru nad trhem o takových opatřeních informují neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací uvedených v odstavci 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího výrobku, údaje o původu výrobku, povaze uvedeného nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání přijatých vnitrostátních opatření a argumenty dotčeného hospodářského subjektu nebo soukromého dovozce. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
výrobek nesplňuje požadavky týkající se ochrany zdraví nebo bezpečnosti osob, ochrany majetku nebo životního prostředí stanovené v této směrnici; nebo
b)
nedostatky v harmonizovaných normách uvedených v článku 14, které jsou základem pro předpoklad shody.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil postup podle tohoto článku, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech dostupných doplňujících údajích o nesouladu dotčeného výrobku a v případě nesouhlasu s oznámeným vnitrostátním opatřením o svých námitkách.
7. Pokud do tří měsíců od obdržení informací uvedených v odstavci 4 žádný členský stát ani Komise nevznese námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se opatření za odůvodněné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným výrobkem neprodleně přijata vhodná omezující opatření, jako je stažení výrobku z jejich trhu.
Článek 45
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou po ukončení postupu stanoveného v čl. 44 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty či se soukromým dovozcem a provede hodnocení vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise přijme prováděcí akt, jímž určí, zda je vnitrostátní opatření oprávněné, či nikoli.
Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty či soukromého dovozce.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za odůvodněné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byl nevyhovující výrobek stažen z jejich trhu, a informují o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neodůvodněné, dotčený členský stát toto opatření zruší.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za odůvodněné a nesoulad výrobku je přisuzován nedostatkům v harmonizovaných normách, jak je uvedeno v čl. 44 odst. 5 písm. b) této směrnice, Komise použije postup podle článku 11 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 46
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 44, členský stát vyžaduje, aby příslušný hospodářský subjekt nebo soukromý dovozce odstranili nesoulad, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:
a)
označení CE bylo připojeno v rozporu s články 16, 17 nebo 18;
b)
označení CE podle článku 17 nebylo připojeno;
c)
nebylo vypracováno EU prohlášení o shodě ani prohlášení podle přílohy III;
d)
EU prohlášení o shodě nebo prohlášení podle přílohy III nebylo vypracováno správně;
e)
technická dokumentace chybí nebo je neúplná;
f)
informace podle čl. 7 odst. 6 nebo čl. 9 odst. 3 chybějí nebo jsou nepravdivé či neúplné;
g)
není splněn jakýkoli jiný správní požadavek stanovený v článku 7 či 9.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, dotčený členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání výrobku na trh nebo zajistí, aby byl výrobek stažen z oběhu nebo z trhu, nebo v případě výrobku dovezeného soukromým dovozcem pro vlastní potřebu, aby bylo zakázáno nebo omezeno jeho používání.
KAPITOLA VII
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ AKTY
Článek 47
Přenesení pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 48 s cílem změnit:
a)
v zájmu zohlednění pokroku v oblasti technických poznatků a nových vědeckých důkazů:
i)
body 2.3, 2.4 a 2.5 a oddíl 3 části B a oddíl 3 části C přílohy I,
ii)
přílohy VII a IX a
b)
přílohu V v zájmu zohlednění pokroku v oblasti technických poznatků, patřičnosti zajištění rovnocenné shody a nových vědeckých důkazů.
Článek 48
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 47 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 17. ledna 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 47 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 47 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 49
Prováděcí akty
1. V zájmu zohlednění pokroku v oblasti technických poznatků a za účelem zajištění jednotného uplatňování této směrnice může Komise přijmout prováděcí akty týkající se těchto oblastí:
a)
podrobné postupy k provádění článku 24, při zohlednění konkrétních potřeb posuzování shody u výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice;
b)
podrobnosti k uplatňování kategorií plavidel podle bodu 1 části A přílohy I, včetně pokynů k používání meteorologické terminologie a měřicích stupnic, jež jsou v uvedeném bodu použity;
c)
podrobné postupy identifikace plavidla podle bodu 2.1 části A přílohy I, včetně objasnění terminologie, a postupy přidělování a správy kódů výrobce udělených výrobcům usazeným mimo Unii;
d)
informace uváděné na štítku výrobce podle bodu 2.2 části A přílohy I;
e)
uplatňování předpisů o navigačních světlech uvedených v bodu 5.7 části A přílohy I;
f)
opatření pro zabránění odtoku nečistot podle bodu 5.8 části A přílohy I, zejména pokud jde o nakládání s fekálními nádržemi;
g)
instalace a testování plynových zařízení a trvale instalovaných plynových soustav na plavidle;
h)
formát a obsah příručky uživatele plavidla;
i)
formát a obsah dotazníku pro podávání zpráv, jejž mají členské státy vyplnit podle článku 51.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 50 odst. 3.
2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, kdy určitý výrobek představuje závažné riziko pro zdraví a bezpečnost osob, majetek nebo životní prostředí, přijme Komise s ohledem na odst. 1 písm. a), b), e), f) a g) okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 50 odst. 4.
Článek 50
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
5. Výbor je Komisí konzultován v jakékoli záležitosti, v jejímž případě konzultaci odvětvových odborníků vyžaduje nařízení (EU) č. 1025/2012 nebo jakékoli jiné právní předpisy Unie.
6. Výbor může mimoto přezkoumávat jakoukoli další otázku týkající se uplatňování této směrnice, kterou může v souladu s jeho jednacím řádem vznést předseda nebo zástupce některého členského státu.
KAPITOLA VIII
ZVLÁŠTNÍ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
Článek 51
Podávání zpráv
Do 18. ledna 2021 a poté každých pět let vyplní členské státy dotazník vydaný Komisí ohledně uplatňování této směrnice.
Do 18. ledna 2022 a poté každých pět let Komise s ohledem na odpovědi členských států uvedené v dotazníku podle odstavce 1 vypracuje zprávu o provádění této směrnice a předloží ji Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 52
Přezkum
Do 18. ledna 2022 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o:
a)
technické proveditelnosti dalšího snížení emisí hnacích motorů pro použití na moři a zavedení požadavků týkajících se emisí způsobených vypařováním a palivových nádrží ve vztahu k hnacím motorům a systémům, a to se zřetelem k nákladové účinnosti technologií a k potřebě dohodnout pro dané odvětví celosvětově harmonizované hodnoty, při zohlednění veškerých významných tržních iniciativ, a
b)
dopadu kategorií plavidel uvedených v příloze I, založených na odolnosti vůči síle větru a významné výšce vln, na informace pro spotřebitele a na výrobce, zejména na malé a střední podniky, s přihlédnutím k vývoji v oblasti mezinárodní normalizace. Tato zpráva obsahuje hodnocení otázky, zda je třeba kategorie plavidel dále upřesnit nebo členit, a případně návrhy dalších podkategorií.
Zprávy podle prvního pododstavce písm. a) a b) jsou případně doplněny legislativními návrhy.
Článek 53
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí použitelná v případě porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice, přičemž tyto sankce mohou zahrnovat trestní sankce za vážná porušení, a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování.
Stanovené sankce jsou účinné, přiměřené a odrazující a mohou být zvýšeny, pokud se příslušný hospodářský subjekt nebo soukromý dovozce již dříve dopustil podobného porušení této směrnice.
KAPITOLA IX
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 54
Provedení
1. Členské státy nejpozději do 18. ledna 2016 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Znění těchto předpisů neprodleně sdělí Komisi.
Členské státy použijí tyto předpisy ode dne 18. ledna 2016. Tyto předpisy přijaté členskými státy obsahují odkaz na tuto směrnici nebo je takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 55
Přechodné období
1. Členské státy nebrání tomu, aby výrobky, na něž se vztahuje směrnice 94/25/ES, byly dodávány na trh nebo byly uváděny do provozu, pokud jsou v souladu s uvedenou směrnicí a pokud byly uvedeny na trh nebo do provozu před 18. lednem 2017.
2. Členské státy nebrání tomu, aby přívěsné zážehové hnací motory s výkonem 15 kW nebo nižším byly dodávány na trh nebo uváděny do provozu, pokud splňují mezní hodnoty výfukových emisí pro etapu I stanovené v bodě 2.1 části B přílohy I a byly vyrobeny malými a středními podniky vymezenými v doporučení Komise 2003/361/ES (14) a uvedeny na trh před 18. lednem 2020.
Článek 56
Zrušení
Směrnice 94/25/ES se zrušuje s účinkem ode dne 18. ledna 2016. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 57
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 58
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 20. listopadu 2013.
DIREKTIVA 2013/53/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 20. novembra 2013
o plovilih za rekreacijo in osebnih plovilih ter razveljavitvi Direktive 94/25/ES
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 94/25/ES z dne 16. junija 1994 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s plovili za rekreacijo (3) je bila sprejeta v okviru vzpostavitve notranjega trga, da bi se poenotile varnostne značilnosti plovil za rekreacijo v vseh državah članicah ter odpravile ovire pri trgovanju s plovili za rekreacijo med državami članicami.
(2)
Direktiva 94/25/ES je prvotno zajemala le plovila za rekreacijo z dolžino trupa najmanj 2,5 m in največ 24 m. Z Direktivo 2003/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. junija 2003 o spremembi Direktive 94/25/ES (4) se je področje uporabe Direktive 94/25/ES razširilo tudi na osebna plovila, s sprejetjem mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov (CO, HC, NOx in trdni delci) in mejnih vrednosti hrupa za pogonske motorje na kompresijski vžig in pogonske motorje na prisilni vžig pa so bile vanjo vključene tudi okoljevarstvene zahteve.
(3)
Direktiva 94/25/ES temelji na načelih novega pristopa, kot so določena v Resoluciji Sveta z dne 7. maja 1985 o novem pristopu k tehnični uskladitvi in standardom (5). Tako so v njej določene le bistvene zahteve za plovila za rekreacijo, tehnične podrobnosti pa sprejemata Evropski odbor za standardizacijo (CEN) in Evropski odbor za elektrotehnično standardizacijo (Cenelec) v skladu z Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (6). Skladnost s tako določenimi harmoniziranimi standardi, katerih referenčne številke so objavljene v Uradnem listu Evropske unije, zagotavlja domnevo o skladnosti z zahtevami Direktive 94/25/ES. Izkušnje kažejo, da so navedena temeljna načela v tem sektorju učinkovita ter da bi jih bilo treba ohraniti in celo še bolj spodbujati.
(4)
S tehnološkim napredkom na trgu pa so se pojavila nova vprašanja v zvezi z okoljskimi zahtevami iz Direktive 94/25/ES. Da bi se upošteval navedeni napredek in pojasnil okvir, znotraj katerega se lahko tržijo izdelki, zajeti s to direktivo, bi bilo treba nekatere vidike Direktive 94/25/ES pregledati in izboljšati, zaradi jasnosti pa bi bilo treba navedeno direktivo razveljaviti in nadomestiti s to direktivo.
(5)
V Uredbi (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov (7) so opredeljene horizontalne določbe o akreditaciji organov za ugotavljanje skladnosti, oznaki CE ter okviru nadzora trga Unije in nadzoru izdelkov, ki vstopajo na trg Unije, uporabljajo pa se tudi za izdelke, zajete s to direktivo.
(6)
V Sklepu št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov (8) so določena skupna načela in referenčne določbe za namene zakonodaje na podlagi načel novega pristopa. Za zagotovitev skladnosti z drugo sektorsko zakonodajo za izdelke je nekatere določbe te direktive primerno uskladiti z navedenim sklepom, če sektorske posebnosti ne zahtevajo drugačne rešitve. Zato bi bilo treba nekatere opredelitve pojmov, splošne obveznosti gospodarskih subjektov, domnevo o skladnosti, pravila za oznako CE, zahteve za organe za ugotavljanje skladnosti in priglasitvenih postopkov ter določbe o postopkih, ki so povezani s tveganimi izdelki, uskladiti z navedenim sklepom. V Uredbi (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o evropski standardizaciji (9) je določen postopek za nasprotovanje harmoniziranim standardom, kadar ti ne izpolnjujejo v celoti zahtev iz te direktive.
(7)
Da bi gospodarskim subjektom in nacionalnim organom olajšali razumevanje in enotno uporabo te direktive, bi bilo treba pojasniti področje uporabe in opredelitve pojmov iz Direktive 94/25/ES. Zlasti bi bilo treba pojasniti, da so iz področja uporabe te direktive izvzeta amfibijska vozila. Prav tako je treba določiti, katere vrste kanujev in kajakov so izvzete iz področja uporabe te direktive, ter pojasniti, da so s to direktivo zajeta zgolj osebna plovila za šport in prosti čas.
(8)
Primerno je določiti tudi opredelitvi pojmov „plovilo, zgrajeno za lastno uporabo“, „dolžina trupa“ in „zasebni uvoznik“, ki so specifični za ta sektor, ter tako olajšati razumevanje in enotno uporabo te direktive. Sedanjo opredelitev pojma „pogonski motor“ je treba razširiti, da bo zajemala tudi inovativne pogonske rešitve.
(9)
Izdelki, zajeti s to direktivo, ki se dajo na trg Unije ali v uporabo, bi morali biti v skladu z zadevno zakonodajo Unije, gospodarski subjekti pa bi morali biti odgovorni za skladnost izdelkov, kar zadeva njihovo vlogo v dobavni verigi, da se tako zagotovi visoka raven zaščite javnih interesov, kot so zdravje in varnost, varstvo potrošnikov in okolja ter poštena konkurenca na trgu Unije.
(10)
Vsi gospodarski subjekti, vključeni v dobavno in distribucijsko verigo, bi morali sprejeti ustrezne ukrepe, s katerimi bi zagotovili, da izdelki, zajeti s to direktivo, ob pravilni izdelavi in vzdrževanju ne ogrožajo zdravja in varnosti ljudi, premoženja ali okolja, ter da na trgu omogočajo dostopnost le tistih izdelkov, ki so v skladu z zadevno zakonodajo Unije. S to direktivo bi bilo treba določiti jasno in sorazmerno porazdelitev obveznosti glede na vlogo posameznega subjekta v dobavni in distribucijski verigi.
(11)
Ker lahko določene naloge izvede samo proizvajalec, je treba jasno razlikovati med proizvajalcem in subjekti nižje v distribucijski verigi. Jasno je treba razlikovati tudi med uvoznikom in distributerjem, saj uvoznik uvede izdelke iz tretjih držav na trg Unije. Uvoznik bi tako moral zagotoviti, da ti izdelki izpolnjujejo veljavne zahteve Unije.
(12)
Proizvajalec, ki natančno pozna proces zasnove in proizvodnje, je najprimernejši za izvedbo celotnega postopka ugotavljanja skladnosti. To bi zato moralo ostati zgolj obveznost proizvajalca.
(13)
Nujno je treba zagotoviti, da so izdelki, zajeti s to direktivo, ki vstopajo na trg Unije iz tretjih držav, v skladu z vsemi veljavnimi zahtevami Unije, ter zlasti, da so proizvajalci izvedli ustrezne postopke za ugotavljanje skladnosti teh izdelkov. Zato bi bilo treba določiti, da morajo uvozniki zagotoviti, da so izdelki, ki jih dajo na trg, skladni z veljavnimi zahtevami, in da na trg ne dajejo izdelkov, ki niso skladni s takšnimi zahtevami ali predstavljajo tveganje. Iz istega razloga bi bilo treba določiti tudi, da morajo uvozniki zagotoviti, da so bili izvedeni postopki ugotavljanja skladnosti ter da sta oznaka CE in dokumentacija, ki jo pripravijo proizvajalci, na voljo za pregled nadzornim organom.
(14)
Kadar distributer omogoči dostopnost izdelka, zajetega s to direktivo, na trgu, potem ko ga je na trg dal proizvajalec ali uvoznik, bi moral s skrbnim delovanjem zagotoviti, da njegovo upravljanje izdelka ne vpliva negativno na skladnost izdelka. Pričakuje se, da uvozniki in distributerji pri dajanju izdelkov na trg ali omogočanju njihove dostopnosti na trgu delujejo skrbno ob upoštevanju veljavnih zahtev.
(15)
Pri dajanju izdelka, zajetega s to direktivo, na trg bi morali uvozniki na izdelku navesti svoje ime in naslov, na katerem so dosegljivi. Izjema bi morali biti primeri, v katerih velikost ali narava sestavnega dela ne dopušča takšne navedbe.
(16)
Vsak gospodarski subjekt, ki da izdelek na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali spremeni izdelek tako, da to lahko vpliva na izpolnjevanje veljavnih zahtev, bi bilo treba šteti za proizvajalca in bi zato moral prevzeti obveznosti proizvajalca.
(17)
Distributerji in uvozniki, ki so blizu trga, bi morali biti vključeni v naloge nadzora trga, ki jih izvajajo pristojni nacionalni organi, in pripravljeni na dejavno udeležbo ter bi morali navedenim organom predložiti vse potrebne informacije v zvezi z zadevnim izdelkom.
(18)
Uvoz plovil za rekreacijo in osebnih plovil s strani fizične ali pravne osebe s sedežem v Uniji iz tretjih držav v Unijo je posebnost tega sektorja. Vendar Direktiva 94/25/ES vsebuje le majhno število določb, ki se uporabljajo ali za katere bi se lahko štelo, da se uporabljajo za zasebne uvoznike pri ugotavljanju skladnosti (ugotavljanje po izdelavi). Zato je treba pojasniti še ostale obveznosti zasebnih uvoznikov, ki bi jih bilo treba načeloma harmonizirati z obveznostmi proizvajalcev, pri čemer pa je nekaj izjem, povezanih z nekomercialno naravo njihovih dejavnosti.
(19)
Zagotavljanje sledljivosti izdelka skozi celotno dobavno verigo prispeva k preprostejšemu in učinkovitejšemu nadzoru trga. Učinkovit sistem sledljivosti organom za nadzor trga olajšuje nalogo sledenja gospodarskim subjektom, ki so omogočili dostopnost neskladnih izdelkov na trgu.
(20)
Zaradi jasnosti in usklajenosti z drugimi direktivami novega pristopa je treba izrecno določiti, da se lahko izdelki, zajeti s to direktivo, dajo na trg ali v uporabo le, če izpolnjujejo splošno zahtevo, da ne ogrožajo zdravja in varnosti ljudi, premoženja ali okolja, in le, če izpolnjujejo bistvene zahteve iz te direktive.
(21)
Pri motorjih, ki se prilagodijo tako, da se uporabljajo kot pogonski motorji v pomorstvu, in pri katerih je prvotni motor že homologiran v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/68/ES z dne 16. decembra 1997 o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo (10), ali v skladu z Uredbo (ES) št. 595/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o homologaciji motornih vozil in motorjev glede na emisije iz težkih vozil (Euro VI) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (11), bi morale imeti osebe, ki prilagajajo motorje, možnost, da se zanesejo na dokazilo o skladnosti, ki ga izda prvotni proizvajalec motorja, če pri prilagoditvah ne spreminjajo značilnosti motorja glede emisij izpušnih plinov.
(22)
Možnosti za nadaljnje znižanje mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov iz motorjev pomorskih plovil za rekreacijo so bile ocenjene v poročilu o možnostih za nadaljnje izboljšanje okoljskih značilnosti motorjev plovil za rekreacijo, predloženem na podlagi člena 2 Direktive 2003/44/ES. V tem poročilu je bilo ugotovljeno, da je primerno določiti strožje mejne vrednosti, kot so določene v navedeni direktivi. Mejne vrednosti bi namreč morale biti določene na ravni, ki odraža tehnični razvoj čistejših tehnologij motorjev za pomorska plovila in omogoča napredek v smeri harmonizacije mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov po vsem svetu. Po drugi strani bi bilo treba mejne vrednosti CO zvišati in s tem omogočiti znatno zmanjšanje drugih onesnaževal zraka, s čimer bi odrazili tehnološko izvedljivost in dosegli čim hitrejši začetek izvajanja, hkrati pa zagotovili sprejemljiv socialno-ekonomski vpliv na navedeni gospodarski sektor.
(23)
Glede na vrsto goriva in kategorijo moči motorja bi bilo treba uporabiti preskusne cikle za motorje za pomorsko uporabo, opisane v ustreznem harmoniziranem standardu, dokler ti niso dostopni, pa tiste, opisane v ustreznem standardu ISO, in sicer ob upoštevanju vrednosti, določenih v točki 2.3 dela B Priloge I. Preskusne cikle bi bilo treba razviti za vse motorje z notranjim zgorevanjem, ki so del pogonskega sistema, vključno s hibridnimi napravami.
(24)
Preskusna goriva, ki se uporabljajo pri ugotavljanju skladnosti plovila z mejnimi vrednostmi emisij izpušnih plinov, bi morala odražati sestavo goriv, ki se uporabljajo na upoštevnem trgu, zato bi bilo treba pri homologaciji v Uniji uporabljati evropska preskusna goriva. Ker pa proizvajalci iz tretjih držav nimajo nujno dostopa do evropskih referenčnih goriv, je treba organom za odobritev omogočiti, da dopustijo preskuse motorjev z drugimi referenčnimi gorivi. Vendar bi morala biti izbira referenčnih goriv omejena na specifikacije iz ustreznega standarda ISO, da se tako zagotovita kakovost in primerljivost rezultatov preskusa.
(25)
Kot prispevek k varovanju morskega okolja je primerno sprejeti zahtevo, da morajo biti na plovilih, opremljenih s stranišči, obvezno vgrajene zbiralne posode.
(26)
Statistični podatki o nesrečah kažejo, da je tveganje prevrnitve večtrupnih bivalnih plovil za rekreacijo majhno. Kljub temu majhnemu tveganju pa je ustrezno upoštevati, da tveganje prevrnitve večtrupnih bivalnih plovil za rekreacijo obstaja in da bi morala, če se lahko prevrnejo, prevrnjena ostati na površini, prav tako pa bi moral biti v praksi mogoč izhod v sili.
(27)
V skladu z načelom subsidiarnosti določbe te direktive ne bi smele vplivati na pravico držav članic, da za plovbo po nekaterih vodah določijo zahteve, ki se jim zdijo potrebne zaradi varstva okolja, vključno z varstvom pred obremenitvami s hrupom, strukture plovnih poti in zagotavljanja varnosti na plovnih poteh, če navedene določbe ne zahtevajo modifikacije plovila za rekreacijo, ki je skladno s to direktivo, ter so utemeljene in sorazmerne z zastavljenimi cilji.
(28)
Oznaka CE, ki označuje skladnost izdelka, je vidna posledica celotnega procesa, ki obsega ugotavljanje skladnosti v širšem pomenu. Splošna načela, ki veljajo za oznako CE, so določena v Uredbi (ES) št. 765/2008. Pravila o namestitvi oznake CE na plovilo, sestavne dele in pogonske motorje bi bilo treba določiti v tej direktivi. Primerno je, da se obveznost namestitve oznake CE razširi tudi na vse vgrajene motorje in krmne motorje brez vgrajenega izpuha, za katere se šteje, da izpolnjujejo bistvene zahteve iz te direktive.
(29)
Ključnega pomena je, da se proizvajalcem, zasebnim uvoznikom in uporabnikom pojasni, da proizvajalec z namestitvijo oznake CE na izdelek izjavlja, da je izdelek skladen z vsemi veljavnimi zahtevami, in za to prevzema vso odgovornost.
(30)
Oznaka CE bi morala biti edina oznaka skladnosti, ki označuje, da je izdelek, zajet s to direktivo, v skladu s harmonizacijsko zakonodajo Unije Dovoljene pa bi morale biti tudi druge oznake, če prispevajo k večjemu varstvu potrošnikov in niso zajete s harmonizacijsko zakonodajo Unije.
(31)
Za zagotovitev skladnosti z bistvenimi zahtevami je treba določiti ustrezne postopke za ugotavljanje skladnosti, ki jih mora upoštevati proizvajalec. Navedene postopke bi bilo treba določiti s sklicevanjem na module za ugotavljanje skladnosti iz Sklepa št. 768/2008/ES. Oblikovati bi jih bilo treba ob upoštevanju ravni tveganja, ki je lahko neločljivo povezano s plovili, motorji in sestavnimi deli. Zato bi bilo treba vsako kategorijo skladnosti dopolniti z ustreznim postopkom ali izbiro med več enakovrednimi postopki.
(32)
Izkušnje kažejo, da je primerno dovoliti širši razpon modulov za ugotavljanje skladnosti za sestavne dele. Kar zadeva ugotavljanje skladnosti emisij izpušnih plinov in zahteve glede emisij hrupa, bi bilo treba razlikovati med primeri, v katerih se uporabijo harmonizirani standardi, in primeri, v katerih se ne, saj se v slednjih upravičeno zahteva strožji postopek ugotavljanja skladnosti. Poleg tega bi bilo treba možnost, da se za preskuse emisij hrupa uporabijo referenčni podatki o čolnu, odpraviti kot odvečno, saj se v praksi ne uporablja.
(33)
Da bi zagotovili jasne informacije o sprejemljivem okolju za upravljanje plovil, bi morali nazivi kategorij zasnove plovil temeljiti zgolj na bistvenih okoljskih razmerah za plovbo, tj. na moči vetra in značilni višini valov. Štiri kategorije zasnove A, B, C in D določajo razpone moči vetra in značilne višine valov za potrebe zasnove s pojasnjevalnimi opombami.
(34)
Direktiva 94/25/ES vsebuje pravila za ugotavljanje skladnosti plovila za rekreacijo po izdelavi, ki ga izvede katera koli fizična ali pravna oseba s sedežem v Uniji, ki da izdelek na trg ali v uporabo, kadar proizvajalec ne izpolni obveznosti v zvezi s skladnostjo izdelka s to direktivo. Zaradi doslednosti je primerno razširiti področje uporabe ugotavljanja skladnosti po izdelavi, tako da bi zajemalo ne le plovila za rekreacijo, temveč tudi osebna plovila. Zaradi jasnosti bi bilo treba podrobno določiti, v katerih okoliščinah se ugotavljanje skladnosti po izdelavi lahko uporabi. Poleg tega bi bilo treba pri uvozu njegovo uporabo omejiti na primere nekomercialnega uvoza s strani zasebnih uvoznikov in tako preprečiti zlorabo ugotavljanja skladnosti po izdelavi za komercialne namene. Potrebna je tudi razširitev obveznosti osebe, ki zaprosi za ugotavljanje skladnosti po izdelavi, na predložitev dokumentacije priglašenemu organu, da se tako zagotovi, da slednji zanesljivo ugotovi skladnost izdelka.
(35)
Ker je treba po vsej Uniji zagotoviti enako visoko raven učinkovitosti organov za ugotavljanje skladnosti izdelkov, zajetih s to direktivo, in ker bi morali vsi takšni organi izvajati svoje funkcije na enaki ravni in pod pogoji poštene konkurence, bi bilo treba določiti obvezne zahteve za organe za ugotavljanje skladnosti, ki želijo biti priglašeni za opravljanje storitev ugotavljanja skladnosti na podlagi te direktive.
(36)
Da se zagotovi dosledna raven kakovosti pri ugotavljanju skladnosti izdelkov, zajetih s to direktivo, je treba ne le utrditi zahteve, ki jih morajo izpolnjevati organi za ugotavljanje skladnosti, ki želijo biti priglašeni, temveč je treba hkrati določiti zahteve, ki jih morajo izpolnjevati priglasitveni organi in drugi organi, ki sodelujejo pri ugotavljanju skladnosti, uradnem obveščanju in spremljanju priglašenih organov.
(37)
Z Uredbo (ES) št. 765/2008 se dopolnjuje in krepi veljavni okvir za nadzor trga izdelkov, zajetih s harmonizacijsko zakonodajo Unije, vključno z izdelki, zajetimi s to direktivo. Države članice bi zato morale organizirati in izvajati nadzor trga navedenih izdelkov v skladu z navedeno uredbo in, kjer je to primerno, v skladu z Direktivo 2001/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov (12).
(38)
Da se poveča preglednost in skrajša čas obdelave, je zaradi večje učinkovitosti in opiranja na strokovno znanje v državah članicah treba izboljšati sedanji zaščitni postopek, na podlagi katerega lahko Komisija preuči utemeljenost ukrepa, ki ga država članica sprejme zoper izdelke, za katere meni, da ne izpolnjujejo zahtev.
(39)
Veljavni sistem bi bilo treba dopolniti s postopkom, ki zainteresiranim stranem omogoča, da so obveščene o ukrepih, sprejetih v zvezi z izdelki, zajetimi s to direktivo, ki predstavljajo tveganje za zdravje in varnost ljudi ali druge vidike zaščite javnega interesa. Prav tako bi moral omogočati organom za nadzor trga, da v sodelovanju z zadevnimi gospodarskimi subjekti glede takšnih izdelkov ukrepajo v zgodnejši fazi.
(40)
Kadar se države članice in Komisija strinjajo glede upravičenosti ukrepa, ki ga sprejme država članica, nadaljnje posredovanje Komisije ne bi smelo biti potrebno.
(41)
Da bi se upošteval razvoj tehničnega znanja in novih znanstvenih spoznanj, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte, s katerimi bi se spremenile točke 2.3, 2.4 in 2.5, oddelek 3 dela B in oddelek 3 dela C Priloge I ter priloge V, VII in IX. V prihodnje bo to Komisiji omogočilo, da vključi preskusne cikle za hibridne motorje in da v preglednico preskusnih goriv vključi mešana preskusna biogoriva, ko bodo navedena preskusna goriva mednarodno sprejeta. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(42)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (13).
(43)
Za sprejetje izvedbenih aktov, ki od priglasitvene države članice zahtevajo sprejetje ustreznih popravnih ukrepov v zvezi s priglašenimi organi, ki ne izpolnjujejo zahtev za priglasitev ali jih ne izpolnjujejo več, bi bilo treba uporabiti svetovalni postopek.
(44)
Za sprejetje izvedbenih aktov, s katerimi se zagotovi enotna uporaba te direktive, bi bilo treba uporabiti postopek pregleda, zlasti kar zadeva dopolnilne določbe iz člena 24 o postopkih ugotavljanja skladnosti ter kar zadeva zahteve glede kategorij zasnove plovil, identifikacije plovila, tablice graditelja, priročnika za lastnika, sistema za dovod plina, preprečevanja iztoka, vprašalnika za poročanje in navigacijskih luči.
(45)
Komisija bi morala z izvedbenimi akti ugotoviti, ali so ukrepi, ki jih države članice sprejmejo v zvezi z izdelkom, ki predstavlja tveganje za zdravje ali varnost ljudi, za premoženje ali okolje, upravičeni ali ne, pri čemer zaradi posebnega značaja teh ukrepov ne bi smela uporabiti Uredbe (EU) št. 182/2011.
(46)
Komisija bi morala sprejeti izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj, kadar je to potrebno iz izredno nujnih razlogov v ustrezno utemeljenih primerih v zvezi z ugotavljanjem skladnosti, kategorijami zasnove plovil, navigacijskimi lučmi, preprečevanjem iztoka in plinskimi napravami, ki predstavljajo tveganje za zdravje ali varnost ljudi, premoženje ali okolje.
(47)
Odbor, ustanovljen s to direktivo, je lahko v skladu z ustaljeno prakso koristen pri preučevanju vprašanj v zvezi z uporabo te direktive, ki jih v skladu s poslovnikom odbora predlaga njegov predsednik ali predstavnik države članice.
(48)
Za zagotovitev spremljanja in učinkovitosti te direktive bi države članice morale izpolniti vprašalnik o uporabi te direktive. Nato bi morala Komisija pripraviti in objaviti poročilo o njeni uporabi.
(49)
Države članice bi morale določiti pravila o kaznih za kršitve te direktive in zagotoviti njihovo izvajanje. Navedene kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
(50)
Da se proizvajalcem in drugim gospodarskim subjektom zagotovi dovolj časa za prilagoditev zahtevam iz te direktive, je treba predvideti dovolj dolgo prehodno obdobje po začetku veljavnosti te direktive, v katerem se izdelki, ki so skladni z Direktivo 94/25/ES, še lahko dajo na trg.
(51)
Da se malim in srednjim proizvajalcem zunajkrmnih pogonskih motorjev na prisilni vžig z močjo, enako ali manjšo od 15 kW, olajša uporaba te direktive in da se jim omogoči, da se prilagodijo novim zahtevam, je zanje primerno predvideti posebno prehodno obdobje.
(52)
Ker cilja te direktive, to je zagotavljanja visoke ravni varnosti in zdravja ljudi ter varstva okolja ob hkratnem zagotavljanju delovanja notranjega trga z določitvijo harmoniziranih zahtev za izdelke, zajete s to direktivo, in minimalnih zahtev za nadzor trga države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker je ta cilj zaradi njegovega obsega in učinkov lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja.
(53)
Direktivo 94/25/ES bi bilo zato treba razveljaviti -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Predmet
V tej direktivi so določene zahteve za zasnovo in proizvodnjo izdelkov iz člena 2(1) ter pravila za njihov prosti pretok v Uniji.
Člen 2
Področje uporabe
1. Ta direktiva se uporablja za naslednje izdelke:
(a)
plovila za rekreacijo in delno zgrajena plovila za rekreacijo;
(b)
osebna plovila in delno zgrajena osebna plovila;
(c)
sestavne dele iz Priloge II, če se dajo na trg Unije ločeno (v nadaljnjem besedilu: sestavni deli);
(d)
pogonske motorje, ki so vgrajeni ali posebej namenjeni vgradnji na ali v plovilo;
(e)
pogonske motorje, vgrajene na ali v plovilo, pri katerih je bila izvedena znatna modifikacija motorja;
(f)
plovila, ki so znatno predelana.
2. Ta direktiva se ne uporablja za naslednje izdelke:
(a)
kar zadeva zahteve glede zasnove in izdelave iz dela A Priloge I:
(i)
plovila, namenjena izključno tekmovanju, vključno s tekmovalnimi čolni na vesla in čolni na vesla za trening, ki jih je kot take označil proizvajalec;
(ii)
kanuje in kajake, zasnovane tako, da jih je mogoče poganjati izključno s človeško močjo, gondole ter čolne na pedala;
(iii)
jadralne deske, zasnovane tako, da jih je mogoče poganjati izključno na veter in da jih lahko upravlja izključno oseba ali osebe, ki stojijo;
(iv)
jadralne deske;
(v)
originalna zgodovinska plovila in posamezne replike zgodovinskih plovil, ki so bile zasnovane pred letom 1950 in so zgrajene pretežno iz originalnih materialov ter jih je kot take označil proizvajalec;
(vi)
eksperimentalna plovila, če se ne dajo na trg Unije;
(vii)
plovila, zgrajena za lastno uporabo, če se v petih letih po tem, ko je bilo plovilo dano v uporabo, ne dajo naknadno na trg Unije;
(viii)
plovila, posebej namenjena za uporabo s posadko in za prevoz potnikov v komercialne namene, brez poseganja v odstavek 3, ne glede na število potnikov;
(ix)
podvodna plovila;
(x)
vozila z zračno blazino;
(xi)
hidrogliserje;
(xii)
plovila na parni pogon z zunanjim zgorevanjem, ki za gorivo uporabljajo premog, koks, les, olje ali plin;
(xiii)
amfibijska vozila, tj. kolesna ali gosenična motorna vozila, ki se lahko uporabljajo na vodi in na kopnem;
(b)
kar zadeva zahteve glede emisij izpušnih plinov iz dela B Priloge I:
(i)
pogonske motorje, vgrajene ali posebej namenjene vgradnji na naslednje izdelke:
-
plovila, namenjena izključno tekmovanju, ki jih je kot taka označil proizvajalec,
-
eksperimentalna plovila, če se ne dajo na trg Unije,
-
plovila, posebej namenjena za uporabo s posadko in za prevoz potnikov v komercialne namene, brez poseganja v odstavek 3, ne glede na število potnikov,
-
podvodna plovila,
-
vozila z zračno blazino,
-
hidrogliserje,
-
amfibijska vozila, tj. kolesna ali gosenična motorna vozila, ki se lahko uporabljajo na vodi in na kopnem;
(ii)
originalne zgodovinske pogonske motorje in posamezne replike zgodovinskih pogonskih motorjev, ki so bili zasnovani pred letom 1950, se ne proizvajajo serijsko in so nameščene na plovilih iz točk (v) ali (vii) točke (a);
(iii)
pogonske motorje, zgrajene za lastno uporabo, če se v petih letih po tem, ko je bilo plovilo dano v uporabo, ne dajo na trg Unije;
(c)
kar zadeva zahteve glede emisij hrupa iz dela C Priloge I:
(i)
vsa plovila iz točke (b);
(ii)
plovila, zgrajena za lastno uporabo, če se v petih letih po tem, ko je bilo plovilo dano v uporabo, ne dajo naknadno na trg Unije.
3. Dejstvo, da bi bilo isto plovilo mogoče uporabiti tudi v komercialne namene ali za športno in prostočasno usposabljanje, plovila ne izključuje iz področja uporabe te direktive, če se da na trg Unije v rekreativne namene.
Člen 3
Opredelitev pojmov
V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve:
1.
„plovilo“ pomeni katero koli plovilo za rekreacijo ali osebno plovilo;
2.
„plovilo za rekreacijo“ pomeni katero koli plovilo katere koli vrste, razen osebnega plovila, za šport in prosti čas, z dolžino trupa od 2,5 m do 24 m, ne glede na vrsto pogona;
3.
„osebno plovilo“ pomeni plovilo za šport in prosti čas z dolžino trupa manj kot 4 m, opremljeno s pogonskim motorjem, katerega primarni vir pogona je vodna turbina in ki je bilo zasnovano tako, da ga upravlja oseba ali osebe, ki sedijo, stojijo ali klečijo na trupu in ne v njem;
4.
„plovilo, zgrajeno za lastno uporabo“ pomeni plovilo, ki ga je za lastno uporabo pretežno zgradil njegov bodoči uporabnik;
5.
„pogonski motor“ pomeni kateri koli motor z notranjim zgorevanjem na prisilni ali kompresijski vžig, ki se neposredno ali posredno uporablja za pogonske namene;
6.
„znatna modifikacija motorja“ pomeni modifikacijo pogonskega motorja, ki bi morda lahko povzročila prekoračitev mejnih vrednosti emisij motorja iz dela B Priloge I ali ki poveča nazivno moč motorja za več kot 15 %;
7.
„znatna predelava plovila“ pomeni predelavo plovila, s katero se spremeni vrsta pogona plovila, ki vključuje znatno modifikacijo motorja ali s katero se plovilo spremeni v tolikšni meri, da morda ne izpolnjuje bistvenih veljavnih varnostnih in okoljskih zahtev iz te direktive;
8.
„vrsta pogona“ pomeni način, na katerega se plovilo poganja;
9.
„družina motorjev“ pomeni proizvajalčevo razvrstitev motorjev, ki naj bi po zasnovi imeli podobne lastnosti glede emisij izpušnih plinov ali hrupa, v skupine;
10.
„dolžina trupa“ pomeni dolžino trupa, izmerjeno v skladu s harmoniziranim standardom;
11.
„omogočanje dostopnosti na trgu“ pomeni vsako dobavo izdelka za distribucijo, porabo ali uporabo na trgu Unije v okviru gospodarske dejavnosti, bodisi odplačno ali neodplačno;
12.
„dajanje na trg“ pomeni prvo omogočanje dostopnosti izdelka na trgu Unije;
13.
„dajanje v uporabo“ pomeni prvo uporabo izdelka, zajetega s to direktivo, v Uniji s strani njegovega končnega uporabnika;
14.
„proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki proizvaja izdelek ali za katero se takšen izdelek zasnuje ali proizvaja in ki ta izdelek trži pod svojim imenom ali blagovno znamko;
15.
„pooblaščeni zastopnik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo je proizvajalec pisno pooblastil, da v njegovem imenu izvaja določene naloge;
16.
„uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da izdelek iz tretje države na trg Unije;
17.
„zasebni uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki v okviru nekomercialne dejavnosti uvozi izdelek iz tretje države v Unijo, da bi ga dal v uporabo za lastne potrebe;
18.
„distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, ki ni proizvajalec ali uvoznik in ki omogoči dostopnost izdelka na trgu;
19.
„gospodarski subjekti“ pomeni proizvajalca, pooblaščenega zastopnika, uvoznika in distributerja;
20.
„harmonizirani standard“ pomeni harmonizirani standard, kot je opredeljen v točki (c) člena 2(1) Uredbe (EU) št. 1025/2012;
21.
„akreditacija“ pomeni akreditacijo, kot je opredeljena v točki 10 člena 2 Uredbe (ES) št. 765/2008;
22.
„nacionalni akreditacijski organ“ pomeni nacionalni akreditacijski organ, kot je opredeljen v točki 11 člena 2 Uredbe (ES) št. 765/2008;
23.
„ugotavljanje skladnosti“ pomeni proces ugotavljanja, ali so zahteve iz te direktive glede izdelka izpolnjene;
24.
„organ za ugotavljanje skladnosti“ pomeni organ, ki izvaja dejavnosti ugotavljanja skladnosti, vključno z umerjanjem, preskušanjem, potrjevanjem in pregledovanjem;
25.
„odpoklic“ pomeni vsak ukrep za dosego vračila izdelka, ki je že dostopen končnemu uporabniku;
26.
„umik“ pomeni vsak ukrep za preprečitev dostopnosti izdelka iz dobavne verige na trgu;
27.
„nadzor trga“ pomeni dejavnosti, ki jih izvajajo javni organi, in ukrepe, ki jih ti sprejmejo za zagotovitev, da so izdelki skladni z veljavnimi zahtevami iz harmonizacijske zakonodaje Unije in ne ogrožajo zdravja, varnosti ali drugega vidika zaščite javnih interesov;
28.
„oznaka CE“ pomeni oznako, s katero proizvajalec izjavlja, da je izdelek skladen z veljavnimi zahtevami iz harmonizacijske zakonodaje Unije, ki določa njeno namestitev;
29.
„harmonizacijska zakonodaja Unije“ pomeni zakonodajo Unije, s katero se harmonizirajo pogoji za trženje izdelkov.
Člen 4
Bistvene zahteve
1. Izdelki iz člena 2(1) so lahko dostopni ali se dajo v uporabo le, če ob pravilnem vzdrževanju in uporabi v skladu z njihovo namembnostjo ne ogrožajo zdravja in varnosti ljudi, premoženja ali okolja, in le, če izpolnjujejo bistvene veljavne zahteve iz Priloge I.
2. Države članice zagotovijo, da izdelki iz člena 2(1) niso dostopni na trgu in se ne dajo v uporabo, če niso skladni z zahtevami iz odstavka 1.
Člen 5
Nacionalne določbe v zvezi s plovbo
Ta direktiva državam članicam ne preprečuje sprejetja določb v zvezi s plovbo po nekaterih vodah, kar zadeva varstvo okolja, strukturo plovnih poti in zagotavljanje varnosti na plovnih poteh, če navedene določbe ne zahtevajo modifikacije plovila, skladnega s to direktivo, ter so utemeljene in sorazmerne.
Člen 6
Prosti pretok
1. Države članice na svojem ozemlju ne ovirajo omogočanja dostopnosti plovil, ki so skladna s to direktivo, na trgu ali, brez poseganja v člen 5, njihovega dajanja v uporabo.
2. Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti delno zgrajenih plovil na trgu, kadar proizvajalec ali uvoznik v skladu s Prilogo III izjavi, da naj bi jih dokončali drugi.
3. Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti na trgu ali dajanja v uporabo sestavnih delov, ki so skladni s to direktivo in so skladno z izjavo proizvajalca ali uvoznika iz člena 15 namenjeni za vgradnjo v plovilo.
4. Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti na trgu ali dajanja v uporabo nobenega od naslednjih pogonskih motorjev:
(a)
motorjev, vgrajenih v plovilo ali ne in skladnih s to direktivo;
(b)
motorjev, vgrajenih v plovilo in homologiranih v skladu z Direktivo 97/68/ES, ki so skladni z mejnimi vrednostmi emisij stopnje IIIA, stopnje IIIB ali stopnje IV za motorje na kompresijski vžig, ki se ne uporabljajo za pogon plovil, ki plujejo po celinskih plovnih poteh, lokomotiv in železniških motornih vozil, kot je določeno v točki 4.1.2 Priloge I k navedeni direktivi, ter skladnih s to direktivo, razen z zahtevami glede emisij izpušnih plinov iz dela B Priloge I;
(c)
motorjev, vgrajenih v plovilo in homologiranih v skladu z Uredbo (ES) št. 595/2009 ter skladnih s to direktivo, razen z zahtevami glede emisij izpušnih plinov iz dela B Priloge I.
Točki (b) in (c) prvega pododstavka se uporabljata pod pogojem, da - kadar je motor prilagojen za vgradnjo v plovilo - oseba, ki je opravila prilagoditev, zagotovi, da je v celoti upoštevala podatke in druge informacije proizvajalca motorja, da bi tako zagotovila, da bo motor po vgradnji v skladu z njenimi navodili za vgradnjo še naprej izpolnjeval zahteve glede emisij izpušnih plinov bodisi iz Direktive 97/68/ES bodisi iz Uredbe (ES) št. 595/2009, kot je izjavil proizvajalec motorja. Oseba, ki je prilagodila motor, skladno s členom 15 izjavi, da bo motor po vgradnji v skladu z njenimi navodili za vgradnjo,še naprej izpolnjeval zahteve glede emisij izpušnih plinov bodisi iz Direktive 97/68/ES bodisi iz Uredbe (ES) št. 595/2009, kot je izjavil proizvajalec motorja.
5. Države članice ne ovirajo predstavljanja izdelkov iz člena 2(1), ki niso skladni s to direktivo, na sejmih, razstavah, predstavitvah in drugih podobnih dogodkih, če je z vidnim znakom jasno označeno, da takšni izdelki niso skladni s to direktivo in ne bodo dostopni ali dani v uporabo v Uniji, dokler ne bodo z njo skladni.
POGLAVJE II
OBVEZNOSTI GOSPODARSKIH SUBJEKTOV IN ZASEBNIH UVOZNIKOV
Člen 7
Obveznosti proizvajalcev
1. Proizvajalci pri dajanju svojih izdelkov na trg zagotovijo, da so bili ti zasnovani in proizvedeni v skladu z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I.
2. Proizvajalci pripravijo tehnično dokumentacijo v skladu s členom 25 in izvedejo ali dajo izvesti veljavni postopek ugotavljanja skladnosti v skladu s členi 19 do 22 in členom 24.
Kadar je bilo s tem postopkom dokazano, da je izdelek skladen z veljavnimi zahtevami, proizvajalci sestavijo izjavo iz člena 15 ter označijo in namestijo oznako CE v skladu s členoma 17 in 18.
3. Proizvajalci hranijo tehnično dokumentacijo in izvod izjave iz člena 15 še 10 let po tem, ko je bil izdelek dan na trg.
4. Proizvajalci zagotovijo, da se izvajajo postopki za zagotovitev skladnosti serijske proizvodnje. Ustrezno se upoštevajo spremembe pri zasnovi izdelka ali njegovih lastnostih ter spremembe harmoniziranih standardov, s sklicevanjem na katere je razglašena skladnost izdelka.
Če je to potrebno zaradi tveganj, ki jih predstavlja izdelek, proizvajalci za zaščito zdravja in varnosti potrošnikov pregledujejo vzorce izdelkov, dostopnih na trgu, preverjajo in po potrebi vodijo evidenco pritožb in seznam neustreznih in odpoklicanih izdelkov ter o vsakem takšnem spremljanju obveščajo distributerje.
5. Proizvajalci zagotovijo, da je na njihovih izdelkih označena številka tipa, številka serije, serijska številka ali drug identifikacijski element, kadar velikost ali narava sestavnih delov tega ne dopušča, pa zagotovijo, da so podatki navedeni na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen izdelku.
6. Proizvajalci na izdelku navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi, kadar to ni mogoče, pa podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen izdelku. V naslovu mora biti naveden center za stike, kjer je proizvajalec dosegljiv.
7. Proizvajalci zagotovijo, da so izdelku v priročniku za lastnika priložena navodila in varnostne informacije v jeziku ali jezikih, ki jih določi zadevna država članica ter jih potrošniki in drugi končni uporabniki brez težav razumejo.
8. Proizvajalci, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da izdelek, ki so ga dali na trg, ni skladen s to direktivo, nemudoma sprejmejo popravne ukrepe, potrebne za zagotovitev skladnosti izdelka, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar izdelek predstavlja tveganje, proizvajalci o tem nemudoma obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih so omogočili dostopnost svojega izdelka, in navedejo podrobnosti, zlasti o neskladnosti in vseh sprejetih popravnih ukrepih.
9. Proizvajalci pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi obrazložene zahteve predložijo vse informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti izdelka, v jeziku, ki ga ta organ brez težav razume. Z navedenim organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih z izdelki, ki so jih dali na trg.
Člen 8
Pooblaščeni zastopniki
1. Proizvajalec lahko s pisnim pooblastilom imenuje pooblaščenega zastopnika.
2. Obveznosti iz člena 7(1) in priprava tehnične dokumentacije niso del pooblastila pooblaščenega zastopnika.
3. Pooblaščeni zastopnik izvaja naloge, določene v pooblastilu, ki ga je prejel od proizvajalca. Pooblastilo mu omogoča, da izvaja vsaj naslednje naloge:
(a)
za nacionalne nadzorne organe hrani izvod izjave iz člena 15 in tehnično dokumentacijo še 10 let po tem, ko je bil izdelek dan na trg;
(b)
pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi obrazložene zahteve predloži vse informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti izdelka;
(c)
na zahtevo pristojnih nacionalnih organov z njimi sodeluje pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih z izdelki, ki sodijo na njihovo delovno področje.
Člen 9
Obveznosti uvoznikov
1. Uvozniki dajejo na trg Unije le skladne izdelke.
2. Preden uvozniki dajo izdelek na trg, zagotovijo, da je proizvajalec izvedel ustrezen postopek ugotavljanja skladnosti. Zagotovijo tudi, da je proizvajalec pripravil tehnično dokumentacijo, da ima izdelek oznako CE iz člena 17 in so mu priloženi dokumenti, zahtevani v skladu s členom 15 in točko 2.5 dela A Priloge I, točko 4 dela B Priloge I in točko 2 dela C Priloge I, ter da je proizvajalec izpolnil zahteve iz člena 7(5) in (6).
Kadar uvoznik meni ali utemeljeno domneva, da izdelek ni skladen z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I, izdelka ne da na trg, dokler ni skladen z zahtevami. Kadar izdelek predstavlja tveganje, uvoznik o tem obvesti proizvajalca in organe za nadzor trga.
3. Uvozniki na izdelku navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi, če to pri sestavnih delih ni mogoče, pa podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen izdelku.
4. Uvozniki zagotovijo, da so izdelku v priročniku za lastnika priložena navodila in varnostne informacije v jeziku ali jezikih, ki jih določi zadevna država članica ter jih potrošniki in drugi končni uporabniki brez težav razumejo.
5. Uvozniki zagotovijo, da v času njihove odgovornosti za izdelek pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njegove skladnosti z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I.
6. Če se to šteje za potrebno zaradi tveganj, ki jih predstavlja izdelek, uvozniki za zaščito zdravja in varnosti potrošnikov pregledujejo vzorce izdelkov, dostopnih na trgu, preverjajo in po potrebi vodijo evidenco pritožb ter seznam neustreznih izdelkov in odpoklicev izdelkov ter o takšnem spremljanju obveščajo distributerje.
7. Uvozniki, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da izdelek, ki so ga dali na trg, ni skladen s to direktivo, nemudoma sprejmejo popravne ukrepe, potrebne za zagotovitev skladnosti izdelka, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar izdelek predstavlja tveganje, o tem nemudoma obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih so omogočili dostopnost izdelka, in navedejo podrobnosti, zlasti o neskladnosti in vseh sprejetih popravnih ukrepih.
8. Uvozniki še 10 let po tem, ko je bil izdelek dan na trg, za organe za nadzor trga hranijo izvod izjave iz člena 15 in poskrbijo, da jim lahko na zahtevo predložijo tehnično dokumentacijo.
9. Uvozniki pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi obrazložene zahteve predložijo vse informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti izdelka v jeziku, ki ga ta organ brez težav razume. Z navedenim organom na zahtevo sodelujejo pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih z izdelki, ki so jih dali na trg.
Člen 10
Obveznosti distributerjev
1. Distributerji pri omogočanju dostopnosti izdelka na trgu delujejo skrbno ob upoštevanju zahtev iz te direktive.
2. Preden distributerji omogočijo dostopnost izdelka na trgu, preverijo, ali ima oznako CE iz člena 17 in so mu priloženi dokumenti iz člena 7(7), člena 15 in točke 2.5 dela A Priloge I, točke 4 dela B Priloge I in točke 2 dela C Priloge I ter navodila in varnostne informacije v jeziku ali jezikih, ki jih potrošniki in drugi končni uporabniki v državi članici, v kateri naj bi bila omogočena dostopnost izdelka na trgu, brez težav razumejo, ter ali sta proizvajalec in uvoznik izpolnila zahteve iz člena 7(5) in (6) ter člena 9(3).
Kadar distributer meni ali utemeljeno domneva, da izdelek ni skladen z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I, ne omogoči dostopnosti izdelka na trgu, dokler ni skladen z zahtevami. Kadar izdelek predstavlja tveganje, o tem obvesti proizvajalca ali uvoznika in organe za nadzor trga.
3. Distributerji zagotovijo, da v času njihove odgovornosti za izdelek pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo njegove skladnosti z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I.
4. Distributerji, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da izdelek, katerega dostopnost na trgu so omogočili, ni skladen s to direktivo, poskrbijo za sprejetje popravnih ukrepov, potrebnih za zagotovitev skladnosti izdelka, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar izdelek predstavlja tveganje, o tem nemudoma obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih so omogočili dostopnost izdelka na trgu, in navedejo podrobnosti, zlasti o neskladnosti in vseh sprejetih popravnih ukrepih.
5. Distributerji pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi obrazložene zahteve predložijo vse informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti izdelka. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih z izdelki, katerih dostopnost na trgu so omogočili.
Člen 11
Primeri, ko se obveznosti proizvajalcev uporabljajo za uvoznike in distributerje
Uvoznik ali distributer se za namene te direktive šteje za proizvajalca in prevzame obveznosti proizvajalca iz člena 7, kadar da izdelek na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali pa izdelek, ki je že na trgu, modificira tako, da to lahko vpliva na njegovo skladnost z zahtevami iz te direktive.
Člen 12
Obveznosti zasebnih uvoznikov
1. Če proizvajalec ne izpolnjuje obveznosti v zvezi s skladnostjo izdelka s to direktivo, zasebni uvoznik, preden da izdelek v uporabo, zagotovi, da je bil ta zasnovan in proizveden v skladu z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I, ter izpolni ali zahteva izpolnitev obveznosti proizvajalca iz člena 7(2), (3), (7) in (9).
2. Če proizvajalec ne zagotovi zahtevane tehnične dokumentacije, zasebni uvoznik poskrbi za njeno pripravo na podlagi ustreznega strokovnega znanja.
3. Zasebni uvoznik zagotovi, da sta ime in naslov priglašenega organa, ki je izvedel ugotavljanje skladnosti izdelka, označena na izdelku.
Člen 13
Identifikacija gospodarskih subjektov
1. Gospodarski subjekti na zahtevo organov za nadzor trga identificirajo:
(a)
vsak gospodarski subjekt, ki jim je dobavil izdelek;
(b)
vsak gospodarski subjekt, ki so mu dobavili izdelek.
Gospodarski subjekti morajo biti sposobni predložiti informacije iz prvega pododstavka še 10 let po tem, ko jim je bil izdelek dobavljen, in še 10 let po tem, ko so izdelek dobavili.
2. Zasebni uvozniki na zahtevo organov za nadzor trga identificirajo gospodarski subjekt, ki jim je dobavil izdelek.
Zasebni uvozniki morajo biti sposobni predložiti informacije iz prvega pododstavka še 10 let po tem, ko jim je bil izdelek dobavljen.
POGLAVJE III
SKLADNOST IZDELKA
Člen 14
Domneva o skladnosti
Za izdelke, ki so v skladu s harmoniziranimi standardi ali njihovimi deli, katerih sklici so bili objavljeni v Uradnem listu Evropske unije, se šteje, da so skladni z zahtevami, ki jih zajemajo navedeni standardi ali njihovi deli, iz člena 4(1) in Priloge I.
Člen 15
Izjava EU o skladnosti in izjava v skladu s Prilogo III
1. V izjavi EU o skladnosti se navede, da je bilo dokazano izpolnjevanje zahtev, določenih v členu 4(1) in Prilogi I, ali zahtev iz točk (b) ali (c) člena 6(4).
2. Izjava EU o skladnosti ima vzorčno zgradbo iz Priloge IV k tej direktivi, vsebuje elemente, določene v ustreznih modulih iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES in Priloge V k tej direktivi, ter se stalno posodablja. Prevede se v jezik ali jezike, ki jih zahteva država članica, v kateri je izdelek dostopen na trgu ali dan v uporabo.
3. Proizvajalec, zasebni uvoznik ali oseba, ki je prilagodila motor iz točk (b) in (c) člena 6(4), s sestavitvijo izjave EU o skladnosti prevzame odgovornost za skladnost izdelka.
4. Izjava EU o skladnosti iz odstavka 3 je priložena naslednjim izdelkom, kadar je omogočena njihova dostopnost na trgu ali se dajo v uporabo:
(a)
plovilom;
(b)
sestavnim delom, če so dani na trg ločeno;
(c)
pogonskim motorjem.
5. Izjava proizvajalca ali uvoznika iz Priloge III za delno zgrajeno plovilo vsebuje elemente, določene v navedeni prilogi, in je priložena delno zgrajenemu plovilu. Prevede se v jezik ali jezike, ki jih zahteva država članica, v kateri je izdelek dostopen na trgu.
Člen 16
Splošna načela oznake CE
Za oznako CE veljajo splošna načela iz člena 30 Uredbe (ES) št. 765/2008.
Člen 17
Izdelki, za katere se uporablja oznaka CE
1. Oznaka CE se ob omogočanju dostopnosti na trgu ali dajanju v uporabo uporablja za naslednje izdelke:
(a)
plovila;
(b)
sestavne dele;
(c)
pogonske motorje.
2. Države članice domnevajo, da so izdelki iz odstavka 1 z oznako CE skladni s to direktivo.
Člen 18
Pravila in pogoji za namestitev oznake CE
1. Oznaka CE se vidno, čitljivo in neizbrisno namesti na izdelke iz člena 17(1). Kadar to pri sestavnih delih zaradi velikosti ali narave tega izdelka ni mogoče ali upravičeno, pa se oznaka namesti na embalažo in priložene dokumente. V primeru plovila se oznaka CE namesti na tablico graditelja plovila, ki je nameščena ločeno od identifikacijske številke plovila. V primeru pogonskega motorja se oznaka CE namesti na motor.
2. Oznaka CE se namesti, preden se izdelek da na trg ali v uporabo. Oznaki CE in identifikacijski številki iz odstavka 3 lahko sledi piktogram ali kateri koli drug znak, ki označuje posebno tveganje ali uporabo.
3. Oznaki CE sledi identifikacijska številka priglašenega organa, če ta organ sodeluje v fazi kontrole proizvodnje ali pri ugotavljanju skladnosti po izdelavi.
Identifikacijsko številko priglašenega organa namesti organ sam ali pa jo v skladu z njegovimi navodili namesti proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik ali oseba iz člena 19(2), (3) ali (4).
POGLAVJE IV
UGOTAVLJANJE SKLADNOSTI
Člen 19
Veljavni postopki ugotavljanja skladnosti
1. Proizvajalec pred dajanjem izdelkov iz člena 2(1) na trg uporabi postopke, določene v modulih iz členov 20, 21 in 22.
2. Zasebni uvoznik pred dajanjem izdelka iz člena 2(1) v uporabo uporabi postopek iz člena 23, če proizvajalec ni izvedel ugotavljanja skladnosti za zadevni izdelek.
3. Vsaka oseba, ki daje pogonski motor ali plovilo na trg ali v uporabo po njegovi večji modifikaciji ali predelavi, ali vsaka oseba, ki namembnost plovila, ki ni zajeto s to direktivo, spremeni tako, da to spada na njeno področje uporabe, pred dajanjem izdelka na trg ali v uporabo uporabi postopek iz člena 23.
4. Vsaka oseba, ki da plovilo, zgrajeno za lastno uporabo, na trg pred iztekom petletnega obdobja iz točke (vii) točke (a) člena 2(2), pred dajanjem izdelka na trg uporabi postopek iz člena 23.
Člen 20
Zasnova in izdelava
1. Za zasnovo in izdelavo plovil za rekreacijo se uporabljajo naslednji postopki iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:
(a)
za kategoriji zasnove A in B, navedeni v točki 1 dela A Priloge I:
(i)
za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 2,5 m do manj kot 12 m kateri koli od naslednjih modulov:
-
modul A1 (notranja kontrola proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov),
-
modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F,
-
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote),
-
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti);
(ii)
za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 12 m do 24 m kateri koli od naslednjih modulov:
-
modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F,
-
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote),
-
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti);
(b)
za kategorijo zasnove C, navedeno v točki 1 dela A Priloge I:
(i)
za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 2,5 m do manj kot 12 m kateri koli od naslednjih modulov:
-
kadar so harmonizirani standardi v zvezi s točkama 3.2 in 3.3 dela A Priloge I izpolnjeni: modul A (notranja kontrola proizvodnje), modul A1 (notranja kontrola proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov), modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F, modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote) ali modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti),
-
kadar harmonizirani standardi v zvezi s točkama 3.2 in 3.3 dela A Priloge I niso izpolnjeni: modul A1 (notranja kontrola proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov), modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F, modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote) ali modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti);
(ii)
za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 12 m do 24 m kateri koli od naslednjih modulov:
-
modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F,
-
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote),
-
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti);
(c)
za kategorijo zasnove D, navedeno v točki 1 dela A Priloge I:
za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 2,5 m do 24 m kateri koli od naslednjih modulov:
-
modul A (notranja kontrola proizvodnje),
-
modul A1 (notranja kontrola proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov),
-
modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F,
-
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote),
-
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti).
2. Za zasnovo in izdelavo osebnih plovil se uporablja kateri koli od naslednjih postopkov iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:
(a)
modul A (notranja kontrola proizvodnje);
(b)
modul A1 (notranja kontrola proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov);
(c)
modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F;
(d)
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);
(e)
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti).
3. Za zasnovo in izdelavo sestavnih delov se uporablja kateri koli od naslednjih postopkov iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:
(a)
modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F;
(b)
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);
(c)
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti).
Člen 21
Emisije izpušnih plinov
V zvezi z emisijami izpušnih plinov izdelkov iz točk (d) in (e) člena 2(1) proizvajalec motorjev uporabi naslednje postopke iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:
(a)
če se preskusi izvajajo z uporabo harmoniziranega standarda, katerega koli od naslednjih modulov:
(i)
modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C, D, E ali F;
(ii)
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);
(iii)
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti);
(b)
če se preskusi izvajajo brez uporabe harmoniziranega standarda, katerega koli od naslednjih modulov:
(i)
modul B (EU pregled tipa), skupaj z modulom C1;
(ii)
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote).
Člen 22
Emisije hrupa
1. V zvezi z emisijami hrupa plovil za rekreacijo s krmnim pogonskim motorjem brez vgrajenega izpuha ali z vgrajenim pogonskim motorjem in plovil za rekreacijo s krmnim pogonskim motorjem brez vgrajenega izpuha ali z vgrajenim pogonskim motorjem, ki so bila predmet znatne predelave plovila in nato dana na trg v petih letih po predelavi, proizvajalec uporabi naslednje postopke iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:
(a)
če se preskusi izvajajo z uporabo harmoniziranega standarda za merjenje hrupa, uporabi katerega koli od naslednjih modulov:
(i)
modul A1 (notranja kontrola proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov);
(ii)
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);
(iii)
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti);
(b)
če se preskusi izvajajo brez uporabe harmoniziranega standarda za merjenje hrupa, uporabi modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);
(c)
če se za ocenjevanje uporabljata Froudovo število in razmerje moč/izpodriv, uporabi katerega koli od naslednjih modulov:
(i)
modul A (notranja kontrola proizvodnje);
(ii)
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);
(iii)
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti).
2. V zvezi z emisijami hrupa osebnih plovil, zunajkrmnih pogonskih motorjev in krmnih pogonskih motorjev z vgrajenimi izpuhi, namenjenih vgradnji na plovila za rekreacijo, proizvajalec osebnih plovil ali motorjev uporabi naslednje postopke iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:
(a)
če se preskusi izvajajo z uporabo harmoniziranega standarda za merjenje hrupa, uporabi katerega koli od naslednjih modulov:
(i)
modul A1 (notranja kontrola proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov);
(ii)
modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);
(iii)
modul H (skladnost na podlagi celovitega zagotavljanja kakovosti);
(b)
če se preskusi izvajajo brez uporabe harmoniziranega standarda za merjenje hrupa, uporabi modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote).
Člen 23
Ugotavljanje skladnosti po izdelavi
Ugotavljanje skladnosti po izdelavi, navedeno v členu 19(2), (3) in (4), se izvede v skladu s Prilogo V.
Člen 24
Dopolnilne zahteve
1. Če se uporabi modul B iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, se EU pregled tipa izvede tako, kot je določeno v drugi alinei točke 2 tega modula.
Proizvodni tip iz modula B lahko zajema več različic izdelka, če:
(a)
razlike med različicami ne vplivajo na raven varnosti in ostale zahteve glede delovanja izdelka ter
(b)
so različice izdelka navedene v ustreznem potrdilu o EU pregledu tipa, po potrebi s spremembami izvirnega potrdila.
2. Če se uporabi modul A1 iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, se pregledi izdelkov izvedejo na enem ali več plovilih iz proizvodnega programa proizvajalca, uporabljajo pa se dopolnilne zahteve iz Priloge VI k tej direktivi.
3. Akreditiranih internih organov, navedenih v modulih A1 in C1 iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, ni mogoče uporabiti.
4. Če se uporabi modul F iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, se za ugotavljanje skladnosti z zahtevami glede emisij izpušnih plinov uporablja postopek, opisan v Prilogi VII k tej direktivi.
5. Če se v zvezi z ugotavljanjem skladnosti z zahtevami glede emisij izpušnih plinov iz te direktive uporabi modul C iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES in če proizvajalec ne deluje v skladu z ustreznim sistemom kakovosti, opisanim v modulu H iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, priglašeni organ, ki ga izbere proizvajalec, izvede ali da izvesti preglede izdelkov v naključno izbranih časovnih presledkih, ki jih določi ta organ, ter tako preveri kakovost internih pregledov izdelka. Če se izkaže, da raven kakovosti ni zadovoljiva, ali če je treba preveriti veljavnost podatkov, ki jih je predložil proizvajalec, se uporabi postopek iz Priloge VIII k tej direktivi.
Člen 25
Tehnična dokumentacija
1. Tehnična dokumentacija iz člena 7(2) vsebuje vse pomembne podatke in podrobnosti o načinih, s katerimi proizvajalec zagotovi skladnost izdelka z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I. Zlasti vsebuje ustrezne dokumente iz Priloge IX.
2. Tehnična dokumentacija zagotavlja jasno razumevanje zasnove, izdelave, delovanja in ugotavljanja skladnosti.
POGLAVJE V
PRIGLASITEV ORGANOV ZA UGOTAVLJANJE SKLADNOSTI
Člen 26
Priglasitev
Države članice uradno obvestijo Komisijo in druge države članice o organih, pooblaščenih za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti s strani tretje stranke v skladu s to direktivo.
Člen 27
Priglasitveni organi
1. Države članice določijo priglasitveni organ, ki je pristojen za uvedbo in izvajanje potrebnih postopkov za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti za namene te direktive ter za spremljanje priglašenih organov, vključno z upoštevanjem določb člena 32.
2. Države članice lahko odločijo, da ocenjevanje in spremljanje iz odstavka 1 izvaja nacionalni akreditacijski organ v smislu Uredbe (ES) št. 765/2008 in v skladu z njo.
3. Kadar priglasitveni organ prenese naloge ocenjevanja, priglasitve ali spremljanja iz odstavka 1 na organ, ki ni vladni subjekt, ali mu jih drugače poveri, je ta organ pravni subjekt in smiselno izpolnjuje zahteve iz člena 28. Poleg tega ima ta organ urejeno zavarovanje odgovornosti, ki izhajajo iz njegovih dejavnosti.
4. Priglasitveni organ prevzame polno odgovornost za naloge, ki jih izvaja organ iz odstavka 3.
Člen 28
Zahteve v zvezi s priglasitvenimi organi
1. Priglasitveni organ se ustanovi tako, da ne pride do nasprotja interesov z organi za ugotavljanje skladnosti.
2. Priglasitveni organ s svojo organizacijo in delovanjem zagotavlja objektivnost in nepristranskost svojih dejavnosti.
3. Priglasitveni organ je organiziran tako, da vsako odločitev v zvezi s priglasitvijo organa za ugotavljanje skladnosti sprejmejo usposobljene osebe, ki niso tiste, ki so izvedle ocenjevanje.
4. Priglasitveni organ ne ponuja ali izvaja nobenih dejavnosti, ki jih izvajajo organi za ugotavljanje skladnosti, ali svetovalnih storitev na komercialni ali konkurenčni osnovi.
5. Priglasitveni organ zagotavlja zaupnost pridobljenih informacij.
6. Priglasitveni organ ima na voljo zadostno število strokovnega osebja za pravilno izvajanje svojih nalog.
Člen 29
Obveznost obveščanja glede priglasitvenih organov
Države članice obvestijo Komisijo o svojih postopkih za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti ter za spremljanje priglašenih organov, pa tudi o kakršnih koli spremembah teh informacij.
Komisija poskrbi, da so navedene informacije javno dostopne.
Člen 30
Zahteve v zvezi s priglašenimi organi
1. Za namene priglasitve v skladu s to direktivo organ za ugotavljanje skladnosti izpolnjuje zahteve iz odstavkov 2 do 11.
2. Organ za ugotavljanje skladnosti se ustanovi v skladu z nacionalnim pravom in je pravna oseba.
3. Organ za ugotavljanje skladnosti je organ tretje stranke, neodvisen od organizacije ali izdelka, ki ga ocenjuje.
Organ, ki je del poslovnega združenja ali poklicnega združenja, ki zastopa podjetja, vključena v zasnovo, proizvodnjo, ponudbo, sestavljanje, uporabo ali vzdrževanje izdelkov, ki jih ta organ ocenjuje, se lahko šteje za takšen organ, če sta dokazani njegova neodvisnost in neobstoj kakršnega koli nasprotja interesov.
4. Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo višje vodstvo in osebje, pristojno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, ne smejo biti oblikovalci, proizvajalci, dobavitelji, monterji, kupci, lastniki, uporabniki ali vzdrževalci izdelkov, ki jih ocenjujejo, niti zastopniki katere koli od teh strank. To ne preprečuje uporabe ocenjenih izdelkov, ki so nujni za delovanje organa za ugotavljanje skladnosti, ali uporabe takšnih izdelkov za osebne namene.
Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo višje vodstvo in osebje, pristojno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, ne sodelujejo neposredno pri zasnovi ali proizvodnji, trženju, vgradnji, uporabi ali vzdrževanju navedenih izdelkov in ne zastopajo strank, ki se ukvarjajo s temi dejavnostmi. Ne sodelujejo pri nobeni dejavnosti, ki bi lahko bila v nasprotju z neodvisnostjo njihove presoje ali integriteto v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti, za katere so priglašeni. To velja še posebej za svetovalne storitve.
Organi za ugotavljanje skladnosti zagotovijo, da dejavnosti njihovih hčerinskih družb ali podizvajalcev ne vplivajo na zaupnost, objektivnost ali nepristranskost njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti.
5. Organi za ugotavljanje skladnosti in njihovo osebje izvajajo dejavnosti ugotavljanja skladnosti z največjo strokovno integriteto in potrebno tehnično usposobljenostjo na specifičnem področju brez pritiskov in spodbud, zlasti finančnih, ki bi utegnili vplivati na njihovo presojo ali rezultate njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti, še posebej od oseb ali skupin oseb, ki jih zanimajo rezultati navedenih dejavnosti.
6. Organ za ugotavljanje skladnosti je sposoben izvajati naloge ugotavljanja skladnosti, ki so mu dodeljene v skladu z določbami členov 19 do 24 in v zvezi s katerimi je bil priglašen, ne glede na to, ali navedene naloge izvaja organ za ugotavljanje skladnosti sam ali se izvajajo v njegovem imenu in na njegovo odgovornost.
Organ za ugotavljanje skladnosti ima vedno in za vsak postopek ugotavljanja skladnosti ter za vsako vrsto ali kategorijo izdelkov, v zvezi s katerimi je bil priglašen, na voljo:
(a)
potrebno osebje s tehničnim znanjem ter zadostnimi in ustreznimi izkušnjami za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti;
(b)
potrebne opise postopkov, v skladu s katerimi se izvaja ugotavljanje skladnosti, kar zagotavlja preglednost in možnost ponovne izvedbe teh postopkov.
Vzpostavljene ima ustrezne politike in postopke za razlikovanje med nalogami, ki jih izvaja kot priglašeni organ, in drugimi dejavnostmi;
(c)
potrebne postopke za izvajanje dejavnosti, v katerih so ustrezno upoštevani velikost podjetja, sektor, v katerem ta deluje, njegova struktura, stopnja zapletenosti zadevne tehnologije izdelka ter vrsta proizvodnega procesa, tj. množična ali serijska proizvodnja.
Na razpolago ima sredstva, potrebna za ustrezno izvajanje tehničnih in upravnih nalog, povezanih z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti, in dostop do vse potrebne opreme ali prostorov.
7. Osebje, odgovorno za izvajanje dejavnosti ugotavljanja skladnosti, ima:
(a)
temeljito tehnično in poklicno usposobljenost, ki zajema vse dejavnosti ugotavljanja skladnosti, za katere je bil organ za ugotavljanje skladnosti priglašen;
(b)
zadovoljivo znanje o zahtevah glede ocenjevanj, ki jih izvaja, in ustrezna pooblastila za njihovo izvajanje;
(c)
ustrezno znanje in razumevanje bistvenih zahtev, veljavnih harmoniziranih standardov, ustrezne harmonizacijske zakonodaje Unije in ustrezne nacionalne zakonodaje;
(d)
sposobnost, potrebno za pripravo potrdil, zapisov in poročil, ki dokazujejo, da so bila ocenjevanja izvedena.
8. Zagotovljena je nepristranskost organov za ugotavljanje skladnosti, njihovega višjega vodstva in osebja za ocenjevanje.
Plačilo višjega vodstva in osebja za ocenjevanje v organu za ugotavljanje skladnosti ni odvisno od števila izvedenih ocenjevanj ali rezultatov teh ocenjevanj.
9. Organi za ugotavljanje skladnosti sklenejo zavarovanje odgovornosti, razen če odgovornost v skladu z nacionalno zakonodajo prevzame država članica ali če je država članica sama neposredno pristojna za ugotavljanje skladnosti.
10. Osebje organa za ugotavljanje skladnosti varuje poklicno skrivnost glede vseh informacij, pridobljenih pri izvajanju nalog v skladu s členi 19 do 24 ali katero koli določbo nacionalne zakonodaje, s katero se ti uveljavljajo, razen v zvezi s pristojnimi organi države članice, v kateri izvaja svoje dejavnosti. Lastninske pravice so zaščitene.
11. Organi za ugotavljanje skladnosti sodelujejo v ustreznih dejavnostih standardizacije in dejavnostih skupine za usklajevanje dela priglašenega organa, ustanovljene v skladu s členom 42, ali zagotovijo, da je njihovo osebje za ugotavljanje skladnosti o teh dejavnostih obveščeno, ter kot splošne smernice uporabljajo upravne odločbe in dokumente, ki so rezultat dela navedene skupine.
Člen 31
Domneva o skladnosti
Kadar organ za ugotavljanje skladnosti dokaže izpolnjevanje meril, ki so določena v ustreznih harmoniziranih standardih ali njihovih delih, katerih sklici so bili objavljeni v Uradnem listu Evropske unije, se domneva, da izpolnjuje zahteve iz člena 30, če veljavni harmonizirani standardi zajemajo te zahteve.
Člen 32
Hčerinske družbe in podizvajalci priglašenih organov
1. Kadar priglašeni organ za določene naloge, povezane z ugotavljanjem skladnosti, sklene pogodbo s podizvajalcem ali se obrne na hčerinsko družbo, zagotovi, da podizvajalec ali hčerinska družba izpolnjuje zahteve iz člena 30, in o tem ustrezno obvesti priglasitveni organ.
2. Priglašeni organi prevzamejo polno odgovornost za naloge, ki jih izvajajo podizvajalci ali hčerinske družbe, ne glede na njihov sedež.
3. Dejavnosti se lahko prepustijo v izvajanje podizvajalcu ali jih izvede hčerinska družba le, če stranka s tem soglaša.
4. Priglašeni organi za priglasitvene organe hranijo zadevno dokumentacijo v zvezi z ocenjevanjem usposobljenosti podizvajalca ali hčerinske družbe ter z delom, ki ga ta izvaja, v skladu s členi 19 do 24.
Člen 33
Zahtevek za priglasitev
1. Organ za ugotavljanje skladnosti vloži zahtevek za priglasitev priglasitvenemu organu države članice, v kateri ima sedež.
2. Zahtevku iz odstavka 1 se priloži opis dejavnosti ugotavljanja skladnosti, modula ali modulov za ugotavljanje skladnosti in izdelka ali izdelkov, glede katerih navedeni organ trdi, da je zanje pristojen, ter, če obstaja, potrdilo o akreditaciji, ki ga izda nacionalni akreditacijski organ in potrjuje, da organ za ugotavljanje skladnosti izpolnjuje zahteve iz člena 30.
3. Kadar zadevni organ za ugotavljanje skladnosti ne more zagotoviti potrdila o akreditaciji, priglasitvenemu organu predloži vso dokumentacijo, potrebno za preverjanje, priznavanje in redno spremljanje njegovega izpolnjevanja zahtev iz člena 30.
Člen 34
Postopek priglasitve
1. Priglasitveni organi lahko priglasijo le tiste organe za ugotavljanje skladnosti, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 30.
2. Priglasitveni organi obveščajo Komisijo in ostale države članice z uporabo elektronskega orodja za priglasitev, ki ga je razvila in ga upravlja Komisija.
3. Priglasitev vključuje vse podrobnosti o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, modulu ali modulih za ugotavljanje skladnosti in zadevnem izdelku ali izdelkih ter ustrezno potrdilo o usposobljenosti.
4. Kadar priglasitev ne temelji na potrdilu o akreditaciji iz člena 33(2), priglasitveni organ predloži Komisiji in ostalim državam članicam dokumentacijo, ki potrjuje usposobljenost organa za ugotavljanje skladnosti, in vzpostavljene dogovore, ki zagotavljajo, da bo organ podvržen rednemu spremljanju in bo še naprej izpolnjeval zahteve iz člena 30.
5. Zadevni organ lahko izvaja dejavnosti priglašenega organa le, če Komisija ali ostale države članice ne vložijo ugovora v dveh tednih od priglasitve, kadar je uporabljeno potrdilo o akreditaciji, ali v dveh mesecih od priglasitve, kadar potrdilo o akreditaciji ni uporabljeno.
V tej direktivi se zgolj takšen organ šteje za priglašeni organ.
6. Komisija in ostale države članice se uradno obvestijo o kakršnih koli nadaljnjih zadevnih spremembah priglasitve.
Člen 35
Identifikacijske številke in seznami priglašenih organov
1. Komisija dodeli vsakemu priglašenemu organu identifikacijsko številko.
Dodeli le eno takšno številko, četudi je organ priglašen v skladu z več akti Unije.
Države članice poleg tega dodelijo identifikacijsko kodo priglašenemu organu, ki ga je priglasitveni organ pooblastil za ugotavljanje skladnosti po izdelavi.
2. Komisija javno objavi seznam organov, priglašenih v skladu s to direktivo, vključno z identifikacijskimi številkami in po potrebi s kodami, ki so jim bile dodeljene, ter dejavnostmi, za katere so bili priglašeni.
Komisija zagotovi sprotno posodabljanje seznama.
Člen 36
Spremembe priglasitev
1. Če priglasitveni organ ugotovi ali je obveščen, da priglašeni organ ne izpolnjuje več zahtev iz člena 30 ali da ne izpolnjuje svojih obveznosti, priglasitveni organ bodisi omeji, začasno ali trajno prekliče priglasitev, odvisno od resnosti neizpolnjevanja navedenih zahtev ali obveznosti. O tem nemudoma ustrezno obvesti Komisijo in ostale države članice.
2. V primeru omejitve, začasnega ali trajnega preklica priglasitve ali kadar priglašeni organ preneha z dejavnostjo, priglasitvena država članica sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da zadeve tega organa obravnava drug priglašeni organ ali da so na zahtevo na voljo pristojnim priglasitvenim organom in organom za nadzor trga.
Člen 37
Izpodbijanje usposobljenosti priglašenih organov
1. Komisija razišče vse primere, pri katerih dvomi ali je bila seznanjena z dvomom o usposobljenosti priglašenega organa ali njegovem stalnem izpolnjevanju naloženih zahtev in odgovornosti.
2. Priglasitvena država članica Komisiji na zahtevo predloži vse informacije, povezane s podlago za priglasitev ali vzdrževanjem usposobljenosti zadevnega organa.
3. Komisija zagotovi, da se vse občutljive informacije, pridobljene med njenimi preiskavami, obravnavajo zaupno.
4. Če Komisija ugotovi, da priglašeni organ ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več zahtev za priglasitev, sprejme izvedbeni akt, v katerem od priglasitvene države članice zahteva, da sprejme potrebne popravne ukrepe, vključno s trajnim preklicem priglasitve.
Navedeni izvedbeni akt se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 50(2).
Člen 38
Operativne obveznosti priglašenih organov
1. Priglašeni organi izvajajo ugotavljanje skladnosti v skladu s postopki za ugotavljanje skladnosti iz členov 19 do 24.
2. Ugotavljanje skladnosti se izvaja sorazmerno, da ne bi prišlo do nepotrebne obremenitve gospodarskih subjektov in zasebnih uvoznikov. Organi za ugotavljanje skladnosti pri izvajanju svojih dejavnosti upoštevajo velikost podjetja, sektor, v katerem ta deluje, njegovo strukturo, stopnjo zapletenosti zadevne tehnologije izdelka ter masovno ali serijsko naravo proizvodnega procesa.
Pri tem pa vseeno spoštujejo stopnjo natančnosti in raven varstva, ki se zahtevata za skladnost izdelka s to direktivo.
3. Če priglašeni organ ugotovi, da proizvajalec ali zasebni uvoznik ni izpolnil zahtev iz člena 4(1) in Priloge I ali iz ustreznih harmoniziranih standardov, od njega zahteva, da sprejme ustrezne popravne ukrepe, in ne izda potrdila o skladnosti.
4. Kadar priglašeni organ med spremljanjem skladnosti po izdaji potrdila ugotovi, da izdelek ni več skladen, od proizvajalca zahteva, naj sprejme ustrezne popravne ukrepe, in po potrebi začasno ali trajno prekliče potrdilo.
5. Če popravni ukrepi niso sprejeti ali nimajo zahtevanega učinka, priglašeni organ, kakor je primerno, bodisi omeji, začasno ali trajno prekliče vsa potrdila.
Člen 39
Pritožbeni postopek
Države članice zagotovijo, da je na voljo pritožbeni postopek zoper odločbe priglašenih organov.
Člen 40
Obveznost obveščanja za priglašene organe
1. Priglašeni organi obvestijo priglasitveni organ o:
(a)
vsaki zavrnitvi, omejitvi, začasnem ali trajnem preklicu potrdila;
(b)
vseh okoliščinah, ki vplivajo na področje uporabe priglasitve in pogoje za priglasitev;
(c)
vsaki zahtevi za informacije o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, ki so jo prejeli od organov za nadzor trga;
(d)
na zahtevo o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, ki so bile izvedene v okviru njihove priglasitve, ter vseh drugih izvedenih dejavnostih, vključno s čezmejnimi dejavnostmi in sklepanjem pogodb s podizvajalci.
2. Priglašeni organi zagotovijo ostalim organom, ki so priglašeni v skladu s to direktivo in izvajajo podobne dejavnosti ugotavljanja skladnosti za enake izdelke, ustrezne informacije o vprašanjih v zvezi z negativnimi, na zahtevo pa tudi pozitivnimi rezultati ugotavljanja skladnosti.
Člen 41
Izmenjava izkušenj
Komisija poskrbi za organizacijo izmenjave izkušenj med nacionalnimi organi držav članic, ki so pristojni za politiko glede priglasitev.
Člen 42
Usklajevanje priglašenih organov
Komisija zagotovi ustrezno vzpostavitev usklajevanja in sodelovanja med organi, priglašenimi v skladu s to direktivo, ter njuno pravilno delovanje v obliki sektorske skupine ali skupin priglašenih organov.
Države članice zagotovijo, da organi, ki jih priglasijo, neposredno ali prek pooblaščenih zastopnikov sodelujejo pri delu navedene skupine ali skupin.
POGLAVJE VI
NADZOR TRGA UNIJE, NADZOR IZDELKOV, KI VSTOPAJO NA TRG UNIJE, IN ZAŠČITNI POSTOPKI
Člen 43
Nadzor trga Unije in izdelkov, ki vstopajo na trg Unije
Za izdelke, zajete s to direktivo, se uporabljajo člen 15(3) in členi 16 do 29 Uredbe (ES) št. 765/2008.
Člen 44
Postopek za obravnavo izdelkov, ki predstavljajo tveganje, na nacionalni ravni
1. Kadar organi za nadzor trga ene države članice utemeljeno domnevajo, da izdelek, ki ga zajema ta direktiva, predstavlja tveganje za zdravje ali varnost ljudi, premoženje ali okolje, ocenijo, ali zadevni izdelek izpolnjuje ustrezne zahteve iz te direktive. Zadevni gospodarski subjekti ali zasebni uvoznik po potrebi sodelujejo z organi za nadzor trga.
Kadar v primeru gospodarskega subjekta organi za nadzor trga med navedenim ocenjevanjem ugotovijo, da izdelek ni skladen z zahtevami iz te direktive, od zadevnega gospodarskega subjekta nemudoma zahtevajo, da v razumnem roku sprejme ustrezne popravne ukrepe, da bi izdelek uskladil z navedenimi zahtevami, ga umaknil s trga ali ga odpoklical, kar je primerno glede na naravo tveganja.
Kadar v primeru zasebnega uvoznika organi za nadzor trga med navedenim ocenjevanjem ugotovijo, da izdelek ni skladen z zahtevami iz te direktive, zadevnega zasebnega uvoznika nemudoma obvestijo o ustreznih popravnih ukrepih, ki naj jih sprejme, da bi uskladil izdelek z navedenimi zahtevami, ga umaknil s trga ali ga odpoklical, kar je primerno glede na naravo tveganja.
Organi za nadzor trga o tem ustrezno obvestijo zadevni priglašeni organ.
Za ukrepe iz drugega in tretjega pododstavka tega odstavka se uporablja člen 21 Uredbe (ES) št. 765/2008.
2. Kadar organi za nadzor trga menijo, da neskladnost ni omejena na njihovo nacionalno ozemlje, Komisijo in ostale države članice obvestijo o rezultatih ocenjevanja in ukrepih, katerih sprejetje so zahtevali od zadevnega gospodarskega subjekta.
3. Gospodarski subjekt zagotovi sprejetje vseh ustreznih popravnih ukrepov v zvezi z vsemi zadevnimi izdelki, katerih dostopnost je omogočil na trgu po vsej Uniji.
Zasebni uvoznik zagotovi sprejetje vseh ustreznih popravnih ukrepov v zvezi z izdelkom, ki ga je v Unijo uvozil za lastno uporabo.
4. Kadar zadevni gospodarski subjekt v roku iz drugega pododstavka odstavka 1 ne sprejme ustreznih popravnih ukrepov, organi za nadzor trga sprejmejo vse ustrezne začasne ukrepe za prepoved ali omejitev omogočanja dostopnosti izdelka na domačem trgu, umik izdelka s tega trga ali njegov odpoklic.
Če zasebni uvoznik ne sprejme ustreznih popravnih ukrepov, organi za nadzor trga sprejmejo vse ustrezne začasne ukrepe za prepoved dajanja izdelka v uporabo ali za prepoved ali omejitev njegove uporabe na njihovem ozemlju.
Organi za nadzor trga o navedenih ukrepih nemudoma obvestijo Komisijo in ostale države članice.
5. Informacije iz odstavka 4 vključujejo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti podatke, potrebne za identifikacijo neskladnega izdelka, njegovo poreklo, vrsto domnevne neskladnosti in z njo povezanega tveganja, vrsto in trajanje sprejetih nacionalnih ukrepov ter predstavljene argumente zadevnega gospodarskega subjekta ali zasebnega uvoznika. Organi za nadzor trga zlasti navedejo, ali je neskladnost posledica enega od naslednjih vzrokov:
(a)
izdelek ne izpolnjuje zahtev v zvezi z zdravjem ali varnostjo ljudi, varstvom premoženja ali okolja, ki so določene v tej direktivi, ali
(b)
harmonizirani standardi iz člena 14 v zvezi z domnevo o skladnosti so pomanjkljivi.
6. Države članice, razen tiste, ki je začela postopek v skladu s tem členom, nemudoma obvestijo Komisijo in ostale države članice o vseh sprejetih ukrepih in vseh dodatnih informacijah v zvezi z neskladnostjo zadevnega izdelka, ki jih imajo na voljo, v primeru nestrinjanja s priglašenim nacionalnim ukrepom, pa o svojih ugovorih.
7. Če države članice ali Komisija v treh mesecih po prejemu informacij iz odstavka 4 ne vložijo ugovora zoper začasni ukrep, ki ga je sprejela posamezna država članica, se šteje, da je ukrep upravičen.
8. Države članice zagotovijo takojšnje sprejetje ustreznih omejevalnih ukrepov v zvezi z zadevnim izdelkom, kot je umik izdelka s trga.
Člen 45
Zaščitni postopek Unije
1. Kadar so ob zaključku postopka iz člena 44(3) in (4) vloženi ugovori zoper ukrep neke države članice ali kadar Komisija meni, da je nacionalni ukrep v nasprotju z zakonodajo Unije, Komisija nemudoma začne posvetovanje z državami članicami in zadevnim gospodarskim subjektom ali subjekti ali zasebnim uvoznikom ter oceni nacionalni ukrep. Na podlagi rezultatov navedenega ocenjevanja sprejme izvedbeni akt, v katerem ugotovi, ali je nacionalni ukrep upravičen ali ne.
Komisija sklep naslovi na vse države članice ter o njem nemudoma obvesti države članice in zadevni gospodarski subjekt oziroma zadevne gospodarske subjekte ali zasebnega uvoznika.
2. Če se ugotovi, da je nacionalni ukrep upravičen, vse države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za umik neskladnega izdelka s svojega trga, in o tem ustrezno obvestijo Komisijo. Če se ugotovi, da je nacionalni ukrep neupravičen, zadevna država članica ukrep umakne.
3. Kadar se ugotovi, da je nacionalni ukrep upravičen in se neskladnost izdelka pripisuje pomanjkljivostim harmoniziranih standardov, kot je navedeno v točki (b) člena 44(5) te direktive, Komisija uporabi postopek iz člena 11 Uredbe (EU) št. 1025/2012.
Člen 46
Formalna neskladnost
1. Brez poseganja v člen 44 država članica, kadar ugotovi eno od naslednjih dejstev, od zadevnega gospodarskega subjekta ali zasebnega uvoznika zahteva odpravo zadevne neskladnosti:
(a)
oznaka CE je nameščena v nasprotju s členom 16, členom 17 ali členom 18;
(b)
oznaka CE iz člena 17 ni nameščena;
(c)
izjava EU o skladnosti ali izjava iz Priloge III ni sestavljena;
(d)
izjava EU o skladnosti ali izjava iz Priloge III ni pravilno sestavljena;
(e)
tehnična dokumentacija ni na voljo ali ni popolna;
(f)
informacije iz člena 7(6) ali člena 9(3) manjkajo, so napačne ali niso popolne;
(g)
katera od drugih upravnih zahtev iz člena 7 ali člena 9 ni izpolnjena.
2. Kadar neskladnost iz odstavka 1 ni odpravljena, zadevna država članica sprejme vse ustrezne ukrepe za omejitev ali prepoved omogočanja dostopnosti izdelka na trgu ali zagotovi njegov odpoklic ali umik s trga ali, če je zasebni uvoznik uvozil izdelek za lastno uporabo, prepoved ali omejitev njegove uporabe.
POGLAVJE VII
DELEGIRANI IN IZVEDBENI AKTI
Člen 47
Prenos pooblastila
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 48, s katerimi se spremeni naslednje:
(a)
zaradi upoštevanja razvoja tehničnega znanja in novih znanstvenih spoznanj:
(i)
točke 2.3, 2.4 in 2.5 ter oddelek 3 dela B in oddelek 3 dela C Priloge I;
(ii)
prilogi VII in IX, ter
(b)
Priloga V zaradi upoštevanja razvoja tehničnega znanja, ustreznosti zagotavljanja enakovredne skladnosti in novih znanstvenih spoznanj.
Člen 48
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je na Komisijo preneseno pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 47 se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 17. januarja 2014. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz člena 47 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 47, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 49
Izvedbeni akti
1. Komisija lahko zaradi upoštevanja razvoja tehničnega znanja in zagotovitve enotne uporabe te direktive sprejme izvedbene akte glede naslednjega:
(a)
podrobnih postopkov za izvajanje člena 24, ob upoštevanju specifičnih potreb ugotavljanja skladnosti izdelkov, zajetih s to direktivo;
(b)
natančne uporabe kategorij zasnove plovil iz točke 1 dela A Priloge I, vključno z uporabo vremenske terminologije in merilnih lestvic;
(c)
podrobnih postopkov za identifikacijo plovila iz točke 2.1 dela A Priloge I, vključno z pojasnilom terminologije, ter dodelitev in upravljanje kod proizvajalca, ki so izdane proizvajalcem s sedežem zunaj Unije;
(d)
informacij o tablici graditelja iz točke 2.2 dela A Priloge I;
(e)
uporabe predpisov o navigacijskih lučeh iz točke 5.7 dela A Priloge I;
(f)
ureditev za preprečevanje iztoka, zlasti kar zadeva delovanje zbiralnih posod, iz točke 5.8 dela A Priloge I;
(g)
vgrajevanja in preskušanja plinskih naprav in trajno vgrajenih sistemov za dovod plina na plovilu;
(h)
oblike in vsebine priročnikov za lastnike;
(i)
oblike in vsebine vprašalnika za poročanje, ki ga morajo izpolniti države članice v skladu s členom 51.
Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 50(3).
2. V izredno nujnih ustrezno utemeljenih primerih, ko izdelek predstavlja hudo tveganje za zdravje ali varnost ljudi, premoženje ali okolje, Komisija v skladu s postopkom iz člena 50(4) sprejme izvedbene akte v zvezi s točkami (a), (b), (e), (f) in (g) odstavka 1, ki se začnejo uporabljati takoj.
Člen 50
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
4. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 8 Uredbe (EU) št. 182/2011, v povezavi s členom 5 navedene uredbe.
5. Komisija se posvetuje z odborom o vseh zadevah, za katere se v skladu z Uredbo (EU) št. 1025/2012 ali katero koli drugo zakonodajo Unije zahteva posvetovanje s strokovnjaki za posamezen sektor.
6. Odbor lahko poleg tega obravnava vsa druga vprašanja, povezana z uporabo te direktive, ki jih v skladu s poslovnikom odbora predlaga bodisi njegov predsednik bodisi predstavnik države članice.
POGLAVJE VIII
POSEBNE UPRAVNE DOLOČBE
Člen 51
Poročanje
Države članice do 18. januarja 2021 in nato vsakih pet let izpolnijo vprašalnik o uporabi te direktive, ki ga izda Komisija.
Na podlagi odgovorov držav članic na vprašalnik iz prvega odstavka Komisija do 18. januarja 2022 in nato vsakih pet let pripravi poročilo o uporabi te direktive ter ga predloži Evropskemu parlamentu in Svetu.
Člen 52
Pregled
Komisija do 18. januarja 2022 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o naslednjem:
(a)
tehnični izvedljivosti nadaljnjega zmanjšanja emisij pogonskih motorjev pomorskih plovil ter uvedbe zahtev glede emisij hlapov in sistemov za gorivo za pogonske motorje in sisteme, ob upoštevanju stroškovne učinkovitosti tehnologij in potrebe po dogovoru o globalno harmoniziranih vrednostih za ta sektor, ob upoštevanju vseh večjih tržnih pobud, ter
(b)
učinku kategorij zasnove plovil s seznama v Prilogi I, ki temeljijo na odpornosti proti moči vetra in značilni višini valov, na obveščanje potrošnikov in na proizvajalce, zlasti na mala in srednje velika podjetja, ob upoštevanju razvoja dogodkov v mednarodni standardizaciji. To poročilo vsebuje oceno tega, ali so za kategorije zasnove plovil potrebne dodatne specifikacije ali razdelitve, in se v njem, če je to primerno, predlagajo dodatne podkategorije.
Poročiloma iz točk (a) in (b) prvega odstavka se po potrebi priložijo zakonodajni predlogi.
Člen 53
Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih, ki lahko vključujejo kazenske sankcije za hude kršitve, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih določb, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev njihovega izvajanja.
Kazni, ki jih določijo, so učinkovite, sorazmerne in odvračilne ter jih je mogoče poostriti, če je zadevni gospodarski subjekt ali zasebni uvoznik v preteklosti že storil podobno kršitev določb te direktive.
POGLAVJE IX
KONČNE IN PREHODNE DOLOČBE
Člen 54
Prenos
1. Države članice najpozneje do 18. januarja 2016 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji nemudoma sporočijo besedilo teh predpisov.
Te predpise začnejo uporabljati z 18. januarjem 2016. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo temeljnih predpisov nacionalnega prava, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 55
Prehodno obdobje
1. Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti na trgu ali dajanja v uporabo izdelkov, zajetih z Direktivo 94/25/ES, ki so skladni z navedeno direktivo in so bili dani na trg ali v uporabo pred 18. januarjem 2017.
2. Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti na trgu ali dajanja v uporabo zunajkrmnih pogonskih motorjev na prisilni vžig z močjo, enako ali manjšo od 15 kW, ki ustrezajo stopnji I mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov, določenih v točki 2.1 dela B Priloge I, ki so jih proizvedla mala in srednje velika podjetja, kot so opredeljena v Priporočilu Komisije 2003/361/ES (14), ter ki so bili dani na trg pred 18. januarjem 2020.
Člen 56
Razveljavitev
Direktiva 94/25/ES se razveljavi z učinkom od 18. januarja 2016. Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo za sklicevanja na to direktivo.
Člen 57
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 58
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 20. novembra 2013