NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1393/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy pelagického rybolovu v severozápadních vodách
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je zavést povinnost vykládky úlovků druhů podléhajících omezením odlovu, a postupně tím odstranit výměty při veškerém rybolovu Unie.
(2)
Ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 zmocňuje Komisi přijmout plány výmětů prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci na maximálně tři roky na základě společných doporučení vypracovaných členskými státy po konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Na řízení rybolovu v severozápadních vodách mají přímý zájem Belgie, Irsko, Španělsko, Francie, Nizozemsko a Spojené království. Uvedené členské státy předložily Komisi společné doporučení, poté co konzultovaly poradní sbor pro pelagický rybolov, poradní sbor pro dálkový rybolov a poradní sbor pro severozápadní vody. Vědecké mínění rovněž poskytly příslušné vědecké subjekty. Opatření obsažená ve společném doporučení splňují ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a proto by v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
Pokud jde o severozápadní vody, podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 se má povinnost vykládky nejpozději od 1. ledna 2015 vztahovat na veškerá plavidla, která se zabývají drobným pelagickým rybolovem a pelagickým rybolovem velkých druhů, a týkat se druhů, pro které platí omezení odlovu.
(5)
V souladu se společným doporučením by se plán výmětů měl vztahovat na některé druhy drobného pelagického rybolovu a pelagického rybolovu velkých druhů, konkrétně rybolovu zaměřeného na makrelu obecnou, sledě obecného, kranase obecného, tresku modravou, drsnatce obecného, stříbrnici, tuňáka křídlatého a šprota obecného v oblastech ICES Vb, VI a VII ode dne 1. ledna 2015.
(6)
Společné doporučení obsahuje v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013 výjimku z povinnosti vykládky u makrely obecné a sledě obecného odlovených za určitých podmínek košelkovými nevody, pokud vědecké podklady doloží vysokou míru přežití. Vědecké podklady podporující vysokou míru přežití poskytla skupina Scheveningen ve společném doporučení pro plán výmětů pro Severní moře, který odkazuje na konkrétní vědeckou studii o přežití ryb po jejich vypuštění v rámci rybolovu pomocí košelkových nevodů. Studie zjistila, že míra přežití závisí na délce tlačení ryb a jejich hustotě v síti, přičemž u tohoto druhu rybolovu je obojí obvykle omezeno. VTHVR tyto informace přezkoumal. Výbor došel k závěru, že za předpokladu, že jsou výsledky studie o přežití, pokud jde o míru přežití u komerčních rybolovných operací, reprezentativní, podíl přeživších vypuštěných ryb je pravděpodobně asi 70 %. Hustota je také nižší než hustota, při které byl zaznamenán nárůst úmrtnosti u sledě obecného. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což by mohlo vést ke ztrátám v podobě mrtvých nebo umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 850/98 (2). Touto výjimkou ohledně míry přežití není dotčen platný zákaz, jelikož ryby budou vypouštěny ve fázi rybolovné činnosti, ve které bude míra přežití ryb po vypuštění vysoká. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Společné doporučení zahrnuje čtyři výjimky de minimis z povinnosti vykládky, které platí u některých druhů rybolovu a do určitého objemu. Důkazní informace poskytnuté členskými státy přezkoumal VTHVR a došel k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty týkající se nárůstu nákladů při manipulaci s nežádoucími úlovky, které v několika případech podpořilo kvalitativní posouzení nákladů. Vzhledem k výše uvedenému a protože neexistují odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimky de minimis podle procentního podílu navrženého ve společném doporučení, a to na úrovních, jež nepřekračují povolené úrovně podle čl. 15 odst. 5 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
Výjimka de minimis pro lov tresky modravé (Micromesistius poutassou) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu tohoto druhu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII, při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi, se zakládá na skutečnosti, že zvýšení selektivity není možné a náklady na manipulaci s nežádoucími úlovky jsou nepřiměřené. VTHVR se domnívá, že tato výjimka je dostatečně odůvodněná. Proto by výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
Výjimka de minimis pro lov tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků tuňáka křídlatého v rámci cíleného rybolovu pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VII vychází z nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Jedná se o náklady na skladování a manipulaci na moři i pevnině. VTHVR ve svém hodnocení poukázal na riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by dotyčná výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(10)
Aby se zabránilo nepřiměřeným nákladům na manipulaci s nežádoucími úlovky, jako je skladování, práce, chlazení, a při zohlednění obtížnosti zvýšit selektivitu v rámci pelagického rybolovu zaměřeného na lov makrely obecné, kranase obecného a sledě obecného v divizi ICES VIId, obsahuje společné doporučení výjimku de minimis z povinnosti vykládky, pokud jde o smíšený rybolov. Tuto výjimku odůvodňují vědecké důkazy, které poskytly členské státy, jež se podílely na přípravě společného doporučení, a které přezkoumal VTHVR. Výbor VTHVR zjistil, že společné doporučení nabízí odůvodněné kvalitativní argumenty, které tuto výjimku podporují z důvodu nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(11)
Výjimku de minimis maximálně do 1 % v roce 2015 a 0,75 % v roce 2016 celkového přípustného rybolovu drsnatce obecného (Caproidae) v rámci rybolovu zaměřeného na kranase obecného (Trachurus spp.) používajícího vlečné sítě a mrazírenská plavidla v oblastech ICES VI a VII odůvodňuje skutečnost, že je obtížné zvýšit selektivitu, jakož i nepřiměřené náklady na manipulaci (oddělení žádoucích úlovků od nežádoucích). VTHVR došel k závěru, že tuto výjimku podporují odůvodněné kvalitativní argumenty týkající se obtížnosti ohledně zlepšení selektivity u tohoto druhu rybolovu a odůvodněné argumenty týkající se dodatečných nákladů na manipulaci. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(12)
Aby se zajistila řádná kontrola, měly by se stanovit zvláštní požadavky na dokumentaci úlovků, na které se vztahuje výjimka na základě míry přežití a kterou upravuje toto nařízení.
(13)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na související hospodářské činnosti a plánování období rybolovu rybářských plavidel Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení. Mělo by se začít používat od 1. ledna 2015, aby byl dodržen časový rámec stanovený v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by se toto nařízení nemělo používat déle než tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, jež platí ode dne 1. ledna 2015 pro severozápadní vody, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 2 písm. c) uvedeného nařízení, a vztahuje se na druhy rybolovu, které jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Výjimka na základě míry přežití
1. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky makrely obecné a sledě obecného odlovené pomocí košelkových nevodů v oblasti ICES VI, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
-
úlovky jsou vypuštěny dříve, než se uzavře určitý procentní podíl (stanovený v odstavcích 2 a 3 níže) košelkového nevodu („okamžik vytažení sítě“);
-
košelkový nevod je vybaven viditelnými bójemi, které zřetelně označují dosažení okamžiku vytažení sítě,
-
rybářské plavidlo a košelkový nevod jsou vybaveny elektronickým záznamovým a dokumentačním systémem, který u veškeré rybolovné činnosti zaznamenává čas, místo a rozsah použití košelkového nevodu.
2. Okamžik vytažení sítě nastává u rybolovu makrely obecné při 80 % uzavření košelkového nevodu a u rybolovu sledě obecného při 90 % uzavření košelkového nevodu.
3. Pokud se obkroužené lovené hejno skládá z obou druhů ryb, nastává okamžik vytažení sítě při 80 % uzavření košelkového nevodu.
4. Po dosažení okamžiku vytažení sítě je zakázáno vypouštět úlovky makrely obecné a sledě obecného.
5. Z obkrouženého loveného hejna se před vypuštěním odebere vzorek za účelem odhadu složení úlovku podle druhu ryb, jejich velikosti a množství.
Článek 3
Výjimky de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze jako výměty vyřadit následující množství:
a)
v případě tresky modravé (Micromesistius poutassou) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí, který se zaměřuje na tento druh v oblastech ICES Vb, VI a VII a při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi;
b)
v případě tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci cíleného rybolovu tuňáka křídlatého pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VII;
c)
v případě makrely obecné (Scomber scombrus), kranase obecného (Trachurus spp.), sledě obecného (Clupea harengus) a tresky bezvousé (Merlangius merlangus) maximálně 3 % v roce 2015 a 2 % v roce 2016 celkových ročních úlovků těchto druhů odlovených pomocí pelagických vlečných sítí rybářskými plavidly v délce do 25 metrů, které používají pelagickou vlečnou síť (OTM) a zaměřují se na lov makrely obecné, kranase obecného a sledě obecného v oblasti ICES VIId;
d)
maximálně do 1 % v roce 2015 a 0,75 % v roce 2016 celkových ročních úlovků drsnatce obecného (Caproidae) v rámci rybolovu zaměřeného na kranase obecného (Trachurus spp.) používajícího pelagické vlečné sítě a mrazírenská plavidla v oblastech ICES VI a VII.
Článek 4
Dokumentace úlovků
Do lodního deníku se zaznamenává množství vypuštěných ryb podle výjimky stanovené v článku 2, jakož i výsledky odebraných vzorků požadovaných podle čl. 2 odst. 5.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1393/2014
z dne 20. oktobra 2014
o načrtu za zavržke pri ribolovu nekaterih pelagičnih vrst v severozahodnih vodah
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES (1) in zlasti člena 15(6) ter člena 18(1) in (3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Cilj Uredbe (EU) št. 1380/2013 je postopna odprava zavržkov za ves ribolov v Uniji z uvedbo obveznosti iztovarjanja ulova vrst, za katere veljajo omejitve ulova.
(2)
Člen 15(6) Uredbe (EU) št. 1380/2013 pooblašča Komisijo za sprejetje načrtov za zavržke z delegiranim aktom za največ tri leta na podlagi skupnih priporočil, ki so jih države članice pripravile po posvetu z zadevnimi svetovalnimi sveti.
(3)
Belgija, Irska, Španija, Francija, Nizozemska in Združeno kraljestvo imajo neposreden upravljalni interes za ribolov v severozahodnih vodah. Navedene države članice so Komisiji po posvetovanju s svetovalnim svetom za pelagični stalež, svetovalnim svetom za dolge plovbe in svetovalnim svetom za severozahodne vode predložile skupno priporočilo. Pridobljen je bil znanstveni prispevek zadevnih znanstvenih organov. Ukrepi iz skupnega priporočila so v skladu s členom 15(6) Uredbe (EU) št. 1380/2013, zato bi jih bilo treba v skladu s členom 18(3) Uredbe (EU) št. 1380/2013 vključiti v to uredbo.
(4)
Glede severozahodnih voda bi morala v skladu s členom 15(1)(a) Uredbe (EU) št. 1380/2013 za vsa plovila, ki izvajajo ribolov malih in velikih pelagičnih vrst, najpozneje od 1. januarja 2015 veljati obveznost iztovarjanja glede ulova vrst pri vrstah ribolova, za katere veljajo omejitve ulova.
(5)
Načrt za zavržke bi moral v skladu s skupnim priporočilom od 1. januarja 2015 zajemati nekatere vrste ribolova malih in velikih pelagičnih vrst, tj. ribolov skuše, sleda, šura, sinjega mola, merjaščevke, velike srebrenke, belega tuna in papaline na območjih ICES Vb, VI in VII.
(6)
Skupno priporočilo vključuje izjemo od obveznosti iztovarjanja za skušo in sleda, ulovljena z zaporno plavarico, in sicer pod nekaterimi pogoji, opredeljenimi na podlagi znanstvenih dokazov o visoki stopnji preživetja v skladu s členom 15(4)(b) Uredbe (EU) št. 1380/2013. Znanstvene dokaze o visoki stopnji preživetja je predložila skupina Scheveningen v skupnem priporočilu za načrt za zavržke za Severno morje, v katerem se je sklicevala na posebno znanstveno študijo o stopnji preživetja izpuščenih rib pri ribolovu z zaporno plavarico. V tej študiji je bilo ugotovljeno, da je stopnja preživetja odvisna od časa, ko se ribe zadržujejo v mreži, in gostote rib v mreži, ki sta pri teh vrstah ribolova omejena. Te informacije je preučil STECF. STECF je ugotovil, da bi bil - ob predpostavki, da so izsledki študije o preživetju reprezentativni za stopnje preživetja v gospodarskem ribolovu - delež preživelih izpuščenih skuš verjetno približno 70-odstoten. Gostota bi bila tudi nižja od tiste, pri kateri je bilo ugotovljeno, da se delež umrljivosti sleda veča. Prepoved izpuščanja skuše in sleda, preden je mreža v celoti na krovu ribiškega plovila, saj bi to povzročilo škodo v obliki mrtvih ali umirajočih rib, je določena v členu 19b(2) Uredbe Sveta (ES) št. 850/98 (2). Ta izjema na podlagi preživetja ne vpliva na veljavno prepoved, saj bo izpuščanje rib potekalo v fazi ribolova, v kateri bi imele ribe visoko stopnjo preživetja po izpustu. Zato bi bilo treba to izjemo vključiti v to uredbo.
(7)
Skupno priporočilo vključuje štiri izjeme de minimis od obveznosti iztovarjanja za nekatere vrste ribolova in do nekaterih ravni. STECF je preučil dokaze, ki so jih predložile države članice, in ugotovil, da skupna priporočila vsebujejo utemeljene argumente, povezane s povečanjem stroškov pri ravnanju z neželenim ulovom, ki so v nekaterih primerih podprti s kvalitativno oceno stroškov. Ob upoštevanju navedenega in v odsotnosti drugačnih znanstvenih informacij je primerno določiti izjeme de minimis v skladu z odstotnimi deleži, predlaganimi v skupnih priporočilih in na ravneh, ki ne presegajo dovoljenih ravni iz člena 15(5) Uredbe (EU) št. 1380/2013.
(8)
Izjema de minimis za sinjega mola (Micromesistius poutassou) do največ 7 % skupnega letnega ulova pri industrijskem ribolovu navedene vrste s pelagičnimi vlečnimi mrežami na območju ICES VIII leta 2015 in 2016 ter do največ 6 % leta 2017, pri katerem se s predelavo ulova na krovu proizvaja osnova surimija, temelji na dejstvu, da povečanje selektivnosti ni mogoče in da so stroški ravnanja z neželenim ulovom nesorazmerni. STECF ugotavlja, da je izjema ustrezno utemeljena. Zato bi bilo treba zadevno izjemo vključiti v to uredbo.
(9)
Izjema de minimis za belega tuna (Thunnus alalunga) do največ 7 % skupnega letnega ulova pri ribolovu navedene vrste s pelagičnimi vlečnimi mrežami za vleko v paru na območju ICES VII leta 2015 in 2016 ter do največ 6 % leta 2017 temelji na nesorazmernih stroških ravnanja z neželenim ulovom. To so stroški shranjevanja in ravnanja z ulovom na morju in na obali. STECF je v svoji presoji navedel tveganje višanja vrednosti ulova. Vendar ta izjema ne posega v člen 19a Uredbe (ES) št. 850/98. Zato bi bilo treba zadevno izjemo vključiti v to uredbo.
(10)
Skupno priporočilo v izogib nesorazmernim stroškom ravnanja z neželenim ulovom, kot so hramba, delo in shranjevanje v led, vključuje izjemo de minimis od obveznosti iztovarjanja pri pelagičnem ribolovu skuše, šura in sleda v razdelku ICES VIId, pri čemer upošteva težave pri povečevanju selektivnosti v tem mešanem ribolovu. Ta izjema temelji na znanstvenih dokazih, ki so jih predložile države članice, ki so sodelovale pri skupnem priporočilu, preučil pa jih je STECF. STECF je ugotovil, da so v skupnem priporočilu predstavljeni utemeljeni kvalitativni argumenti, ki to izjemo podpirajo na podlagi nesorazmernih stroškov ravnanja z neželenim ulovom. Zato bi bilo treba to izjemo vključiti v to uredbo.
(11)
Izjema de minimis za merjaščevko (Caproidae) do največ 1 % skupnega letnega ulova pri ribolovu šura (Trachurus spp.) z zamrzovalnimi plovili s pelagično vlečno mrežo na območjih ICES VI in VII leta 2015 in do največ 0,75 % leta 2016 temelji na težavah pri povečevanju selektivnosti in nesorazmernih stroških ravnanja z neželenim ulovom (ločevanje želenega ulova od neželenega). STECF je sklenil, da je zadevna izjema podprta z utemeljenimi kvalitativnimi argumenti glede težav z izboljšanjem selektivnosti pri tej vrsti ribolova in razumnimi argumenti glede dodatnih stroškov ravnanja z ulovom. Zato bi bilo treba zadevno izjemo vključiti v to uredbo.
(12)
Da se zagotovi ustrezen nadzor, bi bilo treba določiti posebne zahteve glede dokumentiranja ulova glede na izjeme na podlagi stopnje preživetja, vključene v to uredbo.
(13)
Ukrepi iz te uredbe neposredno vplivajo na gospodarske dejavnosti, povezane z ribolovno sezono plovil Unije in njenim načrtovanjem, zato bi morala ta uredba začeti veljati takoj po njeni objavi. Zaradi skladnosti s časovnim okvirom, določenim v členu 15 Uredbe (EU) št. 1380/2013, bi se morala uporabljati od 1. januarja 2015. V skladu s členom 15(6) navedene uredbe pa se lahko uporablja največ tri leta -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa podrobnosti glede izvajanja obveznosti iztovarjanja iz člena 15(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 od 1. januarja 2015 v severozahodnih vodah, kot je opredeljeno v členu 4(2)(c) navedene uredbe, pri vrstah ribolova, določenih v Prilogi k tej uredbi.
Člen 2
Izjema na podlagi stopnje preživetja
1. Obveznost iztovarjanja z odstopanjem od člena 15(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 ne velja za ulov skuše in sleda pri ribolovu z zaporno plavarico na območju ICES VI, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
-
ulov se izpusti, preden se zaporna plavarica zapre za ustrezni odstotni delež (določen v odstavkih 2 in 3 v nadaljevanju) (v nadaljnjem besedilu: točka dviga),
-
oprema zaporne plavarice je opremljena z vidnimi bojami, ki jasno označujejo mejo točke dviga,
-
plovilo in oprema zaporne plavarice sta opremljena z elektronskim sistemom za zapis in dokumentiranje časa, lokacije in obsega, v katerem je bila zaporna plavarica izvlečena pri vseh ribolovnih dejavnostih.
2. Točka dviga je 80-odstotna zaprtost zaporne plavarice pri ribolovu skuše in 90-odstotna zaprtost zaporne plavarice pri ribolovu sleda.
3. Če obkroženo jato sestavljata obe vrsti, je točka dviga 80-odstotna zaprtost zaporne plavarice.
4. Prepovedano je izpuščanje ulova skuše in sleda po točki dviga.
5. Obkrožena jata rib se izpusti šele po vzorčenju, da se ocenijo sestava vrst, struktura velikosti rib in njihova količina.
Člen 3
Izjeme de minimis
Z odstopanjem od člena 15(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 se lahko zavržejo naslednje količine:
(a)
pri sinjem molu (Micromesistius poutassou) leta 2015 in 2016 do največ 7 % in leta 2017 do največ 6 % skupnega letnega ulova pri industrijskem ribolovu navedene vrste s pelagičnimi vlečnimi mrežami na območjih ICES Vb, VI in VII, pri katerem se s predelavo ulova na krovu proizvaja osnova surimija;
(b)
pri belem tunu (Thunnus alalunga) leta 2015 in 2016 do največ 7 % in leta 2017 do največ 6 % skupnega letnega ulova pri ribolovu navedene vrste s pelagičnimi vlečnimi mrežami za vleko v paru na območju ICES VII;
(c)
pri skuši (Scomber scombrus), šuru (Trachurus spp.), sledu (Clupea harengus) in molu (Merlangius merlangus) leta 2015 do največ 3 % in leta 2016 do največ 2 % skupnega letnega ulova pri pelagičnem ribolovu s plovili s pelagičnimi vlečnimi mrežami v dolžinskem razredu do 25 metrov skupne dolžine, pri katerem se za ribolov skuše, šura in sleda na območju ICES VIId uporabljajo pelagične vlečne mreže s širilkami (OTM);
(d)
pri merjaščevki (Caproidae) leta 2015 do največ 1 % in leta 2016 do največ 0,75 % skupnega letnega ulova pri ribolovu šura (Trachurus spp.) z zamrzovalnimi plovili s pelagično vlečno mrežo na območjih ICES VI in VII.
Člen 4
Dokumentiranje ulova
Količine rib, izpuščenih na podlagi izjeme iz člena 2, in izsledki vzorčenja iz člena 2(5) se navedejo v ladijskem dnevniku.
Člen 5
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2015 do 31. decembra 2017.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 20. oktobra 2014