PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 599/2013
ze dne 24. června 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 578/2010, pokud jde o výši vývozních náhrad nekrytých osvědčeními pro některé zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a o oznamování některých souvisejících údajů členskými státy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení Komise (EU) č. 578/2010 ze dne 29. června 2010, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad (2), jsou malí vývozci osvobozeni od požadavku předkládat osvědčení o náhradě až do celkové výše stanovené na individuální a globální úrovni. Totéž nařízení stanoví, že je třeba o osvědčeních o náhradě, o něž bylo požádáno, a v některých případech i o vydaných osvědčeních o náhradě informovat Komisi.
(2)
Nedávné snížení sazeb vývozních náhrad v důsledku kombinace vlivu reformy společné zemědělské politiky a vývoje cen zemědělských komodit na světovém trhu vedlo k situaci, kdy se počet předložených žádostí o osvědčení o náhradě snížil či dosáhl nuly, v důsledku čehož se zmírnil tlak na rozpočet Unie vyhrazený vývozním náhradám pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Za těchto okolností, kdy neexistuje nebezpečí, že Unie nesplní své mezinárodní závazky, je vhodné režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, zjednodušit, a snížit tak administrativní zátěž.
(3)
Je proto vhodné zvýšit prahovou hodnotu plateb, pod níž jsou malí vývozci na individuální i globální úrovni osvobozeni od požadavku předložit osvědčení o náhradě. Je rovněž vhodné pozastavit povinnost příslušných orgánů členských států sdělovat výši částek v osvědčeních o náhradě, o něž bylo požádáno, v případě, že náhrady použitelné pro všechny základní produkty jsou buď pozastaveny, nejsou stanoveny, nebo jsou rovny nule, dále povinnost oznamovat některá vydaná osvědčení o náhradě v případě, že žádná osvědčení o náhradě nebyla vydána, a v případě, že nebyly poskytnuty žádné částky, povinnost sdělovat určité informace pro zaručení fungování a řízení systému osvědčení o náhradě a informovat Komisi o tom, že žádné částky nebyly uděleny.
(4)
Nařízení (EU) č. 578/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 578/2010 se mění takto:
1)
V článku 42 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Osvědčení se nevyžadují pro vývoz, u něhož žádosti, jež předloží hospodářský subjekt během rozpočtového roku, nezakládají nárok na vyplacení částky vyšší než 200 000 EUR.“
2)
V článku 43 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. V každém rozpočtovém období je vývoz uvedený v čl. 42 odst. 1 způsobilý pro výplatu náhrady v rozsahu celkové rezervy 80 milionů EUR pro každý rozpočtový rok.“
3)
Vkládá se nový článek 53a, který zní:
„Článek 53a
1. V případě, že je náhrada použitelná pro všechny základní produkty uvedené v příloze I v jednom z období uvedených v čl. 29 odst. 1 písm. a) až f) pozastavena, není stanovena, nebo je rovna nule, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států spojená s tímto obdobím a stanovená článkem 30 a čl. 34 odst. 2.
2. V případě, že nebyla v obdobích uvedených v čl. 51 odst. 1 písm. c) a d) vydána žádná osvědčení o náhradě, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států stanovená v čl. 51 odst. 1 písm. c) a d).
3. V případě, že nebyly poskytnuty žádné částky, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států stanovená v čl. 51 odst. 1 písm. a) a b), čl. 51 odst. 2, článku 52 a článku 53 první větě a povinnost podle článku 53 druhé věty informovat o tom, že nebyly poskytnuty žádné částky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. června 2013.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 599/2013
z dne 24. junija 2013
o spremembi Uredbe (EU) št. 578/2010 glede zneskov nadomestil za izvoz, ki ni zajet v potrdilih, nekaterih kmetijskih proizvodov, izvoženih kot blago, ki ni zajeto v Prilogi I k Pogodbi, in sporočanja nekaterih s tem povezanih podatkov s strani držav članic
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1216/2009 z dne 30. novembra 2009 o trgovinskih režimih za nekatero blago, pridobljeno s predelavo kmetijskih proizvodov (1), in zlasti prvega pododstavka člena 8(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Komisije (EU) št. 578/2010 z dne 29. junija 2010 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 1216/2009 glede sistema dodeljevanja izvoznih nadomestil za nekatere kmetijske proizvode, izvožene kot blago, ki ni zajeto v Prilogi I k Pogodbi, in meril za določanje višine teh nadomestil (2) določa, da so mali izvozniki oproščeni obveznosti predložitve potrdila o nadomestilu do višine skupnega zneska, ki je določena na individualni in splošni ravni. Določa tudi, da je treba Komisijo obvestiti o potrdilih o nadomestilu, za katera je bila vložena vloga, in v nekaterih primerih o izdanih potrdilih o nadomestilu.
(2)
Zaradi nedavnih znižanj stopenj izvoznih nadomestil kot posledice kombiniranih učinkov reforme skupne kmetijske politike in gibanj cen osnovnih kmetijskih proizvodov na svetovnem trgu je bilo vloženih manj vlog za potrdila o nadomestilu oz. ni bila vložena nobena vloga, kar je posledično razbremenilo proračun Unije za izvozna nadomestila za blago, ki ni zajeto v Prilogi I k Pogodbi. V okoliščinah, v katerih Unija ni v nevarnosti kršenja svojih mednarodnih obveznosti, je primerno poenostaviti sistem dodeljevanja izvoznih nadomestil za nekatere kmetijske proizvode, izvožene kot blago, ki ni zajeto v Prilogi I k Pogodbi, s čimer se zmanjša upravno breme.
(3)
Zato je primerno povečati prag za višino plačil, do katerega so mali izvozniki oproščeni obveznosti predložitve potrdila o nadomestilu, ki je določen na individualni in splošni ravni. Primerno je tudi začasno ukiniti obveznosti sporočanja informacij s strani pristojnih organov v državah članicah o višini zneskov potrdil o nadomestilih, za katera je bila vložena vloga, kadar so nadomestila za osnovne proizvode začasno ukinjena, niso določena ali so enaka nič, sporočanja informacij o nekaterih potrdilih o nadomestilu, kadar ni bilo izdano nobeno potrdilo o nadomestilu, in obveznosti sporočanja nekaterih informacij za zagotavljanje delovanja in upravljanja sistema potrdil o nadomestilih, kadar ne gre za zneske.
(4)
Uredbo (EU) št. 578/2010 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(5)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora za horizontalna vprašanja glede trgovine s predelanimi kmetijskimi proizvodi, ki niso navedeni v Prilogi I k Pogodbi -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (EU) št. 578/2010 se spremeni:
1.
člen 42(1) se nadomesti z naslednjim:
„1. Potrdila niso potrebna za izvoz, za katerega vloge, ki jih je izvajalec vložil v proračunskem letu, ne presegajo plačila v višini 200 000 EUR.“;
2.
člen 43(1) se nadomesti z naslednjim:
„1. Za vsako proračunsko obdobje je izvoz iz člena 42(1) upravičen do izplačila nadomestila znotraj zgornje meje skupne rezerve 80 milijonov EUR za vsako proračunsko leto.“;
3.
vstavi se naslednji člen 53a:
„Člen 53a
1. Kadar je nadomestilo v enem izmed obdobij iz člena 29(1)(a) do (f) za enega ali vse osnovne proizvode iz Priloge I začasno ukinjeno, nedoločeno ali enako nič, je obveznost sporočanja informacij s strani držav članic, ki je povezana z navedenim obdobjem in določena v členu 30 in členu 34(2), začasno ukinjena.
2. Kadar v obdobjih iz člena 51(1)(c) in (d) ni bilo izdano nobeno potrdilo o nadomestilu, je obveznost sporočanja informacij s strani držav članic, določena v členu 51(1)(c) in (d), začasno ukinjena.
3. Kadar ne gre za zneske, so obveznosti sporočanja informacij s strani držav članic iz člena 51(1)(a) in (b), člena 51(2), člena 52 in prvega stavka člena 53 in obveznosti sporočanja o tem, da ni bil odobren noben znesek, kot to določa drugi stavek člena 53, začasno ukinjene.“
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 24. junija 2013