PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1081/2012
ze dne 9. listopadu 2012
k nařízení Rady (ES) č. 116/2009 o vývozu kulturních statků
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 116/2009 ze dne 18. prosince 2008 o vývozu kulturních statků (1), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 752/93 ze dne 30. března 1993, které stanoví způsob provádění nařízení Rady (EHS) č. 3911/92 o vývozu kulturních statků (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Jsou potřebná prováděcí ustanovení k nařízení (ES) č. 116/2009, která stanoví, mimo jiné, zavedení systému vývozního povolení pro určité kategorie kulturních statků uvedené v příloze I uvedeného nařízení.
(3)
Z důvodu zajištění jednotnosti formuláře pro vývozní povolení stanovená uvedeným nařízením jsou potřebné podmínky pro sestavování, vydávání a používání tohoto formuláře. Za tímto účelem je třeba, aby bylo k dispozici vzorové povolení.
(4)
Z důvodu vyloučení nadbytečné administrativy je nezbytné mít vymezen pojem otevřené povolení pro dočasný vývoz kulturních statků odpovědnými osobami nebo organizacemi pro použití a/nebo vystavení ve třetí zemi.
(5)
Členským státům, které si přejí využít takových možností, by mělo být umožněno takto učinit ve vztahu k jejich kulturním statkům, osobám a organizacím. Podmínky, které musí být splněny, se mohou v různých členských státech lišit. Členským státům by měla být dána možnost výběru, zda otevřená povolení použijí či nikoli, a stanovit podmínky pro jejich vydávání.
(6)
Vývozní povolení by měla být vyhotovena v jednom z úředních jazyků Unie.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeného v článku 8 nařízení (ES) č. 116/2009,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL I
FORMULÁŘ POVOLENÍ
Článek 1
1. Zavádí se tři typy povolení k vývozu kulturních statků, která jsou vydávána a používána v souladu s nařízením (ES) č. 116/2009 a s tímto nařízením:
a)
standardní povolení;
b)
zvláštní otevřené povolení;
c)
obecné otevřené povolení.
2. Používání vývozních povolení se nijak nedotýká povinností spojených s vývozními formalitami nebo se souvisejícími dokumenty.
3. Formulář vývozního povolení musí být poskytován na žádost příslušným orgánem nebo orgány uvedenými v čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 116/2009.
Článek 2
1. Standardní povolení se běžně použije pro každý vývoz podléhající nařízení (ES) č. 116/2009.
Každý z příslušných členských států však může rozhodnout, zda si přeje vydávat jakákoliv zvláštní nebo obecná otevřená povolení, která mohou být použita místo standardního povolení, pokud jsou splněny zvláštní podmínky vztahující se k nim, vymezené v článcích 10 a 13.
2. Zvláštní otevřené povolení zahrnuje opakovaný dočasný vývoz zvláštního kulturního statku určitou osobou nebo organizací, v souladu s ustanoveními článku 10.
3. Obecné otevřené povolení zahrnuje jakýkoliv dočasný vývoz takových kulturních statků, které tvoří součást stálé sbírky muzea nebo jiné instituce, v souladu s ustanoveními článku 13.
4. Členský stát může kdykoliv zrušit jakékoliv zvláštní nebo obecné povolení, pokud podmínky, za kterých bylo toto povolení vydáno, nejsou nadále splňovány. Členský stát neprodleně uvědomí Komisi, jestliže vydané povolení není obnoveno a mohlo by být použito protiprávně. Komise ihned uvědomí ostatní členské státy.
5. Členské státy mohou zavést jakákoliv přiměřená opatření, která považují za nezbytná na svém vnitrostátním území ke sledování používání svých vlastních otevřených povolení.
ODDÍL II
STANDARDNÍ POVOLENÍ
Článek 3
1. Standardní povolení jsou vydávána na formuláři, jehož vzor je uveden v příloze I. Formulář vývozního povolení musí být vytištěn na bílém bezdřevém papíře upraveném pro psaní o hmotnosti nejméně 55 g/m2.
2. Formuláře mají rozměr 210 × 297 mm.
3. Formuláře jsou vyhotoveny v tištěné nebo elektronické podobě a vyplněny v úředním jazyce Unie, který určí příslušné orgány vydávajícího členského státu.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém je formulář předkládán, mohou požádat o překlad do několika nebo jednoho z úředních jazyků tohoto členského státu. V tomto případě hradí náklady na překlad držitel povolení.
4. Členské státy odpovídají za:
a)
vytištění formulářů s uvedením názvu a adresy tiskárny nebo její značky;
b)
přijetí nezbytných opatření k zamezení padělání formulářů. Způsob identifikace přijatý členskými státy k tomuto účelu je třeba oznámit Komisi, aby o tom mohla uvědomit příslušné orgány ostatních členských států.
5. Formuláře jsou přednostně vyplňovány mechanicky či elektronicky. Žádost však může být vyplněna čitelně ručně; v tomto případě je nutno napsat ji inkoustem a hůlkovými písmeny.
Ať je použit kterýkoliv postup, ve formulářích nesmí být mazáno, přepisováno nebo jinak upravováno.
Článek 4
1. Aniž je dotčen odstavec 3, pro každou zásilku kulturních statků je vydáno zvláštní vývozní povolení.
2. Pro účely odstavce 1 se „zásilkou“ rozumí buď jednotlivý kulturní statek nebo několik kulturních statků.
3. Jedná-li se o zásilku sestávající z více kulturních statků, musejí příslušné orgány určit, zda je nutné vydat pro danou zásilku jedno či několik vývozních povolení.
Článek 5
Formulář obsahuje tři listy:
a)
jeden list označený jako č. 1, který tvoří vlastní žádost;
b)
jeden list označený jako č. 2 pro držitele;
c)
jeden list označený jako č. 3, který musí být vrácen vydávajícímu orgánu.
Článek 6
1. Žadatel vyplní kolonky 1, 3, 6 až 21, 24 a případně i kolonku 25 žádosti a ostatní listy s výjimkou míst, kde je schválený předtisk kolonky nebo kolonek.
Členské státy však mohou stanovit, že je třeba vyplnit pouze žádost.
2. K žádosti musí být přiloženy:
a)
podklady obsahující veškeré potřebné údaje o kulturním statku (statcích) a jeho (jejich) právním postavení ke dni podání žádosti v případě potřeby formou jakýchkoli podpůrných dokladů (faktur, znaleckých posudků atd.);
b)
řádně ověřená fotografie nebo v případě potřeby a po uvážení příslušných orgánů více fotografií, černobílých nebo barevných (o rozměrech nejméně 8 × 12 cm) dotyčných kulturních statků.
Tento požadavek může být nahrazen v případě potřeby a po uvážení příslušných orgánů podrobným seznamem kulturních statků.
3. Příslušné orgány si mohou pro účely udělení vývozního povolení vyžádat fyzické předložení kulturních statků, které mají být vyvezeny.
4. Veškeré náklady vzniklé uplatňováním odstavců 2 a 3 hradí žadatel o vývozní povolení.
5. Pro přiznání vývozního povolení je třeba předložit řádně vyplněný formulář příslušným orgánům, které určí členský stát podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 116/2009. Pokud tento orgán vývozní povolení přiznal, ponechá si list č. 1 tento orgán a zbývající listy jsou vráceny držiteli vývozního povolení nebo jeho oprávněnému zástupci.
Článek 7
Spolu s vývozním prohlášením musejí být předloženy následující listy vývozního povolení:
a)
list pro držitele;
b)
list, který má být zaslán vydávajícímu orgánu.
Článek 8
1. Celní úřad příslušný k přijetí vývozního prohlášení zajistí, aby údaje uvedené ve vývozním prohlášení nebo případně na ATA-karnetu byly v souladu s údaji uvedenými ve vývozním povolení a aby v kolonce 44 vývozního prohlášení nebo na kontrolním ústřižku ATA-karnetu byl učiněn odkaz na toto vývozní povolení.
Celní orgán přijme vhodná opatření k zajištění identifikace. Tato opatření mohou spočívat v zapečetění nebo orazítkování celním úřadem. List formuláře vývozního povolení, který je vrácen vydávajícímu orgánu, je přiložen ke kopii 3 jednotného správního dokladu.
2. Po vyplnění kolonky 23 na listu 2 a 3 vrátí celní úřad příslušný k přijetí vývozního prohlášení deklarantovi nebo jeho oprávněnému zástupci list určený pro držitele povolení.
3. List formuláře vývozního povolení, který má být vrácen vydávajícímu orgánu, musí doprovázet zásilku až do celního orgánu v místě, kde opustí celní území Unie.
Celní úřad otiskne své služební razítko do kolonky 26 formuláře a vrátí jej vydávajícímu orgánu.
Článek 9
1. Doba platnosti vývozního povolení nepřesáhne 12 měsíců ode dne jeho vydání.
2. V případě žádosti o dočasný vývoz mohou příslušné orgány určit lhůtu, ve které musejí být kulturní statky opět dovezeny do vydávajícího členského státu.
3. Jestliže skončí platnost vývozního povolení, aniž by bylo použito, držitel neprodleně vrátí originál a listy, které jsou v jeho držbě, vydávajícímu orgánu.
ODDÍL III
ZVLÁŠTNÍ OTEVŘENÁ POVOLENÍ
Článek 10
1. Zvláštní otevřená povolení mohou být vydávána pro určitý kulturní statek, který je pravidelně dočasně vyvážen z Unie za účelem použití a/nebo vystavení ve třetí zemi. Kulturní statek musí být vlastněn určitou osobou nebo organizací, která dotyčný statek používá nebo vystavuje, nebo výše uvedená osoba nebo organizace musí být jeho oprávněným držitelem.
2. Povolení může být vydáno pouze za předpokladu, že příslušné orgány jsou přesvědčeny, že dotyčná osoba nebo organizace poskytuje veškeré záruky, jež jsou považovány za nezbytné k tomu, aby kulturní statek byl navrácen do Unie v dobrém stavu, a že uvedený statek může být popsán nebo označen tak, aby v okamžiku dočasného vývozu nevznikly pochybnosti, že kulturní statek, který je vyvážen, je ten popsaný ve zvláštním otevřeném povolení.
3. Doba platnosti povolení nemůže přesáhnout pět let.
Článek 11
Povolení je předloženo společně s písemným vývozním prohlášením nebo, v jiných případech, musí být na požádání předloženo spolu s kulturními statky ke kontrole.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém je povolení předloženo, mohou požadovat jeho přeložení do jazyka, nebo do jednoho z úředních jazyků, tohoto členského státu. V takovém případě náklady na překlad hradí držitel povolení.
Článek 12
1. Celní úřad oprávněný k přijetí vývozního prohlášení zajistí, aby předložené kulturní statky byly ty, které jsou popsány ve vývozním povolení, a aby na výše uvedené povolení byl učiněn odkaz v kolonce 44 vývozního prohlášení, pokud je písemné prohlášení vyžadováno.
2. Pokud je písemné prohlášení vyžadováno, musí být povolení přiloženo ke kopii 3 jednotného správního dokladu a doprovázet kulturní statek na celní úřad v místě opuštění celního území Unie. Pokud je kopie 3 jednotného správního dokladu zpřístupněna vývozci nebo jeho zástupci, je mu povolení rovněž zpřístupněno k použití při další příležitosti.
ODDÍL IV
OBECNÁ OTEVŘENÁ POVOLENÍ
Článek 13
1. Obecná otevřená povolení mohou být vydána muzeím nebo jiným institucím pro dočasný vývoz kteréhokoliv z kulturních statků, který patří do jejich stálé sbírky a je pravidelně dočasně vyvážen z Unie za účelem vystavení ve třetí zemi.
2. Povolení může být vydáno pouze za předpokladu, že příslušné orgány jsou přesvědčeny, že dotyčná instituce poskytuje veškeré záruky, jež jsou považovány za nezbytné k tomu, aby byl tento kulturní statek navrácen do Unie v dobrém stavu. Povolení může být použito pro jakékoliv kombinace kulturních statků ve stálé sbírce při jakékoliv jednotlivé příležitosti dočasného vývozu. Může být použito pro skupiny různých kombinací kulturních statků buď postupně nebo souběžně.
3. Povolení nesmí mít platnost delší než pět let.
Článek 14
Povolení musí být předloženo společně s vývozním prohlášením.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém je povolení předloženo, mohou požadovat jeho přeložení do jazyka, nebo do jednoho z úředních jazyků, tohoto členského státu. V takovém případě náklady na překlad hradí držitel povolení.
Článek 15
1. Celní úřad oprávněný k přijetí vývozního prohlášení zajistí, aby povolení bylo předloženo společně se seznamem vyvážených kulturních statků, které jsou také popsány ve vývozním prohlášení. Seznam musí být vypracován na hlavičkovém papíře příslušného orgánu a každá strana podepsána jednou z osob patřících k orgánu a jmenovaných na povolení. Každá strana musí být rovněž orazítkována razítkem orgánu, stejným jako je na povolení. V kolonce 44 vývozního prohlášení musí být učiněn odkaz na povolení.
2. Povolení musí být přiloženo ke kopii 3 jednotného správního dokladu a doprovázet kulturní statek na celní úřad v místě opuštění celního území Unie. Pokud je kopie 3 jednotného správního dokladu zpřístupněna vývozci nebo jeho zástupci, je mu povolení rovněž zpřístupněno k použití při další příležitosti.
ODDÍL V
FORMULÁŘE PRO OTEVŘENÁ POVOLENÍ
Článek 16
1. Zvláštní otevřená povolení jsou vydávána na formuláři, jehož vzor je v příloze II.
2. Obecná otevřená povolení jsou vydávána na formuláři, jehož vzor je v příloze III.
3. Formulář povolení je vyhotoven v tištěné nebo elektronické podobě v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
4. Povolení má rozměry 210 × 297 mm, je povolena tolerance délky nejvýše o 5 mm méně nebo o 8 mm více.
Použitý papír musí být bílý, bezdřevý, upravený pro psaní, s hmotností nejméně 55 g/m2. Papír musí mít světle modrý gravírovaný podtisk, na kterém je viditelné každé mechanicky nebo chemicky provedené padělání.
5. Druhý list povolení, který nemá gravírovaný podtisk, slouží pouze pro vlastní potřebu nebo záznamy vývozce.
Formu žádosti určí příslušné členské státy.
6. Členské státy si mohou vyhradit právo tisku formulářů povolení nebo je mohou nechat vytisknout schválenými tiskárnami. Ve druhém z uvedených případů musí každý formulář nést odkaz týkající se takového schválení.
Na každém formuláři musí být název a adresa tiskárny nebo značka, podle které může být tiskárna identifikována. Každý formulář musí rovněž mít pořadové číslo, buď vytištěné nebo vyražené, podle kterého může být identifikován.
7. Členské státy jsou odpovědné za přijetí nezbytných opatření k zamezení padělání povolení.
Prostředky identifikace přijaté členskými státy za tímto účelem jsou oznámeny Komisi, která o nich uvědomí příslušné orgány ostatních členských států.
8. Povolení musí být vyplněno mechanickými nebo elektronickými prostředky. Za výjimečných okolností mohou být vyplněna černým kuličkovým perem hůlkovými písmeny.
Nic v nich nesmí být mazáno, přepisováno nebo jinak upravováno.
ODDÍL VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Nařízení (EHS) č. 752/93 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. listopadu 2012.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1081/2012
z dne 9. novembra 2012
o določbah za izvedbo Uredbe Sveta (ES) št. 116/2009 o izvozu predmetov kulturne dediščine
(kodificirano besedilo)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 116/2009 z dne 18. decembra 2008 o izvozu predmetov kulturne dediščine (1) in zlasti člena 7 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Komisije (EGS) št. 752/93 z dne 30. marca 1993 o določbah za izvedbo Uredbe Sveta (EGS) št. 3911/92 o izvozu predmetov kulturne dediščine (2) je bila večkrat (3) bistveno spremenjena. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba navedeno uredbo kodificirati.
(2)
Določbe so potrebne za izvajanje Uredbe (ES) št. 116/2009, ki med drugim določa uvedbo sistema izvoznih dovoljenj za nekatere kategorije predmetov kulturne dediščine, navedene v Prilogi I k navedeni uredbi.
(3)
Za zagotovitev enotnosti izvoznih dovoljenj, določenih z navedeno uredbo, so nujna pravila za sestavljanje, izdajo in uporabo obrazca. Zato bi moral biti dan na voljo vzorčni primerek dovoljenja.
(4)
Za odpravo nepotrebnega upravnega dela je potreben pojem odprtih dovoljenj za začasni izvoz predmetov kulturne dediščine, ki bi jih izdajali odgovornim osebam ali organizacijam za uporabo in/ali razstave v tretjih državah.
(5)
Države članice, ki želijo izkoristiti take možnosti, bi morale biti sposobne, da to v zvezi s predmeti, osebami in organizacijami lastne kulturne dediščine tudi storijo. Pogoji, ki jih je treba izpolniti, se bodo od države do države razlikovali. Države članice bi morale biti sposobne, da se odločijo za možnost uporabe odprtih izvoznih dovoljenj ali pa proti njej in določiti pogoje, ki jih je v tej zadevi treba izpolniti.
(6)
Izvozna dovoljenja bi morala biti izdana v enem od uradnih jezikov Unije.
(7)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem odbora iz člena 8 Uredbe (ES) št. 116/2009 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
ODDELEK I
OBRAZEC ZA DOVOLJENJE
Člen 1
1. Obstajajo tri vrste dovoljenj za izvoz predmetov kulturne dediščine, ki se izdajajo in uporabljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 116/2009 in v skladu s to uredbo:
(a)
standardno dovoljenje;
(b)
posebno odprto dovoljenje;
(c)
splošno odprto dovoljenje.
2. Uporaba izvoznih dovoljenj na noben način ne sme vplivati na obveznosti v zvezi z izvoznimi postopki ali s tem povezanimi dokumenti.
3. Obrazce izvoznega dovoljenja na zahtevo zagotovijo pristojni organ ali organi iz člena 2(2) Uredbe (ES) št. 116/2009.
Člen 2
1. Standardno dovoljenje se običajno uporablja za vsak izvoz, za katerega velja Uredba (ES) št. 116/2009.
Vendar pa se vsaka posamezna zadevna država članica lahko odloči, ali želi ali ne želi izdati posebnih ali splošnih odprtih dovoljenj, ki se lahko uporabljajo namesto njih, če so izpolnjeni posebni s tem povezani pogoji, kakor je določeno v členih 10 in 13.
2. Posebno odprto dovoljenje zajema večkratni začasni izvoz določenega predmeta kulturne dediščine, ki ga izvede določena oseba ali organizacija, kakor je določeno v členu 10.
3. Splošno odprto dovoljenje zajema vsakršen začasni izvoz katerega koli od tistih predmetov kulturne dediščine, ki predstavljajo del stalne zbirke nekega muzeja ali druge institucije, kakor je določeno v členu 13.
4. Država članica lahko kadar koli prekliče katero koli posebno ali splošno odprto dovoljenje, če pogoji, pod katerimi je bilo izdano, niso več izpolnjeni. Država članica takoj obvesti Komisijo, če se izdano dovoljenje ne vrne in bi se lahko uporabilo na nepravilen način. Komisija takoj obvesti druge države članice.
5. Države članice lahko na svojem državnem ozemlju uvedejo kakršne koli primerne ukrepe, ki so po njihovem mnenju potrebni za spremljanje uporabe njihovih lastnih odprtih dovoljenj.
ODDELEK II
STANDARDNO DOVOLJENJE
Člen 3
1. Standardna dovoljenja se izdajajo na obrazcu, katerega vzorec je v Prilogi I. Obrazec je tiskan na belem papirju brez celuloznih delcev, namenjenem za pisanje in težkem najmanj 55 g/m2.
2. Obrazci merijo 210 × 297 mm.
3. Obrazci se izdelajo v tiskani ali elektronski obliki in izpolnijo v uradnem jeziku Unije, ki ga določijo pristojni organi v državi članici izdaje.
Pristojni organi države članice, v kateri se obrazec predloži, lahko zahtevajo, da se ta prevede v jezik te države članice ali v enega od njenih uradnih jezikov. V tem primeru nosi stroške prevoda imetnik dovoljenja.
4. Države članice so odgovorne za:
(a)
tiskanje obrazcev z imenom tiskarne in njenim naslovom ali prepoznavno oznako;
(b)
izvajanje vseh ukrepov, potrebnih za izognitev ponarejanju dovoljenj. Države članice obvestijo Komisijo o sredstvih za ugotavljanje pristnosti, ki so jih določile v ta namen, Komisija pa o tem obvesti pristojne organe drugih držav članic.
5. Obrazci se, če je le mogoče, izpolnjujejo z mehanskimi in elektronskimi sredstvi. Vendar pa je lahko vloga izpolnjena tudi v čitljivem rokopisu; v tem primeru je napisana s črnilom in v tiskanih črkah.
Ne glede na način izpolnjevanja pa ne vsebujejo izbrisanih ali prečrtanih besed ali drugih sprememb.
Člen 4
1. Brez poseganja v odstavek 3 se za vsako pošiljko predmetov kulturne dediščine izda ločeno izvozno dovoljenje.
2. Za namene odstavka 1 pomeni pošiljka bodisi en sam predmet kulturne dediščine ali pa več predmetov kulturne dediščine.
3. Kadar je pošiljka sestavljena iz več predmetov kulturne dediščine, pristojni organi odločijo, ali naj bi se za takšno pošiljko izdalo eno samo ali več izvoznih dovoljenj.
Člen 5
Obrazec sestoji iz treh listov:
(a)
iz lista, označenega s št. 1, ki predstavlja vlogo;
(b)
iz lista, označenega s št. 2, za imetnika;
(c)
iz lista, označenega s št. 3, ki se vrne organu, ki je dovoljenje izdal.
Člen 6
1. Vlagatelj izpolni polja 1, 3, 6 do 21, 24 in, če je potrebno, 25 na vlogi in drugih listih, razen kjer je dovoljeno polja natisniti vnaprej.
Vendar pa lahko države članice določijo, da je treba izpolniti samo vlogo.
2. Vlogi je priložena:
(a)
dokumentacija z vsemi bistvenimi podatki o predmetu ali predmetih kulturne dediščine in njegovem (njihovem) pravnem statusu v času predložitve vloge v obliki kakršnih koli dokumentov (računov, izvedenskih cenitev itd.), kadar je primerno, da se le-ti predložijo;
(b)
pravilno overjena črno-bela ali barvna fotografija ali, kadar je primerno in po presoji pristojnih organov, fotografije (v velikosti najmanj 8 cm × 12 cm) obravnavanega predmeta kulturne dediščine.
Zahtevana dokumentacija se lahko, kadar je primerno in po presoji pristojnih organov, nadomesti s podrobnim seznamom predmetov kulturne dediščine.
3. Pristojni organi lahko za namene izdaje izvoznega dovoljenja zahtevajo fizično predložitev predmetov kulturne dediščine, ki naj bi bili izvoženi.
4. Stroške, ki nastanejo pri uporabi odstavkov 2 in 3, nosi vlagatelj, ki prosi za izvozno dovoljenje.
5. Za pridobitev izvoznega dovoljenja je treba pristojnim organom, ki jih določijo države članice, v skladu s členom 2(2) Uredbe (ES) št. 116/2009 predložiti pravilno izpolnjen obrazec. Ko organ izda izvozno dovoljenje, obdrži izvod 1, preostale izvode pa vrne imetniku izvoznega dovoljenja ali njegovemu pooblaščenemu predstavniku.
Člen 7
Izvozni deklaraciji se priloži:
(a)
list za imetnika;
(b)
list, ki se vrne organu, ki je izdal dovoljenje.
Člen 8
1. Carinski urad, odgovoren za obdelavo izvozne deklaracije, zagotovi, da vnosi na izvozni deklaraciji ali, če je ustrezno, zvezku ATA, ustrezajo vnosom na izvoznem dovoljenju in da se sklic na izvozno dovoljenje vnese v polje 44 izvozne deklaracije ali na talon zvezka ATA.
Izvede ustrezne ukrepe za ugotovitev pristnosti. Tak ukrep je lahko pečat ali žig carinskega urada. List izvoznega dovoljenja, ki je priložen izvodu št. 3 enotnega upravnega dokumenta, se vrne organu, ki ga je izdal.
2. Potem ko izpolni polje 23 na listih 2 in 3, carinski urad, pristojen za sprejem izvozne deklaracije, deklarantu ali njegovemu/njenemu pooblaščenemu predstavniku vrne list, namenjen za imetnika.
3. List dovoljenja, ki se ga vrne organu, ki ga je izdal, mora spremljati pošiljko v carinski urad na točki izhoda iz carinskega območja Unije.
Carinski urad na polje 26 obrazca pritisne svoj žig in ga vrne organu, ki je dovoljenje izdal.
Člen 9
1. Obdobje veljavnosti izvoznih dovoljenj ne presega dvanajstih mesecev od datuma izdaje.
2. Pri obravnavi vloge za začasni izvoz smejo pristojni organi navesti rok, v katerem je treba predmete kulturne dediščine ponovno uvoziti v državo članico, ki jo je izdala.
3. Če izvozno dovoljenje poteče, ne da bi bilo uporabljeno, imetnik takoj vrne liste, ki jih poseduje, organu, ki jih je izdal.
ODDELEK III
POSEBNA ODPRTA DOVOLJENJA
Člen 10
1. Posebna odprta dovoljenja se lahko izdajo za poseben predmet kulturne dediščine, za katerega je verjetno, da se bo redno začasno izvažal iz Unije za uporabo in/ali razstave v tretji državi. Ta predmet kulturne dediščine mora biti v lasti ali zakoniti posesti določene osebe ali organizacije, ki predmet uporablja in/ali razstavlja.
2. Dovoljenje se lahko izda samo pod pogojem, če so organi oblasti prepričani, da ta oseba ali organizacija daje vsa potrebna jamstva za vrnitev predmeta v Unijo v dobrem stanju in da je predmet mogoče opisati in označiti tako, da ob času začasnega izvoza ni nobenega dvoma, da je predmet, ki se izvaža, tisti, ki je opisan v posebnem odprtem dovoljenju.
3. Dovoljenje ne sme veljati za obdobje, daljše od petih let.
Člen 11
Dovoljenje se priloži kot podpora pisni izvozni deklaraciji ali pa je na voljo v drugih primerih skupaj s predmeti kulturne dediščine, tako da ga je mogoče na zahtevo pregledati.
Pristojni organi države članice, v kateri se predloži dovoljenje, smejo zahtevati prevod dovoljenja v jezik te države članice ali v enega od njenih uradnih jezikov. V tem primeru nosi stroške prevoda imetnik dovoljenja.
Člen 12
1. Carinski urad, pooblaščen za sprejetje izvozne deklaracije, zagotovi, da so predloženi predmeti tisti, ki so opisani na izvoznem dovoljenju, in da je v polju 44 izvozne deklaracije, če se zahteva pisna deklaracija, to izvozno dovoljenje navedeno.
2. Če se zahteva pisna deklaracija, se dovoljenje priloži izvodu 3 enotne upravne listine; to dovoljenje potem spremlja predmet v carinski urad do točke izhoda iz carinskega območja Unije. Kadar se izvod 3 te upravne listine da na voljo izvozniku ali njegovemu predstavniku, se mu da na voljo tudi dovoljenje, da ga lahko uporabi ob kasnejših priložnostih.
ODDELEK IV
SPLOŠNA ODPRTA DOVOLJENJA
Člen 13
1. Splošna odprta dovoljenja se lahko izdajo muzejem ali drugim institucijam za začasni izvoz katerih koli predmetov, ki pripadajo njihovi stalni zbirki in za katere je verjetno, da se bodo redno začasno izvažali iz Unije za uporabo in/ali razstave v tretji državi.
2. Dovoljenje se sme izdati samo, če so pristojni organi oblasti prepričani, da institucija daje vsa potrebna jamstva za vrnitev predmeta v Unijo v dobrem stanju. Dovoljenje se lahko uporablja za katero koli kombinacijo predmetov v stalni zbirki ob kateri koli priložnosti začasnega izvoza. Uporablja se lahko tudi za vrsto različnih kombinacij predmetov, bodisi zaporedno ali sočasno.
3. Dovoljenje ne sme veljati za obdobje, daljše od petih let.
Člen 14
Dovoljenje se priloži kot podpora izvozni deklaraciji.
Pristojni organi države članice, v kateri se predloži dovoljenje, smejo zahtevati prevod dovoljenja v jezik te države članice ali v enega od njenih uradnih jezikov. V tem primeru nosi stroške prevoda imetnik dovoljenja.
Člen 15
1. Carinski urad, pooblaščen za sprejem izvozne deklaracije, zagotovi, da se dovoljenje predloži skupaj s seznamom izdelkov, ki se izvažajo in ki so tudi opisani na izvozni deklaraciji. Seznam je na listu z uradno glavo institucije, vsako stran pa podpiše ena od oseb iz institucije, ki so imenovane na dovoljenju. Na vsaki strani je tudi enak žig institucije kakor na dovoljenju. Dovoljenje mora biti navedeno v polju 44 izvozne deklaracije.
2. Dovoljenje se priloži izvodu 3 enotne upravne listine, potem pa spremlja predmet v carinski urad do točke izhoda iz carinskega območja Unije. Kadar se izvod 3 te upravne listine da na voljo izvozniku ali njegovemu predstavniku, se mu da na voljo tudi dovoljenje, da ga lahko uporabi ob kasnejših priložnostih.
ODDELEK V
OBRAZCI ZA ODPRTA DOVOLJENJA
Člen 16
1. Posebna odprta dovoljenja se izdajo na obrazcu, katerega vzorec je v Prilogi II.
2. Splošna odprta dovoljenja se izdajo na obrazcu, katerega vzorec je v Prilogi III.
3. Obrazec dovoljenja je izdelan v tiskani ali elektronski obliki v enem ali več uradnih jezikih Unije.
4. Dovoljenje meri 210 × 297 mm. Dovoljeno je odstopanje po dolžini do minus 5 mm ali plus 8 mm.
Papir za dovoljenje je bel, brez celuloznih delcev, prevlečen za pisanje in težak najmanj 55 g/m2. V ozadju ima natisnjen vzorec giljoše v svetlo modri barvi, tako da se odkrije morebitni ponaredek z mehanskimi ali kemičnimi sredstvi.
5. Drugi list dovoljenja, ki je brez giljoširanega ozadja, je namenjen samo za lastno rabo izvoznika ali za arhiv.
Obrazec za vlogo, ki ga je treba uporabiti, predpiše zadevna država članica.
6. Države članice si lahko pridržijo pravico do tiskanja obrazcev dovoljenj ali pa jih dajo tiskati pooblaščenim tiskarnam. Če jih natiska pooblaščena tiskarna, mora biti njeno pooblastilo navedeno na vsakem obrazcu.
Na vsakem obrazcu mora biti tudi ime in naslov tiskarne ali znak, po katerem je mogoče tiskarno prepoznati. Ima tudi natiskano ali pa žigosano serijsko številko, po kateri jo je mogoče prepoznati.
7. Države članice so odgovorne za izvajanje kakršnih koli ukrepov, ki bi bili potrebni, da bi se izognili ponarejanju dovoljenj.
Države članice obvestijo Komisijo o sredstvih za ugotavljanje pristnosti, ki so jih določile za ta namen, Komisija pa o tem obvesti pristojne organe drugih držav članic.
8. Dovoljenja so napisana z mehanskimi in elektronskimi sredstvi. V izjemnih okoliščinah so lahko napisana s črnim kemičnim svinčnikom v tiskanih črkah.
Ne vsebujejo izbrisanih ali prečrtanih besed in drugih sprememb.
ODDELEK VI
KONČNE DOLOČBE
Člen 17
Uredba (EGS) št. 752/93 se razveljavi.
Sklici na razveljavljeno uredbo se upoštevajo kot sklici na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi V.
Člen 18
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 9. novembra 2012