NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1163/2014
ze dne 22. října 2014
o poplatcích za dohled
(ECB/2014/41)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na druhý pododstavec čl. 4 odst. 3, článek 30 a druhý pododstavec čl. 33 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na veřejnou konzultaci a analýzu provedenou v souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 zřizuje jednotný mechanismus dohledu, který se skládá z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů.
(2)
Podle nařízení (EU) č. 1024/2013 ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu nad všemi úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi a smíšenými finančními holdingovými společnostmi ve všech členských státech eurozóny, jakož i v členských státech mimo eurozónu, které navázaly úzkou spolupráci s ECB. Pravidla a postupy, kterými se řídí spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, jsou vymezeny v nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (2).
(3)
Článek 30 nařízení (EU) č. 1024/2013 stanoví, že ECB uloží úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízeným pobočkám úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě roční poplatek za dohled. Tyto poplatky, které ECB ukládá, by měly pokrývat a neměly by překračovat náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly, které jí byly svěřeny podle článků 4 až 6 nařízení (EU) č. 1024/2013.
(4)
Roční poplatek za dohled by měl sestávat z částky, kterou by měly každoročně platit všechny úvěrové instituce usazené v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízené pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě, nad nimiž je vykonáván dohled v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu je odpovědnost ECB a jednotlivých vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozdělena na základě významu dohlížených subjektů.
(6)
ECB má pravomoc vykonávat přímý dohled nad významnými úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a nad v zúčastněném členském státě zřízenými pobočkami významných úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech.
(7)
ECB rovněž vykonává dozor nad fungováním jednotného mechanismu dohledu, jenž zahrnuje všechny úvěrové instituce, ať významné, či méně významné. ECB má ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech výlučnou pravomoc vydávat povolení k činnosti úvěrové instituce, povolení odejmout a posuzovat nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí.
(8)
Vnitrostátní příslušné orgány odpovídají za přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty, aniž by byla dotčena pravomoc ECB vykonávat přímý dohled v konkrétních případech, kdy je to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu. Toto sdílení pravomocí v oblasti dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu a s tím související náklady vzniklé ECB jsou zohledněny při rozdělení částky, která má být získána zpět prostřednictvím poplatků za dohled, mezi kategorie významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů.
(9)
Čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013 vyžaduje, aby ECB prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnila podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013.
(10)
Podle čl. 30 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 mají poplatky vycházet z objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem dotyčných úvěrových institucí, včetně jejích rizikově vážených aktiv.
(11)
Poplatky se vypočítávají na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států. To znamená, že jsou-li úvěrové instituce součástí dohlížené skupiny usazené v zúčastněných členských státech, vypočte se a platí se jeden poplatek na úrovni skupiny.
(12)
Při výpočtu ročního poplatku za dohled by se neměly brát v úvahu dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech. V této souvislosti a s cílem určit relevantní faktory pro výpočet poplatku pro dohlíženou skupinu by měly být poskytovány subkonsolidované údaje za všechny dceřiné společnosti a provozy kontrolované mateřským podnikem v zúčastněných členských státech. Náklady na tvorbu těchto subkonsolidovaných údajů však mohou být vysoké, a dohlížené subjekty by proto měly mít možnost zvolit si poplatek vypočtený na základě údajů poskytnutých na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států včetně dceřiných společností usazených v nezúčastněných členských státech, i když by to mohlo mít za následek vyšší poplatek.
(13)
Instituce uvedené v čl. 2 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3) jsou vyňaty z úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013, a ECB jim proto nebude poplatky ukládat.
(14)
Nařízení má obecnou působnost, je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech eurozóny. Je proto vhodným právním nástrojem pro zakotvení praktických postupů k provedení článku 30 nařízení (EU) č. 1024/2013.
(15)
V souladu s čl. 30 odst. 5 nařízení (EU) č. 1024/2013 není tímto nařízením dotčeno právo vnitrostátních příslušných orgánů ukládat poplatky v souladu s vnitrostátním právem a v rozsahu, v jakém úkoly v oblasti dohledu nebyly svěřeny ECB, nebo pokud jde o náklady na spolupráci s ECB, na pomoc ECB a při jednání podle pokynů ECB, v souladu s příslušným právem Unie a s výhradou ujednání k provedení nařízení (EU) č. 1024/2013, včetně článků 6 a 12,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví:
a)
postupy pro výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled ukládaných ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám;
b)
metodiku a kritéria pro výpočet ročního poplatku za dohled hrazeného každým dohlíženým subjektem a každou dohlíženou skupinou;
c)
postup pro výběr ročních poplatků za dohled ze strany ECB;
2. Celková výše ročních poplatků za dohled zahrnuje roční poplatek za dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo skupinou a každým méně významným dohlíženým subjektem nebo skupinou a ECB ji vypočítává na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení (EU) č. 1024/2013 a nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) spolu s těmito definicemi:
1.
„ročním poplatkem za dohled“ se rozumí poplatek, který se platí za každý dohlížený subjekt a každou dohlíženou skupinu a který se vypočte v souladu s postupy vymezenými v čl. 10 odst. 6;
2.
„ročními náklady“ se rozumí částka určená v souladu s ustanoveními článku 5, kterou ECB za určité období placení poplatků získá zpět prostřednictvím ročních poplatků za dohled;
3.
„poplatníkem“ se rozumí úvěrová instituce nebo pobočka, která platí poplatek v souladu s článkem 4 a které je určena výzva k zaplacení poplatku;
4.
„faktory pro výpočet poplatku“ se rozumí údaje o dohlíženém subjektu nebo dohlížené skupině vymezené v čl. 10 odst. 3 písm. a), které se používají pro výpočet ročního poplatku za dohled;
5.
„výzvou k zaplacení poplatku“ se rozumí výzva vydaná v souladu s tímto nařízením příslušnému poplatníkovi, v níž je vymezen roční poplatek za dohled, který má tento poplatník platit;
6.
„úvěrovou institucí, která platí poplatek“ se rozumí úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě;
7.
„pobočkou, která platí poplatek“ se rozumí pobočka zřízená v zúčastněném členském státě úvěrovou institucí usazenou v nezúčastněném členském státě;
8.
„obdobím placení poplatku“ se rozumí kalendářní rok;
9.
„prvním obdobím placení poplatku“ se rozumí časové období, které začíná dnem, ve který ECB převezme úkoly, které jí byly svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, a které končí koncem kalendářního roku, ve kterém ECB tyto úkoly převezme;
10.
„skupinou subjektů, které platí poplatek“ se rozumí i) dohlížená skupina a ii) určitý počet poboček, které platí poplatek, které se v souladu s čl. 3 odst. 3 považují za jednu pobočku;
11.
„členským státem“ se rozumí členský stát Unie;
12.
„celkovými aktivy“ se rozumí celková hodnota aktiv určená v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17). V případě skupiny subjektů, které platí poplatek, se do celkových aktiv nezapočítávají dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech a třetích zemích;
13.
„celkovou rizikovou expozicí“ se ve vztahu ke skupině subjektů, které platí poplatek, a ve vztahu k úvěrové instituci, která platí poplatek a která není součástí skupiny subjektů, které platí poplatek, rozumí objem určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a vypočtený za použití čl. 92 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (4).
Článek 3
Obecná povinnost platit roční poplatek za dohled
1. ECB uloží ve vztahu ke každému dohlíženému subjektu a každé dohlížené skupině roční poplatek za dohled za každé období placení poplatku.
2. Roční poplatek za dohled za každý dohlížený subjekt a každou dohlíženou skupinu se stanoví ve výzvě k zaplacení poplatku vydané poplatníkovi, který má tento poplatek platit. Poplatník je adresátem výzvy k zaplacení poplatku a jakéhokoli oznámení nebo sdělení ze strany ECB v souvislosti s poplatky za dohled. Poplatník odpovídá za zaplacení ročního poplatku za dohled.
3. Dvě či více poboček zřízených toutéž úvěrovou institucí ve stejném zúčastněném členském státě, které platí poplatek, se považují za jednu pobočku. Pobočky, které platí poplatek, zřízené toutéž úvěrovou institucí v různých zúčastněných členských státech, se za jednu pobočku nepovažují.
4. Pobočky, které platí poplatek, se pro účely tohoto nařízení považují za oddělené od dceřiných společností téže úvěrové instituce usazených v témže zúčastněném členském státě.
Článek 4
Poplatník
1. Poplatníkem ročního poplatku za dohled je:
a)
úvěrová instituce, která platí poplatek, jedná-li se o úvěrovou instituci, která platí poplatek a která není součástí dohlížené skupiny;
b)
pobočka, která platí poplatek, jedná-li se o pobočku, která platí poplatek a která není spojena s jinou pobočkou, která platí poplatek;
c)
subjekt určený v souladu ustanoveními odstavce 2, jedná-li se o dohlíženou skupinu subjektů, které platí poplatek.
2. Aniž by byla dotčena ujednání v rámci skupiny subjektů, které platí poplatek, týkající se rozdělení nákladů, považuje se skupina subjektů, které platí poplatek, za jednu jednotku. Každá skupina subjektů, které platí poplatek, jmenuje poplatníka za celou skupinu a totožnost tohoto poplatníka oznámí ECB. Poplatník musí být usazen v zúčastněném členském státě. Toto oznámení se považuje za platné, pouze pokud:
a)
uvádí názvy všech dohlížených subjektů ve skupině, na něž se oznámení vztahuje;
b)
je podepsáno jménem všech dohlížených subjektů ve skupině;
c)
je ECB doručeno nejpozději do 1. července každého roku, aby bylo zohledněno při vydání výzvy k zaplacení poplatku pro následující období placení poplatku.
Je-li ECB včas doručeno více než jedno oznámení za skupinu subjektů, které platí poplatek, má přednost oznámení, které bylo ECB doručeno jako poslední před uplynutím lhůty.
3. Aniž by byl dotčen odstavec 2, vyhrazuje si ECB právo určit poplatníka.
ČÁST II
VÝDAJE A NÁKLADY
Článek 5
Roční náklady
1. Základem pro stanovení ročních poplatků za dohled jsou roční náklady, které se získávají zpět prostřednictvím ročních poplatků za dohled.
2. Výše ročních nákladů se stanoví na základě výše ročních výdajů, které sestávají ze všech výdajů, které ECB vznikly v příslušném období placení poplatku a které přímo či nepřímo souvisejí s úkoly ECB v oblasti dohledu.
Celková výše ročních poplatků za dohled pokrývá, ale nepřekračuje náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly v oblasti dohledu v průběhu příslušného období placení poplatku.
3. Při stanovení výše ročních nákladů ECB zohlední:
a)
výši všech poplatků za předchozí období placení poplatku, kterou nebylo možné vybrat;
b)
všechny platby úroků přijaté v souladu s článkem 14;
c)
všechny částky přijaté nebo navrácené v souladu s čl. 7 odst. 3.
Článek 6
Odhad a stanovení ročních nákladů
1. Aniž by byla dotčena zpravodajská povinnost podle nařízení (EU) č. 1024/2013, ECB do konce každého kalendářního roku vypočte odhadované roční náklady za období placení poplatku pro následující kalendářní rok.
2. ECB stanoví skutečné roční náklady za určité období placení poplatku do čtyř měsíců po skončení tohoto období placení poplatku.
3. Odhadované roční náklady a skutečné roční náklady slouží jako základ pro výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled uvedené v čl. 9 odst. 1.
ČÁST III
STANOVENÍ ROČNÍHO POPLATKU ZA DOHLED
Článek 7
Nové dohlížené subjekty nebo změna statusu
1. Je-li nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou vykonáván dohled pouze po část období placení poplatku, vypočte se roční poplatek za dohled podle počtu celých měsíců během období placení poplatku, po které je nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou vykonáván dohled.
2. Pokud se v návaznosti na příslušné rozhodnutí ECB změní status dohlíženého subjektu či dohlížené skupiny z významného na méně významný nebo naopak, vypočte se roční poplatek za dohled na základě počtu měsíců, v nichž byl dohlížený subjekt či dohlížená skupina významným nebo méně významným subjektem či skupinou v poslední den měsíce.
3. Pokud se výše uloženého ročního poplatku za dohled liší od výše poplatku vypočtené v souladu s odstavci 1 nebo 2, ECB poplatníkovi příslušnou částku vrátí, nebo mu vystaví dodatečnou fakturu k úhradě.
Článek 8
Rozdělení ročních nákladů mezi významné a méně významné dohlížené subjekty
1. Za účelem výpočtu ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt a dohlíženou skupinu, se roční náklady dělí na dvě části, z nichž jedna je pro každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin, takto:
a)
roční náklady, které se získají zpět od významných dohlížených subjektů;
b)
roční náklady, které se získají zpět od méně významných dohlížených subjektů.
2. Roční náklady se v souladu s odstavcem 1 rozdělí na základě nákladů příslušných funkčních oblastí, které vykonávají přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty a nepřímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty.
Článek 9
Výše ukládaných poplatků
1. Celková výše ročních poplatků za dohled, které ECB uloží, je součtem:
a)
odhadovaných ročních nákladů za stávající období placení poplatku podle schváleného rozpočtu na období placení poplatku;
b)
přeplatku či nedoplatku za předchozí období placení poplatku, který se určí tak, že se skutečné roční náklady vzniklé za předchozí období placení poplatku odečtou od odhadovaných ročních nákladů za předchozí období placení poplatku.
2. ECB určí pro každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin celkovou částku, která má být prostřednictvím ročních poplatků za dohled vybrána; tato částka se zveřejňuje do 30. dubna příslušného období placení poplatku na internetových stránkách ECB.
Článek 10
Roční poplatek za dohled, který se platí za dohlížené subjekty nebo dohlížené skupiny
1. Roční poplatek za dohled, který se platí za každý významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu, se stanoví tak, že se částka, která má být vybrána od kategorie významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin přidělí jednotlivým významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám na základě příslušných faktorů pro výpočet poplatku.
2. Roční poplatek za dohled, který se platí za každý méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, se stanoví tak, že se částka, která má být vybrána od kategorie méně významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených skupin přidělí jednotlivým méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám na základě příslušných faktorů pro výpočet poplatku.
3. Faktory pro výpočet poplatku na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států se vypočítají na níže uvedeném základě.
a)
Faktory pro výpočet poplatku, které se použijí pro stanovení ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, je výše:
i)
celkových aktiv;
ii)
celkové rizikové expozice (V případě pobočky, která platí poplatek, se má za to, že celková riziková expozice je rovna nule.)
k referenčnímu datu.
b)
Údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku jsou určeny a shromažďovány v souladu s rozhodnutím ECB, které vymezuje příslušnou metodiku a postupy. Toto rozhodnutí bude zveřejněno na internetových stránkách ECB.
c)
Pro účely výpočtu faktorů pro výpočet poplatku by dohlížené skupiny zpravidla neměly zahrnovat aktiva dceřiných společností v nezúčastněných členských státech a třetích zemích. Dohlížené skupiny se mohou rozhodnout, že tato aktiva při stanovení faktorů pro výpočet poplatku zahrnou.
d)
V případě dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin, které jsou klasifikovány jako méně významné na základě čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013, nepřesahuje faktor pro výpočet poplatku, kterým jsou celková aktiva, 30 miliard EUR.
e)
Relativní váha používaná ve vztahu k faktorům pro výpočet poplatku je:
i)
celková aktiva: 50 %;
ii)
celková riziková expozice: 50 %.
4. Poplatníci poskytují faktory pro výpočet poplatku s referenčním datem 31. prosince předcházejícího roku a vnitrostátnímu příslušnému orgánu předávají údaje vyžadované pro výpočet ročních poplatků za dohled ze strany ECB do konce pracovní doby 1. července roku následujícího po uvedeném referenčním datu, nebo v následující pracovní den, pokud 1. červenec není dnem pracovním. Sestavují-li dohlížené subjekty roční účetní závěrku ke konci účetního roku, který se liší od roku kalendářního, mohou poplatníci poskytnout faktory pro výpočet poplatku s referenčním datem, kterým je konec jejich účetního roku. Vnitrostátní příslušné orgány tyto údaje předávají ECB v souladu s postupy, které stanoví ECB. Součet celkových aktiv všech poplatníků a součet celkových rizikových expozic všech poplatníků se zveřejňuje na internetových stránkách ECB.
5. Pokud poplatník faktory pro výpočet poplatku neposkytne, určí ECB faktory pro výpočet poplatku podle metodiky vymezené v rozhodnutí ECB. Neposkytnutí faktorů pro výpočet poplatku v souladu s odstavcem 4 tohoto článku se považuje za porušení tohoto nařízení.
6. Výpočet ročního poplatku za dohled, který má každý poplatník platit, se provádí, jak je uvedeno níže.
a)
Roční poplatek za dohled je součtem minimální složky poplatku a proměnné složky poplatku.
b)
Minimální složka poplatku se vypočítá jako pevný procentní podíl z celkové výše ročních poplatků za dohled za každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin, jež se stanoví v souladu s články 8 a 9. Pro kategorii významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin tvoří pevný procentní podíl 10 %. Tato částka se rovným dílem dělí mezi všechny poplatníky. Pro významné dohlížené subjekty a významné dohlížené skupiny s celkovými aktivy do 10 miliard EUR se minimální složka poplatku snižuje na polovinu. Pro kategorii méně významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených skupin tvoří pevný procentní podíl 10 %. Tato částka se rovným dílem dělí mezi všechny poplatníky. Minimální složka poplatku představuje spodní hranici ročního poplatku za dohled na poplatníka.
c)
Proměnná složka poplatku je rozdíl mezi celkovou výší ročních poplatků za dohled za každou kategorii dohlížených subjektů, jež se stanoví v souladu s články 8 a 9, a minimální složkou poplatku pro tutéž kategorii. Proměnná složka poplatku se jednotlivým poplatníkům v každé kategorii přiřazuje podle podílu jednotlivého poplatníka na součtu vážených faktorů pro výpočet poplatku všech poplatníků, jež se stanoví v souladu s odstavcem 3.
Na základě výpočtu provedeného podle předcházejících odstavců a faktorů pro výpočet poplatku poskytnutých podle odstavce 4 tohoto článku stanoví ECB roční poplatek za dohled, který má každý poplatník hradit. Roční poplatek za dohled, který má být uhrazen, bude poplatníkovi oznámen prostřednictvím výzvy k zaplacení poplatku.
ČÁST IV
SPOLUPRÁCE S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY
Článek 11
Spolupráce s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Předtím, než rozhodne o konečné výši poplatku, ECB s cílem zajistit, aby dohled byl i nadále nákladově efektivní a přiměřený pro všechny dotčené úvěrové instituce a pobočky, komunikuje s vnitrostátními příslušnými orgány. Za tímto účelem ECB ve spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány vytvoří a zavede vhodný komunikační kanál.
2. Pokud o to ECB požádá, vnitrostátní příslušné orgány ECB napomáhají při ukládání poplatků.
3. V případě úvěrových institucí v zúčastněných členských státech mimo eurozónu, jejichž úzká spolupráce s ECB nebyla pozastavena ani ukončena, vydá ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu daného členského státu pokyny, pokud se týká předání faktorů pro výpočet poplatku a fakturace ročního poplatku za dohled.
ČÁST V
FAKTURACE
Článek 12
Výzva k zaplacení poplatku
1. ECB každoročně vydává výzvu k zaplacení poplatku adresovanou každému poplatníkovi.
2. Výzva k zaplacení poplatku upřesňuje, jakým způsobem se roční poplatek za dohled platí. Poplatník je povinen splnit požadavky, které jsou ve výzvě k zaplacení poplatku uvedeny ohledně placení ročního poplatku za dohled.
3. Částku splatnou na základě výzvy k zaplacení poplatku poplatník zaplatí do 35 dnů ode dne vydání výzvy k zaplacení poplatku.
Článek 13
Oznámení výzvy k zaplacení poplatku
1. Poplatník odpovídá za aktualizaci kontaktních údajů pro účely předložení výzvy k zaplacení poplatku a oznámí ECB jakékoli změny kontaktních údajů (tj. jméno, funkce, organizační jednotka, adresa, e-mailová adresa, telefonní číslo, faxové číslo). Poplatník oznámí ECB jakékoli změny kontaktních údajů nejpozději do 1. července každého období placení poplatku. Kontaktní údaje se týkají fyzické osoby nebo pokud možno funkce v rámci organizace poplatníka.
2. Výzvu k zaplacení poplatku ECB oznámí kterýmkoli z těchto způsobů: a) elektronicky nebo jiným srovnatelným komunikačním prostředkem, b) faxem, c) expresní kurýrní službou, d) doporučenou poštou s doručenkou, e) osobním předáním či doručením. Výzva k zaplacení poplatku je platná bez podpisu.
Článek 14
Úrok v případě neplacení
Aniž je dotčen jakýkoli jiný nápravný prostředek, který má ECB k dispozici, nabíhá v případě částečného placení, neplacení či nedodržení podmínek placení uvedených ve výzvě k zaplacení poplatku každodenní úrok z dlužné částky ročního poplatku za dohled s úrokovou sazbou ve výši hlavní refinanční sazby ECB plus 8 procentních bodů ode dne splatnosti příslušné platby.
ČÁST VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Sankce
V případě porušení tohoto nařízení může ECB dohlíženým subjektům ukládat sankce v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2532/98 (5) doplněným nařízením (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17).
Článek 16
Přechodná ustanovení
1. Výzva k zaplacení poplatku za první období placení poplatku bude vydána spolu s výzvou k zaplacení poplatku za období placení poplatku roku 2015.
2. S cílem umožnit, aby ECB mohla začít ukládat roční poplatek za dohled, jmenuje každá skupina subjektů, které platí poplatek, za tuto skupinu poplatníka a jeho totožnost v souladu s čl. 4 odst. 2 oznámí ECB do 31. prosince 2014.
3. Poplatník poprvé předloží údaje uvedené v čl. 13 odst. 1 do 1. března 2015.
Článek 17
Zpráva a přezkum
1. V souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013 ECB každoročně předkládá Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie, Evropské komisi a Euroskupině zprávu o plánovaném vývoji struktury a výše ročních poplatků za dohled.
2. ECB provede přezkum tohoto nařízení, zejména pokud se týká metodiky a kritérií pro výpočet ročních poplatků za dohled, které mají být uloženy každému dohlíženému subjektu a skupině, nejpozději do roku 2017.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 22. října 2014.
UREDBA (EU) št. 1163/2014 EVROPSKE CENTRALNE BANKE
z dne 22. oktobra 2014
o nadomestilih za nadzor
(ECB/2014/41)
SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE -
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) in zlasti drugega pododstavka člena 4(3), člena 30 in drugega pododstavka člena 33(2) Uredbe,
ob upoštevanju javnega posvetovanja in preučitve, ki sta bila opravljena v skladu s členom 30(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EU) št. 1024/2013 vzpostavlja enotni mehanizem nadzora (EMN), ki ga sestavljajo Evropska centralna banka (ECB) in pristojni nacionalni organi.
(2)
V skladu z Uredbo (EU) št. 1024/2013 je ECB odgovorna za učinkovito in skladno delovanje EMN za vse kreditne institucije, finančne holdinge in mešane finančne holdinge v vseh državah članicah euroobmočja in državah članicah zunaj euroobmočja, ki so vzpostavile tesno sodelovanje z ECB. Pravila in postopki, ki urejajo sodelovanje med ECB in pristojnimi nacionalnimi organi znotraj EMN in z imenovanimi nacionalnimi organi, so določeni v Uredbi (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke (ECB/2014/17) (2).
(3)
Člen 30 Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa, da ECB kreditnim institucijam s sedežem v sodelujočih državah članicah in podružnicam, ki jih v sodelujoči državi članici ustanovi kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, zaračunava letno nadomestilo za nadzor. Nadomestila, ki jih zaračuna ECB, bi morala kriti izdatke ECB v zvezi z nalogami, ki so nanjo prenesene s členi 4 do 6 Uredbe (EU) št. 1024/2013, vendar pa jih ne bi smela presegati.
(4)
Letno nadomestilo za nadzor bi moralo obsegati znesek, ki ga enkrat letno plačajo vse znotraj EMN nadzirane kreditne institucije s sedežem v sodelujočih državah članicah in podružnice, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici.
(5)
Znotraj EMN se nadzorne odgovornosti ECB in vsakega pristojnega nacionalnega organa dodelijo na podlagi pomembnosti nadzorovanih subjektov.
(6)
ECB je pristojna za neposredni nadzor v zvezi s pomembnimi kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi, mešanimi finančnimi holdingi s sedežem v sodelujočih državah članicah in podružnicami, ki se nahajajo v sodelujočih državah članicah in so jih ustanovile pomembne kreditne institucije s sedežem v nesodelujočih državah članicah.
(7)
ECB tudi nadzira delovanje EMN, kar vključuje vse kreditne institucije, bodisi pomembne bodisi manj pomembne. ECB je v zvezi z vsemi kreditnimi institucijami s sedežem v sodelujočih državah članicah izključno pristojna, da subjektom izda dovoljenje za opravljanje dejavnosti kreditne institucije, da odvzame dovoljenja ter oceni pridobitve in odsvojitve kvalificiranih deležev.
(8)
Pristojni nacionalni organi so odgovorni za neposredni nadzor nad manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti, ne da bi to posegalo v pravico ECB, da v posameznih primerih sama izvaja neposredni nadzor, če je to potrebno za skladno uporabo visokih nadzornih standardov. Ta delitev nadzornih odgovornosti znotraj EMN in s tem povezani izdatki ECB se upoštevajo pri razdelitvi zneska, ki se povrne preko nadomestil za nadzor, med kategoriji pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih subjektov.
(9)
Člen 33(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013 zahteva, da ECB v uredbah in sklepih objavi podrobno operativno ureditev za izvajanje nalog, ki se nanjo prenesejo z Uredbo (EU) št. 1024/2013.
(10)
Po členu 30(3) Uredbe (EU) št. 1024/2013 nadomestila temeljijo na objektivnih merilih, povezanih s pomembnostjo in profilom tveganosti zadevnih kreditnih institucije, vključno z njihovo tveganju prilagojeno aktivo.
(11)
Nadomestila se izračunajo na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah. To pomeni, da se v primeru, ko so kreditne institucije del nadzorovane skupine s sedežem v sodelujočih državah članicah, izračuna in plača eno nadomestilo na ravni skupine.
(12)
Pri izračunu letnega nadomestila za nadzor se podrejene družbe s sedežem v nesodelujočih državah članicah ne bi smele upoštevati. V tej zvezi in zaradi določitve upoštevnih faktorjev za izračun nadomestila za nadzorovano skupino bi bilo treba zagotoviti podatke na podkonsolidirani osnovi za vse podrejene družbe in posle, ki jih nadzira nadrejena družba v sodelujočih državah članicah. Ker so stroški priprave takšnih podatkov na podkonsolidirani ravni lahko visoki, bi morali nadzorovani subjekti imeti možnost, da se odločijo za nadomestilo, izračunano na podlagi podatkov, zagotovljenih na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah, vključujoč podrejene družbe s sedežem v nesodelujočih državah članicah, čeprav bi to imelo za posledico višje nadomestilo.
(13)
Institucije, navedene v členu 2(5) Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3), so izvzete iz nadzorniških nalog, prenesenih na ECB v skladu z Uredbo (EU) št. 1024/2013, zato jim ECB nadomestil ne bo zaračunala.
(14)
Uredba se splošno uporablja, je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah euroobmočja. Zato je ustrezni pravni instrument za določitev praktične ureditve za izvajanje člena 30 Uredbe (EU) št. 1024/2013.
(15)
V skladu s členom 30(5) Uredbe (EU) št. 1024/2013 ta uredba ne posega v pravico pristojnih nacionalnih organov, da zaračunajo nadomestila v skladu z nacionalnim pravom in kolikor nadzorniške naloge niso bile prenesene na ECB ali v zvezi s stroški, nastalimi pri sodelovanju z ECB in zagotavljanju pomoči ECB ter ravnanju po njenih navodilih, v skladu z upoštevnim pravom Unije in ob upoštevanju ureditev za izvajanje Uredbe (EU) št. 1024/2013, vključno s členoma 6 in 12 navedene uredbe -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
DEL I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Ta uredba določa:
(a)
ureditve za izračun skupnega zneska letnih nadomestil za nadzor, ki se zaračunajo v zvezi z nadzorovanimi subjekti in nadzorovanimi skupinami;
(b)
metodologijo in merila za izračun letnega nadomestila za nadzor, ki jih nosi vsak nadzorovani subjekt in vsaka nadzorovana skupina;
(c)
postopek, po katerem ECB pobira letna nadomestila za nadzor.
2. Skupni znesek letnih nadomestil za nadzor obsega letno nadomestilo za nadzor v zvezi z vsakim pomembnim nadzorovanim subjektom ali skupino in vsakim manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali skupino ter ga izračuna ECB na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov, ki so vsebovane v Uredbi (EU) št. 1024/2013 in Uredbi (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17), razen če je v tej uredbi določeno drugače in skupaj z naslednjimi opredelitvami pojmov:
1.
„letno nadomestilo za nadzor“ pomeni nadomestilo, ki se plača v zvezi z vsakim nadzorovanim subjektom in vsako nadzorovano skupino ter kot se izračuna v skladu z ureditvami, določenimi v členu 10(6);
2.
„letni stroški“ pomenijo znesek, kot se določi v skladu z določbami člena 5 in ki se povrne ECB prek letnih nadomestil za nadzor za določeno obdobje zaračunavanja nadomestila;
3.
„zavezanec za plačilo nadomestila“ pomeni kreditno institucijo, ki je plačnica nadomestila, ali podružnico, ki je plačnica nadomestila, kot se določi v skladu s členom 4 in na katero se naslovi obvestilo o nadomestilu;
4.
„faktorji za izračun nadomestila“ pomenijo podatke v zvezi z nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, ki so opredeljeni v členu 10(3)(a) in se uporabijo za izračun letnega nadomestila za nadzor;
5.
„obvestilo o nadomestilu“ pomeni obvestilo, v katerem je določeno letno nadomestilo za nadzor, ki ga plača zadevni zavezanec za plačilo nadomestila, in ki se izda zadevnemu zavezancu za plačilo nadomestila v skladu s to uredbo;
6.
„kreditna institucija, ki je plačnica nadomestila“ pomeni kreditno institucijo s sedežem v sodelujoči državi članici;
7.
„podružnica, ki je plačnica nadomestila“ pomeni podružnico, ki jo v sodelujoči državi članici ustanovi kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici;
8.
„obdobje zaračunavanja nadomestila“ pomeni koledarsko leto;
9.
„prvo obdobje zaračunavanja nadomestila“ pomeni časovno obdobje med datumom, na katerega ECB prevzame naloge, ki so nanjo prenesene z Uredbo (EU) št. 1024/2013, in koncem koledarskega leta, v katerem ECB prevzame te naloge;
10.
„skupina subjektov, ki so plačniki nadomestila“ pomeni (i) nadzorovano skupino in (ii) več podružnic, ki so plačnice nadomestila in za katere se šteje, da so ena podružnica v skladu s členom 3(3);
11.
„država članica“ pomeni državo članico Unije;
12.
„skupna sredstva“ pomenijo skupno vrednost sredstev, kot se določi v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17). V primeru skupine subjektov, ki so plačniki nadomestila, skupna sredstva ne vključujejo podrejenih družb s sedežem v nesodelujočih državah članicah in tretjih državah;
13.
„skupna izpostavljenost tveganju“ pomeni v zvezi s skupino subjektov, ki so plačniki nadomestila, in kreditno institucijo, ki je plačnica nadomestila in ni del skupine subjektov, ki so plačniki nadomestila, znesek, ki se določi na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah in izračuna z uporabo člena 92(3) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4).
Člen 3
Splošna obveznost plačila letnega nadomestila za nadzor
1. ECB zaračuna letno nadomestilo za nadzor v zvezi z vsakim nadzorovanim subjektom in vsako nadzorovano skupino za vsakokratno obdobje zaračunavanja nadomestila.
2. Letno nadomestilo za nadzor za vsak nadzorovani subjekt in nadzorovano skupino bo določeno v obvestilu o nadomestilu, ki se izda zavezancu za plačilo nadomestila, ta pa ga mora plačati. Obvestilo o nadomestilo in katero koli obvestilo ali sporočilo ECB v zvezi z nadomestili za nadzor bodo naslovljeni na zavezanca za plačilo nadomestila. Zavezanec za plačilo nadomestila bo odgovoren za plačilo letnega nadomestila za nadzor.
3. Dve ali več podružnic, ki so plačnice nadomestila in jih je ustanovila ista kreditna institucija v isti sodelujoči državi članici, se štejejo za eno podružnico. Podružnice iste kreditne institucije, ki so plačnice nadomestila in imajo sedež v različnih sodelujočih državah članicah, se ne štejejo za eno podružnico.
4. Podružnice, ki so plačnice nadomestila, se za namene te uredbe štejejo za ločene od podrejenih družb iste kreditne institucije s sedežem v isti sodelujoči državi članici.
Člen 4
Zavezanec za plačilo nadomestila
1. Zavezanec za plačilo letnega nadomestila za nadzor je:
(a)
kreditna institucija, ki je plačnica nadomestila, v primeru kreditne institucije, ki je plačnica nadomestila in ni del nadzorovane skupine;
(b)
podružnica, ki je plačnica nadomestila, v primeru podružnice, ki je plačnica nadomestila in se ne združi z drugo podružnico, ki je plačnica nadomestila;
(c)
določen v skladu z določbami odstavka 2 v primeru nadzorovane skupine subjektov, ki so plačniki nadomestila.
2. Brez poseganja v ureditve znotraj skupine subjektov, ki so plačniki nadomestila, glede razdelitve stroškov se skupina subjektov, ki so plačniki nadomestila, obravnava kot ena enota. Vsaka skupina subjektov, ki so plačniki nadomestila, imenuje zavezanca za plačilo nadomestila za celotno skupino in o njegovi identiteti uradno obvesti ECB. Zavezanec za plačilo nadomestila mora imeti sedež v sodelujoči državi članici. To uradno obvestilo se šteje za veljavno samo, če:
(a)
so v njem navedena imena vseh nadzorovanih subjektov v skupini, na katere se nanaša uradno obvestilo;
(b)
je podpisano v imenu vseh nadzorovanih subjektov v skupini;
(c)
ga ECB prejme najpozneje do 1. julija v vsakokratnem letu, da se lahko upošteva pri izdaji obvestila o nadomestilu v zvezi z naslednjim obdobjem zaračunavanja nadomestila.
Če ECB pravočasno prejme več kakor eno uradno obvestilo za skupino subjektov, ki so plačniki nadomestila, prevlada tisto uradno obvestilo, ki ga ECB prejme najbližje roku, vendar pred iztekom tega roka.
3. Brez poseganja v odstavek 2 obdrži ECB pravico, da določi zavezanca za plačilo nadomestila.
DEL II
IZDATKI IN STROŠKI
Člen 5
Letni stroški
1. Letni stroški so osnova za določitev letnih nadomestil za nadzor in se povrnejo prek plačila teh letnih nadomestil za nadzor.
2. Znesek letnih stroškov se določi na osnovi zneska letnih izdatkov, ki obsegajo vse stroške, ki nastanejo ECB v zadevnem obdobju zaračunavanja nadomestila in so neposredno ali posredno povezani z njenimi nadzorniškimi nalogami,
Skupni znesek letnih nadomestil za nadzor krije izdatke ECB v zvezi z nadzorniškimi nalogami v upoštevnem obdobju zaračunavanja nadomestila, vendar pa teh izdatkov ne presega.
3. Pri določitvi letnih stroškov ECB upošteva:
(a)
vse zneske nadomestil, ki se nanašajo na pretekla obdobja zaračunavanja nadomestila in jih ni bilo mogoče pobrati;
(b)
vsa plačila obresti, prejeta v skladu s členom 14;
(c)
vse zneske, prejete ali vrnjene v skladu s členom 7(3).
Člen 6
Ocenitev in določitev letnih stroškov
1. Brez poseganja v obveznosti glede poročanja po Uredbi (EU) št. 1024/2013 ECB do konca vsakokratnega koledarskega leta izračuna ocenjene letne stroške v zvezi z obdobjem zaračunavanja nadomestila za naslednje koledarsko leto.
2. V štirih mesecih po koncu vsakokratnega obdobja zaračunavanja nadomestila ECB določi dejanske letne stroške za to obdobje zaračunavanja nadomestila.
3. Ocenjeni letni stroški in dejanski letni stroški so osnova za izračun skupnega zneska letnih nadomestil za nadzor iz člena 9(1).
DEL III
DOLOČITEV LETNEGA NADOMESTILA ZA NADZOR
Člen 7
Novi nadzorovani subjekti ali sprememba statusa
1. Če sta nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina pod nadzorom samo del obdobja zaračunavanja nadomestila, se pri izračunu letnega nadomestila za nadzor upošteva število polnih mesecev v obdobju zaračunavanja nadomestila, v katerih sta bila nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina pod nadzorom.
2. Če se na podlagi odločitve ECB status nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine spremeni iz pomembnega v manj pomembnega ali obratno, se letno nadomestilo za nadzor izračuna na podlagi števila mesecev, v katerih sta se nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina štela za pomembna oziroma manj pomembna na zadnji dan v mesecu.
3. Če znesek zaračunanega letnega nadomestila za nadzor odstopa od zneska nadomestila, izračunanega v skladu z odstavkom 1 ali 2, ECB vrne zavezancu za plačilo nadomestila preveč plačani znesek ali pa izda dodaten račun, ki ga mora plačati zavezanec za plačilo nadomestila.
Člen 8
Razdelitev letnih stroškov med pomembnimi in manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti
1. Da bi se lahko izračunalo letno nadomestilo za nadzor, ki se plača v zvezi z vsakim nadzorovanim subjektom in nadzorovano skupino, se letni stroški razdelijo na dva dela, in sicer eden za vsako kategorijo nadzorovanih subjektov in nadzorovanih skupin, na naslednji način:
(a)
letni stroški, ki se povrnejo od pomembnih nadzorovanih subjektov;
(b)
letni stroški, ki se povrnejo od manj pomembnih nadzorovanih subjektov.
2. Razdelitev letnih stroškov v skladu z odstavkom 1 se opravi na podlagi stroškov, dodeljenih upoštevnim funkcijam, ki opravljajo neposredni nadzor nad pomembnimi nadzorovanimi subjekti in posredni nadzor nad manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti.
Člen 9
Zneski, ki se zaračunajo
1. Skupni znesek letnih nadomestil za nadzor, ki jih zaračuna ECB, je vsota:
(a)
ocenjenih letnih stroškov za tekoče obdobje zaračunavanja nadomestila, ki temeljijo na odobrenem proračunu za to obdobje zaračunavanja nadomestila;
(b)
kakršnega koli presežka ali primanjkljaja iz preteklega obdobja zaračunavanja nadomestila, ki se določi tako, da se dejanski letni stroški, nastali v zvezi s preteklim obdobjem zaračunavanja nadomestila, odštejejo od ocenjenih letnih stroškov, zaračunanih za preteklo obdobje zaračunavanja nadomestila.
2. ECB za vsako kategorijo nadzorovanih subjektov in nadzorovanih skupin določi skupen znesek, ki se zaračuna prek letnih nadomestil za nadzor, in ga objavi na svoji spletni strani do 30. aprila v zadevnem obdobju zaračunavanja nadomestila.
Člen 10
Letno nadomestilo za nadzor, ki se plača v zvezi z nadzorovanimi subjekti ali nadzorovanimi skupinami
1. Letno nadomestilo za nadzor, ki se plača v zvezi z vsakim pomembnim nadzorovanim subjektom ali pomembno nadzorovano skupino, se določi tako, da se znesek, ki se zaračuna za kategorijo pomembnih nadzorovanih subjektov in pomembnih nadzorovanih skupin, dodeli posameznim pomembnim nadzorovanim subjektom in pomembnim nadzorovanim skupinam na podlagi njihovih faktorjev za izračun nadomestila.
2. Letno nadomestilo za nadzor, ki se plača v zvezi z vsakim manj pomembnim nadzorovanim subjektom ali manj pomembno nadzorovano skupino, se določi tako, da se znesek, ki se zaračuna za kategorijo manj pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih skupin, dodeli posameznim manj pomembnim nadzorovanim subjektom in manj pomembnim nadzorovanim skupinam na podlagi njihovih faktorjev za izračun nadomestila.
3. Faktorji za izračun nadomestila na najvišji ravni konsolidacije v sodelujočih državah članicah se izračunajo na naslednji podlagi.
(a)
Faktorji za izračun nadomestila, ki se uporabijo za določitev letnega nadomestila za nadzor, ki se plača v zvezi z vsakim nadzorovanim subjektom ali nadzorovano skupino, so znesek na referenčni datum:
(i)
skupnih sredstev;
(ii)
skupne izpostavljenosti tveganju. V primeru podružnice, ki je plačnica nadomestila, se šteje, da je skupna izpostavljenost tveganju enaka nič.
(b)
Podatki o faktorjih za izračun nadomestila se določijo in zberejo v skladu s sklepom ECB, v katerem se opišejo upoštevni metodologija in postopki. Ta sklep se objavi na spletni strani ECB.
(c)
Za namene izračunavanja faktorjev za izračun nadomestila nadzorovana skupina - praviloma - ne bi smela vključiti sredstev podrejenih družb v nesodelujočih državah članicah in tretjih državah. Nadzorovane skupine se lahko odločijo, da ta sredstva pri določitvi faktorjev za izračun nadomestila vključijo.
(d)
Za nadzorovane subjekte ali nadzorovane skupine, razvrščene kot manj pomembne na podlagi člena 6(4) Uredbe (EU) št. 1024/2013, faktor za izračun nadomestila za skupna sredstva ne presega 30 milijard EUR.
(e)
Relativno ponderiranje, ki se uporabi v zvezi s faktorji za izračun nadomestila, je naslednje:
(i)
skupna sredstva: 50 %;
(ii)
skupna izpostavljenost tveganju: 50 %.
4. Zavezanci za plačilo nadomestila zagotovijo faktorje za izračun nadomestila na referenčni datum 31. december preteklega leta in predložijo zahtevane podatke zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu zaradi izračuna letnih nadomestil za nadzor Evropske centralne banke do zaključka poslovanja na dan 1. julij v letu po navedenem referenčnem datumu ali na naslednji delovni dan, če 1. julij ni delovni dan. Kadar nadzorovani subjekti pripravljajo svoje letne račune na podlagi računovodskega leta, ki odstopa od koledarskega leta, lahko zavezanci za plačilo nadomestila zagotovijo faktorje za izračun nadomestila na referenčni datum ob koncu njihovega računovodskega leta. Pristojni nacionalni organi predložijo te podatke ECB v skladu s postopki, ki jih določi ECB. Vsota skupnih sredstev vseh zavezancev za plačilo nadomestila in vsota skupne izpostavljenosti tveganju vseh zavezancev za plačilo nadomestila se objavi na spletni strani ECB.
5. V primeru, da zavezanec za plačilo nadomestila ne zagotovi faktorjev za izračun nadomestila, določi te faktorje ECB v skladu z metodologijo, določeno v sklepu ECB. Nezagotovitev faktorjev za izračun nadomestila v skladu z odstavkom 4 tega člena se šteje za kršitev te uredbe.
6. Izračun letnega nadomestila za nadzor, ki ga mora plačati posamezni zavezanec za plačilo nadomestila se opravi, kot je opisano v nadaljevanju.
(a)
Letno nadomestilo za nadzor je vsota minimalnega dela nadomestila in spremenljivega dela nadomestila.
(b)
Minimalni del nadomestila se izračuna kot fiksni odstotek skupnega zneska letnih nadomestil za nadzor za vsako kategorijo nadzorovanih subjektov in nadzorovanih skupin, kot je določen v skladu s členoma 8 in 9. Za kategorijo pomembnih nadzorovanih subjektov in pomembnih nadzorovanih skupin znaša fiksni odstotek 10 %. Ta znesek se enako razdeli med vse zavezance za plačilo nadomestila. Za pomembne nadzorovane subjekte in pomembne nadzorovane skupine, ki imajo skupna sredstva v višini 10 milijard EUR ali manj, se minimalni del nadomestila prepolovi. Za kategorijo manj pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih skupin znaša fiksni odstotek 10 %. Ta znesek se enako razdeli med vse zavezance za plačilo nadomestila. Minimalni del nadomestila pomeni spodnjo mejo letnega nadomestila za nadzor za posameznega zavezanca za plačilo nadomestila.
(c)
Spremenljivi del nadomestila je razlika med skupnim zneskom letnih nadomestil za nadzor za vsako kategorijo nadzorovanih subjektov, kot je določen v skladu s členoma 8 in 9, in minimalnim delom nadomestila za isto kategorijo. Spremenljivi del nadomestila se posameznim zavezancem za plačilo nadomestila v vsaki kategoriji dodeli glede na delež vsakega zavezanca za plačilo nadomestila v vsoti ponderiranih faktorjev za izračun nadomestila za vse zavezance za plačilo nadomestila, kot se določijo po odstavku 3.
Na podlagi izračuna, opravljenega v skladu s predhodnimi odstavki, in faktorjev za izračun nadomestila, zagotovljenih v skladu z odstavkom 4 tega člena, ECB odloči o letnem nadomestilu za nadzor, ki ga mora plačati vsak zavezanec za plačilo nadomestila. Letno nadomestilo za nadzor, ki ga je treba plačati, se zavezancem za plačilo nadomestila sporoči z obvestilom o nadomestilu.
DEL IV
SODELOVANJE S PRISTOJNIMI NACIONALNIMI ORGANI
Člen 11
Sodelovanje s pristojnimi nacionalnimi organi
1. ECB pred odločitvijo o dokončni višini nadomestila komunicira s pristojnimi nacionalnimi organi, da zagotovi, da nadzor ostane stroškovno učinkovit in razumen za vse zadevne kreditne institucije in podružnice. Za ta namen ECB oblikuje in uvede ustrezne komunikacijske poti v sodelovanju s pristojnimi nacionalnimi organi.
2. Pristojni nacionalni organi pomagajo ECB pri zaračunavanju nadomestil, če ECB tako zahteva.
3. V primeru kreditnih institucij v sodelujoči državi članici zunaj euroobmočja, s katero tesno sodelovanje z ECB ni bilo niti začasno niti dokončno prekinjeno, ECB izda navodila pristojnemu nacionalnemu organu te države članice v zvezi z zbiranjem podatkov o faktorjih za izračun nadomestila in izdajanjem računov za letno nadomestilo za nadzor.
DEL V
IZDAJANJE RAČUNOV
Člen 12
Obvestilo o nadomestilu
1. ECB izda obvestilo o nadomestilu enkrat letno za vsakega zavezanca za plačilo nadomestila.
2. V obvestilu o nadomestilu se navedejo načini plačila letnega nadomestila za nadzor. Zavezanec za plačilo nadomestila mora izpolniti zahteve, ki so v zvezi s plačilom letnega nadomestila za nadzor določene v obvestilu o nadomestilu.
3. Zavezanec za plačilo nadomestila mora zapadli znesek po obvestilu o nadomestilu plačati v 35 dneh od dneva izdaje obvestila o nadomestilu.
Člen 13
Uradno pošiljanje obvestila o nadomestilu
1. Zavezanec za plačilo nadomestila je odgovoren za posodabljanje kontaktnih podatkov za posredovanje obvestila o nadomestilu in sporoči ECB kakršne koli spremembe teh podatkov (tj. ime, funkcija, organizacijska enota, naslov, elektronski naslov, telefonska številka, številka telefaksa). Zavezanec za plačilo nadomestila sporoči ECB kakršne koli spremembe kontaktnih podatkov najkasneje do 1. julija v vsakokratnem obdobju zaračunavanja nadomestila. Ti kontaktni podatki se nanašajo na fizično osebo ali po možnosti na funkcijo v organizaciji zavezanca za plačilo nadomestila.
2. ECB uradno pošlje obvestilo o nadomestilu na enega od naslednjih načinov: (a) elektronsko ali z drugim primerljivim komunikacijskim sredstvom, (b) po telefaksu, (c) s hitro kurirsko službo, (d) s priporočeno pošto s povratnico, (e) z vročitvijo ali osebno dostavo. Obvestilo o nadomestilu je veljavno brez podpisa.
Člen 14
Obresti v primeru neplačila
Brez poseganja v katero koli drugo pravno sredstvo, ki ga ima na voljo ECB, se v primeru delnega plačila, neplačila ali neizpolnjevanja pogojev za plačilo, določenih v obvestilu o nadomestilu, na neporavnani znesek letnega nadomestila za nadzor dnevno natečejo obresti po obrestni meri ECB za operacije glavnega refinanciranja, povečani za osem odstotnih točk, od datuma zapadlosti plačila.
DEL VI
KONČNE DOLOČBE
Člen 15
Sankcije
V primeru kršitve te uredbe lahko ECB naloži nadzorovanim subjektom sankcije v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2532/98 (5), dopolnjeno z Uredbo (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
Člen 16
Prehodni določbi
1. Obvestilo o nadomestilu za prvo obdobje zaračunavanja nadomestila se izda skupaj z obvestilom o nadomestilu za obdobje zaračunavanja nadomestila v letu 2015.
2. Da se ECB omogoči začetek zaračunavanja letnega nadomestila za nadzor, mora vsaka skupina subjektov, ki so plačniki nadomestila, imenovati zavezanca za plačilo nadomestila za skupino in o njegovi identiteti uradno obvestiti ECB do 31. decembra 2014 v skladu s členom 4(2).
3. Zavezanec za plačilo nadomestila prvič predloži podatke iz člena 13(1) do 1. marca 2015.
Člen 17
Poročilo in pregled
1. V skladu s členom 20(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013 ECB vsako leto predloži Evropskemu parlamentu, Svetu Evropske unije, Evropski komisiji in Euroskupini poročilo o predvideni sestavi in znesku letnih nadomestil za nadzor.
2. ECB do leta 2017 pregleda to uredbo, zlasti v zvezi z metodologijo in merili za izračun letnih nadomestil za nadzor, ki se zaračunajo vsakemu nadzorovanemu subjektu in skupini.
Člen 18
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati naslednji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu s pogodbami.
V Frankfurtu na Majni, 22. oktobra 2014