NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1381/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se zavádí program Práva, rovnost a občanství na období 2014 až 2020
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 19 odst. 2, čl. 21 odst. 2, články 114, 168, 169 a 197 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv a základních svobod. Tyto hodnoty jsou společné členským státům žijícím ve společnosti, která se vyznačuje pluralismem, nediskriminací, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností mezi muži a ženami. Jednotlivé osoby v Unii mají nárok požívat práv, která jim přiznávají Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a Smlouva o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). Kromě toho Listina základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), která je od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost v Unii právně závazná, odráží základní práva a svobody, na které mají osoby v Unii nárok. Tato práva by měla být prosazována a dodržována. Mělo by být zaručeno plné požívání těchto práv i práv vyplývajících z mezinárodních úmluv, k nimž Unie přistoupila, jako je Úmluva Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, a veškeré překážky by měly být odstraněny. Požívání těchto práv s sebou navíc nese odpovědnost a povinnosti vůči druhým, vůči lidskému společenství i vůči budoucím generacím.
(2)
Ve Stockholmském programu (4) Evropská rada znovu potvrdila prioritu, kterou představuje budování prostoru svobody, bezpečnosti a práva, a za politickou prioritu vyhlásila vytvoření Evropy práv. Financování bylo označeno jako jeden z významných nástrojů pro úspěšné provádění politických priorit Stockholmského programu. Ambiciózních cílů stanovených ve Smlouvách a Stockholmském programu je třeba dosáhnout mimo jiné zřízením flexibilního a účinného programu Práva, rovnost a občanství na období 2014 až 2020 (dále jen „program“), který usnadní plánování a provádění. Obecné a specifické cíle programu by měly být vykládány v souladu s odpovídajícími strategickými hlavními směry stanovenými Evropskou radou.
(3)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 o strategii „Evropa 2020“ stanoví strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Podpora a prosazování práv osob v rámci Unie, řešení diskriminace a nerovností a podpora občanství Unie přispívají k plnění konkrétních cílů a hlavních iniciativ strategie Evropa 2020.
(4)
Zákaz diskriminace je základní zásadou Unie. Článek 19 Smlouvy o fungování EU upravuje boj proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Zákaz diskriminace je rovněž zakotven v článku 21 Listiny, který by měl být uplatňován v mezích stanovených v článku 51 Listiny a v souladu s ním. Mělo by se přihlédnout ke zvláštním rysům různých forem diskriminace a souběžně by měla být vypracována příslušná opatření pro předcházení diskriminaci založené na jednom nebo více důvodech a pro boj proti ní.
(5)
Program by měl být prováděn způsobem, jímž se bude vzájemně posilovat s dalšími činnostmi Unie, které sledují stejné cíle, zejména ty, které uvádí sdělení Komise ze dne 5. dubna 2011 nazvané „Rámec EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020“ a závěry Rady ze dne 19. května 2011 o Rámci EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020 (5), které členské státy vyzývají, aby řešily sociální a ekonomické vyloučení Romů prostřednictvím komplexního přístupu ve čtyřech klíčových oblastech - vzdělávání, zaměstnání, zdravotní péče a bydlení - a zajistily, aby Romové nebyli diskriminováni, ale dostalo se jim rovného uznání jejich základních práv, a aby učinily opatření k vymýcení segregace tam, kde k ní dochází, zejména v oblastech vzdělávání a bydlení.
(6)
Rasismus, xenofobie, homofobie a další formy nesnášenlivosti jsou přímým porušením zásad svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a právního státu, zásad, na kterých je Unie založena a které jsou společné členským státům. Boj proti těmto jevům je tedy trvalým cílem, který vyžaduje koordinované úsilí, včetně přidělování finančních prostředků. Uvedené jevy zahrnují mimo jiné veřejné podněcování k násilí nebo nenávisti namířeným proti skupině osob nebo proti příslušníkovi této skupiny, jakož i jiné trestné činy spáchané z rasistických, xenofobních nebo homofobních pohnutek. Velká pozornost by v této souvislosti měla být rovněž věnována předcházení všem formám násilí a nenávisti, segregace a stigmatizace a boji proti nim, jakož i boji proti šikanování, obtěžování a netolerantnímu zacházení, například ve veřejné správě, policii, soudnictví, ve škole a na pracovišti.
(7)
Rovnost žen a mužů je jednou z hodnot, na kterých je Unie založena. Nerovné zacházení se ženami a muži je porušením základních práv. Prosazování rovnosti žen a mužů navíc přispívá k dosažení cílů strategie Evropa 2020. Cíl prosazování rovnosti žen a mužů by měl být prováděn způsobem, jímž se bude vzájemně posilovat s dalšími činnostmi Unie anebo členských států, které sledují stejné cíle, zejména ty, které uvádí Evropský pakt pro rovnost žen a mužů (2011-2020).
(8)
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie zahrnuje diskriminace na základě pohlaví i diskriminaci vyplývající ze změny pohlaví osoby. Při provádění programu by se měl rovněž zohlednit vývoj práva Unie a judikatury Soudního dvora Evropské unie, pokud jde o další související genderové aspekty včetně genderové identity.
(9)
Právo na důstojné zacházení na pracovišti a obecně v celé společnosti je výrazem hodnot, na kterých je Unie založena, a je nutné přijmout koordinovaný postup, který umožní cílené činnosti, pokud jde o trh práce. Opatření týkající se rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace by proto měla zahrnovat prosazování rovnosti žen a mužů a boj proti diskriminaci na pracovišti i na trhu práce.
(10)
Násilí na dětech, mladých lidech a ženách i vůči dalším ohroženým skupinám představuje ve všech svých podobách porušení základních práv a závažné ohrožení zdraví. K tomuto násilí dochází v celé Unii a má závažné následky pro tělesné a duševní zdraví obětí i pro společnost jako celek. V reakci na toto násilí a v zájmu ochrany obětí je zapotřebí silné politické vůle a koordinovaného postupu, založeného na metodách a výsledcích programů Daphne (6). Akce v boji proti násilí vůči ženám přispívají k prosazování rovnosti žen a mužů. Vzhledem k tomu, že financování Daphne bylo od svého zahájení v roce 1997 skutečným úspěchem, a to jak pokud jde o jeho popularitu u zúčastněných stran (orgánů veřejné akademických orgánů a nevládních organizací), tak pokud jde o účinnost financovaných projektů, je velmi důležité, aby při provádění programu zůstalo jméno Daphne spojeno s tímto specifickým cílem, jež je zaměřena na prevenci násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám a boj proti němu, a aby tak profil programů Daphne zůstal na co nejvyšší úrovni.
(11)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o EU má Unie podporovat ochranu práv dítěte a zároveň bojovat proti diskriminaci. Děti jsou zranitelné, a to zejména v případech chudoby, sociálního vyloučení nebo zdravotního postižení nebo v jiných zvláštních situacích, které je ohrožují, jako je zanedbávání, únosy a zmizení dětí. Je zapotřebí přijmout opatření na ochranu práv dítěte a přispět k jejich ochraně před škodami a násilím, které ohrožují jejich tělesné nebo duševní zdraví a představují porušení jejich práv na rozvoj, ochranu a důstojnost.
(12)
Osobní údaje by měly být i nadále účinně chráněny, zejména s ohledem na konstantní technický rozvoj a globalizaci. Právní rámec Unie na ochranu údajů by se měl účinně a jednotně uplatňovat v rámci Unie. K dosažení tohoto cíle by Unie měla mít možnost podporovat úsilí členských států v oblasti provádění tohoto právního rámce a zvláštní pozornost by měla být věnována zajištění toho, aby osoby mohly svá práva účinně vykonávat.
(13)
Občané by si měli být více vědomi svých práv vyplývajících z občanství Unie, konkrétně své právo svobodně se pohybovat a pobývat v Unii, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě svého bydliště za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, petiční právo k Evropskému parlamentu v kterémkoliv z jazyků Smluv, právo předkládat občanské iniciativy a právo zaslat evropskému veřejnému ochránci práv stížnost na nesprávný úřední postup některého z orgánů, a měli by mít možnost tato práva vykonávat. Pokud budou občané motivováni, aby hráli aktivnější úlohu v demokratickém procesu na úrovni Unie, posílí se tím evropská občanská společnost a podpoří se rozvoj evropské identity. Občané by měli bez problémů žít, cestovat, studovat, pracovat a angažovat se dobrovolnicky v jiném členském státě a měli by mít pocit, že mohou důvěřovat tomu, že je vůči nim uplatňován rovný přístup a že jejich práva jsou plně vymahatelná a chráněná, aniž by docházelo k diskriminaci, bez ohledu na to, v jaké části Unie se nacházejí.
(14)
Spotřebitelé a podnikatelé na vnitřním trhu by měli mít možnost dovolat se svých práv vyplývajících z práva Unie v přeshraničním rámci.
(15)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by program měl ve všech svých činnostech podporovat začleňování hlediska rovnosti žen a mužů a zohlednění cílů v oblasti zákazu diskriminace. Mělo by být prováděno pravidelné sledování a hodnocení, které umožní posoudit, jak činnosti programu reagují na otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
(16)
Ze zkušeností s akcemi na úrovni Unie vyplývá, že plnění cílů programu v praxi vyžaduje spojení jednotlivých nástrojů, včetně právních aktů, politických iniciativ a financování. Financování je důležitý nástroj, který doplňuje legislativní opatření.
(17)
Kromě toho, že akce financované z programu představují pro příjemce skutečné hodnoty, mohou také přinášet důkazy, o nějž lze opřít zlepšenou tvorbu politiky na úrovni členských států i Unie. Programy Daphne tak například umožnily skutečné předávání znalostí a osvědčených postupů mezi všemi zúčastněnými stranami, včetně členských států, pokud jde o předcházení násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám a boj proti němu.
(18)
Sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 zdůrazňuje potřebu racionalizovat a zjednodušit financování Unie. Zejména vzhledem ke stávající hospodářské krizi je nanejvýš důležité, aby finanční prostředky Unie byly strukturovány a spravovány co nejsvědomitěji. Smysluplného zjednodušení a účinného řízení financování lze dosáhnout snížením počtu programů a racionalizací, zjednodušením a harmonizací pravidel a postupů v oblasti financování.
(19)
V reakci na potřebu zjednodušit a účinně řídit poskytování finančních prostředků a usnadnit přístup k nim by tento program měl pokračovat v činnostech prováděných v minulosti na základě oddílu 4 („Boj proti diskriminaci a rozmanitost“) a oddílu 5 („Rovnost žen a mužů“) programu Progress, zavedeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1672/2006/ES (7), programu „Základní práva a občanství“, zavedeného rozhodnutím Rady 2007/252/ES (8), a programu Daphne III a rozvíjet tyto činnosti. Hodnocení těchto programů v polovině období zahrnují doporučení s cílem zlepšit jejich provádění. Výsledky těchto hodnocení v polovině období, jakož i výsledky příslušných hodnocení ex post je třeba zohlednit při provádění tohoto programu.
(20)
Hlavní zásady pro dosažení cílů programu by měly spočívat v zajištění optimálního využívání finančních zdrojů a zlepšení účinnosti výdajů. Měly by být zaručeny odpovídající finanční prostředky na podporu úsilí o uskutečnění Evropy práv. Je důležité dohlédnout na to, aby byl program prováděn co nejúčinnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem, a zároveň zajistit právní jistotu a jeho přístupnost pro všechny účastníky. Pro snazší přístup všech potenciálních příjemců k finančním prostředkům by měly být zjednodušeny i postupy podávání žádostí a požadavky na finanční řízení a odstraněna administrativní zátěž.
(21)
Sdělení Komise nazvané „Přezkum rozpočtu EU“ ze dne 19. října 2010 a sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 zdůrazňují potřebu zacílit financování na akce, které mají zřejmou evropskou přidanou hodnotu, tj. na případy, kdy zásah Unie může oproti opatřením na úrovni členských států přinést přidanou hodnotu. Akce, na něž se vztahuje toto nařízení, by měly přispívat rozvoji vzájemné důvěry mezi členskými státy, zdokonalovat přeshraniční spolupráci a vytváření sítí a umožňovat správné, soudržné a jednotné uplatňování práva Unie. Činnosti v oblasti financování by měly rovněž přispívat k tomu, aby všichni zúčastnění získávali účinnější a lepší znalosti o právu a politikách Unie, a měly by poskytovat stabilní analytický základ pro podporu a rozvoj práva a politik Unie, a přispívat tak k jejich vymáhání a řádnému provádění. Opatření na úrovni Unie umožní, aby tyto akce byly prováděny jednotně v rámci celé Unie a aby přinášely úspory z rozsahu. Kromě toho může Unie lépe reagovat na přeshraniční situace, než mohou členské státy, a může poskytnout evropskou platformu pro vzájemné čerpání zkušeností.
(22)
Při výběru akcí, jež mají být financovány z programu, by Komise měla návrhy posuzovat podle předem určených kritérií. Tato kritéria by měla zahrnovat posouzení evropské přidané hodnoty navrhovaných akcí. I u vnitrostátních projektů a projektů malého rozsahu lze prokázat, že obsahují evropskou přidanou hodnotu.
(23)
Orgány a subjekty sledující cíl v obecném evropském zájmu v oblastech, na něž se program vztahuje, by měly být považovány za klíčové aktéry, pokud prokázaly, anebo pokud lze očekávat, že prokáží, že mají podstatný vliv na realizaci uvedeného cíle, a měly by obdržet financování v souladu s postupy a kritérii stanovenými v ročních pracovních programech přijatých Komisí podle tohoto nařízení.
(24)
Harmonizované služby se sociální hodnotou by měly být vykládány ve smyslu článku 2 rozhodnutí Komise č. 116/2007/ES (9).
(25)
Orgány a subjekty, které mají přístup k programu, by měly zahrnovat celostátní, regionální a místní orgány.
(26)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2 december 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (10).
(27)
S cílem zajistit, aby byl program dostatečně pružný na to, aby reagoval na měnící se potřeby a odpovídající politické priority během doby svého trvání, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu procentních podílů stanovených v příloze tohoto nařízení pro každou skupinu specifických cílů, která by se tyto podíly přesáhla o více než 5 procentních bodů. K posouzení potřeby takového aktu v přenesené pravomoci by se tyto procentní podíly měly vypočítat na základě finančního krytí programu pro celou dobu jeho trvání, a nikoli na základě ročních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Toto nařízení by mělo být provedeno v plném souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (11) (dále jen „finanční nařízení“). Zejména pokud jde o podmínky způsobilosti daně z přidané hodnoty (DPH), kterou hradí příjemci grantů, by způsobilost DPH neměla záviset na právním postavení příjemců pro činnosti, jež mohou provádět soukromé a veřejné orgány a subjekty za stejných právních podmínek. S ohledem na zvláštní povahu cílů a činnosti, na něž se vztahuje toto nařízení, je ve výzvách k podávání návrhů třeba upřesnit, že pro činnosti, jež mohou provádět veřejné i soukromé orgány a subjekty, má být za způsobilou považována neodpočitatelná DPH odváděná veřejnými orgány a subjekty, pokud je placena v souvislosti s prováděním činností jako odborné vzdělávání nebo zvyšování informovanosti, které nelze považovat za výkon veřejné moci. Toto nařízení by mělo rovněž využívat nástroje pro zjednodušení, které byly zavedeny finančním nařízením. Cílem kritérií pro určování akcí, jež mají být podporovány, by navíc mělo být poskytování dostupných finančních prostředků na akce, jež mají největší dopad na sledované cíle politiky.
(29)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci pro schvalování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci je třeba vykonávat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(30)
Roční pracovní programy přijímané Komisí podle tohoto nařízení by měly zajistit vhodné rozdělení finančních prostředků mezi granty a veřejné zakázky. Program by měl nejprve přidělit finanční prostředky na granty a zároveň zachovat dostatečné úrovně financování pro zakázky. Minimální podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty, by měl být stanoven v ročním pracovním programu a neměl by být nižší než 65 %. Pro usnadnění plánování projektů a spolufinancování zúčastněnými stranami by Komise měla stanovit jasný harmonogram pro výzvy k podávání návrhů, výběr projektů a rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
(31)
Aby se zajistilo účinné přidělování finančních prostředků ze souhrnného rozpočtu Unie, je zapotřebí dodržovat celkový soulad, doplňkovost a součinnost mezi finančními programy, které podporují vzájemně související oblasti politiky, a to zejména v případě tohoto programu a programu Spravedlnost, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1382/2013 (13), programu „Evropa pro občany“, Programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 (14), a dalších programů v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí; vnitřních věcí; zdraví a ochrany spotřebitele, vzdělávání, odborné přípravy, mládeže a sportu, informační společnosti a rozšíření, a to zejména s nástrojem předvstupní pomoci (NPP II) a s evropskými strukturálními a investičními fondy, pro něž společná ustanovení stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (15).
(32)
Komise by měla zajistit celkový soulad, doplňkovost a součinnost s prací orgánů, úřadů a agentur Unie, jako je Evropský institut pro rovnost žen a mužů a Agentura pro základní práva, a měla by zhodnotit práci dalších vnitrostátních a mezinárodních aktérů v oblastech, na něž se vztahuje program.
(33)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně opatření pro prevenci, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s finančním nařízením.
(34)
V zájmu uplatňování zásady řádného finančního řízení by toto nařízení mělo upravovat vhodné nástroje pro posouzení jeho výsledků. Za tímto účelem by mělo definovat obecné a specifické cíle. Aby bylo možné posoudit plnění těchto specifických cílů, je zapotřebí vytvořit soubor konkrétních a měřitelných ukazatelů, které by měly zůstat v platnosti po celou dobu trvání programu. Komise by měla každoročně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o sledování, která by se měla zakládat mimo jiné na ukazatelích stanovených v tomto nařízení a která by měla podat informace o využití dostupných finančních prostředků.
(35)
Komise by při provádění programu měla zohlednit cíl, jímž je zeměpisně spravedlivé rozdělování finančních prostředků, a měla by poskytnout pomoc v těch členských státech, v nichž je počet financovaných akcí relativně nízký. Komise by přitom měla rovněž zohlednit, zda je - podle mezinárodně uznaných ukazatelů či kontrolních orgánů - třeba přijmout v některých členských státech opatření s cílem zajistit účinné dosažení cílů programu, a měla by podporovat akce členských států nebo občanské společnosti v těchto oblastech.
(36)
V souladu s čl. 180 odst. 1 písm. l) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (16) (dále jen „prováděcí pravidla“) by grantové dohody měly obsahovat ustanovení, jimiž se řídí zviditelnění finanční podpory, kterou Unie poskytuje, s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy její prezentace vůči veřejnosti není možná či vhodná.
(37)
V souladu s čl. 35 odst. 2 a 3 finančního nařízení a článku 21 prováděcích pravidel by měla Komise vhodným způsobem včas zpřístupnit informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie. Při zpřístupnění těchto informací by měly být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
(38)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž konkrétně přispět k dalšímu rozvoji prostoru, kde jsou prosazovány, chráněny a účinně uplatňovány rovnost a práva osob zakotvené ve Smlouvě o EU, Smlouvě o fungování EU, v Listině a v mezinárodních úmluvách o lidských právech, ke kterým Unie přistoupila, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(39)
S cílem zabezpečit kontinuitu financování činností dříve prováděných na základě oddílů 4 a 5 rozhodnutí č. 1672/2006/ES, rozhodnutí 2007/252/ES a rozhodnutí č. 779/2007/ES by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zavedení a doba trvání programu
1. Toto nařízení zavádí program Práva, rovnost a občanství (dále jen „program“).
2. Program zahrnuje období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Evropská přidaná hodnota
1. Z programu jsou financovány akce s evropskou přidanou hodnotou. Komise za tímto účelem zajistí, aby akce vybrané k financování měly přinést výsledky s evropskou přidanou hodnotou.
2. Evropská přidaná hodnota akcí, včetně akcí malého rozsahu a vnitrostátních akcí, se posuzuje na základě kritérií, jako je jejich příspění k důslednému a jednotnému provádění práva Unie a k širokému veřejnému povědomí o právech z něj vyplývajících, jejich potenciál k rozvíjení vzájemné důvěry mezi členskými státy a zlepšení přeshraniční spolupráce, jejich nadnárodní dopad, jejich podíl na vypracování a šíření osvědčených postupů a jejich potenciál přispívat k vytváření minimálních norem, praktických nástrojů a řešení zaměřených na přeshraniční nebo celounijní problémy.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je přispět v souladu s článkem 4 k dalšímu rozvoji prostoru, kde je prosazována, chráněna a účinně uplatňována rovnost a práva osob zakotvené ve Smlouvě o EU, Smlouvě o fungování EU, v Listině a v mezinárodních úmluvách o lidských právech, ke kterým Unie přistoupila.
Článek 4
Specifické cíle
1. K dosažení obecného cíle stanoveného v článku 3 jsou v rámci programu stanoveny tyto specifické cíle:
a)
prosazovat účinné provádění zásady zákazu diskriminace na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace a dodržovat zásadu zákazu diskriminace na základě důvodů uvedených v článku 21 Listiny;
b)
předcházet rasismu, xenofobii, homofobii a dalším formám nesnášenlivosti a bojovat proti nim;
c)
podporovat a chránit práva osob se zdravotním postižením;
d)
prosazovat rovnost žen a mužů a prosazovat začleňování hlediska rovnosti žen a mužů;
e)
předcházet všem formám násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám, jakož i násilí vůči dalším ohroženým skupinám, zejména skupinám ohroženým násilím v úzkých vztazích, bojovat proti takovému násilí a chránit jeho oběti;
f)
podporovat a chránit práva dítěte;
g)
přispívat k zajištění nejvyššího stupně ochrany soukromí a osobních údajů;
h)
podporovat a zlepšovat výkon práv vyplývajících z občanství Unie;
i)
umožnit spotřebitelům a podnikatelům na vnitřním trhu, aby prosazovali svá práva vyplývající z práva Unie, pokud jde o projekty financované v rámci programu Spotřebitelé.
2. Specifických cílů programu se dosahuje zejména:
a)
zlepšováním povědomí a znalostí o právu a politikách Unie, jakož i o právech, hodnotách a zásadách, na nichž je založena Unie;
b)
podporou účinného, uceleného a jednotného provádění a používání právních nástrojů a politik Unie v členských státech a jejich sledováním a hodnocením;
c)
podporou přeshraniční spolupráce, zlepšováním vzájemných znalostí a prohlubováním vzájemné důvěry mezi všemi zúčastněnými stranami;
d)
zdokonalováním znalostí a porozumění ohledně případných překážek, které ovlivňují výkon práv a zásad zaručených Smlouvou o EU, Smlouvou o fungování EU, Listinou, mezinárodními úmluvami, ke kterým Unie přistoupila, a sekundárními právními předpisy Unie.
Článek 5
Druhy akcí
1. Z programu jsou mimo jiné financovány tyto druhy akcí:
a)
analytické činnosti, jako je shromažďování údajů a statistik; rozvoj společných metodik a případně ukazatelů nebo měřítek; studie, výzkum, analýzy a průzkumy; hodnocení; příprava a publikace pokynů, zpráv a vzdělávacích materiálů; workshopy, semináře, setkání odborníků a konference;
b)
vzdělávací činnosti, jako jsou například výměny zaměstnanců, workshopy, semináře, školící programy pro školitele a rozvíjení internetových nebo jiných vzdělávacích modulů;
c)
vzájemná výměna zkušeností, spolupráce, zvyšování povědomí a šíření informací, jako je například identifikace a výměna osvědčených postupů, inovativních přístupů a zkušeností; organizace vzájemného hodnocení a vzájemné výměny zkušeností; pořádání konferencí, seminářů, mediálních kampaní včetně v on-line médiích, informačních kampaní včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s cíli programu; shromažďování a zveřejňování materiálů pro šíření informací o programu a jeho výsledcích; rozvíjení, provozování a údržba systémů a nástrojů využívajících informační a komunikační technologie;
d)
podpora hlavních aktérů, jejichž činnosti přispívají k provádění cílů programu, jako je podpora nevládních organizací při provádění akcí s evropskou přidanou hodnotou, podpora klíčových evropských aktérů, sítí na evropské úrovni a harmonizovaných služeb se sociální hodnotou; podpora členských států při provádění práva a politik Unie; a podpora činnosti sítí na evropské úrovni mezi specializovanými orgány a subjekty, jakož i celostátními, regionálními a místními orgány a nevládními organizacemi, včetně podpory prostřednictvím grantů na činnosti a grantů na provoz.
2. S cílem zajistit perspektivu začlenění podporují příjemci účast příslušných cílových skupin na akcích financovaných z programu.
Článek 6
Účast
1. Přístup k programu je otevřen všem orgánům a subjektům, které jsou právně usazeny v:
a)
členských státech,
b)
zemích Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou členy Dohody o Evropském hospodářském prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v uvedené dohodě;
c)
kandidátských zemích, potenciálních kandidátech a zemích přistupujících k Unii, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami stanovenými pro účast těchto zemí na programech Unie zavedených v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení nebo podobných dohodách.
2. Orgány a subjekty zaměřené na zisk mají přístup k programu pouze ve spojení s neziskovými nebo veřejnými organizacemi.
3. Orgány a subjekty právně usazené v jiných třetích zemích než těch, které se účastní programu v souladu s odst. 1 písm. b) a c), zejména v zemích, na něž se vztahuje evropská politika sousedství, se mohou do akcí v rámci programu zapojit na vlastní náklady, pokud to poslouží účelu těchto akcí.
4. Komise může spolupracovat s mezinárodními organizacemi za podmínek stanovených v příslušném ročním pracovním programu. Přístup k programu je otevřen mezinárodním organizacím působícím v oblastech, na něž se program vztahuje, v souladu s finančním nařízením a příslušným ročním pracovním programem.
Článek 7
Rozpočet
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014 až 2020 se stanoví na 439 473 000 EUR.
2. Z finančních prostředků programu lze rovněž hradit výdaje související s činnostmi v rámci přípravy, sledování, kontroly, auditu a hodnocení, které jsou potřebné pro řízení programu a posouzení týkající se dosažení jeho cílů. Z finančních prostředků programu lze hradit výdaje spojené s nezbytnými studiemi, setkáními odborníků, informačními a komunikačními akcemi včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, jakož i výdaje spojené se sítěmi informačních technologií zaměřenými na zpracování a výměnu informací; a jiné výdaje na technickou a správní pomoc, potřebnou v souvislosti s řízením programu Komisí.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích stanovených víceletým finančním rámcem zřízeným nařízením Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (17)
4. V rámci finančního krytí programu se částky na každou skupinu specifických cílů přidělují v souladu s procentními podíly stanovenými v příloze.
5. Komise se od přidělených procentních podílů v rámci finančního krytí, jak jsou stanoveny v příloze, neodchýlí o více než 5 procentních bodů pro každou skupinu specifických cílů. Pro případ, že je nezbytné tento limit překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 8 a za účelem změny každého z podílů uvedených v příloze o více než 5 a nejvýše 10 procentních bodů.
Článek 8
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 5 se Komisi svěřuje na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 7 odst. 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 9
Prováděcí opatření
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Komise za účelem provádění programu přijme roční pracovní programy ve formě prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2.
3. Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce, jež mají být uskutečněny v souladu s obecnými a specifickými cíli stanovenými v článku 3 a čl. 4 odst. 1, včetně orientačního přidělení finančních zdrojů;
b)
základní kritéria způsobilosti, výběru a udělování grantů, podle nichž se vybírají návrhy, které mají obdržet finanční příspěvky, v souladu s článkem 84 finančního nařízení a s článkem 94 prováděcích pravidel.
c)
minimální procentní podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty.
4. Vhodné a spravedlivé rozdělení finanční podpory mezi různé oblasti, na něž se vztahují specifické cíle uvedené v čl. 4 odst. 1, se zajistí při zohlednění úrovně finančních prostředků, které již byly přiděleny podle předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 15. Při rozhodování o přidělení prostředků do těchto oblastí v ročních pracovních programech zohlední Komise potřebu zachovat dostatečné úrovně financování a zajistí kontinuitu akcí i předvídatelnost financování ve všech oblastech, na něž se vztahují specifické cíle stanovené v čl. 4 odst. 1.
5. Výzvy k podávání návrhů se uveřejňují jednou ročně.
Článek 10
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č.182/2011.
Článek 11
Doplňkovost
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s ostatními nástroji Unie, včetně mimo jiné s programem Spravedlnost, programem „Evropa pro občany“ a programem Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace a s dalšími programy v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí; vnitřních věcí, zdraví a ochrany spotřebitele; vzdělávání, odborné přípravy, mládeže a sportu, informační společnosti; rozšíření, a to zejména s nástrojem předvstupní pomoci (NPP II) a s evropskými strukturálními a investičními fondy.
2. Komise rovněž zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s činností institucí a jiných subjektů Unie působících v oblastech, na něž se vztahují cíle programu.
3. Program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Unie, zejména s programem Spravedlnost, za účelem provádění akcí odpovídajících cílům obou programů. Na akci financovanou z programu lze rovněž čerpat prostředky z programu Spravedlnost, pokud se financování netýká stejné nákladové položky.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných z programu finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie v rámci programu.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (18) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (19) s cílem zjistit, zdav souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy, které vyplývají z provádění programu, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů a vyšetřování zmíněných v uvedených odstavcích v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 13
Sledování a hodnocení
1. Komise program každoročně sleduje tak, aby bylo možné sledovat provádění akcí v jeho rámci a plnění specifických cílů stanovených v článku 4. Sledování zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů, zákazu diskriminace a ochrany dětí.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě
a)
výroční zprávu o sledování na základě ukazatelů stanovených v čl. 14 odst. 2 a o využití dostupných finančních prostředků;
b)
průběžnou hodnotící zprávu do 30. června 2018;
c)
zprávu o hodnocení ex post do 31. prosince 2021.
3. Průběžná hodnotící zpráva posoudí pokrok dosažený při plnění cílů programu, účinnost využívání zdrojů a evropskou přidanou hodnotu programu s cílem určit, zda je financování v oblastech, na které se program vztahuje, třeba po roce 2020 prodloužit, upravit nebo ukončit. Zároveň se prověří, zda je možné program ještě zjednodušit, zda je vnitřně i navenek soudržný a zda jsou všechny jeho cíle a akce stále relevantní. Ve zprávě se zohlední výsledky hodnocení ex post předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 15.
4. Zpráva o hodnocení ex post, která se použije při rozhodování o následném programu, posoudí dlouhodobé dopady programu a udržitelnost jeho účinků.
Článek 14
Ukazatele
1. V souladu s článkem 13 slouží ukazatele stanovené v odstavci 2 tohoto článku jako základ pro sledování a hodnocení rozsahu, ve kterém bylo akcemi stanovenými v článku 5 dosaženo každého ze specifických cílů programu stanovených v článku 4. Měří se na základě předem stanovených základních hodnot, které odrážejí situaci před prováděním. Ukazatele se případně člení mimo jiné podle pohlaví, věku a zdravotního postižení.
2. Ukazatele uvedené v odstavci 1 zahrnují mimo jiné:
a)
počet a procentní podíl osob v cílové skupině, které byly osloveny činnostmi na zvyšování povědomí financovanými z programu;
b)
počet zúčastněných stran, které se zapojily do činností mimo jiné v oblasti vzdělávání, výměn, studijních pobytů, workshopů a seminářů financovaných z programu;
c)
zvýšení úrovně znalostí o právních předpisech a politikách Unie a popřípadě o právech, hodnotách a zásadách, na nichž je založena Unie, ve skupinách účastnících se činností financovaných z programu ve srovnání s celou cílovou skupinou;
d)
počet případů, činnosti a výsledky v oblasti přeshraniční spolupráce;
e)
hodnocení účastníků činností, jichž se zúčastnili, a jejich (očekávané) udržitelnosti;
f)
zeměpisné pokrytí činností financovaných z programu;
g)
počet žádostí a grantů týkajících se každého specifického cíle;
h)
pro každý specifický cíl výše finančních prostředků požadovaná žadateli a výše udělená.
2. Kromě ukazatelů stanovených v odstavci 2 se v průběžné zprávě i ve zprávě o hodnocení programu ex post zhodnotí mimo jiné:
a)
evropská přidaná hodnota programu, včetně zhodnocení činností programu s přihlédnutím k podobným iniciativám vytvořeným na vnitrostátní či evropské úrovni a bez finanční podpory Unie a k jejich (očekávaným) výsledkům; a výhody či nevýhody financování Unií ve srovnání s vnitrostátním financováním dotyčného druhu činnosti;
b)
úroveň financování v poměru k dosaženým výsledkům (účinnost);
c)
případné administrativní, organizační nebo strukturální překážky bránící hladšímu, účinnějšímu a účelnějšímu provádění programu (prostor pro zjednodušení).
Článek 15
Přechodná opatření
Na akce zahájené na základě oddílu 4 („Boj proti diskriminaci a rozmanitost“) a oddílu 5 („Rovnost žen a mužů“) rozhodnutí č. 1672/2006/ES, rozhodnutí č. 2007/252/ES nebo rozhodnutí č. 779/2007/ES se až do jejich ukončení vztahují uvedená rozhodnutí. Ve vztahu k těmto akcím se odkazy na výbory uvedené v článku 13 rozhodnutí č. 1672/2006/ES, v článku 10 rozhodnutí č. 2007/252/ES a v článku 10 rozhodnutí č. 779/2007/ES považují za odkazy na výbor uvedený v čl. 10 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
UREDBA (EU) št. 1381/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 17. decembra 2013
o uvedbi programa za pravice, enakost in državljanstvo za obdobje od 2014 do 2020
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 19(2), 21(2), 114, 168, 169 in 197 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropska unija temelji na vrednotah spoštovanja človekovega dostojanstva, svobode, demokracije, enakosti, pravne države ter spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Te vrednote so skupne vsem državam članicam v družbi, ki jo določajo pluralizem, nediskriminacija, strpnost, pravica, solidarnost ter enakost žensk in moških. Ljudje v Uniji lahko uživajo pravice, ki jim jih zagotavljata Pogodba o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) in Pogodba o Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: PEU). Poleg tega Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina), ki je z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe postala pravno zavezujoča po vsej Uniji, upošteva temeljne pravice in svoboščine oseb v Uniji. Te pravice bi bilo treba spodbujati in spoštovati. Zagotoviti bi bilo treba polno uživanje teh pravic ter pravic, ki izhajajo iz mednarodnih konvencij, kot je Konvencija Združenih narodov o pravicah invalidov, h katerim je pristopila Unija, in odpraviti vse ovire. Nadalje je uživanje teh pravic povezano z odgovornostmi in dolžnostmi do soljudi, človeške skupnosti in prihodnjih generacij.
(2)
V stockholmskem programu (4) je Evropski svet kot prednostno nalogo znova potrdil razvoj območja svobode, varnosti in pravice, med politične prednostne naloge pa uvrstil uresničevanje Evrope pravice. Financiranje je bilo opredeljeno kot eno od pomembnih orodij za uspešno izvajanje prednostnih nalog politike stockholmskega programa. Ambiciozni cilji, ki jih določata Pogodbi in stockholmski program, bi bilo med drugim treba doseči z vzpostavitvijo fleksibilnega in učinkovitega programa za pravice, enakost in državljanstvo (v nadaljnjem besedilu: Program). Splošne in specifične cilje Programa bi bilo treba razlagati glede na zadevne strateške smernice Evropskega sveta.
(3)
V sporočilu Komisije z dne 3. marca 2010 o strategiji Evropa 2020 je določena strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast. Podpiranje in spodbujanje spoštovanja pravic oseb v Uniji, boj proti diskriminaciji in neenakosti ter spodbujanje spoštovanja državljanstva Unije prispevajo k spodbujanju specifičnih ciljev in vodilnih pobud strategije Evropa 2020.
(4)
Nediskriminacija je temeljno načelo Unije. Člen 19 PDEU predvideva ukrepe za boj proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. Načelo nediskriminacije je zapisano tudi v členu 21 Listine, ki bi ga bilo treba uporabljati v okviru člena 51 Listine in v skladu z navedenim členom. Treba bi bilo upoštevati posebnosti različnih oblik diskriminacije in vzporedno pripraviti ustrezne ukrepe za preprečevanje diskriminacije in boj proti njej na eni ali več osnovah.
(5)
Program bi bilo treba izvajati tako, da bi se vzajemno dopolnjeval z drugimi dejavnostmi Unije, ki imajo enake cilje, zlasti tistim iz sporočila Komisije z dne 5. aprila 2011 z naslovom „Okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020“ (5) in iz sklepov Sveta z dne 19. Maja 2011 o okvirju EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020, v katerem so države članice pozvane k obravnavi socialne in ekonomske izključenosti Romov z nadaljevanjem pristopa prevladujoče usmeritve na štirih bistvenih področjih - v izobraževanju, pri zaposlovanju, v zdravstvu in pri nastanitvi, pri čemer zagotovijo, da Romi niso izpostavljeni diskriminaciji, temveč se jim enakopravno priznavajo njihove temeljne pravice, in k ukrepanju za odpravo segregacije, kjer se pojavlja, zlasti v izobraževanju in pri nastanitvi.
(6)
Rasizem, ksenofobija, homofobija in druge oblike nestrpnosti so neposredne kršitve načel svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter pravne države, tj. načel, na katerih temelji Unija in ki so skupna vsem državam članicam. Boj proti tem pojavom je torej stalni cilj, ki zahteva usklajeno ukrepanje, tudi z dodeljevanjem sredstev. Med navedene pojave se med drugim šteje tudi javno spodbujanje k nasilju ali sovraštvu, usmerjenemu proti skupini oseb ali članu takšne skupine, pa tudi druge prekrške, če temeljijo na rasističnih, ksenofobnih ali homofobnih nagibih. V tem smislu bi bilo treba posebno pozornost nameniti tudi preprečevanju in zatiranju vseh oblik nasilja, sovraštva, segregacije in stigmatizacije, pa tudi boju proti nasilništvu, nadlegovanju in nestrpnosti, na primer v javni upravi, na policiji, v sodstvu, šolah in na delovnem mestu.
(7)
Enakost žensk in moških je ena od temeljnih vrednot Unije. Neenaka obravnava žensk in moških je kršitev temeljnih pravic. Poleg tega spodbujanje enakosti žensk in moških prispeva tudi k uresničevanju ciljev strategije Evropa 2020. Za spodbujanje enakosti žensk in moških bi si bilo treba prizadevati medsebojno dopolnjujoče z drugimi dejavnostmi Unije ali držav članic, ki imajo enake cilje, zlasti s s tistim iz Evropskega pakta za enakost spolov za obdobje 2011-2020.
(8)
Diskriminacija na podlagi spola v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije vključuje diskriminacijo zaradi spremembe spola. Pri izvajanju Programa bi bilo treba upoštevati tudi razvoj prava Unije in sodne prakse Sodišča Evropske unije, da bi razširili vidike, povezane s spolom, tudi v zvezi s spolno identiteto.
(9)
Pravica do dostojanstvenega odnosa na delovnem mestu in v družbi na splošno je odraz temeljnih vrednot Unije in potrebno je usklajeno ukrepanje, da se omogočijo ciljno usmerjene dejavnosti v zvezi z zaposlitvenim trgom. Ukrepi na področju enakosti spolov in protidiskriminacije bi zato morali vključevati spodbujanje enakosti žensk in moških ter boj proti diskriminaciji na delovnem mestu in zaposlitvenem trgu.
(10)
Nasilje nad otroki, mladimi in ženskami ter drugimi ogroženimi skupinami v vseh oblikah pomeni kršitev temeljnih pravic in hudo ogrožanje zdravja. Takšno nasilje je prisotno po vsej Uniji in resno vpliva na fizično in psihično zdravje žrtev, pa tudi na družbo v celoti. Za boj proti njemu in za zaščito žrtev sta potrebna močna politična volja in usklajeno ukrepanje na podlagi metod in rezultatov programov Daphne (6). Ukrepi za boj proti nasilju nad ženskami prispevajo k spodbujanju enakosti žensk in moških. Financiranje Daphne je bilo od samega začetka leta 1997 resnično uspešno, tako v smislu njene priljubljenosti pri zainteresiranih straneh (javni organi, akademske institucije in nevladne organizacije (NVO)) kot v smislu uspešnosti financiranih projektov, zato je bistveno, da se pri izvajanju Programa v zvezi s specifičnim ciljem, ki je usmerjen v preprečevanje nasilja in boj proti nasilju nad otroki, mladostniki in ženskami, ohrani ime Daphne, da bi bili programi Daphne čim bolj prepoznavni.
(11)
V skladu s členom 3(3) PEU mora Unija v okviru boja proti diskriminaciji spodbujati varstvo pravic otrok. Otroci so ranljivi, zlasti v okoliščinah, kot so revščina, socialna izključenost ali invalidnost, ali v drugih posebnih okoliščinah, ki jih ogrožajo, kot so zanemarjanje, ugrabitve ali izginotja. Z ukrepi bi morali širiti pravice otroka in prispevati k zaščiti otrok pred poškodbami in nasiljem, ki ogrožajo njihovo psihično ali telesno zdravje in pomenijo kršitev njihovih pravic do razvoja, zaščite in dostojanstva.
(12)
Osebne podatke bi bilo treba ob stalnem tehnološkem napredku in globalizaciji še naprej učinkovito varovati. Pravni okvir Unije za varstvo podatkov bi bilo treba v Uniji uporabljati učinkovito in dosledno. Za uresničitev tega bi morala biti Unija sposobna podpreti prizadevanja držav članic za izvajanje tega pravnega okvira, pri čemer bi bilo treba posebno pozornost nameniti temu, da se posameznikom zagotovi učinkovito uveljavljanje njihovih pravic.
(13)
Državljani bi se morali bolj zavedati svojih pravic, ki jim pripadajo na podlagi državljanstva Unije, in bi jih morali biti sposobni uveljavljati; gre za njihovo pravico do prostega gibanja in prebivanja v Uniji, aktivno in pasivno volilno pravico na volitvah v Evropski parlament in na občinskih volitvah v državi članici njihovega prebivališča pod enakimi pogoji, kot državljani te države; njihovo pravico nasloviti peticijo na Evropski parlament v katerem koli jeziku Pogodb; njihovo pravico vložitve državljanske pobude in njihovo pravico nasloviti pritožbo na Evropskega varuha človekovih pravic zaradi nepravilnosti v delovanju institucij. Spodbujanje občanov k prevzemanju aktivnejše vloge v demokraciji na ravni Unije bo okrepilo evropsko civilno družbo in pospešilo razvoj evropske identitete. Državljanom bi bilo treba omogočiti, da lahko sproščeno živijo, potujejo, študirajo, delajo in sodelujejo v prostovoljnih dejavnostih v drugih državah članicah, pri čemer bi morali imeti možnost zaupanja v enakopravnost dostopa do njihovih pravic ter nediskriminatorno polno uveljavljanje in zaščito njihovih pravic, ne glede na to, kje v Uniji se nahajajo.
(14)
Posameznikom v njihovi vlogi potrošnikov ali podjetnikov na notranjem trgu bi bilo treba v čezmejnem kontekstu omogočiti uveljavljanje pravic, ki izhajajo iz prava Unije.
(15)
V skladu s členoma 8 in 10 PDEU bi morali pri vseh dejavnostih v okviru programa podpirati vsesplošno upoštevanje ciljev enakosti spolov in načela nediskriminacije. Za vrednotenje, kako se prek dejavnosti Programa rešujejo vprašanja enakosti spolov in boja proti diskriminaciji, bi bilo treba izvajati redno spremljanje in vrednotenje.
(16)
Izkušnje z ukrepanjem na ravni Unije so pokazale, da doseganje ciljev Programa v praksi zahteva združevanje instrumentov, vključno s pravnimi akti, pobudami politike in financiranjem. Financiranje je pomembno orodje, ki dopolnjuje zakonodajne ukrepe.
(17)
Ne samo, da so ukrepi, financirani v okviru Programa, za upravičence resnično dragoceni, z njimi se lahko ustvari tudi slika o stanju, ki je lahko podlaga za boljše oblikovanje politik na nacionalni ravni in na ravni Unije. Programi Daphne so denimo omogočili dejanski prenos učenja in dobrih praks med vsemi zainteresiranimi stranmi, vključno z državami članicami, v zvezi s preprečevanjem nasilja in bojem proti nasilju nad otroki, mladostniki in ženskami.
(18)
V sporočilu Komisije z dne 29. junija 2011 z naslovom „Proračun za Evropo 2020“ je poudarjena potreba po racionalizaciji in poenostavitvi financiranja Unije. Zlasti ob upoštevanju sedanje gospodarske krize je zelo pomembno, da se sredstva Unije čim skrbneje strukturirajo in upravljajo. Pomembno poenostavitev in učinkovito upravljanje financiranja je mogoče doseči z zmanjšanjem števila programov ter z racionalizacijo, poenostavitvijo in uskladitvijo pravil in postopkov financiranja.
(19)
Program bi moral v odziv na potrebo po poenostavitvi, učinkovitem upravljanju in lažjem dostopu do financiranja nadaljevati in razvijati dejavnosti, ki so se prej izvajale na podlagi oddelka 4 ("Nediskriminacija in različnost") in oddelka 5 ("Enakost spolov") programa Progress, vzpostavljenega s Sklepom št. 1672/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7), treh programov temeljnih pravic in državljanstva, vzpostavljenih s Sklepom Sveta 2007/252/ES (8) ter programa Daphne III. V vmesna vrednotenja navedenih programov so vključena priporočila z namenom doseganja boljšega izvajanja navedenih programov. Ugotovitve vmesnih vrednotenj in tudi ustreznih naknadnih vrednotenj je treba upoštevati pri izvajanju Programa.
(20)
Zagotovitev optimalne uporabe finančnih virov in izboljšanje učinkovitosti porabe bi morala biti temeljni načeli za uresničitev ciljev Programa. V podporo prizadevanjem za vzpostavitev Evrope pravic bi moralo biti zagotovljeno ustrezno financiranje. Pomembno je poskrbeti, da se Program izvaja na kar najbolj učinkovit in uporabnikom prijazen način, obenem pa zagotoviti pravno varnost in dostopnost do Programa za vse udeležence. Da bi vsi potencialni upravičenci imeli čim lažji dostop do financiranja, bi bilo treba poenostaviti postopke za prijavo in zahteve v zvezi s finančnim poslovanjem ter odpraviti upravna bremena.
(21)
V sporočilu Komisije z naslovom „Pregled proračuna EU“ in sporočilu Komisije z dne 29. junija 2011 z naslovom „Proračun za Evropo 2020“ je poudarjen pomen usmerjanja financiranja v ukrepe z očitno evropsko dodano vrednostjo, in sicer tam, kjer posredovanje Unije lahko prinese dodatno vrednost v primerjavi s samostojnim ukrepanjem držav članic. Ukrepi, ki jih zajema ta uredba, bi morali prispevati k razvoju vzajemnega zaupanja med državami članicami z večanjem obsega čezmejnega sodelovanja in povezovanja v mreže ter doseganjem pravilne, skladne in dosledne uporabe prava Unije. Dejavnosti financiranja bi morale prispevale tudi k temu, da bi vsi, na katere se pravo in politike Unije nanašajo, te učinkovito in bolje poznali, zagotoviti pa bi morale tudi trdno analitično podlago za podporo pravu in politikam Unije ter njihovemu razvoju, s čimer bi prispevale k njihovemu uveljavljanju in ustreznemu izvajanju. Posredovanje Unije omogoča, da se ti ukrepi dosledno izvajajo po vsej Uniji in zagotavlja ekonomijo obsega. Poleg tega Unija enostavneje kot države članice rešuje čezmejne primere in zagotavlja evropsko platformo za vzajemno učenje.
(22)
Komisija bi morala pri izbiri ukrepov, ki bodo financirani v okviru Programa, o predlogih presojati na podlagi vnaprej določenih meril. Ta merila bi morala vključevati oceno evropske dodane vrednosti predlaganih ukrepov. Tudi pri nacionalnih projektih in projektih manjšega obsega je mogoče prikazati evropsko dodano vrednost.
(23)
Organi in subjekti, ki si na področjih iz Programa prizadevajo za dosego cilja, ki je v splošnem evropskem interesu, bi bilo treba obravnavati kot ključne akterje, kolikor že izkazujejo znaten vpliv na uresničevanje tega cilja ali pa je to pri njih mogoče pričakovati, in bi morali prejeti sredstva v skladu s postopki in merili iz letnih delovnih programov, ki jih na podlagi te uredbe sprejme Komisija.
(24)
Usklajene storitve z družbeno vrednostjo bi bilo treba razumeti v smislu člena 2 Odločbe Komisije št. 116/2007/ES (9).
(25)
Med organi in subjekti, ki imajo dostop do Programa, bi morali biti tudi nacionalni, regionalni in lokalni organi.
(26)
Ta uredba določa za celotno trajanje Programa finančna sredstva in pomeni v okviru letnega proračunskega postopka za Evropski parlament in Svet prednostni referenčni znesek v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju in dobrem finančnem poslovodenju (10).
(27)
Da se zagotovi, da je Program v zadostni meri prožen za odziv na spremenjene potrebe in ustrezne prednostne naloge politike v času njegovega trajanja, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembo odstotkov iz Priloge k tej uredbi za vsako skupino specifičnih ciljev, ki bi te odstotke presegali za več kot 5 odstotnih točk. Za oceno potrebe po takem delegiranem aktu, bi bilo treba te odstotke izračunati na podlagi finančnih sredstev za celotno trajanje Programa in ne na podlagi letnih odobritev. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(28)
To uredbo bi bilo treba izvajati popolnoma v skladu z določbami Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (11) (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba). Zlasti v zvezi s pogoji upravičenosti odhodkov iz naslova davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: DDV), ki ga plačajo upravičenci do nepovratnih sredstev, upravičenost odhodkov iz naslova DDV za dejavnosti, ki jih lahko izvajajo zasebni in javni organi in subjekti pod enakimi pravnimi pogoji, ne bi smela biti odvisna od pravnega položaja upravičencev. Ob upoštevanju posebne narave ciljev in dejavnosti iz te Uredbe bi bilo treba v razpisih za zbiranje predlogov pojasniti, da so za dejavnosti, ki jih lahko izvajajo tako javni kot zasebni organi in subjekti, upravičeni odhodki iz naslova neodbitnega DDV, ki ga ustvarijo javni organi in subjekti, kolikor se plača za izvajanje dejavnosti, kot je usposabljanje ali ozaveščanje, ki jih ni mogoče šteti za izvrševanje javnih pooblastil. V tej uredbi bi bilo tudi treba uporabiti orodja za poenostavitev, ki so bila uvedena s finančno uredbo. Poleg tega bi moral biti cilj meril za določanje ukrepov, ki jih je treba podpreti, dodelitev razpoložljivih finančnih virov ukrepom, ki imajo največji vpliv na doseganje cilja, za katerega si prizadeva zadevna politika.
(29)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila glede sprejetja letnih delovnih programov. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (12).
(30)
V letnih delovnih programih, ki jih sprejme Komisija v skladu s to uredbo, bi morali zagotoviti ustrezno porazdeljenost sredstev med nepovratna sredstva in pogodbe o javnih naročilih. Sredstva iz Programa bi morali nameniti predvsem za nepovratna sredstva, obenem pa ohranjati zadosten obseg sredstev za javna naročila. Minimalen odstotni delež letnih odhodkov, ki se dodelijo za nepovratna sredstva, bi moral biti določen v letnih delovnih programih in bi moral biti najmanj 65 %. Da bi zainteresirane strani lažje načrtovale projekte in zagotavljale sofinanciranje, bi Komisija morala določiti jasen časovni okvir za razpise za zbiranje predlogov, izbor projektov in sklepov o dodelitvi.
(31)
Zaradi zagotovitve učinkovite dodelitve sredstev iz splošnega proračuna Unije bi si bilo treba prizadevati za doslednost, dopolnjevanje in sinergijo med programi financiranja v podporo medsebojno tesno povezanim področjem politik, zlasti med Programom in programom za pravosodje, ki je vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 1382/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (13), programom „Evropa za državljane“, programom Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije, ki je vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 1296/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14), in drugi programi s področij zaposlovanja in socialnih zadev, notranjih zadev, zdravja in varstva potrošnikov, izobraževanja, poklicnega usposabljanja, mladine in športa, informacijske družbe in širitve, zlasti z Instrumentom za predpristopno pomoč (IPA II), in evropski strukturni in investicijski skladi, katerih skupne določbe so vzpostavljene z Uredbo (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (15).
(32)
Komisija bi morala zagotoviti splošno skladnost, dopolnjevanje in sinergijo z delom organov, uradov in agencij Unije, kot sta Evropski inštitut za enakost spolov in Agencija Evropske unije za temeljne pravice, ter bi se morala seznaniti z delom drugih nacionalnih in mednarodnih akterjev na področjih, ki jih Program zadeva.
(33)
Finančne interese Unije bi bilo treba varovati s sorazmernimi ukrepi v ciklu odhodkov, vključno s preprečevanjem, zaznavanjem in preiskovanjem nepravilnosti, z izterjavo izgubljenih, nepravilno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev, in če je primerno, z uvedbo upravnih in denarnih kazni v skladu s finančno uredbo.
(34)
Zaradi uresničevanja načela dobrega finančnega poslovodenja bi morali s to uredbo zagotoviti ustrezna orodja za oceno njegove učinkovitosti. V ta namen bi morali določiti splošne in specifične cilje. Za merjenje realizacije teh specifičnih ciljev bi bilo treba določiti seznam določnih in kvantificiranih kazalnikov, ki bi morali ostali veljavni ves čas poteka Programa. Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu letno predložiti poročilo o spremljanju, ki bi moralo med drugim temeljiti na kazalnikih, določenih v tej uredbi in ki bi morali vsebovati informacije o uporabi razpoložljivih sredstev.
(35)
Komisija bi morala pri izvajanju Programa upoštevati cilj poštene geografske razporeditve sredstev in bi morala nuditi pomoč državam članicam z relativno nizkim številom financiranih ukrepov. Pri izvajanju Programa bi Komisija morala upoštevati tudi, ali je v skladu z mednarodno priznanimi pokazatelji/organi spremljanja v določenih državah članicah treba sprejeti ukrepe, da se zagotovi uspešno uresničevanje ciljev Programa, in bi morala podpreti ukrepanje držav članic ali civilne družbe na teh področjih.
(36)
V skladu s točko (l) člena 180(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 (16) (v nadaljnjem besedilu: pravila uporabe), bi morali sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev vsebovati določbe, ki veljajo za prepoznavnost finančne podpore Unije, razen v ustrezno utemeljenih primerih, ko javna razglasitev ni mogoča ali ustrezna.
(37)
V skladu s členom 35(2) in (3) finančne uredbe in člena 21 njenih pravil uporabe, bi Komisija morala na ustrezen način in pravočasno dati na voljo informacije glede prejemnikov in glede narave in namena ukrepov, financiranih iz splošnega proračuna Unije. Te informacije bi morala dati na voljo z ustreznim upoštevanjem zahtev zaupnosti in varnosti, zlasti varstva osebnih podatkov.
(38)
Ker cilja te uredbe, in sicer prispevati k nadaljnjemu razvoju območja, na katerem se spodbujata, varujeta in učinkovito izvajata enakost in spoštovanje pravic oseb, kot je določeno v PEU, PDEU in Listini ter mednarodnih konvencijah o človekovih pravicah, h katerim je Unija pristopila, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(39)
Da se zagotovi neprekinjeno financiranje dejavnosti, ki so se predhodno izvajale na podlagi oddelkov 4 in 5 Sklepa št. 1672/2006/ES, Sklepa 2007/252/ES in Sklepa št. 779/2007, bi morala ta uredba začeti veljati dan po objavi -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uvedba in trajanje Programa
1. Ta uredba uvaja program za pravice, enakost in državljanstvo (v nadaljnjem besedilu: Program).
2. Program poteka od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
Člen 2
Evropska dodana vrednost
1. Iz Programa se financirajo ukrepi z evropsko dodano vrednostjo. Komisija v ta namen poskrbi, da imajo rezultati vseh ukrepov, izbranih za financiranje, evropsko dodano vrednost.
2. Evropska dodana vrednosti pri ukrepih, tudi tistih manjšega obsega in omejenih na nacionalno raven, se presoja po merilih, kot so prispevek k doslednemu in usklajenemu uresničevanju prava Unije ter k širši ozaveščenosti javnosti o pravicah, ki izhajajo iz njega, možnost, da bodo pripomogli k poglobitvi medsebojnega zaupanja med državami članicami in izboljšanju čezmejnega sodelovanja, njihov transnacionalni vpliv, njihov prispevek k oblikovanju in razširjanju najboljših praks, možnost, da bodo pripomogli k izdelavi minimalnih standardov, praktičnih orodij ali rešitev za odpravljanje čezmejnih oziroma celotno Unijo zadevajočih problemov.
Člen 3
Splošni cilj
Splošni cilj Programa je v skladu s členom 4 prispevati k nadaljnjemu razvoju posameznega področja, na katerem se spodbujajo, varujejo in dejansko uresničujejo enakost in pravice oseb, zapisane v PEU, PDEU, Listini in mednarodnih konvencijah o človekovih pravicah, h katerim je pristopila Unija.
Člen 4
Specifični cilji
1. Za uresničitev splošnega cilja iz člena 3 ima Program naslednje specifične cilje:
(a)
spodbujati dejansko uresničevanje načela nediskriminacije na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti ter spoštovati načelo nediskriminacije na podlagi okoliščin iz člena 21 Listine;
(b)
preprečevati in zatirati rasizem, ksenofobijo, homofobijo in druge oblike nestrpnosti;
(c)
spodbujati in varovati pravice invalidov;
(d)
spodbujati enakost žensk in moških ter pospeševati vsesplošno upoštevanje enakosti spolov;
(e)
preprečevati in zatirati vse oblike nasilja nad otroki, mladimi in ženskami, pa tudi nasilje nad drugimi ogroženimi skupinami, zlasti tistimi, ki jim preti nasilje v intimnih razmerjih, ščititi žrtve tovrstnega nasilja;
(f)
spodbujati in varovati pravice otroka;
(g)
prispevati k zagotavljanju najvišje ravni varstva zasebnosti in osebnih podatkov;
(h)
spodbujati in izboljšati uveljavljanje pravic, ki izhajajo iz državljanstva Unije;
(i)
pomagati posameznikom v vlogi potrošnikov ali podjetij na notranjem trgu, da bodo lahko uveljavljali svoje pravice, ki izhajajo iz prava Unije, ob upoštevanju projektov, ki se financirajo v okviru programa varstva potrošnikov.
2. Specifični cilji Programa se uresničujejo zlasti s:
(a)
poglabljanjem ozaveščenosti ter poznavanja prava in politik Unije ter pravic, vrednot in načel, na katerih temelji Unija;
(b)
podporo dejanskemu, celovitemu in doslednemu izvajanju in uporabi ter spremljanju in vrednotenju pravnih instrumentov in politik Unije v državah članicah;
(c)
spodbujanjem čezmejnega sodelovanja, prizadevanji za boljše medsebojno poznavanje in poglabljanjem medsebojnega zaupanja med vsemi zainteresiranimi stranmi;
(d)
prizadevanji za boljše poznavanje in razumevanje možnih ovir pri uveljavljanju pravic in načel, ki jih jamčijo PEU, PDEU, Listina, mednarodne konvencije, h katerim je pristopila Unija, in sekundarna zakonodaja Unije.
Člen 5
Vrste ukrepov
1. Iz Programa se med drugim financirajo naslednje vrste ukrepov:
(a)
analitične dejavnosti kot na primer zbiranje podatkov in statistika;razvijanje skupnih metodologij in po potrebi kazalnikov ali referenčnih meril; študije, raziskave, analize in ankete, vrednotenja; priprava in objava vodnikov, poročil in učnega gradiva; delavnice, seminarji, srečanja strokovnjakov in konference;
(b)
dejavnosti usposabljanja kot na primer izmenjave osebja, delavnice, seminarji, usposabljanja izvajalcev usposabljanj in izdelava spletnih orodij za usposabljanje ali drugih modulov usposabljanja;
(c)
vzajemno učenje, sodelovanje, poglabljanje ozaveščenosti in dejavnosti razširjanja, kot so določanje in izmenjava glede dobrih praks, inovativnih pristopov in izkušenj; organizacija medsebojnih pregledov in medsebojno učenje;organizacija konferenc, seminarjev, medijskih kampanj, vključno prek spletnih medijev; informacijske kampanje, tudi institucionalna sporočila o političnih prednostnih nalogah Unije, kolikor so povezane s cilji Programa; zbiranje in objava gradiva zaradi razširjanja informacij o Programu in njegovih rezultatih, razvoj, upravljanje in vzdrževanje sistemov in orodij z uporabo informacijskih in komunikacijskih tehnologij;
(d)
podpora glavnim akterjem, katerih dejavnosti prispevajo k uresničevanju ciljev Programa, kot na primer podpora NVO pri izvajanju ukrepov z evropsko dodano vrednostjo, podpora ključnim evropskim akterjem, omrežjem na evropski ravni in usklajenim storitvam z družbeno vrednostjo; podpora državam članicam pri izvajanju prava in politik Unije in podpora dejavnostim povezovanja v mreže na evropski ravni med specializiranimi organi in subjekti ter nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi oblastmi in NVO, vključno s podporo z nepovratnimi sredstvi za ukrepe in nepovratnimi sredstvi za poslovanje.
2. Upravičenci pri ukrepih, ki se financirajo iz Programa, v skrbi za inkluzivni vidik spodbujajo sodelovanje ustreznih ciljnih skupin.
Člen 6
Sodelujoči
1. V Programu lahko sodelujejo vsi organi in subjekti, ki so zakonito ustanovljeni v:
(a)
državah članicah;
(b)
državah Evropskega združenja za prosto trgovino (Efta), ki so pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v skladu z navedenim sporazumom;
(c)
državah kandidatkah, možnih kandidatkah in državah, ki k Uniji pristopajo, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji, določenimi za sodelovanje teh držav v programih Unije, vzpostavljenih v zadevnih okvirnih sporazumih in sklepih pridružitvenih svetov ali podobnih sporazumih.
2. Pridobitno naravnani organi in subjekti lahko sodelujejo v Programu le v povezavi z nepridobitnimi ali javnimi organizacijami.
3. Organi in subjekti, zakonito ustanovljeni v tretjih državah, razen tistih, ki sodelujejo v Programu v skladu s točkama (b) in (c) odstavka 1, zlasti državah, v katerih se izvaja evropska sosedska politika, se lahko na lastne stroške pridružijo ukrepom v okviru Programa, če to služi namenu zadevnih ukrepov.
4. Komisija lahko sodeluje z mednarodnimi organizacijami pod pogoji, določenimi v zadevnih letnih delovnih programih. V Programu lahko v skladu s finančno uredbo in zadevnimi letnimi delovnimi programi sodelujejo tudi mednarodne organizacije, dejavne na področjih, ki jih zajema Program.
Člen 7
Proračun
1. Znesek finančnih sredstev za izvajanje Programa za obdobje 2014 do 2020 je 439 473 000 EUR.
2. Finančna sredstva iz Programa se lahko dodelijo tudi za stroške v zvezi s pripravljalnimi, spremljevalnimi, nadzornimi, revizijskimi dejavnostmi in dejavnostjo vrednotenja, ki so nujne za upravljanje Programa in oceno doseganja njegovih ciljev. Finančna sredstva se lahko dodelijo tudi za stroške v zvezi s potrebnimi študijami, srečanji strokovnjakov, obveščanjem in sporočanjem, vključno z institucionalnimi sporočili o političnih prednostnih nalogah Unije, kolikor so povezane s splošnimi cilji te uredbe, ter s stroški, povezanimi z omrežji informacijske tehnologije, usmerjenimi v obdelavo in izmenjavo informacij; in v zvezi z drugo tehnično in upravno pomočjo, potrebno v kontekstu upravljanja Programa s strani Komisije.
3. Letna proračunska sredstva odobrita Evropski parlament in Svet v okviru omejitev iz večletnega finančnega okvira, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (17).
4. Znesek za vsako posamezno skupino specifičnih ciljev se v okviru finančnih sredstev za Program dodeli v skladu z odstotnimi deleži, določenimi v Prilogi.
5. Komisija od dodeljenega odstotnega deleža finančnih sredstev, kot je določen v Prilogi, za vsako posamezno skupino specifičnih ciljev ne odstopa za več kot 5 odstotnih točk. Če bi se prekoračitev te omejitve izkazala za nujno, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 8 o spremembi posamezne postavke iz Priloge za več kot 5 in do 10 odstotnih točk.
Člen 8
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 7(5) se prenese na Komisijo za čas trajanja Programa.
3. Pooblastilo iz člena 7(5) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unijeali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 7(5), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 9
Izvedbeni ukrepi
1. Komisija Program izvaja v skladu s finančno uredbo.
2. Komisija za izvajanje Programa sprejema letne delovne programe v obliki izvedbenih aktov. Ti izvedbeni akti se sprejemajo v skladu s postopkom pregleda iz člena 10(2).
3. V vsakem letnem delovnem programu se uresničevanje ciljev Programa predvidi tako, da se določijo:
(a)
ukrepi, ki jih je treba izvesti v skladu s splošnimi in specifičnimi cilji iz člena 3 in člena 4(1), vključno z okvirno dodelitvijo finančnih virov;
(b)
bistvena merila za upravičenost, izbor in dodelitev, ki jih je treba uporabiti pri izbiri predlogov, ki prejmejo finančni prispevek v skladu s členom 84 finančne uredbe in členom 94 njenih pravil uporabe.
(c)
najnižji odstotni delež letnih odhodkov, ki se dodeli za nepovratna sredstva.
4. Primerna in pravična porazdelitev finančne podpore med različna področja, ki so zajeta v specifičnih ciljih iz člena 4(1), se zagotovi ob upoštevanju obsega finančnih sredstev, že dodeljenih v okviru prejšnjih programov 2007-2013, vzpostavljenih s sklepi iz člena 15. Ko Komisija v letnih delovnih programih odloča o dodeljevanju sredstev tem področjem, upošteva tudi potrebo po ohranjanju zadostnega obsega financiranja ter zagotovi kontinuiteto ukrepov in predvidljivost financiranja na vseh področjih, ki jih zadevajo specifični cilji, določeni v členu 4(1).
5. Pozivi k oddaji predlogov se objavijo enkrat letno.
Člen 10
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 11
Dopolnjevanje
1. Komisija v sodelovanju z državami članicami zagotovi splošno usklajenost, dopolnjevanje in sinergijo z drugimi instrumenti Unije, vključno med drugim s programom za pravosodje, programom "Evropa za državljane", programom Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije in z drugimi programi s področij zaposlovanja in socialnih zadev; notranjih zadev, zdravja in varstva potrošnikov; izobraževanja, usposabljanja, mladine in športa; informacijske družbe; in širitve, zlasti na podlagi Instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II) in evropskih strukturnih in investicijskih skladov.
2. Komisija prav tako zagotavlja splošno doslednost, dopolnjevanje in sinergijo s prizadevanji teles, uradov in agencij Unije, ki delujejo na področjih, ki jih zadevajo cilji Programa.
3. Za izvajanje ukrepov, s katerimi se uresničujejo cilji obeh programov, je sredstva Programa mogoče deliti z drugimi instrumenti Unije, zlasti programom za pravosodje. Za ukrep, za katerega so bila sredstva dodeljena iz Programa, se lahko sredstva dodelijo tudi iz programa za pravosodje, če niso namenjena kritju istih stroškovnih postavk.
Člen 12
Zaščita finančnih interesov Unije
1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se ob izvajanju ukrepov, financiranih na podlagi Programa, zaščitijo finančni interesi Unije s preventivnimi ukrepi proti goljufijam, korupciji in kakršnim koli drugim nezakonitim dejavnostim, in sicer z izvajanjem učinkovitih pregledov in, kadar se ugotovijo nepravilnosti, z izterjavo neupravičeno plačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in denarnimi kaznimi.
2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče so pooblaščeni za izvajanje revizij tako na podlagi dokumentov kot na kraju samem pri vseh prejemnikih nepovratnih sredstev, izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije v okviru Programa.
3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko izvede preglede, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (18) in iz Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (19), da se ugotovi, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali je bila izvedena katera koli nezakonita dejavnost, ki vpliva na finančne interese Unije v povezavi s sporazumom ali sklepom o dodelitvi nepovratnih sredstev ter pogodbami, financiranimi v okviru Programa.
4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 sporazumi o sodelovanju s tretjimi državami in z mednarodnimi organizacijami, sporazumi in sklepi o dodelitvi nepovratnih sredstev in pogodbe, ki izhajajo iz izvajanja tega programa, vsebujejo določbe, ki izrecno pooblaščajo Komisijo, Računsko sodišče in OLAF za izvajanje revizij in preiskav iz navedenih odstavkov v skladu s svojimi pristojnostmi.
Člen 13
Spremljanje in vrednotenje
1. Komisija letno spremlja Program, ter tako sledi izvajanju ukrepov v njegovem okviru in uresničevanju specifičnih ciljev, določenih v členu 4. S spremljanjem se zagotovi tudi podlaga za oceno o tem, kako se z ukrepi v okviru Programa rešujejo vprašanja enakosti spolov, nediskriminacije in zaščite otroka.
2. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži:
(a)
letno poročilo o spremljanju, ki temelji na kazalnikih, določenih v členu 14(2) in o uporabi razpoložljivih sredstev;
(b)
vmesno poročilo vrednotenja do 30. junija 2018,
(c)
naknadno poročilo vrednotenja do 31. decembra 2021.
3. V vmesnem poročilu vrednotenja se ocenijo doseganje ciljev Programa, učinkovitost uporabe sredstev in evropska dodana vrednost Programa, s čimer se ugotovi, ali bi bilo treba financiranje na področjih iz Programa po letu 2020 podaljšati, spremeniti ali prekiniti. Poročilo se dotakne tudi možnosti za morebitno poenostavitev Programa, njegove usklajenosti navznoter in navzven ter vprašanja nadaljnje smotrnosti vseh ciljev in ukrepov. V njem se upoštevajo rezultati naknadnih vrednotenj prejšnjih programov iz obdobja 2007-2013, ki so bili uvedeni s sklepi iz člena 15.
4. V naknadnih poročilih vrednotenja se ocenijo dolgoročni vpliv Programa in trajnost njegovih učinkov, da bi jih bilo mogoče upoštevati pri odločitvah v zvezi s prihodnjimi programi.
Člen 14
Kazalniki
1. V skladu s členom 12 se kot podlaga za spremljanje in ocenjevanje uspešnosti pri doseganju specifičnih ciljev Programa, določenimi v členu 4, z ukrepi iz člena 5 uporabijo kazalniki, določeni v odstavku 1a tega člena,. Merijo se glede na predhodno določene referenčne podlage, ki odražajo stanje pred izvajanjem. Kjer je primerno, se kazalniki razčlenijo glede na, med drugim, spol, starost in invalidnost udeležencev.
2. Kazalniki, navedeni v odstavku 1, med drugim vključujejo naslednje:
(a)
število in odstotni delež oseb v ciljni skupini, ki so jih pritegnile dejavnosti ozaveščanja, financirane iz Programa;
(b)
število zainteresiranih strani, ki med drugim sodelujejo v dejavnostih usposabljanja, izmenjav, študijskih obiskov, delavnic in seminarjev, ki se financirajo iz Programa;
(c)
izboljšanje poznavanja prava in politik Unije in, kjer je to ustrezno, pravic, vrednot in načel, na katerih temelji Unija, v skupinah sodelujočih v dejavnostih, financiranih iz Programa, v primerjavi s celotno ciljno skupino;
(d)
število primerov, dejavnosti in rezultatov z razsežnostjo čezmejnega sodelovanja;
(e)
ocena dejavnosti, v katerih so sodelovali, in njihove (predvidene) trajnosti s strani sodelujočih;
(f)
geografska pokritost dejavnosti, ki se financirajo iz Programa;
(g)
število vlog in dodelitev nepovratnih sredstev, povezanih s posameznim posebnim ciljem;
(h)
višina sredstev, ki so jih prosilci zahtevali in so dodeljena za posamezen posebni cilj;
3. Poleg kazalnikov, določenih v odstavku 2 se v vmesnem in naknadnem poročilu vrednotenja Programa med drugim oceni med drugim:
(a)
evropska dodana vrednost Programa, vključno z vrednotenjem dejavnosti, določenih v Programu, v primerjavi s podobnimi pobudami, ki so bile oblikovane na nacionalni ali evropski ravni brez podpore financiranja s sredstvi Unije, ter (pričakovanih) rezultatov; ter prednosti in/ali slabosti financiranja s sredstvi Unije v primerjavi s financiranjem tovrstnih zadevnih dejavnosti na nacionalni ravni;
(b)
obseg financiranja v razmerju do doseženih rezultatov (učinkovitost);
(c)
morebitne upravne, organizacijske in/ali strukturne ovire za bolj nemoteno, uspešnejše in učinkovitejše izvajanje Programa (možnost poenostavitve).
Člen 15
Prehodni ukrepi
Ukrepi, ki se začnejo na podlagi oddelka 4 ("Nediskriminacija in različnost") in oddelka 5 ("Enakost spolov") Sklepa št. 1672/2006/ES, Sklepa 2007/252/ES ali Sklepa št. 779/2007/ES, do zaključka še naprej urejajo določbe navedenih sklepov. V zvezi z navedenimi ukrepi se sklicevanje na odbore iz člena 13 Sklepa št. 1672/2006/ES in člena 10 Sklepa 2007/252/ES ter člena 10 Sklepa št. 779/2007/ES razlaga kot sklicevanje na odbor, določen v členu 10(1) te uredbe.
Člen 16
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 17. decembra 2013