NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1394/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy pelagického rybolovu v jihozápadních vodách
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je zavést povinnosti vykládky úlovků druhů podléhajících omezením odlovu, a postupně tím odstranit výměty při veškerém rybolovu Unie.
(2)
Ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 zmocňuje Komisi přijmout plány výmětů prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci na maximálně tři roky na základě společných doporučení vypracovaných členskými státy po konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Na řízení rybolovu v jihozápadních vodách mají přímý zájem Belgie, Španělsko, Francie, Nizozemsko a Portugalsko. Uvedené členské státy předložily Komisi společné doporučení, které obsahuje zvláštní opatření poté, co konzultovaly poradní sbor pro pelagický rybolov, poradní sbor pro dálkový rybolov a poradní sbor pro jihozápadní vody. Vědecké mínění rovněž poskytly příslušné vědecké subjekty. Opatření obsažená ve společném doporučení splňují ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a proto by v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
Pokud jde o jihozápadní vody, podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 se má povinnost vykládky vztahovat na veškerá plavidla, která se zabývají drobným pelagickým rybolovem a pelagickým rybolovem velkých druhů, pokud jde o výlov ryb u druhů rybolovu, pro které platí omezení odlovu nejpozději od 1. ledna 2015.
(5)
V souladu se společným doporučením má plán výmětů zahrnovat některé druhy drobného pelagického rybolovu a pelagického rybolovu velkých druhů, konkrétně rybolov kranase obecného, makrely obecné, šprota obecného, sardele obecné, tuňáka křídlatého, tresky modravé a kranase souměrného v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0 s platností ode dne 1. ledna 2015.
(6)
Společné doporučení obsahuje výjimku z povinnosti vykládky v případě sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné odlovených košelkovými nevody v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2, která je založena na vědeckých důkazech vysoké míry přežití v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013. Vědecké důkazy potvrzující vysokou míru přežití byly poskytnuty v rámci společného doporučení, které odkázalo na konkrétní vědeckou studii o přežití vypuštěných ryb při lovu košelkovými nevody v evropských jižních vodách. V rámci studie bylo zjištěno, že míra přežití závisí na délce tlačení ryb a jejich hustotě v síti, přičemž u tohoto druhu rybolovu je obojí obvykle omezeno. Tyto informace přezkoumal VTHVR (na svém druhém plenárním zasedání v roce 2014). VTHVR došel k závěru, že za předpokladu, že jsou výsledky studie o přežití, pokud jde o míru přežití u komerčních rybolovných operací, reprezentativní, podíl přeživších vypuštěných ryb je pravděpodobně vyšší než 50 %. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což by mohlo vést ke ztrátám v podobě mrtvých nebo umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 850/98 (2). Touto výjimkou ohledně míry přežití není dotčen platný zákaz, jelikož ryby budou vypouštěny ve fázi rybolovné činnosti, ve které bude míra přežití ryb po vypuštění vysoká. Proto by taková výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Společné doporučení rovněž zahrnuje čtyři výjimky de minimis z povinnosti vykládky, které platí u některých druhů rybolovu a do určité velikosti. Důkazní informace poskytnuté členskými státy přezkoumal VTHVR, který došel k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty týkající se nárůstu nákladů při manipulaci s nežádoucími úlovky, které v několika případech podpořilo kvalitativní posouzení nákladů. Vzhledem k výše uvedenému a protože neexistují odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimky de minimis podle procentního podílu navrženého ve společném doporučení, a to na úrovních, jež nepřekračují úrovně podle čl. 15 odst. 5 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
Výjimka de minimis pro lov tresky modravé (Micromesistius poutassou) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu tohoto druhu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII, při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi, se zakládá na skutečnosti, že zvýšení selektivity není možné a náklady na manipulaci s nežádoucími úlovky jsou nepřiměřené. VTHVR se domnívá, že tato výjimka je dostatečně odůvodněná. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
Výjimka de minimis pro lov tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků tuňáka křídlatého v rámci cíleného rybolovu pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII vychází z nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Jedná se o náklady na skladování a manipulaci na moři i pevnině. VTHVR ve svém hodnocení poukázal na riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by dotyčná výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(10)
Výjimka de minimis pro lov sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) ve výši maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII vychází ze skutečnosti, že je u tohoto druhu rybolovu obtížné zlepšit selektivitu. Výbor VTHVR vyslovil názor, že uvedená výjimka je dostatečně odůvodněná v případě makrely obecné a kranase obecného, přičemž u sardele obecné výbor konstatuje částečné riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(11)
Výjimka de minimis pro rybolov pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus); a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus). VTHVR se domnívá, že tuto výjimku podporují odůvodněné argumenty, které prokazují obtíže při zlepšování selektivity u tohoto druhu rybolovu. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(12)
Společné doporučení dále obsahuje minimální referenční velikost pro zachování zdrojů činící 9 cm pro dva druhy rybolovu sardele obecné, která má zajistit ochranu nedospělých jedinců tohoto druhu. VTHVR posoudil toto opatření a dospěl k závěru, že nebude mít negativní dopad na nedospělé jedince sardele obecné, že se díky němu zvýší objem úlovků, které bude možné prodávat pro lidskou spotřebu, aniž by došlo ke zvýšení úmrtnosti ryb způsobené rybolovem, a že toto opatření může mít pozitivní vliv na kontrolu a vymáhání práva. Proto by u dotčených druhů rybolovu sardele obecné měla být minimální referenční velikost pro zachování zdrojů stanovena na 9 cm.
(13)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na související hospodářské činnosti a plánování období rybolovu rybářských plavidel Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení. Mělo by se začít používat od 1. ledna 2015, aby byl dodržen časový rámec stanovený v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by se toto nařízení nemělo používat déle než tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, jež platí ode dne 1. ledna 2015 pro jihozápadní vody, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení, a vztahuje se na druhy rybolovu, které jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Výjimka na základě míry přežití
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné v rámci tradičního rybolovu košelkovými nevody. Veškeré takové úlovky lze vypustit za předpokladu, že síť ještě nebyla zcela vytažena na palubu.
Článek 3
Výjimky de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze jako výměty vyřadit následující množství:
a)
v případě tresky modravé (Micromesistius poutassou) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí, který se zaměřuje na tento druh v oblasti ICES VIII a při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi;
b)
v případě tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci cíleného rybolovu tuňáka křídlatého pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII;
c)
v případě sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII;
d)
v rámci rybolovu pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus) a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus).
Článek 4
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů se pro sardel obecnou (Engraulis encrasicolus) ulovenou v podoblasti ICES IX a oblasti CECAF 34.1.2 je 9 cm.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1394/2014
z dne 20. oktobra 2014
o načrtu za zavržke pri ribolovu nekaterih pelagičnih vrst v jugozahodnih vodah
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES (1) in zlasti člena 15(6) ter člena 18(1) in (3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Cilj Uredbe (EU) št. 1380/2013 je postopna odprava zavržkov za ves ribolov v Uniji z uvedbo obveznosti iztovarjanja ulova vrst, za katere veljajo omejitve ulova.
(2)
Člen 15(6) Uredbe (EU) št. 1380/2013 pooblašča Komisijo za sprejetje načrtov za zavržke z delegiranim aktom za največ tri leta na podlagi skupnih priporočil, ki so jih države članice pripravile po posvetu z zadevnimi svetovalnimi sveti.
(3)
Belgija, Španija, Francija, Nizozemska in Portugalska imajo neposreden upravljalni interes za ribolov v jugozahodnih vodah. Navedene države članice so Komisiji po posvetovanju s svetovalnim svetom za pelagični stalež, svetovalnim svetom za dolge plovbe in svetovalnim svetom za jugozahodne vode predložile skupno priporočilo s posebnimi ukrepi. Pridobljen je bil znanstveni prispevek zadevnih znanstvenih organov. Ukrepi iz skupnega priporočila so v skladu s členom 15(6) Uredbe (EU) št. 1380/2013, zato bi jih bilo treba v skladu s členom 18(3) Uredbe (EU) št. 1380/2013 vključiti v to uredbo.
(4)
Glede jugozahodnih voda bi morala v skladu s členom 15(1)(a) Uredbe (EU) št. 1380/2013 za vsa plovila, ki izvajajo ribolov malih in velikih pelagičnih vrst, najpozneje od 1. januarja 2015 veljati obveznost iztovarjanja glede ulova vrst pri vrstah ribolova, za katere veljajo omejitve ulova.
(5)
Načrt za zavržke bi moral v skladu s skupnim priporočilom zajemati nekatere vrste ribolova malih in velikih pelagičnih vrst, tj. ribolov šura, skuše, papaline, sardona, belega tuna, sinjega mola in pisanega šura na območjih ICES VIII, IX in X ter območjih CECAF 34.1.1, 34.1.2 in 34.2.0 od 1. januarja 2015.
(6)
Skupno priporočilo vključuje izjemo od obveznosti iztovarjanja na podlagi znanstvenih dokazov o visoki stopnji preživetja v skladu s členom 15(4)(b) Uredbe (EU) št. 1380/2013 za sardona, šura, pisanega šura in skušo, ulovljene pri ribolovu z zaporno plavarico na območjih ICES VIII, IX in X ter območjih CECAF 34.1.1, 34.1.2 in 34.2. Znanstveni dokazi o visoki stopnji preživetja so bili predloženi v skupnem priporočilu, ki se je sklicevalo na posebno znanstveno študijo o stopnji preživetja izpuščenih rib pri ribolovu z zaporno plavarico v južnih evropskih vodah. V študiji je bilo ugotovljeno, da je stopnja preživetja odvisna od časa, ko se ribe zadržujejo v mreži, in gostote rib v mreži, ki sta pri teh vrstah ribolova omejena. Te informacije je preučil STECF (na svojem drugem plenarnem zasedanju leta 2014). STECF je ugotovil, da bi bil - ob predpostavki, da so rezultati študije o preživetju reprezentativni za stopnje preživetja v gospodarskem ribolovu - delež preživelih izpuščenih rib verjetno večji od 50 %. Prepoved izpuščanja skuše in sleda, preden je mreža v celoti na krovu ribiškega plovila, saj bi to povzročilo škodo v obliki mrtvih ali umirajočih rib, je določena v členu 19b(2) Uredbe Sveta (ES) št. 850/98 (2). Ta izjema na podlagi preživetja ne vpliva na veljavno prepoved, saj bo izpuščanje rib potekalo v fazi ribolova, v kateri bi imele ribe visoko stopnjo preživetja po izpustu. Zato bi bilo treba takšno izjemo vključiti v to uredbo.
(7)
Skupno priporočilo vključuje tudi štiri izjeme de minimis od obveznosti iztovarjanja za nekatere vrste ribolova in do določenih ravni. STECF je preučil dokaze, ki so jih predložile države članice, in ugotovil, da skupna priporočila vsebujejo utemeljene argumente, povezane s povečanjem stroškov pri ravnanju z neželenim ulovom, ki so v nekaterih primerih podprti s kvalitativno oceno stroškov. Ob upoštevanju navedenega in v odsotnosti drugačnih znanstvenih informacij je primerno določiti izjeme de minimis v skladu z odstotnimi deleži, predlaganimi v skupnih priporočilih in na ravneh, ki ne presegajo dovoljenih ravni iz člena 15(5) Uredbe (EU) št. 1380/2013.
(8)
Izjema de minimis za sinjega mola (Micromesistius poutassou) do največ 7 % skupnega letnega ulova pri industrijskem ribolovu navedene vrste s pelagičnimi vlečnimi mrežami na območju ICES VIII leta 2015 in 2016 ter do največ 6 % leta 2017, pri katerem se s predelavo ulova na krovu proizvaja osnova surimija, temelji na dejstvu, da povečanje selektivnosti ni mogoče in da so stroški ravnanja z neželenim ulovom nesorazmerni. STECF ugotavlja, da je izjema ustrezno utemeljena. Zato bi bilo treba zadevno izjemo vključiti v to uredbo.
(9)
Izjema de minimis za belega tuna (Thunnus alalunga) do največ 7 % skupnega letnega ulova pri ribolovu navedene vrste s pelagičnimi vlečnimi mrežami za vleko v paru na območju ICES VIII leta 2015 in 2016 ter do največ 6 % leta 2017 temelji na nesorazmernih stroških ravnanja z neželenim ulovom. To so stroški shranjevanja in ravnanja z ulovom na morju in na obali. STECF je v svoji presoji navedel tveganje višanja vrednosti ulova. Vendar ta izjema ne posega v člen 19a Uredbe (ES) št. 850/98. Zato bi bilo treba zadevno izjemo vključiti v to uredbo.
(10)
Izjema de minimis za sardona (Engraulis encrasicolus), skušo (Scomber scombrus) in šura (Trachurus spp.) do največ 5 % skupnega letnega ulova pri ribolovu s pelagičnimi vlečnimi mrežami na območju ICES VIII leta 2015 in 2016 ter do največ 4 % leta 2017, temelji na težavah pri izboljševanju selektivnosti pri tej vrsti ribolova. STECF ugotavlja, da je izjema za skušo in šura ustrezno utemeljena, in opozarja na delno tveganje višanja vrednosti ulova pri sardonu. Vendar ta izjema ne posega v člen 19a Uredbe (ES) št. 850/98. Zato bi bilo treba zadevno izjemo vključiti v to uredbo.
(11)
Zadnja izjema de minimis je za ribolov naslednjih vrst z zaporno plavarico na območjih ICES VIII, IX in X ter CECAF 34.1.1, 34.1.2 in 34.2.0: za šura (Trachurus spp.) in skušo (Scomber scombrus) do največ 5 % skupnega letnega ulova leta 2015 in 2016 ter do največ 4 % leta 2017 in za sardona (Engraulis encrasicolus) do največ 2 % skupnega letnega ulova leta 2015 in 2016 ter do največ 1 % leta 2017. STECF ugotavlja, da je ta izjema podprta z utemeljenimi argumenti, ki dokazujejo težave pri izboljšanju selektivnosti pri tej vrsti ribolova. Zato bi bilo treba zadevno izjemo vključiti v to uredbo.
(12)
Skupno priporočilo vključuje najmanjšo referenčno velikost ohranjanja 9 cm za dve vrsti ribolova za sardona, da se zagotovi zaščita nedoraslih organizmov navedene vrste. STECF je preučil ta ukrep in ugotovil, da ne bi negativno vplival na nedorasle sardone, povečal bi stopnjo ulova, ki bi ga bilo mogoče prodati za prehrano ljudi, ne da bi to vplivalo na povečanje ribolovne umrljivosti, ter bi lahko pozitivno vplival na nadzor in izvrševanje. Najmanjšo referenčno velikost ohranjanja za sardona v zadevnih vrstah ribolova bi bilo zato treba določiti na 9 cm.
(13)
Ukrepi iz te uredbe neposredno vplivajo na gospodarske dejavnosti, povezane z ribolovno sezono plovil Unije in njenim načrtovanjem, zato bi morala ta uredba začeti veljati takoj po objavi. Ta uredba bi se morala zaradi skladnosti s časovnim okvirom, določenim v členu 15 Uredbe (EU) št. 1380/2013, uporabljati od 1. januarja 2015. V skladu s členom 15(6) navedene uredbe se lahko uporablja največ tri leta -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa podrobnosti glede izvajanja obveznosti iztovarjanja iz člena 15(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 od 1. januarja 2015 v jugozahodnih vodah, kot je opredeljeno v členu 4(2)(d) navedene uredbe, pri vrstah ribolova, določenih v Prilogi k tej uredbi.
Člen 2
Izjema na podlagi stopnje preživetja
Obveznost iztovarjanja z odstopanjem od člena 15(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 ne velja za ulove sardona, šura, pisanega šura in skuše pri priobalnem ribolovu z zaporno plavarico. Vsi takšni ulovi se lahko izpustijo, če mreža ni v celoti na krovu ribiškega plovila.
Člen 3
Izjeme de minimis
Z odstopanjem od člena 15(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 se lahko zavržejo naslednje količine:
(a)
pri sinjem molu (Micromesistius poutassou) leta 2015 in 2016 do največ 7 % in leta 2017 do največ 6 % skupnega letnega ulova pri industrijskem ribolovu navedene vrste s pelagičnimi vlečnimi mrežami na območju ICES VIII, pri katerem se s predelavo ulova na krovu proizvaja osnova surimija;
(b)
pri belem tunu (Thunnus alalunga) leta 2015 in 2016 do največ 7 % in leta 2017 do največ 6 % skupnega letnega ulova pri ribolovu navedene vrste s pelagičnimi vlečnimi mrežami za vleko v paru na območju ICES VIII;
(c)
pri sardonu (Engraulis encrasicolus), skuši (Scomber scombrus) in šuru (Trachurus spp.) leta 2015 in 2016 do največ 5 % in leta 2017 do največ 4 % skupnega letnega ulova pri ribolovu navedenih vrst s pelagičnimi vlečnimi mrežami na območju ICES VIII;
(d)
pri ribolovu naslednjih vrst z zaporno plavarico na območjih ICES VIII, IX in X ter CECAF 34.1.1, 34.1.2 in 34.2.0: za šura (Trachurus spp.) in skušo (Scomber scombrus) do največ 5 % skupnega letnega ulova leta 2015 in 2016 ter do največ 4 % leta 2017, za sardona (Engraulis encrasicolus) pa do največ 2 % skupnega letnega ulova leta 2015 in 2016 ter do največ 1 % leta 2017.
Člen 4
Najmanjša referenčna velikost ohranjanja
Najmanjša referenčna velikost ohranjanja za sardona (Engraulis encrasicolus), ulovljenega na podobmočju ICES IX in območju CECAF 34.1.2, je 9 cm.
Člen 5
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2015 do 31. decembra 2017.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 20. oktobra 2014