NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1382/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se zavádí program Spravedlnost na období 2014 až 2020
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 1 a 2, čl. 82 odst. 1 a článek 84 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) předpokládá vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, v němž se osoby mohou volně pohybovat. Za tímto účelem může Unie přijmout opatření k rozvoji justiční spolupráce v občanských a trestních věcech a podporovat akce členských států v oblasti předcházení trestné činnosti. Při dalším rozvíjení evropského prostoru práva je třeba zajistit dodržování základních práv a obecných zásad, jako jsou zákaz diskriminace, rovnost žen a mužů, účinný přístup ke spravedlnosti pro všechny, právní stát a dobře fungující nezávislý soudní systém.
(2)
Ve Stockholmském programu (4) Evropská rada znovu potvrdila prioritu, kterou představuje budování prostoru svobody, bezpečnosti a práva, a za svou politickou prioritu vyhlásila vytvoření Evropy práva a spravedlnosti. Financování bylo označeno jako jeden z významných nástrojů pro úspěšné provádění politických priorit Stockholmského programu. Ambiciózních cílů stanovených ve Smlouvách a Stockholmském programu je třeba dosáhnout mimo jiné zřízením flexibilního a účinného programu Spravedlnost na období 2014 až 2020 (dále jen „program“), který usnadní plánování a provádění. Obecné a specifické cíle programu by měly být vykládány v souladu s odpovídajícími strategickými hlavními směry stanovenými Evropskou radou.
(3)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 o strategii „Evropa 2020“stanoví strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Dobře fungující prostor práva, v němž jsou odstraněny překážky bránící přeshraničním soudním řízením a přístupu ke spravedlnosti v přeshraničních situacích, by se měl stát klíčovým prvkem při podpoře specifických cílů a hlavních iniciativ strategie Evropa 2020 a při usnadnění mechanismů určených na podporu růstu.
(4)
Pro účely tohoto nařízení by pojem „soudci a soudní zaměstnanci“ měl být vykládán tak, aby zahrnoval soudce, státní zástupce a soudní úředníky, jakož i jiné právní odborníky spojené se soudnictvím, jako jsou advokáti, notáři, soudní vykonavatelé, probační úředníci, mediátoři a soudní tlumočníci.
(5)
Justiční vzdělávání je zásadním prvkem při budování vzájemné důvěry a zlepšování spolupráce mezi justičními orgány a právními odborníky v různých členských státech. Justiční vzdělávání by mělo být považováno za základní prvek při podpoře skutečně evropské justiční kultury v souvislosti se sdělením Komise ze dne 13. září 2011 s názvem „Budování důvěry v celoevropskou justici. Nový rozměr evropského justičního vzdělávání.“, usnesením Rady o dalším vzdělávání soudců, státních zástupců a soudních zaměstnanců v Evropské unii (5), závěry Rady ze dne 27. a 28. října 2011 o evropském justičním vzdělávání a usnesením Evropského parlamentu ze dne 14. března 2012 o justičním vzdělávání.
(6)
Na justičním vzdělávání se mohou podílet různí aktéři, jako jsou právní, soudní a správní orgány členských států, akademické instituce, vnitrostátní subjekty odpovědné za justiční vzdělávání, organizace nebo sítě poskytující vzdělávání na evropské úrovni či sítě soudních koordinátorů práva Unie. Orgány a subjekty sledující cíl obecného evropského zájmu v oblasti vzdělávání soudců, jako jsou Evropská síť pro justiční vzdělávání (EJTN), Akademie evropského práva (ERA), Evropská síť rad pro justici (ENCJ), Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů Evropské unie (ACA-Europe), Síť předsedů nejvyšších soudů Evropské unie (RPCSJUE) a Evropský institut veřejné správy (EIPA), by měly i nadále plnit svou úlohu při podpoře vzdělávacích programů pro soudce a soudní zaměstnance, které mají skutečný evropský rozměr, a měla by jim tudíž být poskytována přiměřená finanční podpora v souladu s postupy a kritérii stanovenými v ročních pracovních programech přijatých Komisí podle tohoto nařízení.
(7)
Unie by měla usnadnit vzdělávací činnosti zaměřené na provádění práva Unie tím, že platy účastnících se soudců a soudních zaměstnanců vyplácené orgány členských států bude považovat za způsobilé náklady nebo za spolufinancování formou věcných příspěvků, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) (dále jen „finanční nařízení“).
(8)
Přístup ke spravedlnosti by měl zejména zahrnovat přístup k soudům, k alternativním metodám urovnávání sporů a k osobám zastávajícím veřejnou funkci, které mají podle zákona povinnost poskytovat stranám nezávislé a nestranné právní poradenství.
(9)
Rada v prosinci roku 2012 potvrdila Protidrogovou strategii EU (2013-2020) (7), jejímž cílem je zaujmout vyvážený přístup založený na současném snižování poptávky po drogách a nabídky drog, přičemž uznala, že snižování poptávky po drogách a snižování nabídky drog jsou vzájemně se posilujícími prvky politiky boje proti zakázaným drogám. Jedním z hlavních cílů uvedené strategie je nadále přispívat k měřitelnému snížení poptávky po drogách, drogové závislosti a zdravotních a sociálních rizik a škod spojených s užíváním drog. Zatímco program Drogová prevence a informovanost o drogách, zavedený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1150/2007/ES (8), vycházel z právního základu pro oblast veřejného zdraví a vztahoval se na tyto aspekty, tento program vychází z různých právních základů a jeho cílem by měl být další rozvoj evropského prostoru práva založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, zejména prosazováním justiční spolupráce. V reakci na potřebu zjednodušení a v souladu s právním základem každého programu může tedy program Zdraví pro růst podporovat opatření doplňující činnost členských států při dosahování cíle, jímž je snížení škodlivých účinků drog na zdraví, a to i v oblasti informovanosti a prevence.
(10)
Dalším důležitým prvkem Protidrogové strategie EU (2013-2020) je omezení nabídky drog. Zatímco nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost by měl podporovat činnosti zaměřené na předcházení a boj proti obchodu s drogami a jiným formám trestné činnosti a zejména opatření zaměřená na výrobu, zhotovování, extrahování, prodej, přepravu, dovoz a vývoz nedovolených drog, včetně držení a nákupu s cílem zapojit se do činností spojených s obchodem s drogami, měl by se tento program vztahovat na ty aspekty protidrogové politiky, na které se nevztahuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost ani program Zdraví pro růst a které úzce souvisejí s obecným cílem tohoto programu.
(11)
V každém případě je třeba zajistit trvalé financování priorit programového období 2007-2013, které byly zachovány jako cíle v rámci nové Protidrogové strategie EU (2013-2020), a proto by měly být k dispozici finanční prostředky z programu Zdraví pro růst, nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost a tohoto programu v souladu s jejich příslušnými prioritami a právními základy a při vyloučení dvojího financování.
(12)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), článku 24 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a Úmluvy OSN o právech dítěte z roku 1989 by měl program podporovat ochranu práv dítěte, včetně práva na řádný proces, práva porozumět průběhu soudního řízení, práva na respektování soukromého a rodinného života a práva na integritu a důstojnost. Program by měl být zaměřen zejména na zvýšení ochrany dítěte v rámci jednotlivých soudních systémů a na zlepšení přístupu dětí k spravedlnosti a prosazování práv dítěte by mělo být součástí provádění všech jeho činností.
(13)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by tento program měl podporovat zohlednění rovnosti žen a mužů a cílů v oblasti zákazu diskriminace ve všech svých činnostech. Mělo by být prováděno pravidelné sledování a hodnocení, které umožní posoudit, jak činnosti programu reagují na otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
(14)
Ze zkušeností s činností na úrovni Unie vyplývá, že plnění cílů programu v praxi vyžaduje spojení jednotlivých nástrojů, včetně právních předpisů, politických iniciativ a financování. Financování je důležitý nástroj, který doplňuje legislativní opatření.
(15)
Ve svých závěrech přijatých ve dnech 22. a 23. září 2011 o zlepšení účinnosti budoucích finančních programů Unie na podporu justiční spolupráce Rada zdůraznila významnou úlohu finančních programů Unie v účinném provádění acquis Unie a opětovně vyjádřila potřebu transparentnějšího, flexibilnějšího, soudržnějšího a jednoduššího přístupu k těmto programům.
(16)
Sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ze dne 29. června 2011 zdůrazňuje potřebu racionalizovat a zjednodušit financování Unie. Zejména vzhledem ke stávající hospodářské krizi je nanejvýš důležité, aby finanční prostředky Unie byly strukturovány a spravovány co nejsvědomitěji. Smysluplného zjednodušení a účinného řízení financování lze dosáhnout snížením počtu programů a racionalizací, zjednodušením a harmonizací pravidel a postupů v oblasti financování.
(17)
V reakci na potřebu zjednodušit a účinně řídit poskytování finančních prostředků a usnadnit přístup k nim by tento program měl pokračovat v činnostech prováděných v minulosti na základě tří programů zavedených rozhodnutím Rady 2007/126/SVV (9), rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1149/2007/ES (10) a rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1150/2007/ES a rozvíjet tyto činnosti. Hodnocení těchto programů v polovině období zahrnují doporučení s cílem zlepšit jejich provádění. Výsledky těchto hodnocení v polovině období, jakož i výsledky příslušných hodnocení ex post je třeba zohlednit při provádění tohoto programu.
(18)
Sdělení Komise nazvané „Přezkum rozpočtu EU“ ze dne 19. října 2010 a sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 rovněž zdůrazňují potřebu zacílit financování na činnosti, které mají zřejmou evropskou přidanou hodnotu, tj. na případy, kdy zásah Unie může oproti opatřením na úrovni členských států přinést přidanou hodnotu. Akce, na něž se vztahuje toto nařízení, by měly přispívat k vytvoření evropského prostoru práva tím, že podpoří zásadu vzájemného uznávání, posílí vzájemnou důvěru mezi členskými státy, zdokonalí přeshraniční spolupráci a vytváření sítí a umožní správné, soudržné a jednotné uplatňování práva Unie. Činnosti v oblasti financování by měly rovněž přispívat k tomu, aby všichni zúčastnění získávali účinnější a lepší znalosti o právu a politikách Unie, a měly by poskytovat stabilní analytický základ pro podporu a rozvoj práva a politik Unie, a přispívat tak k jejich vymáhání a řádnému provádění. Opatření na úrovni Unie umožní, aby tyto akce byly prováděny jednotně v rámci celé Unie a aby přinášely úspory z rozsahu. Kromě toho může Unie lépe reagovat na přeshraniční situace, než mohou členské státy, a může poskytnout evropskou platformu pro vzájemné čerpání zkušeností.
(19)
Při výběru akcí, jež mají být financovány z programu, by Komise měla návrhy posuzovat podle předem určených kritérií. Tato kritéria by měla zahrnovat posouzení evropské přidané hodnoty navrhovaných akcí. I u vnitrostátních projektů a projektů malého rozsahu lze prokázat, že obsahují evropskou přidanou hodnotu.
(20)
Orgány a subjekty, které mají přístup k programu, by měly zahrnovat celostátní, regionální a místní orgány.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (11).
(22)
S cílem zajistit, aby byl program dostatečně pružný na to, aby reagoval na měnící se potřeby a odpovídající politické priority během svého trvání, by měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu procentních podílů stanovených v příloze tohoto nařízení pro každý specifický cíl, která by tyto podíly přesáhla o více než 5 procentních bodů. K posouzení potřeby takového aktu v přenesené pravomoci by se tyto procentní podíly měly vypočítat na základě finančního krytí programu pro celou dobu jeho trvání, a nikoli na základě ročních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Toto nařízení by mělo být prováděno v plném souladu s finančním nařízením. Zejména pokud jde o podmínky způsobilosti daně z přidané hodnoty (DPH), kterou platí příjemci grantů, by způsobilost DPH neměla záviset na právním postavení příjemců pro činnosti, jež mohou provádět soukromé a veřejné orgány a subjekty za stejných právních podmínek. S ohledem na zvláštní povahu cílů a činností, na něž se vztahuje toto nařízení, je ve výzvách k podávání návrhů třeba upřesnit, že pro činnosti, jež mohou provádět veřejné i soukromé orgány a subjekty, má být za způsobilou považována neodpočitatelná DPH odváděná veřejnými orgány a subjekty, pokud je placena v souvislosti s prováděním činností jako odborné vzdělávání nebo zvyšování informovanosti, které nelze považovat za výkon veřejné moci. Toto nařízení by mělo rovněž využívat nástroje pro zjednodušení, které byly zavedeny finančním nařízením. Cílem kritérií pro určování akcí, jež mají být podporovány, by navíc mělo být poskytování dostupných finančních prostředků na akce, jež mají největší dopad na sledované cíle politiky.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci pro schvalování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(25)
Roční pracovní programy přijímané Komisí podle tohoto nařízení by měly zajistit vhodné rozdělení finančních prostředků mezi granty a veřejné zakázky. Program by měl nejprve přidělit finanční prostředky na granty a zároveň zachovat dostatečné úrovně financování pro zakázky. Minimální podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty, by měl být stanoven v ročním pracovním programu a neměl by být nižší než 65 %. Pro usnadnění plánování projektů a spolufinancování zúčastněnými stranami by Komise měla stanovit jasný harmonogram pro výzvy k podávání návrhů, výběr projektů a rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
(26)
Aby se zajistilo účinné přidělování finančních prostředků ze souhrnného rozpočtu Unie, je zapotřebí dodržovat celkový soulad, doplňkovost a součinnost mezi finančními programy, které podporují vzájemně související oblasti politiky, a to zejména v případě tohoto programu a programu Práva, rovnost a občanství, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1381/2013 (13), nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součásti Fondu pro vnitřní bezpečnost programu Zdraví pro růst, programu Erasmus+, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (14), rámcového programu Horizont 2020, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (15), a nástroje předvstupní pomoci (NPP II).
(27)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně opatření pro prevenci, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s finančním nařízením.
(28)
V zájmu uplatňování zásady řádného finančního řízení by toto nařízení mělo upravovat vhodné nástroje pro posouzení jeho výsledků. Za tímto účelem by mělo definovat obecné a specifické cíle. Aby bylo možné posoudit plnění těchto specifických cílů, je zapotřebí vytvořit soubor konkrétních a měřitelných ukazatelů, které by měly zůstat v platnosti po celou dobu trvání programu. Komise by měla každoročně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o sledování, která by se měla zakládat mimo jiné na ukazatelích stanovených v tomto nařízení a která by měla podat informace o využití dostupných finančních prostředků.
(29)
Program by měl být prováděn účinným způsobem, který by dodržoval zásadu řádného finančního řízení a zároveň by umožnil účinný přístup k programu potenciálním žadatelům. S cílem podpořit účinný přístup k programu by Komise měla vyvinout maximální úsilí zaměřené na zjednodušení a harmonizaci postupů podávání žádostí a dokumentů, správních formalit a požadavků v oblasti finančního řízení, na odstranění administrativní zátěže a na podporu žádostí o poskytnutí grantu podávaných subjekty, které se nacházejí v členských státech, jež jsou v programu nedostatečně zastoupeny. Informace o programu, jeho cílech, jednotlivých výzvách k podávání návrhů a jejich harmonogramu by měla Komise zveřejnit na zvláštní internetové stránce. Základní dokumenty a pokyny týkající se výzev k podávání návrhů by měly být k dispozici ve všech úředních jazycích orgánů Unie.
(30)
V souladu s čl. 180 odst. 1 písm. l) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (16) (dále jen „prováděcí pravidla“) by grantová dohoda měla obsahovat ustanovení, jimiž se řídí zviditelnění finanční podpory, kterou Unie poskytuje, s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy její prezentace vůči veřejnosti není možná či vhodná.
(31)
V souladu s čl. 35 odst. 2 a 3 finančního nařízení a článkem 21 prováděcích pravidel by Komise měla vhodným způsobem včas zpřístupnit informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie. Při zpřístupnění těchto informací by měly být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
(32)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž konkrétně přispět k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva, založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, zejména podporou justiční spolupráce v civilních a trestních věcech, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(33)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, oznámilo Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(34)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(35)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného k Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(36)
S cílem zabezpečit kontinuitu financování činností dříve prováděných na základě rozhodnutí 2007/126/SVV, rozhodnutí č. 1149/2007/ES a rozhodnutí č. 1150/2007/ES by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zavedení a doba trvání programu
1. Toto nařízení zavádí program Spravedlnost (dále jen „program“).
2. Program zahrnuje období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Evropská přidaná hodnota
1. Z programu jsou financovány akce s evropskou přidanou hodnotou, které přispívají k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva. Komise za tímto účelem zajistí, že akce vybrané k financování mají přinést výsledky s evropskou přidanou hodnotou.
2. Evropská přidaná hodnota akcí, včetně akcí malého rozsahu a vnitrostátních akcí, se posuzuje na základě kritérií, jako je jejich přispění k důslednému a jednotnému provádění práva Unie a k širokému povědomí veřejnosti o právech z něj vyplývajících, jejich potenciál k rozvíjení vzájemné důvěry mezi členskými státy a zlepšení přeshraniční spolupráce, jejich nadnárodní dopad, jejich podíl na vypracování a šíření osvědčených postupů a jejich potenciál k vytváření praktických nástrojů a řešení zaměřených na přeshraniční nebo celounijní problémy.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je přispět k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, a to zejména podporou justiční spolupráce v občanských a trestních věcech.
Článek 4
Specifické cíle
1. K dosažení obecného cíle stanoveného v článku 3 jsou v programu stanoveny tyto specifické cíle:
a)
usnadnění a podpora justiční spolupráce v občanských a trestních věcech;
b)
podpora a prosazování justičního vzdělávání, včetně jazykového vzdělávání v oblasti právní terminologie, s cílem podporovat společnou právní a justiční kulturu;
c)
usnadnění účinného přístupu ke spravedlnosti pro všechny, včetně prosazování a podpory práv obětí trestných činů, při respektování práv na obhajobu;
d)
podpora iniciativ v oblasti protidrogové politiky, pokud jde o aspekty spojené s justiční spoluprací a předcházením trestné činnosti, které úzce souvisejí s obecným cílem programu, pokud se na ně nevztahuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost nebo program Zdraví pro růst.
2. Specifických cílů programu se dosahuje zejména:
a)
zlepšováním veřejného povědomí a znalostí o právu a politikách Unie;
b)
s cílem zajistit účinnou justiční spolupráci v občanských a trestních věcech, zlepšováním znalostí o právu Unie, včetně hmotného a procesního práva, nástrojů justiční spolupráce a příslušné judikatury Soudního dvora Evropské unie, a o srovnávacím právu;
c)
podporou účinného, uceleného a jednotného provádění a používání nástrojů Unie v členských státech a jejich sledováním a hodnocením;
d)
podporou přeshraniční spolupráce, zlepšováním vzájemných znalostí a porozumění v oblasti občanského a trestního práva a právních a justičních systémů členských států a posilováním vzájemné důvěry;
e)
zdokonalováním znalostí a porozumění ohledně případných překážek pro řádné fungování evropského prostoru práva;
f)
zlepšováním účinnosti justičních systémů a jejich spolupráce prostřednictvím informačních a komunikačních technologií, včetně přeshraniční interoperability systémů a aplikací.
Článek 5
Začleňování
Program při provádění všech svých činností usiluje o podporu rovnosti žen a mužů a práv dítěte, a to i prostřednictvím justice vstřícné k dětem. Program dodržuje rovněž zákaz diskriminace z kteréhokoli z důvodů uvedených v článku 21 Listiny, v souladu s článkem 51 Listiny a v mezích v něm stanovených.
Článek 6
Druhy akcí
1. Z programu jsou mimo jiné financovány tyto druhy akcí:
a)
analytické činnosti, jako je shromažďování údajů a statistik; rozvoj společných metodik a případně ukazatelů nebo měřítek; studie, výzkum, analýzy a průzkumy; hodnocení; příprava a publikace pokynů, zpráv a vzdělávacích materiálů; workshopy, semináře, setkání odborníků a konference;
b)
vzdělávací činnosti, jako jsou například výměny zaměstnanců, workshopy, semináře, školící programy pro školitele, včetně jazykového vzdělávání v oblasti právní terminologie, a rozvíjení internetových a dalších vzdělávacích modulů pro soudce a soudní zaměstnance;
c)
vzájemná výměna zkušeností, spolupráce, zvyšování povědomí a šíření informací, jako je například identifikace a výměna osvědčených postupů, inovativních přístupů a zkušeností; organizace vzájemného hodnocení a vzájemné výměny zkušeností; pořádání konferencí, seminářů, informačních kampaní včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s cíli programu; shromažďování a zveřejňování materiálů pro šíření informací o programu a jeho výsledcích; rozvíjení, provozování a údržba systémů a nástrojů využívajících informační a komunikační technologie, včetně dalšího rozvoje portálu evropské e-justice jako nástroje ke zlepšení přístupu občanů ke spravedlnosti;
d)
podpora hlavních aktérů, jejichž činnosti přispívají k provádění cílů programu, jako je podpora pro členské státy při provádění práva a politik Unie, podpora klíčových evropských aktérů a sítí na evropské úrovni, včetně sítí v oblasti justičního vzdělávání; a podpora činností sítí na evropské úrovni mezi specializovanými orgány a subjekty, jakož i celostátními, regionálními a místními orgány a nevládními organizacemi.
2. Evropská síť pro justiční vzdělávání obdrží grant na provozní náklady umožňující spolufinancování výdajů souvisejících s jejím stálým pracovním programem.
Článek 7
Účast
1. Přístup k tomuto programu je otevřen všem orgánům a subjektům, které jsou právně usazeny v:
a)
členských státech,
b)
zemích Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou členy Dohody o Evropském hospodářském prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v uvedené dohodě;
c)
kandidátských zemích, potenciálních kandidátech a zemích přistupujících k Unii, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami stanovenými pro účast těchto zemí na programech Unie zavedených v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení nebo podobných dohodách.
2. Orgány a subjekty zaměřené na zisk mají přístup k programu pouze ve spojení s neziskovými nebo veřejnými organizacemi.
3. Orgány a subjekty právně usazené v jiných třetích zemích než těch, které se účastní programu v souladu s odst. 1 písm. b) a c), a zejména v zemích, na něž se vztahuje evropská politika sousedství, se mohou do akcí v rámci programu zapojit na vlastní náklady, pokud to poslouží účelu těchto akcí.
4. Komise může spolupracovat s mezinárodními organizacemi za podmínek stanovených v příslušném ročním pracovním programu. Přístup k programu je otevřen mezinárodním organizacím působícím v oblastech, na něž se program vztahuje, v souladu s finančním nařízením a příslušným ročním pracovním programem.
Článek 8
Rozpočet
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014 až 2020 se stanoví na 377 604 000 EUR.
2. Z finančních prostředků programu lze rovněž hradit výdaje související s činnostmi v rámci přípravy, sledování, kontroly, auditu a hodnocení, které jsou potřebné pro řízení programu a posouzení týkající se dosažení jeho cílů. Z finančních prostředků programu lze hradit výdaje spojené s nezbytnými studiemi, setkáními odborníků, informačními a komunikačními akcemi včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, jakož i výdaje spojené se sítěmi informačních technologií zaměřenými na zpracování a výměnu informací, a jiné výdaje na technickou a správní pomoc, potřebnou v souvislosti s řízením programu Komisí.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích stanovených víceletým finančním rámcem zřízeným nařízením Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (17)
4. V rámci finančního krytí programu se částky na každý specifický cíl přidělují v souladu s procentními podíly stanovenými v příloze.
5. Komise se od přidělených procentních podílů finančního krytí, jak jsou stanoveny v příloze, nesmí odchýlit o více než 5 procentních bodů pro každý specifický cíl. Pro případ, že je nezbytné tento limit překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9 za účelem změny každého z podílů uvedených v příloze o více než 5 a nejvýše 10 procentních bodů.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle čl. 8 odst.5 je svěřena Komisi na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Prováděcí opatření
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Komise za účelem provádění programu přijme roční pracovní programy ve formě prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
3. Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce, jež mají být uskutečněny v souladu s obecnými a specifickými cíli stanovenými v článku 3 a čl. 4 odst. 1, včetně orientačního přidělení finančních zdrojů;
b)
základní kritéria způsobilosti, výběru a udělování grantů, podle nichž se vybírají návrhy, které mají obdržet finanční příspěvky v souladu s článkem 84 finančního nařízení a článkem 94 prováděcích pravidel;
c)
minimální procentní podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty.
4. Zajistí se vhodné a spravedlivé rozdělování finanční podpory mezi různé oblasti, na něž se vztahuje toto nařízení. Při rozhodování o přidělení prostředků do těchto oblastí v ročních pracovních programech zohlední Komise potřebu zachovat dostatečné úrovně financování jak pro oblast civilního a trestního soudnictví, tak pro oblast justičního vzdělávání a iniciativy v oblasti protidrogové politiky spadající do působnosti programu.
5. Výzvy k podávání návrhů se uveřejňují jednou ročně.
6. Pro usnadnění činností v oblasti justičního vzdělávání se v souladu s finančním nařízením při poskytování odpovídajícího financování zohlední náklady spojené s účastí soudců a soudních zaměstnanců na těchto činnostech, které vzniknou orgánům členských států.
Článek 11
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Doplňkovost
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s ostatními nástroji Unie, včetně mimo jiné s programem Práva, rovnost a občanství, nástrojem pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí jako součástí Fondu pro vnitřní bezpečnost, programem Erasmus+, rámcovým programem Horizont 2020 a nástrojem předvstupní pomoci (NPP II).
2. Komise rovněž zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s činností subjektů Unie působících v oblastech, na něž se vztahují cíle programu, jako jsou Eurojust, zřízený rozhodnutím Rady 2002/187/SVV (18), a Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost, zřízené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 (19).
3. Program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Unie, zejména s programem Práva, rovnost a občanství, za účelem provádění akcí odpovídajících cílům obou programů. Na akci financovanou z programu lze rovněž čerpat prostředky z programu Práva, rovnost a občanství, pokud se financování netýká stejné nákladové položky.
Článek 13
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných z programu finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie v rámci programu.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (20) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (21) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy, které vyplývají z provádění programu, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů a vyšetřování zmíněných v uvedených odstavcích v souladu s jejich pravomocemi.
Článek 14
Sledování a hodnocení
1. Komise program každoročně sleduje tak, aby bylo možné sledovat provádění akcí v jeho rámci a plnění specifických cílů stanovených v článku 4. Sledování zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě
a)
výroční zprávu o sledování na základě ukazatelů stanovených v čl. 15 odst. 2 a o využití dostupných finančních prostředků;
b)
průběžnou hodnotící zprávu do 30. června 2018;
c)
zprávu o hodnocení ex post do 31. prosince 2021.
3. Průběžná hodnotící zpráva posoudí pokrok dosažený při plnění cílů programu, účinnost využívaných zdrojů a evropskou přidanou hodnotu programu s cílem určit, zda je financování v oblastech, na které se program vztahuje, třeba po roce 2020 prodloužit, upravit nebo ukončit. Zároveň se prověří, zda je možné program ještě zjednodušit, zda je vnitřně i navenek soudržný a zda jsou všechny jeho cíle a akce stále relevantní. Ve zprávě se zohlední výsledky hodnocení ex post předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 16.
4. Zpráva o hodnocení ex post, která se použije při rozhodování o následném programu, posoudí dlouhodobý dopad programu a udržitelnost jeho účinků.
5. Hodnocení zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
Článek 15
Ukazatele
1. V souladu s článkem 14 slouží ukazatele stanovené v odstavci 2 tohoto článku jako základ pro sledování a hodnocení rozsahu, ve kterém bylo akcemi stanovenými v článku 6 dosaženo každého ze specifických cílů programu stanovených v článku 4. Měří se na základě předem stanovených základních hodnot, které odrážejí situaci před prováděním. Ukazatele se případně člení podle pohlaví, věku a postižení.
2. Ukazatele uvedené v odstavci 1 zahrnují mimo jiné:
a)
počet a procentní podíl osob v cílové skupině, které byly osloveny činnostmi na zvyšování povědomí financovanými z programu;
b)
počet a procentní podíl soudců a soudních zaměstnanců v cílové skupině, kteří se zúčastnili činností v oblasti vzdělávání, výměn, studijních pobytů, workshopů a seminářů financovaných z programu;
c)
zvýšení úrovně znalostí o právu a politikách Unie ve skupinách účastnících se činností financovaných z programu ve srovnání s celou cílovou skupinou;
d)
počet případů, činnosti a výsledky v oblasti přeshraniční spolupráce, mimo jiné prostřednictvím nástrojů informačních technologií a postupů zavedených na úrovni Unie;
e)
hodnocení účastníků činností, jichž se zúčastnili, a jejich (očekávané) udržitelnosti;
f)
zeměpisné pokrytí činností financovaných z programu.
3. Kromě ukazatelů stanovených v odstavci 2 se v průběžné zprávě i ve zprávě o hodnocení programu ex post zhodnotí mimo jiné:
a)
vnímaný dopad programu na otázku přístupu ke spravedlnosti na základě kvalitativních a kvantitativních údajů shromážděných na evropské úrovni;
b)
počet a kvalita nástrojů a prostředků vypracovaných prostřednictvím akcí financovaných programem;
c)
evropská přidaná hodnota programu, včetně zhodnocení činností programu s přihlédnutím k podobným iniciativám vytvořeným na vnitrostátní či evropské úrovni a bez finanční podpory Unie a k jejich (očekávaným) výsledkům a výhody či nevýhody financování Unií ve srovnání s vnitrostátním financováním dotyčného druhu činnosti;
d)
úroveň financování v poměru k dosaženým výsledkům (účinnost);
e)
případné administrativní, organizační nebo strukturální překážky bránící hladšímu, účinnějšímu a účelnějšímu provádění programu (prostor pro zjednodušení).
Článek 16
Přechodná opatření
Na akce zahájené na základě rozhodnutí 2007/126/SVV, rozhodnutí 1149/2007/ES nebo rozhodnutí 1150/2007/ES se až do jejich ukončení vztahují ustanovení těchto rozhodnutí. Vzhledem k těmto akcím se odkazy na výbory uvedené v článku 9 rozhodnutí 2007/126/SVV, v článcích 10 a 11 rozhodnutí 1149/2007/ES a v článku 10 rozhodnutí 1150/2007/ES považují za odkazy na výbor uvedený v čl. 11 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
UREDBA (EU) št. 1382/2013 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 17. decembra 2013
o uvedbi programa za pravosodje za obdobje 2014 do 2020
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 81(1) in (2), člena 82(1) in člena 84 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) določa vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice, v katerem se osebe prosto gibajo. V ta namen lahko Unija sprejme ukrepe za razvoj pravosodnega sodelovanja v civilnih in kazenskih zadevah ter spodbuja in podpira ukrepe držav članic na področju preprečevanja kriminalitete. Pri nadaljnjem razvoju evropskega območja pravice bi bilo treba zagotoviti spoštovanje temeljnih pravic in skupnih načel, kot so boj proti diskriminaciji, enakost spolov, učinkovit dostop do sodnega varstva za vse, pravna država in dobro delujoč neodvisen sodni sistem.
(2)
Evropski svet je v stockholmskem programu (4) kot prednostno nalogo znova potrdil razvoj območja svobode, varnosti in pravice, med prednostne naloge politike pa uvrstil uresničevanje Evrope prava in pravice. Financiranje je bilo opredeljeno kot eno od pomembnih orodij za uspešno izvajanje prednostnih nalog politike stockholmskega programa. Ambiciozne cilje, določene v pogodbah in stockholmskem programu, bi bilo treba med drugim uresničiti z vzpostavitvijo prožnega in učinkovitega programa za pravosodje za obdobje 2014 do 2020 (v nadaljnjem besedilu: Program), ki bi olajšal načrtovanje in izvajanje. Splošne in posebne cilje Programa bi bilo treba razlagati v skladu z zadevnimi strateškimi smernicami, ki jih je določil Evropski svet.
(3)
V sporočilu Komisije o strategiji Evropa 2020 z dne 3. marca 2010 je določena strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast. Kot ključni element v podporo posebnim ciljem in osrednjim pobudam strategije Evropa 2020 ter zaradi lažjega delovanja mehanizmov za spodbujanje rasti bi bilo treba vzpostaviti dobro delujoče območje pravice, v katerem ne bo več ovir v čezmejnih sodnih postopkih in pri dostopu do sodnega varstva v čezmejnih situacijah.
(4)
Za namene te uredbe bi bilo treba pod izraz "sodniki in sodno osebje" šteti sodnike, tožilce in uradnike sodišč ter druge pravosodne delavce, kot so odvetniki, notarji, sodni izvršitelji, svetovalci za pogojno izpuščene, mediatorji in sodni tolmači.
(5)
Izobraževanje v pravosodju je ključno za krepitev medsebojnega zaupanja ter izboljšuje sodelovanje med pravosodnimi organi in delavci v različnih državah članicah. Izobraževanje v pravosodju bi bilo treba šteti za ključni element pri spodbujanju pristne evropske pravosodne kulture, in sicer v luči sporočila Komisije z dne 13. septembra 2011 z naslovom "Vzpostavljanje zaupanja v pravosodni sistem celotne EU - nova razsežnost evropskega izobraževanja v pravosodju", resolucije Sveta o usposabljanju sodnikov in tožilcev ter pravosodnega osebja v Evropski uniji (5), sklepov Sveta o evropskem izobraževanju v pravosodju z dne 27. in 28. oktobra 2011 ter resolucije Evropskega parlamenta z dne 14. marca 2012 o izobraževanju pravosodnih organov.
(6)
Izobraževanje v pravosodju lahko vključuje različne akterje, kot so pravni, pravosodni in upravni organi držav članic, akademske ustanove, nacionalni organi, odgovorni za izobraževanje v pravosodju, organizacije za usposabljanje na evropski ravni ali mreže sodnih koordinatorjev za pravo Unije. Organi in subjekti, ki se zavzemajo za splošni evropski interes na področju izobraževanja v pravosodju, kot so Evropsko omrežje za izobraževanje pravosodnih organov (EJTN), Akademija za evropsko pravo (ERA), Evropska mreža sodnih svetov (ENCJ), Združenje državnih svetov in vrhovnega upravnega sodstva Evropske unije (ACA-Europe), Mreža predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije (EUSJC) in Evropski inštitut za javno upravo (EIPA), bi morali še naprej dejavno spodbujati programe usposabljanja s pristno evropsko razsežnostjo za sodnike in sodno osebje, zato bi se jim lahko namenila ustrezna finančna podpora v skladu s postopki in merili iz letnih delovnih programov, ki jih Komisija sprejme v skladu s to uredbo.
(7)
Unija bi morala poskrbeti za lažje izvajanje dejavnosti usposabljanja glede izvajanja prava Unije s tem, da bi v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (6) (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba) plače sodelujočih sodnikov in sodnega osebja, ki jih izplačajo organi držav članic, štela za upravičene stroške ali sofinanciranje v naravi.
(8)
Dostop do sodnega varstva bi moral zlasti vključevati dostop do sodišč, alternativnih načinov reševanja sporov ter nosilcev javne funkcije, ki morajo različnim stranem v skladu s pravom zagotoviti neodvisno in nepristransko pravno svetovanje.
(9)
Svet je decembra 2012 sprejel strategijo EU na področju drog (2013-2020) (7), katere cilj je doseči uravnotežen pristop, ki bi temeljil na hkratnem zmanjševanju povpraševanja po drogah in njihove ponudbe ob upoštevanju dejstva, da sta zmanjšanje ponudbe drog in zmanjšanje povpraševanja po njih medsebojno dopolnjujoča se elementa politike na področju prepovedanih drog. Eden glavnih ciljev navedene strategije je namen prispevati k merljivemu zmanjšanju povpraševanja po drogah, odvisnosti od drog ter zdravstvenih in socialnih tveganj ter škode, ki jih droge povzročajo. Medtem ko je program za preprečevanje uporabe drog in obveščanje, vzpostavljen s Sklepom št. 1150/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8), temeljil na pravni podlagi v zvezi z javnim zdravstvom in zajemal tovrstne vidike, Program temelji na drugačni pravni podlagi in bi moral biti usmerjen k nadaljnjemu razvoju evropskega območja pravice, temelječega na medsebojnem priznavanju in zaupanju, zlasti s spodbujanjem pravosodnega sodelovanja. Tako se lahko s programom "Zdravje za rast" kot odziv na potrebo po poenostavitvi in v skladu s pravno podlago posameznega programa podprejo ukrepi za dopolnitev dejavnosti držav članic za doseganje cilja zmanjšanja z drogami povezane škode za zdravje, vključno z obveščanjem in preprečevanjem.
(10)
Še en pomemben element strategije EU na področju drog za obdobje 2013-2020 je zmanjšanje ponudbe drog. Medtem ko bi se iz Instrumenta za finančno podporo policijskemu sodelovanju, preprečevanju kriminalitete in boju proti njej, ter krizno upravljanje, kot dela Sklada za notranjo varnost,, morali podpirati ukrepi, katerih cilj je preprečevanje trgovine z drogo in drugih vrst kriminala ter boj proti njim, in zlasti ukrepi za boj proti proizvodnji, izdelavi, pridobivanju, prodaji, prevozu, uvozu in izvozu prepovedanih drog, vključno s posedovanjem in nakupom z namenom opravljanja dejavnosti trgovine z drogo, bi moral Program vključevati tiste vidike politike na področju drog, ki jih Instrument za finančno podporo policijskemu sodelovanju, preprečevanju kriminalitete in boju proti njej, ter krizno upravljanje, kot del Sklada za notranjo varnost, ali program "Zdravje za rast" ne zajemata ter so tesno povezani s splošnim ciljem Programa.
(11)
V vsakem primeru bi bilo treba zagotoviti nadaljnje financiranje prednostnih nalog iz programskega obdobja 2007-2013, ki so se ohranile kot cilji v okviru nove strategije EU na področju drog (2013-2020), zato bi morala biti na voljo sredstva iz programa "Zdravje za rast", Instrumenta za finančno podporo policijskemu sodelovanju, preprečevanju kriminalitete in boju proti njej, ter krizno upravljanje, kot del Sklada za notranjo varnost, in Programa v skladu z njihovimi prednostnimi nalogami in pravnimi podlagami, pri čemer bi se morali izogibati morebitnemu dvojnemu financiranju.
(12)
Program bi moral na podlagi člena 3(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU), člena 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina) in Konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah iz leta 1989 podpirati varstvo otrokovih pravic, vključno s pravico do zakonitega pravnega postopka, pravico, da razumejo jezik postopka, pravico do spoštovanja zasebnosti in družinskega življenja ter pravico do osebne celovitosti in dostojanstva. Cilja Programa bi morala biti zlasti večja zaščita otrok v pravosodnih sistemih in dostop otrok do sodnega varstva, pri čemer bi bilo treba spodbujanje spoštovanja otrokovih pravic vključiti v izvajanje vseh ukrepov v okviru Programa.
(13)
V skladu s členoma 8 in 10 PDEU bi morali pri vseh dejavnostih v okviru Programa podpirati vključevanje ciljev enakosti spolov in načela nediskriminacije. Za oceno, kako se prek dejavnosti Programa rešujejo vprašanja enakosti spolov in boja proti diskriminaciji, bi bilo treba izvajati redno spremljanje in vrednotenje.
(14)
Izkušnja ukrepanja na ravni Unije je pokazala, da uresničitev ciljev Programa v praksi zahteva povezovanje instrumentov, vključno s pravnimi akti, političnimi pobudami in financiranjem. Financiranje je pomembno orodje, ki dopolnjuje zakonodajne ukrepe.
(15)
Svet je v sklepih o izboljšanju učinkovitosti prihodnjih finančnih programov Unije v podporo pravosodnemu sodelovanju z dne 22. in 23. septembra 2011 poudaril, da so ti programi pomembni za učinkovito izvajanje pravnega reda Unije in da je treba zagotoviti preglednejši in prožnejši ter bolj usklajen in usmerjen dostop do teh programov.
(16)
V Sporočilu Komisije z naslovom „Proračun za strategijo Evropa 2020“ z dne 29. Junija 2011 je poudarjena potreba po racionalizaciji in poenostavitvi financiranja Unije. Zlasti ob upoštevanju sedanje gospodarske krize je zelo pomembno, da se sredstva Unije čim skrbneje strukturirajo in upravljajo. Pomembna poenostavitev in učinkovito upravljanje sredstev je mogoče doseči z zmanjšanjem števila programov ter prek racionalizacije, poenostavitve in uskladitve pravil in postopkov financiranja.
(17)
V odziv na potrebo po poenostavitvi, učinkovitem upravljanju in lažjem dostopu do financiranja bi se morale v okviru Programa nadaljevati in razvijati dejavnosti, ki so se prej izvajale na podlagi treh programov, vzpostavljenih s Sklepom Sveta 2007/126/PNZ (9), Sklepom št. 1149/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10), in Sklepom št. 1150/2007/ES. Vmesna vrednotenja navedenih programov vsebujejo priporočila z namenom izboljšanja izvajanja navedenih programov. Ugotovitve teh vmesnih vrednotenj in ugotovitve zadevnih naknadnih vrednotenj je treba upoštevati pri izvajanju Programa.
(18)
V sporočilu Komisije z naslovom „Pregled proračuna EU“ z dne 19. oktobra 2010 in sporočilu Komisije z naslovom „Proračun za strategijo Evropa 2020“ z dne 29. junija 2011 je poudarjen tudi pomen osredotočenja financiranja na dejavnosti z jasno evropsko dodano vrednostjo, tj. na področjih, na katerih lahko posredovanje Unije prinese dodatno vrednost v primerjavi s samostojnim ukrepanjem držav članic. Ukrepi, ki jih zajema ta uredba, bi morali prispevati k oblikovanju evropskega območja pravice s spodbujanjem načela vzajemnega priznavanja, razvijanjem zaupanja med državami članicami, povečanjem čezmejnega sodelovanja in mrežnega povezovanja ter doseganjem pravilne, skladne in dosledne uporabe prava Unije. Dejavnosti financiranja bi morale prispevati tudi k temu, da bi vsi, na katere se pravo in politike Unije nanašajo, te učinkovito in bolje poznali, zagotoviti pa bi morale tudi zanesljivo analitično podlago za podporo in razvoj prava in politik Unije, s čimer bi prispevale k njihovi krepitvi in pravilnemu izvajanju. Poseganje Unije dovoljuje, da se ti ukrepi dosledno zasledujejo v Uniji in prinašajo ekonomijo obsega. Nadalje je Unija v boljšem položaju kot države članice, da obravnava čezmejne primere in zagotovi evropsko platformo za vzajemno učenje.
(19)
Komisija bi morala pri izbiri ukrepov, ki bodo financirani v okviru Programa, predloge presojati na podlagi vnaprej določenih meril. Ta merila bi morala vključevati presojo o evropski dodani vrednosti predlaganih ukrepov. Evropsko dodano vrednost lahko imajo tudi nacionalni projekti in projekti manjšega obsega.
(20)
Organi in subjekti, ki lahko sodelujejo v Programu, bi morali vključevati tudi nacionalne, regionalne in lokalne organe.
(21)
Ta uredba določa finančna sredstva za celotno trajanje Programa, ki pomenijo prednostni referenčni znesek za Evropski parlament in Svet v letnem proračunskem postopku v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (11).
(22)
Da se zagotovi, da je Program v zadostni meri prožen za odziv na spremenjene potrebe in ustrezne prednostne naloge politike v času njegovega trajanja, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembo odstotkov iz Priloge k tej uredbi za vsak posebni cilj, ki bi te odstotke presega za več kot 5 odstotnih točk. Za oceno potrebe po takem delegiranem aktu, bi bilo treba te odstotke izračunati na podlagi finančnih sredstev za celotno trajanje Programa in ne na podlagi letnih odobritev. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(23)
To uredbo bi bilo treba izvajati v skladu s finančno uredbo. Zlasti kar zadeva pogoje upravičenosti za davek na dodano vrednost (DDV), ki ga plačajo upravičenci do nepovratnih sredstev, upravičenost do DDV ne bi smela biti odvisna od pravnega statusa upravičencev za dejavnosti, ki jih lahko zasebni in javni organi in subjekti opravljajo na podlagi enakih pravnih pogojev. Ob upoštevanju posebne narave ciljev in dejavnosti, zajetih s to uredbo bi bilo treba v razpisih za zbiranje predlogov pojasniti, da so za dejavnosti, ki jih lahko opravljajo tako javni kot zasebni organi in subjekti, upravičeni odhodki iz naslova neodbitnega DDV, ki ga ustvarijo javni organi in subjekti, kolikor se plača glede izvajanja dejavnosti, kot sta usposabljanje ali ozaveščanje, ki jih ni mogoče šteti za izvrševanje javnih pooblastil. V okviru te uredbe bi bilo treba uporabiti tudi orodja za poenostavitev, ki so bila uvedena s finančno uredbo. Poleg tega bi morala biti merila za določanje ukrepov, ki se jih podpre, usmerjena v dodeljevanje razpoložljivih finančnih virov ukrepom, ki imajo največji vpliv v zvezi z zasledovanim ciljem politike.
(24)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi s sprejetjem letnih delovnih programov. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (12).
(25)
Letni delovni programi, ki jih Komisija sprejme v skladu s to uredbo, bi morali zagotoviti ustrezno razdelitev sredstev med nepovratna sredstva in pogodbe o javnih naročilih. Na podlagi Programa bi bilo treba sredstva nameniti predvsem za nepovratna sredstva, obenem pa ohraniti zadosten obseg sredstev za javna naročila. V letnih delovnih programih bi bilo treba določiti minimalni odstotni delež letnih odhodkov, ki se dodelijo za nepovratna sredstva in bi moral znašati vsaj 65 %. Da bi zainteresirane strani lažje načrtovale projekte in zagotavljale sofinanciranje, bi Komisija morala vzpostaviti jasen časovni okvir za razpise za zbiranje predlogov, izbor projektov in sklepe o dodelitvi.
(26)
Za zagotovitev učinkovite dodelitve sredstev iz splošnega proračuna Unije bi si bilo treba prizadevati za doslednost, dopolnjevanje in sinergije med programi financiranja podpornih področij politike s tesno medsebojno povezavo, zlasti med Programom in programom za pravice, enakost in državljanstvo, vzpostavljenim z Uredbo (EU) št. 1381/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (13), Instrumentom za finančno podporo policijskemu sodelovanju, preprečevanju kriminalitete in boj proti njej, ter krizno upravljanje, kot delom Sklada za notranjo varnost, programom "Zdravje za rast", programom "Erasmus+", vzpostavljenim z Uredbo (EU) št. 1288/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (14), okvirnim programom Obzorje 2020, vzpostavljenim z Uredbo (EU) št. 1291/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (15) in Instrumentom za predpristopno pomoč (IPA II).
(27)
Finančne interese Unije bi bilo treba zaščititi s sorazmernimi ukrepi v celotnem ciklu odhodkov, vključno s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem nepravilnosti, izterjavo izgubljenih, nepravilno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi z uvedbo upravnih in finančnih kazni v skladu s finančno uredbo.
(28)
Zaradi uresničevanja načela dobrega finančnega poslovodenja bi morali s to uredbo zagotoviti ustrezna orodja za oceno njegove učinkovitosti. V ta namen bi morali določiti splošne in posebne cilje. Za merjenje uresničevanja teh posebnih ciljev bi bilo treba pripraviti seznam konkretnih in merljivih kazalnikov, ki bi ostali veljavni med celotnim trajanjem Programa. Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu vsako leto predložiti poročilo o spremljanju, ki bi moralo med drugim temeljil na kazalnikih, določenih v tej uredbi in bi morali vsebovati informacije o uporabi razpoložljivih sredstev.
(29)
Program bi bilo treba izvajati učinkovito in ob upoštevanju dobrega finančnega poslovodenja, hkrati pa morebitnim prosilcem omogočiti učinkovit dostop do Programa. Da bi Komisija podprla učinkovit dostop do Programa, bi morala storiti vse potrebno za poenostavitev in harmonizacijo uporabe postopkov in dokumentov za vlaganje vlog, upravnih formalnosti in zahtev glede finančnega poslovodenja, odstranitev upravnih bremen in spodbujanje vlaganja vlog za nepovratna sredstva s strani subjektov iz držav članic, ki so v Programu slabo zastopane. Komisija bi morala informacije o Programu, njegovih ciljih, različnih razpisih za zbiranje predlogov in njihovih časovnih okvirih objaviti na namenski spletni strani. Osnovni dokumenti in smernice v zvezi z razpisi za zbiranje predlogov bi morali biti na voljo v vseh uradnih jezikih institucij Unije.
(30)
V skladu s točko (l) člena 180(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 (16) (v nadaljnjem besedilu: pravila uporabe), bi morali sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev vsebovati določbe, ki urejajo prepoznavnost finančne podpore Unije, razen v ustrezno utemeljenih primerih, kadar javna razglasitev ni mogoča ali ustrezna.
(31)
V skladu s členom 35(2) in (3) finančne uredbe ter členom 21 pravil uporabe bi morala Komisija ustrezno in pravočasno objaviti informacije o prejemnikih ter naravi in namenu ukrepov, ki se financirajo iz splošnega proračuna Unije. Dostop do teh informacij bi bilo treba omogočiti ob ustreznem upoštevanju zahtev glede zaupnosti in varnosti, zlasti varstva osebnih podatkov.
(32)
Ker cilja te uredbe, namreč prispevati k nadaljnjemu razvoju evropskega območja pravice, ki temelji na vzajemnem priznavanju in medsebojnem zaupanju, zlasti s spodbujanjem pravosodnega sodelovanja v civilnih in kazenskih zadevah, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(33)
V skladu s členom 3 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in PDEU, je Irska podala uradno obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe.
(34)
V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in PDEU, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola Združeno kraljestvo ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja.
(35)
V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.
(36)
Da se zagotovi neprekinjeno financiranje dejavnosti, ki so se predhodno izvajale na podlagi Sklepa 2007/126/PNZ, Sklepa št. 1149/2007/ES in Sklepa št. 1150/2007/ES, bi morala ta uredba začeti veljati dan po njeni objavi -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uvedba in trajanje Programa
1. Ta uredba določa program za pravosodje (v nadaljnjem besedilu: Program).
2. Program zajema obdobje od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
Člen 2
Evropska dodana vrednost
1. Iz Programa se financirajo ukrepi z evropsko dodano vrednostjo, ki prispevajo k nadaljnjemu razvoju evropskega območja pravice. Komisija v ta namen poskrbi, da imajo rezultati vseh ukrepov, izbranih za financiranje, evropsko dodano vrednost.
2. O evropski dodani vrednosti pri ukrepih, tudi tistih manjšega obsega in nacionalnih, se presoja po merilih, kot so prispevek k doslednemu in skladnemu izvajanju zakonodaje Unije ter k ozaveščenosti širše javnosti o pravicah iz te zakonodaje, možnost, da bodo pripomogli k poglobitvi medsebojnega zaupanja med državami članicami in izboljšanju čezmejnega sodelovanja, njihov transnacionalni vpliv, njihov prispevek k oblikovanju in razširjanju najboljših praks ali možnost, da bodo pripomogli k oblikovanju praktičnih orodij in rešitev za reševanje čezmejnih problemov oziroma problemov, ki zadevajo celotno Unijo.
Člen 3
Splošni cilj
Splošni cilj Programa je prispevati k nadaljnjemu razvoju evropskega območja pravice na podlagi vzajemnega priznavanja in zaupanja, zlasti s spodbujanjem pravosodnega sodelovanja v civilnih in kazenskih zadevah.
Člen 4
Posebni cilji
1. Za uresničitev splošnega cilja iz člena 3 ima Program naslednje posebne cilje:
(a)
omogočanje in podpiranje pravosodnega sodelovanja v civilnih in kazenskih zadevah;
(b)
podpiranje in spodbujanje usposabljanja v pravosodju, vključno z jezikovnim usposabljanjem glede pravne terminologije, z namenom razvoja skupne pravne in pravosodne kulture;
(c)
olajšanje učinkovitega dostopa do sodnega varstva za vse, vključno s spodbujanjem in podpiranjem pravic žrtev kaznivih dejanj, ob spoštovanju pravic do obrambe;
(d)
podpiranje pobude na področju politike proti drogam, kar zadeva vidike pravosodnega sodelovanja in preprečevanja kriminala, ki so tesno povezani s splošnim ciljem Programa, kolikor niso zajeti v Instrumentu za finančno podporo policijskemu sodelovanju, preprečevanju kriminalitete in boju proti njej, ter krizno upravljanje, kot delu Sklada za notranjo varnost, ali v programu "Zdravje za rast".
2. Posebni cilji Programa se uresničujejo, zlasti s:
(a)
krepitvijo ozaveščenosti javnosti ter poznavanja prava in politik Unije;
(b)
boljšim poznavanjem prava Unije, vključno z materialnim in postopkovnim pravom, instrumentov pravosodnega sodelovanja in ustrezne sodne prakse Sodišča Evropske unije, ter primerjalnega prava, da bi zagotovili učinkovito pravosodno sodelovanje v civilnih in kazenskih zadevah;
(c)
podpiranjem učinkovitega, celostnega in doslednega izvajanja in uporabe instrumentov Unije v državah članicah ter njihovega spremljanja in vrednotenja;
(d)
spodbujanjem čezmejnega sodelovanja, izboljšanjem medsebojnega poznavanja ter razumevanja civilnega in kazenskega prava kot tudi pravnih in pravosodnih sistemov držav članic ter krepitvijo medsebojnega zaupanja;
(e)
boljšim poznavanjem in razumevanjem morebitnih ovir za nemoteno delovanje evropskega območja pravice;
(f)
izboljšanjem učinkovitosti pravosodnih sistemov in njihovega sodelovanja s pomočjo informacijske in komunikacijske tehnologije, vključno s čezmejno interoperabilnostjo sistemov in aplikacij.
Člen 5
Vključevanje načel
V okviru Programa se pri izvajanju vseh njegovih ukrepov spodbujajo enakost moških in žensk in otrokove pravice, med drugim z otrokom prijaznim pravosodjem. Prav tako se spoštuje prepoved diskriminacije na podlagi katerega koli od razlogov iz člena 21 Listine v skladu s členom 51 Listine in v okvirih, določenih v navedenem členu.
Člen 6
Vrste ukrepov
1. V okviru Programa se med drugim financirajo naslednje vrste ukrepov:
(a)
analitične dejavnosti, kot sta zbiranje podatkov in statistik; razvijanje skupnih metodologij in po potrebi kazalnikov ali meril uspešnosti; študije, raziskave, analize in ankete; vrednotenje; priprava in objava navodil; poročil in učnega materiala ter delavnice, seminarji, srečanja strokovnjakov in konference;
(b)
dejavnosti usposabljanja, kot so izmenjave osebja, delavnice, seminarji, usposabljanje izvajalcev usposabljanj, vključno z jezikovnim usposabljanjem glede pravne terminologije, in razvoj orodij za spletno učenje oziroma drugih modulov izobraževanja za sodnike in sodno osebje;
(c)
vzajemno učenje, sodelovanje, dvig ozaveščenosti in dejavnosti razširjanja, kot so odkrivanje in izmenjava dobrih praks, inovativnih pristopov in izkušenj; organizacija medsebojnih pregledov in vzajemno učenje; organizacija konferenc, seminarjev, kampanj za obveščanje, vključno z institucionalnim komuniciranjem o političnih prednostnih nalogah Unije, če se nanašajo na cilje Programa; zbiranje in objava materialov zaradi razširjanja informacij o Programu in njegovih rezultatih; razvoj, delovanje in vzdrževanje sistemov in orodij s pomočjo informacijskih in komunikacijskih tehnologij, vključno z nadaljnjim razvojem portala evropskega e-pravosodja kot orodja za izboljšanje dostopa državljanov do sodnega varstva;
(d)
podpora glavnim akterjem, katerih dejavnosti prispevajo k izvajanju ciljev Programa, kot so pomoč državam članicam pri izvajanju prava in politik Unije, podpora ključnim evropskim akterjem in omrežjem na evropski ravni, vključno z izobraževanjem v pravosodju, ter podpora za dejavnosti mrežnega povezovanja na evropski ravni med specializiranimi organi in subjekti, pa tudi nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi organi ter nevladnimi organizacijami.
2. Evropsko omrežje za izobraževanje pravosodnih organov prejme nepovratna sredstva za poslovanje za sofinanciranje odhodkov, povezanih z njenim stalnim delovnim programom.
Člen 7
Sodelovanje
1. V Programu lahko sodelujejo vsi organi in subjekti, ki so bili zakonito ustanovljeni:
(a)
v državah članicah;
(b)
v državah Evropskega združenja za prosto trgovino (Efta), ki so pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v skladu z navedenim sporazumom;
(c)
v državah kandidatkah, potencialnih kandidatkah in državah, ki pristopajo k Uniji, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji, določenimi za sodelovanje teh držav v programih Unije, vzpostavljenih v zadevnih okvirnih sporazumih in sklepih pridružitvenih svetov ali podobnih sporazumih.
2. Pridobitno usmerjeni organi in subjekti lahko sodelujejo v Programu le v povezavi z nepridobitnimi ali javnimi organizacijami.
3. Organi in subjekti, zakonito ustanovljeni v tretjih državah, ki niso države, ki sodelujejo v Programu v skladu s točkama (b) in (c) odstavka 1, zlasti v državah, v katerih se izvaja evropska sosedska politika, se lahko na lastne stroške pridružijo ukrepom Programa, če to služi namenu teh ukrepov.
4. Komisija lahko sodeluje z mednarodnimi organizacijami pod pogoji, določenimi v zadevnem letnem delovnem programu. V Programu lahko v skladu s finančno uredbo in zadevnim letnim delovnim programom sodelujejo tudi mednarodne organizacije, dejavne na področjih, zajetih v Programu.
Člen 8
Proračun
1. Finančna sredstva za izvajanje Programa za obdobje 2014 do 2020 znašajo 377 604 000 EUR.
2. Dodelitev finančnih sredstev iz Programa lahko krije tudi stroške v zvezi s pripravljalnimi, spremljevalnimi, nadzornimi, revizijskimi dejavnostmi in dejavnostmi vrednotenja, ki so nujne za upravljanje Programa in oceno uresničevanja njegovih ciljev. Finančna sredstva se lahko dodelijo za kritje stroškov v zvezi s potrebnimi študijami, srečanji strokovnjakov, obveščanjem in komuniciranjem, vključno z institucionalnim sporočanjem prednostnih političnih nalog Unije, kolikor se nanašajo na splošne cilje te uredbe, ter za stroške, povezane z omrežji informacijske tehnologije, osredotočenimi na obdelavo in izmenjavo informacij, ter drugo tehnično in upravno pomočjo, potrebno v povezavi z upravljanjem Programa s strani Komisije.
3. Letne odobritve odobrita Evropski parlament in Svet v okviru omejitev iz večletnega finančnega okvira, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (17).
4. V okviru finančnih sredstev za Program se zneski dodelijo za vsak posebni cilj v skladu z odstotnimi deleži, ki so določeni v Prilogi.
5. Komisija ne odstopa od dodeljenega odstotnega deleža finančnih sredstev, določenih v Prilogi, za več kot 5 odstotnih točk za vsak posebni cilj. Če bi se prekoračitev te omejitve izkazala za nujno, se na Komisijo prenese pooblastilo, da sprejme delegirane akte v skladu s členom 9, s katerimi spremeni vsako število iz Priloge za več kot 5 in do 10 odstotnih točk.
Člen 9
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 8(5) se prenese na Komisijo za čas trajanja Programa.
3. Pooblastilo iz člena 8(5) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati začne dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 8(5), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 10
Izvedbeni ukrepi
1. Komisija izvaja Program v skladu s finančno uredbo.
2. Komisija za izvajanje Programa sprejme letne delovne programe v obliki izvedbenih aktov. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 11(2).
3. Z vsakim letnim delovnim programom se uresničujejo cilji Programa tako, da določijo naslednje:
(a)
ukrepe, ki jih je treba sprejeti, v skladu s splošnimi in posebnimi cilji iz člena 3 oziroma člena 4(1), vključno z okvirno dodelitvijo finančnih virov;
(b)
bistvena merila za upravičenost, izbor in dodelitev, ki se uporabljajo za izbor predlogov, ki bodo prejeli finančne prispevke, v skladu s členom 84 finančne uredbe in členom 94 njenih pravil uporabe;
(c)
najmanjši odstotni delež letnih odhodkov, ki se namenijo za nepovratna sredstva.
4. Zagotovi se ustrezna in pravična razdelitev finančne podpore med različna področja, ki jih zajema ta uredba. Komisija pri odločanju o dodelitvi sredstev za ta področja v letnih delovnih programih upošteva potrebo po ohranjanju zadostnega obsega financiranja na področju civilnega in kazenskega pravosodja ter izobraževanja in pobud v pravosodju na področju politike proti drogam v okviru področja uporabe Programa.
5. Razpisi za zbiranje predlogov se objavijo enkrat letno.
6. Da bi olajšali dejavnosti sodnega izobraževanja, se pri zagotavljanju ustreznega financiranja v skladu s finančno uredbo upoštevajo stroški, ki so povezani z udeležbo sodnikov in sodnega osebja v teh dejavnostih in ki jih imajo organi držav članic.
Člen 11
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 12
Dopolnjevanje
1. Komisija v sodelovanju z državami članicami zagotovi celostno usklajenost, dopolnjevanje in sinergije z drugimi instrumenti Unije, med drugim vključno s programom za pravice, enakost in državljanstvo, Instrumentom za finančno podporo policijskemu sodelovanju, preprečevanju kriminalitete in boju proti njej, ter krizno upravljanje, kot delom Sklada za notranjo varnost, programom "Zdravje za rast", programom "Erasmus+", okvirnim programom Obzorje 2020 in Instrumentom za predpristopno pomoč (IPA II).
2. Komisija prav tako skrbi za celostno usklajenost, dopolnjevanje in sinergije z delom teles, uradov in agencij Unije, ki delujejo na področjih, ki jih zadevajo cilji Programa, kot sta Eurojust, ustanovljen s Sklepom Sveta 2002/187/PNZ (18), in Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA), ustanovljen z Uredbo (ES) št. 1920/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (19).
3. Program si lahko deli vire z drugimi instrumenti Unije, zlasti s programom za pravice, enakost in državljanstvo, za izvajanje ukrepov, ki izpolnjujejo cilje obeh programov. Za ukrep, za katerega so bila sredstva dodeljena iz Programa, se lahko sredstva dodelijo tudi iz programa za pravice, enakost in državljanstvo, pod pogojem, da niso namenjena za kritje istih stroškovnih postavk.
Člen 13
Zaščita finančnih interesov Unije
1. Komisija sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se ob izvajanju ukrepov, financiranih na podlagi Programa, zaščitijo finančni interesi Unije z uporabo preventivnih ukrepov proti goljufijam, korupciji in kakršnim koli drugim nezakonitim dejavnostim, in sicer z izvajanjem učinkovitih pregledov in, kadar se ugotovijo nepravilnosti, izterjavo neupravičeno plačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in finančnimi kaznimi.
2. Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče so pooblaščeni za izvajanje revizij tako na podlagi dokumentov kot na kraju samem pri vseh upravičencih do nepovratnih sredstev, izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Unije na podlagi Programa.
3. Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) lahko izvede preglede, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, v skladu z določbami in postopki iz Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (20) in iz Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (21), da se ugotovi, ali je bila storjena goljufija, korupcija ali katera koli druga nezakonita dejavnost, ki vpliva na finančne interese Unije v povezavi s sporazumom ali sklepom o dodelitvi nepovratnih sredstev ali pogodbo, financirano iz Programa.
4. Brez poseganja v odstavke 1, 2 in 3 sporazumi o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, sporazumi in sklepi o dodelitvi nepovratnih sredstev in pogodbe, ki izhajajo iz izvajanja Programa, vsebujejo določbe, ki Komisijo, Računsko sodišče in OLAF izrecno pooblaščajo za izvajanje revizij in preiskav iz navedenih odstavkov v skladu z njihovimi pristojnostmi.
Člen 14
Spremljanje in vrednotenje
1. Komisija letno spremlja Program in tako sledi izvajanju v njem določenih ukrepov in uresničevanju posebnih ciljev, določenih v členu 4. S spremljanjem se zagotovi tudi ocena, kako so bila z ukrepi Programa obravnavana vprašanja enakosti spolov in nediskriminacije.
2. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži:
(a)
letno poročilo o spremljanju, ki temelji na kazalnikih, določenih v členu 15(2) in o uporabi razpoložljivih sredstev;
(b)
poročilo o vmesnem vrednotenju najpozneje do 30. junija 2018;
(c)
poročilo o naknadnem vrednotenju do 31. decembra 2021.
3. V poročilu o vmesnem vrednotenju se oceni uresničevanje ciljev Programa, učinkovitost porabe virov in evropska dodana vrednost Programa, da bi ugotovili, ali bi bilo treba financiranje na področjih, ki jih zajema Program, po letu 2020 nadaljevati, spremeniti ali prekiniti. To vmesno ocenjevanje se nanaša tudi na kakršne koli poenostavitve Programa, njegovo notranjo in zunanjo skladnost ter nadaljnjo ustreznost vseh ciljev in ukrepov. Pri njem se upoštevajo rezultati naknadnih vrednotenj prejšnjih programov iz obdobja 2007-2013, ki so bili vzpostavljeni s sklepi iz člena 16.
4. V poročilu o naknadnem vrednotenju se oceni dolgoročni vpliv Programa in trajnost učinkov Programa, da se upoštevajo pri odločanju o naslednjem programu.
5. V okviru vrednotenj se oceni tudi, kako so bila pri ukrepih iz Programa upoštevana vprašanja enakosti spolov in nediskriminacije.
Člen 15
Kazalniki
1. V skladu s členom 14 se kot podlaga za spremljanje in ocenjevanje obsega uspešnosti pri doseganju vsakega od posebnih ciljev Programa, določenih v členu 4, z ukrepi iz člena 6 uporabijo kazalniki, določeni v odstavku 2 tega člena. Merijo se glede na predhodno določeno izhodišče, ki izraža razmere pred izvajanjem. Kadar je primerno, se kazalniki med drugim razčlenijo po spolu, starosti in invalidnosti.
2. Kazalniki iz odstavka 1 med drugim vključujejo naslednje:
(a)
število in odstotni delež oseb v ciljni skupini, ki so jih dosegle dejavnosti za ozaveščanje, financirane iz Programa;
(b)
število in odstotni delež sodnikov in sodnega osebja v ciljni skupini, ki so se udeležili usposabljanja, izmenjave osebja, študijskih obiskov, delavnic in seminarjev, financiranih iz Programa;
(c)
izboljšanje ravni poznavanja prava in politik Unije v skupinah, ki sodelujejo v dejavnostih, financiranih iz Programa, v primerjavi s celotno ciljno skupino;
(d)
število primerov, dejavnosti in rezultatov čezmejnega sodelovanja, vključno z uporabo orodij informacijske tehnologije in postopkov na ravni Unije;
(e)
oceno dejavnosti, v katerih so sodelovali, in njihove (predvidene) trajnosti s strani sodelujočih;
(f)
geografsko pokritost z dejavnostmi, ki se financirajo iz Programa.
3. Poleg kazalnikov, določenih v odstavku 2 se v poročilu o vmesnem in naknadnem vrednotenju Programa med drugim ocenijo tudi:
(a)
zaznani vpliv Programa na dostop do sodnega varstva na podlagi kakovostnih in količinskih podatkov, zbranih na evropski ravni;
(b)
število in kakovost instrumentov in orodij, razvitih v okviru dejavnosti, ki se financirajo iz Programa;
(c)
evropska dodana vrednost Programa, vključno z vrednotenjem dejavnosti iz Programa, v primerjavi s podobnimi pobudami, ki so bile oblikovane na nacionalni ali evropski ravni in niso bile financirane s sredstvi Unije, ter (pričakovani) rezultati in prednosti in/ali slabosti financiranja s sredstvi Unije v primerjavi s financiranjem teh vrst zadevnih dejavnosti na nacionalni ravni;
(d)
obseg financiranja v primerjavi z doseženimi rezultati (učinkovitost);
(e)
morebitne upravne, organizacijske in/ali strukturne ovire za nemoteno, uspešnejše in učinkovitejše izvajanje Programa (možnosti za poenostavitve).
Člen 16
Prehodni ukrepi
Ukrepe, ki so se začeli izvajati na podlagi Sklepa 2007/126/PNZ, Sklepa 1149/2007/ES ali Sklepa 1150/2007/ES, do njihovega zaključka še naprej urejajo določbe navedenih sklepov. V zvezi z navedenimi ukrepi se sklicevanje na odbore, določene v členu 9 Sklepa 2007/126/PNZ, členih 10 in 11 Sklepa 1149/2007/ES in v členu 10 Sklepa 1150/2007/ES, razlaga kot sklicevanje na odbor, določen v členu 11(1) te uredbe.
Člen 17
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Bruslju, 17. decembra 2013