NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/585
ze dne 18. prosince 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy vymezující období krytí rizika marží
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 304 odst. 5 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rámec pro výpočet období krytí rizika marží používaných pro výpočet kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům by měl být vhodný jak pro instituce používající metodu interního modelu, tak pro instituce používající standardizované metody. Měl by rovněž odrážet změny podmínek na trhu, aby představoval správný obezřetnostní přístup, aniž by zároveň na tyto instituce uvaloval nepřiměřenou provozní zátěž.
(2)
Ačkoli se definice likvidačních období používaných ústředními protistranami liší od definice období krytí rizika marží používaných členy clearingového systému pro účely výpočtu kapitálových požadavků pro expozice vůči jejich klientům, ve své podstatě jsou oba pojmy velmi podobné. Likvidační období totiž odrážejí změny podmínek na trhu a zohledňují období pro uzavření smluv a transakcí. Odhady likvidačních období provedené ústředními protistranami by proto měly sloužit jako zástupný ukazatel období krytí rizika marží pro účely výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům.
(3)
Používání likvidačních období by navíc zajistilo komplexní pokrytí všech druhů produktů a transakcí uvedených v čl. 301 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, u nichž clearing provádějí ústřední protistrany, a mělo by navíc tu výhodu, že by nevyžadovalo aktualizace tohoto nařízení v přenesené pravomoci, kdykoli by ústřední protistrana začala provádět clearing nového druhu produktu či transakce.
(4)
Na rozdíl od období krytí rizika marží zahrnují někdy likvidační období zveřejňovaná ústředními protistranami dodatečná období, jež mají umožnit novaci pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání. Jelikož jsou tato dodatečná období specifikem likvidačních období a neodrážejí rozdíly v riziku, jež členové clearingového systému podstupují, není nutné, aby byla doplňována k období krytí rizika marží, která mohou instituce použít při výpočtu svých kapitálových požadavků pro expozice vůči klientovi, pokud jednají jako členové clearingového systému.
(5)
Aby se zajistilo, že tyto odhady budou podléhat schválení ze strany orgánů dohledu, měla by být jako zástupné ukazatele pro období krytí rizika marží při výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům povolena pouze likvidační období odhadovaná způsobilými ústředními protistranami, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013.
(6)
Jelikož cílem období krytí rizika marží je zachytit změny tržní hodnoty skupiny transakcí se započtením v období od poslední výměny kolaterálu, jenž pokrývá skupinu transakcí se započtením s protistranou, u níž došlo k selhání, do okamžiku, kdy se transakce uzavřou a provede se opětovné zajištění (re-hedging) výsledného tržního rizika, a jelikož trhy mohou být v některé kalendářní dny uzavřeny, měla by být období krytí rizika marží vyjádřena v obchodních dnech. Zajistí se tak, že kapitálové požadavky k těmto transakcím budou plně odrážet rizika, jimž je instituce během období krytí rizika marží vystavena. Je proto vhodné stanovit, že období krytí rizika marží používané pro účely čl. 304 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 trvá minimálně pět obchodních dní, tj. déle než minimálních pět dní stanovených v tomto článku. Minimální období krytí rizika marží by se tak sjednotilo s ustanoveními části třetí hlavy II kapitoly 6 oddílu 6 nařízení (EU) č. 575/2013, která se týkají požadavků na použití metody interního modelu.
(7)
V souladu s čl. 304 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce při výpočtu kapitálových požadavků pro své expozice vůči klientovi použít kratší období krytí rizika marží, avšak pouze pokud jednají jako členové clearingového systému. Proto se pravidla pro období krytí rizika marží, která podle těchto ustanovení mohou instituce použít, neuplatní, pokud instituce vypočítávají své kapitálové požadavky pro expozice vůči klientům, ale nejednají v případě těchto expozic jako členové clearingového systému. Nezáleží přitom na tom, zda tyto instituce uplatňují metodu interního modelu, či nikoli, ani na tom, zda je u příslušných expozic vůči klientům clearing prováděn centrálně, či nikoli.
(8)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(9)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Období krytí rizika marží pro skupiny transakcí se započtením, která instituce mohou použít po účely čl. 304 odst. 3 až 4 nařízení (EU) č. 575/2013, musejí být stanovena v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku.
2. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing provádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, představuje období krytí rizika marží, jež může instituce použít, to z následujících období, které je delší:
a)
pět obchodních dnů;
b)
nejdelší likvidační období smluv nebo transakcí, jež jsou součástí skupiny transakcí se započtením, zveřejněné v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) bodem vi) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 153/2013 (3) způsobilou ústřední protistranou, která provádí clearing těchto smluv nebo transakcí.
Pro účely prvního pododstavce písm. b), zahrnuje-li zveřejněné likvidační období dodatečné období za účelem novace pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání, se toto dodatečné období nezahrnuje do období, které instituce použijí jako období krytí rizika marží.
3. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing neprovádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, je délka období krytí rizika marží, jež může instituce použít, nejméně deset obchodních dnů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/585
z dne 18. decembra 2014
o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi za določitev obdobij kritja za tveganje
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (1) in zlasti četrtega pododstavka člena 304(5) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Okvir za izračun obdobij kritja za tveganje, ki se uporabljajo pri izračunu kapitalskih zahtev klirinških članov za izpostavljenosti do njihovih strank, bi moral biti primeren tako za institucije, ki uporabljajo metodo notranjih modelov, kot tudi za tiste, ki uporabljajo standardizirane metode. Da bi bil pristop skladen z bonitetnimi zahtevami, bi moral odražati tudi spremembe tržnih pogojev, hkrati pa ne bi smel povzročiti pretirane operativne obremenitve za navedene institucije.
(2)
Čeprav opredelitev obdobij unovčenja, ki jo uporabljajo centralne nasprotne stranke, ni povsem enaka opredelitvi obdobij kritja za tveganje, ki jo uporabljajo klirinški člani za namene izračunavanja kapitalskih zahtev za izpostavljenosti do svojih strank, sta si opredelitvi vsebinsko kljub temu zelo podobni. Obdobja unovčenja dejansko odražajo spremembe tržnih pogojev in upoštevajo obdobja predčasnega prenehanja pogodb in poslov. Ocene obdobij unovčenja, opravljene s strani centralne nasprotne stranke, bi bilo zato pri izračunavanju kapitalskih zahtev klirinških članov za izpostavljenosti do njihovih strank treba uporabljati kot približek za obdobja kritja za tveganje.
(3)
Uporaba obdobij unovčenja bi zagotovila tudi celovito obravnavo vseh vrst produktov in poslov iz člena 301(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, za katere centralne nasprotne stranke opravijo kliring, dodatna korist pa bi bila v tem, da te delegirane uredbe ne bilo treba posodabljati vsakič, ko bi centralna nasprotna stranka začela opravljati kliring za novo vrsto produkta ali posla.
(4)
Obdobja unovčenja, ki jih razkrijejo centralne nasprotne stranke, za razliko od obdobij kritja za tveganje včasih vključujejo dodatna obdobja, ki omogočajo novacijo pozicij na klirinškega člana, ki ni neplačnik. Ker so ta dodatna obdobja specifična za obdobja unovčenja in ne odražajo morebitnih razlik v tveganjih, ki so jim izpostavljeni klirinški člani, jih ni treba dodati obdobjem kritja za tveganje, ki jih institucije lahko uporabijo pri izračunu kapitalskih zahtev za svoje izpostavljenosti do stranke, kadar nastopajo v vlogi klirinških članov.
(5)
Zaradi zagotovitve, da so take ocene predmet nadzorniške odobritve, bi bilo treba kot približke za obdobja kritja za tveganje pri izračunu kapitalskih zahtev klirinških članov za izpostavljenosti do njihovih strank uporabljati samo obdobja unovčenja, ki jih ocenijo kvalificirane centralne nasprotne stranke, kot so opredeljene v točki 88 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013.
(6)
Ker je namen obdobja kritja za tveganje zajeti spremembe tržne vrednosti niza pobotov poslov v času od zadnje izmenjave zavarovanja s premoženjem, ki krije zadevni niz pobotov z nasprotno stranko, ki je neplačnik, do trenutka, ko so posli zaključeni in je nastalo tržno tveganje ponovno zavarovano, in ker so trgi na določene koledarske dni lahko zaprti, bi morala biti obdobja kritja za tveganje izražena v delovnih dneh. Tako bo zagotovljeno, da bodo kapitalske zahteve za zadevne posle v celoti odražale tveganja, ki jim je institucija izpostavljena med obdobjem kritja za tveganje. Zato je primerno, da se kot najkrajše obdobje kritja za tveganje, ki se bo uporabljalo za namene člena 304(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, določi obdobje petih delovnih dni, kar je več od najkrajšega obdobja, določenega v navedenem členu (pet dni). Najkrajše obdobje kritja za tveganje bi bilo tako tudi v skladu z določbami iz oddelka 6 poglavja 6 naslova II dela 3 Uredbe (EU) št. 575/2013, ki določa zahteve za uporabo metode notranjih modelov.
(7)
V skladu s členom 304(3) in (4) Uredbe (EU) št. 575/2013 se krajša obdobja kritja za tveganje, ki jih institucije lahko uporabijo pri izračunu kapitalskih zahtev za svoje izpostavljenosti do stranke, uporabljajo le, kadar institucije nastopajo v vlogi klirinških članov. Zato se pravila o obdobjih kritja za tveganje, ki jih institucije lahko uporabijo v skladu z navedenimi določbami, ne uporabljajo, kadar institucije izračunavajo kapitalske zahteve za izpostavljenosti do stranke, vendar za navedene izpostavljenosti ne nastopajo v vlogi klirinških članov. To velja ne glede na to, ali navedene institucije uporabljajo metodo notranjih modelov ali ne, in ne glede na to, ali je bil za zadevne izpostavljenosti do strank opravljen centralni kliring ali ne.
(8)
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Komisiji predložil Evropski bančni organ.
(9)
Evropski bančni organ je opravil javna posvetovanja o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analiziral morebitne povezane stroške in koristi ter zaprosil za mnenje interesno skupino za bančništvo, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (2) -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Obdobja kritja za tveganje niza pobotov, ki jih institucije lahko uporabijo za namene člena 304(3) in (4) Uredbe (EU) št. 575/2013, se določijo v skladu z odstavkoma 2 in 3 tega člena.
2. Kadar zadevni niz pobotov vključuje posle, za katere je bil opravljen kliring prek kvalificirane centralne nasprotne stranke, kot je opredeljena v točki 88 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, je obdobje kritja za tveganje, ki ga lahko uporabljajo institucije, tisto, ki je daljše od naslednjih dveh:
(a)
pet delovnih dni;
(b)
najdaljše obdobje unovčenja pogodb ali poslov, vključenih v niz pobotov, kot je bilo razkrito v skladu s točko (b)(vi) člena 10(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 153/2013 (3) s strani kvalificirane centralne nasprotne stranke, prek katere se za zadevne pogodbe ali posle opravi kliring.
Kadar razkrito obdobje unovčenja vključuje dodatno obdobje za namene novacije pozicij na klirinškega člana, ki ni neplačnik, obdobje, ki ga morajo uporabiti institucije kot obdobje kritja za tveganje, za namene točke (b) prvega pododstavka izključuje navedeno dodatno obdobje.
3. Kadar zadevni niz pobotov vključuje posle, za katere ni bil opravljen kliring prek kvalificirane centralne nasprotne stranke, kot je opredeljena v točki 88 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, je obdobje kritja za tveganje, ki ga lahko uporabljajo institucije, najmanj deset delovnih dni.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 18. decembra 2014