PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 710/2014
ze dne 23. června 2014,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o podmínky uplatňování postupu společného rozhodování o požadavcích obezřetnosti pro konkrétní instituce podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a zejména na čl. 113 odst. 5 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Efektivní výměna náležitých informací má zásadní význam pro dosažení společného rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti, o opatřeních dohledu ve vztahu k likviditě, o úrovni požadavků na likviditu a kapitál pro jednotlivé instituce skupiny a skupinu jako celek.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Za účelem posouzení rizik a profilu rizika likvidity skupiny institucí by orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě (dále jen „konsolidující orgán dohledu“) měl mít přehled o činnostech vykonávaných všemi institucemi v rámci této skupiny, včetně institucí působících mimo Unii. K tomu, aby příslušné orgány v Unii mohly posoudit globální rizika dané skupiny, by proto měla být podporována součinnost mezi nimi a orgány dohledu z třetích zemí.
(4)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý zúčastněný příslušný orgán by měl konsolidujícímu orgánu dohledu včas poskytnout relevantní údaje. K tomu, aby byla individuální posouzení prezentována a interpretována konzistentním a jednotným způsobem, je nezbytné zavést společný vzor, podle nějž budou předkládány výsledky procesu dohledu a hodnocení týkající se konkrétních institucí.
(5)
V zájmu jednotnosti uplatňování by měly být určeny kroky, které je nutno při společném posuzování rizik a společném rozhodování provést, s tím, že některé úkoly lze v rámci těchto postupů provádět současně a některé postupně.
(6)
K usnadnění přijímání společných rozhodnutí je důležité, aby spolu příslušné orgány zapojené do rozhodovacího procesu vedly dialog, a to zejména před dokončením zpráv o hodnocení rizik a přijetím společných rozhodnutí.
(7)
Konsolidující orgán dohledu by měl poskytnout příslušným orgánům všechny relevantní informace, které jsou nezbytné pro přípravu jejich individuálního posouzení rizik a dosažení společného rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti a požadavcích na likviditu.
(8)
Základním dokumentem, jenž příslušným orgánům umožňuje udělat si obrázek o celkovém rizikovém profilu bankovní skupiny a zaznamenat výsledek jeho posouzení, tak aby mohly dospět ke společnému rozhodnutí o kapitálové přiměřenosti a o požadované úrovni kapitálu, kterou má skupina udržovat, je zpráva o posouzení rizik. Důležitým dokumentem, jenž příslušným orgánům umožňuje udělat si obrázek o celkovém profilu likvidity skupiny a zaznamenat výsledek jeho posouzení, je zpráva o posouzení profilu rizika likvidity, jemuž je skupina vystavena. Má-li být posouzení celkového rizika a rizika likvidity skupiny prezentováno jednotným způsobem, který by napomohl smysluplným jednáním mezi příslušnými orgány a umožnil spolehlivé posouzení rizik, jimž čelí bankovní skupiny působící v přeshraničním měřítku, měly by být vypracovány společné vzory těchto zpráv.
(9)
Výsledky procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU lze v členských státech dokumentovat odlišně v závislosti na provedení daného článku do vnitrostátních právních předpisů s tím, že je současně nutno brát v úvahu obecné pokyny Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví, „EBA“) vydané v souladu s čl. 107 odst. 2 směrnice 2013/36/EU; standardní vzory by nicméně měly stanovit jednotný formát, v kterém budou zjištění a výsledky procesu dohledu oznamovány pro účely dosažení společného rozhodnutí.
(10)
Zpráva o hodnocení skupinového rizika ani zpráva o hodnocení skupinového rizika likvidity by se neměly omezovat na pouhou sumarizaci individuálních posouzení, jež provádějí příslušné orgány. Obě zprávy by měly sloužit jako nástroj k provedení společného posouzení rizik celé skupiny a k analýze interakcí uvnitř skupiny.
(11)
Budou-li nastaveny přesné postupy, jimiž se bude řídit strukturování obsahu a formulace společného rozhodnutí, mělo by tím být zajištěno, že společná rozhodnutí budou podrobně odůvodněna, a mělo by se tím zjednodušit jejich monitorování a vymáhání.
(12)
S cílem zpřesnit postup, jenž má následovat po dosažení společného rozhodnutí, a s cílem zajistit transparentnost při zpracování výsledků rozhodování, a případně též zjednodušit vhodná navazující opatření by měly být zavedeny standardy, jimiž se bude řídit oznamování podrobně odůvodněného společného rozhodnutí a monitoring jeho uplatňování.
(13)
V zájmu jednotného a transparentního přístupu, náležitého zapojení příslušných orgánů a oznamování výsledků by měl být zaveden postup, jímž se bude řídit aktualizace společných rozhodnutí.
(14)
Součástí postupu společného rozhodování podle článku 113 směrnice 2013/36/EU je postup pro případ, že společného rozhodnutí není dosaženo. K tomu, aby byla tato část postupu uplatňována jednotně, aby byla formulována podrobně odůvodněná rozhodnutí a zohledňovány názory a výhrady, jež vyjádří hostitelský orgán dohledu, měly by být zavedeny standardy, jimiž se budou řídit jednak lhůty přijímání rozhodnutí v případě nedosažení společného rozhodnutí, jednak oznamování podrobností z těchto rozhodnutí.
(15)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi orgánem EBA.
(16)
Orgán EBA uskutečnil o těchto návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení specifikuje následující postupy společného rozhodování uvedené v článku 113 směrnice 2013/36/EU:
a)
postup přijetí společného rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 113 odst. 1 písm. a) s přihlédnutím k výjimkám podle článků 7, 10 nebo 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (3),
b)
postup přijetí společného rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 113 odst. 1 písm. b) s přihlédnutím k výjimkám podle článků 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 575/2013 a k uplatňování požadavků na konsolidovaném základě podle čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„dotčenými příslušnými orgány“ se rozumí orgány příslušné k dohledu nad dceřinými podniky mateřské instituce v EU, mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU v členském státě;
2)
„dalšími příslušnými orgány“ se rozumí jakékoli z těchto orgánů:
a)
příslušné orgány, jež nejsou dotčenými příslušnými orgány,
b)
veřejné orgány nebo subjekty oficiálně uznané vnitrostátními právními předpisy, jež jsou vnitrostátními právními předpisy oprávněny k dohledu nad subjekty finančního sektoru definovanými v čl. 4 odst. 1 bodu 27 nařízení (EU) č. 575/2013, které působí v dotčeném členském státě a nejsou úvěrovou institucí ani investičním podnikem;
3)
„zprávou o dohledu a hodnocení“ se rozumí zpráva, jež zachycuje výsledek procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU;
4)
„zprávou o hodnocení rizika likvidity“ se rozumí zpráva, jež zachycuje výsledek části procesu dohledu a hodnocení podle článku 97 směrnice 2013/36/EU týkající se rizika likvidity;
5)
„zprávou o hodnocení skupinového rizika“ se rozumí zpráva obsahující posouzení rizika skupiny institucí uvedená v čl. 113 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
6)
„zprávou o hodnocení skupinového rizika likvidity“ se rozumí zpráva obsahující posouzení profilu rizika likvidity skupiny institucí uvedená v čl. 113 odst. 2 písm. b) směrnice 2013/36/EU;
7)
„společným rozhodnutím o kapitálu“ se rozumí společné rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 1 písm. a);
8)
„společným rozhodnutím o likviditě“ se rozumí společné rozhodnutí o záležitostech uvedených v čl. 1 písm. b).
KAPITOLA II
POSTUP SPOLEČNÉHO ROZHODOVÁNÍ
Článek 3
Plánování jednotlivých kroků postupu společného rozhodování
1. Před zahájením postupu společného rozhodování se konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány dohodnou na harmonogramu kroků, podle něhož se má postupovat (dále jen „harmonogram společného rozhodnutí“). Není-li dosaženo dohody, stanoví tento harmonogram konsolidující orgán dohledu poté, co posoudí stanoviska a výhrady dotčených příslušných orgánů.
2. Harmonogram společného rozhodnutí musí být alespoň jednou ročně aktualizován a musí obsahovat tyto kroky:
a)
dohoda o účasti dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí podle článku 4;
b)
předložení zpráv o dohledu a hodnocení a zpráv o hodnocení rizika likvidity dotčenými příslušnými orgány podle článku 5 a dodání příspěvků dalšími příslušnými orgány a zúčastněnými příslušnými orgány ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 2;
c)
předložení návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika a návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 6 odst. 6 a dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 3 a čl. 6 odst. 7;
d)
dialog podle článku 7, jenž probíhá mezi konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány a jehož předmětem jsou návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity;
e)
předložení zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 8 odst. 2 a dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 3 a čl. 8 odst. 5;
f)
předložení příspěvků k návrhu společného rozhodnutí o kapitálu a k návrhu společného rozhodnutí o likviditě dotčenými příslušnými orgány konsolidujícímu orgánu dohledu podle čl. 9 odst. 1;
g)
předložení návrhů společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě konsolidujícím orgánem dohledu dotčeným příslušným orgánům podle čl. 10 odst. 6 a čl. 11 odst. 5;
h)
konzultace o návrzích společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě s mateřskou institucí v EU a institucemi skupiny v případě, že tak stanoví právní předpisy členského státu;
i)
dialog mezi konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány, jehož předmětem jsou návrhy společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě;
j)
přijetí společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě podle článku 12;
k)
oznámení společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě konsolidujícím orgánem dohledu a dotčenými příslušnými orgány mateřské instituci v EU a institucím skupiny podle článku 13;
l)
dohoda o harmonogramu plánování společného rozhodování na příští rok.
3. Harmonogram společného rozhodnutí splňuje všechny tyto požadavky:
a)
zohledňuje rozsah a složitost jednotlivých úkolů, přičemž přihlíží k velikosti, systémovému významu, povaze, rozsahu a složitosti aktivit skupiny, jakož i profilu jejího rizika;
b)
přihlíží co nejvíce k závazkům, jež konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány přijmou v rámci programu dohledových šetření uvedeného v čl. 116 odst. 1 třetím pododstavci písm. c) směrnice 2013/36/EU.
4. V případě potřeby, zejména s ohledem na naléhavou mimořádnou aktualizaci podle článků 20 a 21, musí být harmonogram společného rozhodnutí revidován.
5. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány sdělí institucím skupiny, za něž jsou odpovědné, orientační termín konzultace podle odst. 2 písm. h) o aspektech návrhů společných rozhodnutí, jestliže se konzultace těchto institucí týká.
Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány sdělí institucím skupiny, za něž jsou odpovědné, předpokládaný termín sdělení podle odst. 2 písm. k).
Článek 4
Účast dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí v procesu posouzení skupinového rizika
1. Konsolidující orgán dohledu se může rozhodnout, že k účasti na přípravě zprávy o hodnocení skupinového rizika a zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity přizve další příslušné orgány a příslušné orgány ze třetích zemí. Toto rozhodnutí se odvíjí od významu pobočky či instituce v rámci skupiny a od jejího významu na místním trhu.
Účast uvedených orgánů podléhá požadavkům na důvěrnost rovnocenným požadavkům hlavy VII kapitoly 1 oddílu II směrnice 2013/36/EU, popřípadě článků 54 a 58 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4).
Rovnocennost posuzují konsolidující orgán dohledu a všechny dotčené příslušné orgány.
2. Pokud se konsolidující orgán dohledu rozhodne přizvat k účasti další příslušný orgán ve smyslu definice v čl. 2 odst. 2 nebo příslušný orgán ze třetí země, oba orgány se dohodnou o míře účasti tohoto dalšího příslušného orgánu nebo příslušného orgánu ze třetí země. Jsou povoleny dohody pro následující účely:
a)
předání příspěvků k přípravě zprávy o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity konsolidujícímu orgánu dohledu;
b)
připojení příspěvků uvedených v písmenu a) tohoto odstavce formou příloh k návrhu nebo konečné verzi zprávy o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity.
3. Pokud se konsolidující orgán dohledu rozhodne přizvat k účasti další příslušné orgány nebo příslušné orgány ze třetích zemí, neposkytne těmto orgánům návrh ani konečnou verzi zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity bez souhlasu všech dotčených příslušných orgánů.
4. Konsolidující orgán dohledu je povinen dotčené příslušné orgány v plném rozsahu informovat o tom, v jakém rozsahu, na jaké úrovni a jakou formou se další příslušné orgány a příslušné orgány ze třetích zemí účastní procesu hodnocení skupinového rizika a do jaké míry byly ve zprávě o hodnocení skupinového rizika zohledněny jejich příspěvky.
Článek 5
Příprava zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity
1. S cílem napomoci tomu, aby bylo ve společném rozhodnutí náležitě zohledněno posouzení rizik dceřiných podniků v souladu s čl. 113 odst. 2 směrnice 2013/36/EU, jsou dotčené příslušné orgány povinny konsolidujícímu orgánu dohledu předložit svou zprávu o dohledu a hodnocení a zprávu o hodnocení rizika likvidity včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. b).
2. Zprávy o dohledu a hodnocení musí být připraveny podle vzoru v příloze I. Musí být doplněny souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy II a souhrnným posouzením kapitálové přiměřenosti podle tabulky 2 přílohy II.
Zprávy o hodnocení rizika likvidity musí být připraveny podle vzoru v příloze V. Musí být doplněny souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy VI a souhrnným posouzením likvidity podle tabulky 2 přílohy VI.
Zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity mohou obsahovat doplňující relevantní informace.
Článek 6
Příprava návrhů zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. Návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity připravuje konsolidující orgán dohledu za použití všech níže uvedených vstupů:
a)
své vlastní zprávy o dohledu a hodnocení nebo zprávy o hodnocení rizika likvidity, jejímž předmětem je mateřská instituce v EU a daná skupina;
b)
zpráv o dohledu a hodnocení nebo zpráv o hodnocení rizika likvidity, jejichž předmětem jsou dceřiné podniky a jež předložily dotčené příslušné orgány podle článku 5;
c)
příspěvků dalších příslušných orgánů a příslušných orgánů ze třetích zemí podle čl. 4 odst. 2.
2. Zprávy o dohledu a hodnocení a zprávy o hodnocení rizika likvidity podle odst. 1 písm. a) a b) spolu s příspěvky uvedenými v písmenu c) téhož odstavce jsou k návrhům zpráv o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity připojeny formou příloh.
3. Návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity musí uvádět, s jakým výsledkem skončilo posouzení, zdali opatření, strategie, postupy a mechanismy zavedené skupinou a jejími institucemi, jakož i kapitál a likvidita, které tato skupina a její instituce drží, zajišťují řádné řízení a pokrytí těchto rizik.
4. Návrh zprávy o hodnocení skupinového rizika musí být připraven podle vzoru v příloze III. Musí být doplněn souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy IV a souhrnným posouzením kapitálové přiměřenosti podle tabulky 2 přílohy IV.
Návrh zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity musí být připraven podle vzoru v příloze VII. Musí být doplněn souhrnným hodnocením podle tabulky 1 přílohy VIII a souhrnným posouzením likvidity podle tabulky 2 přílohy VIII.
5. Konsolidující orgán dohledu je povinen v souladu se zásadou proporcionality zajistit:
a)
aby společné posouzení odráželo význam institucí v rámci skupiny a jejich význam na místním trhu a
b)
aby v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika a v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity bylo uvedeno, jak byl význam institucí zohledněn.
6. Návrhy zpráv předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. c).
7. Pod podmínkou dohody podle čl. 4 odst. 3 je konsolidující orgán dohledu oprávněn předložit návrhy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí.
Článek 7
Dialog o návrzích zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. O formě a rozsahu dialogu s dotčenými příslušnými orgány, který má být veden o návrzích zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity, rozhoduje konsolidující orgán dohledu.
2. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány prodiskutují, jak mají být kvantitativní návrhy uvedené v individuálních zprávách o dohledu a hodnocení a zprávách o hodnocení rizika likvidity podle čl. 6 odst. 1 sesouhlaseny s kvantitativními návrhy, jež jsou uvedeny v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika, resp. v návrhu zprávy o hodnocení skupinového rizika likvidity.
3. Kvantitativní návrhy uvedené v odstavci 2 obsahují alespoň tyto údaje:
a)
navrhovanou úroveň kapitálu, kterou mají skupina institucí na konsolidované úrovni a všechny instituce této skupiny na individuální úrovni povinnost držet podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
b)
navrhovanou úroveň zvláštních požadavků na likviditu, které mají skupina institucí na konsolidované úrovni a všechny instituce této skupiny na individuální úrovni povinnost splnit podle článku 105 směrnice 2013/36/EU.
Článek 8
Finalizace zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity
1. Na základě dialogu podle článku 7 a s využitím formátu a obsahu návrhů zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity podle článku 6 provede konsolidující orgán dohledu finalizaci těchto zpráv. Případné významné změny, které provede ve zprávě o hodnocení skupinového rizika nebo o hodnocení skupinového rizika likvidity, je povinen vysvětlit. Změny musí odrážet výsledek dialogu a náležitě aktualizovat přílohy zpráv o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity.
2. Zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. e).
3. V souladu s čl. 113 odst. 2 písm. a) směrnice 2013/36/EU počíná dnem, kdy je zpráva o hodnocení skupinového rizika předložena dotčeným příslušným orgánům, běžet čtyřměsíční lhůta k dosažení společného rozhodnutí o kapitálu.
4. V souladu s čl. 113 odst. 2 písm. b) směrnice 2013/36/EU počíná dnem, kdy je zpráva o hodnocení skupinového rizika likvidity předložena dotčeným příslušným orgánům, běžet jednoměsíční lhůta k dosažení společného rozhodnutí o likviditě.
5. Pod podmínkou dohody podle čl. 4 odst. 3 je konsolidující orgán dohledu oprávněn předložit zprávy o hodnocení skupinového rizika a o hodnocení skupinového rizika likvidity dalším příslušným orgánům a příslušným orgánům ze třetích zemí.
Článek 9
Příprava příspěvků k návrhům společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Dotčené příslušné orgány jsou povinny své příspěvky k návrhům společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě dodat konsolidujícímu orgánu dohledu včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. f). Příspěvky musí být věnovány všem institucím v dané skupině, na něž se vztahuje postup společného rozhodování.
2. Konsolidující orgán dohledu se podílí na přípravě návrhu společného rozhodnutí o kapitálu. Jeho příspěvky se týkají všech těchto subjektů:
a)
všech institucí ve skupině na individuální úrovni, které mají povolení v jurisdikci konsolidujícího orgánu dohledu a na něž se vztahuje postup společného rozhodování;
b)
skupiny institucí na konsolidované úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu se podílí na přípravě návrhu společného rozhodnutí o likviditě. Jeho příspěvky se týkají všech těchto subjektů:
a)
všech institucí ve skupině na individuální úrovni, pokud tyto instituce mají povolení v jurisdikci konsolidujícího orgánu dohledu a vztahuje se na ně postup společného rozhodování;
b)
skupiny institucí na konsolidované úrovni.
4. Příspěvky k návrhu společného rozhodnutí o kapitálu musí uvádět všechny údaje podle článku 10.
5. Příspěvky k návrhu společného rozhodnutí o likviditě musí uvádět všechny údaje podle článku 11.
Článek 10
Příprava návrhu společného rozhodnutí o kapitálu
1. Konsolidující orgán dohledu připraví podrobně odůvodněný návrh společného rozhodnutí o kapitálu, jehož předmětem je skupina a instituce této skupiny. Návrh společného rozhodnutí o kapitálu uvádí všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, jež se účastní postupu společného rozhodování o kapitálu;
b)
název dané skupiny institucí a seznam všech institucí, jež do ní patří a jichž se návrh společného rozhodnutí o kapitálu týká a na něž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití společných rozhodnutí o kapitálu;
d)
datum přijetí návrhu společného rozhodnutí o kapitálu a jeho případných relevantních aktualizací;
e)
závěr o použití článků 73 a 97 směrnice 2013/36/EU;
f)
závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž drží skupina institucí na konsolidované úrovni;
g)
závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž drží jednotlivé instituce dané skupiny na individuální úrovni;
h)
závěr o úrovni kapitálu, kterou je každá instituce skupiny povinna držet na individuální úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
i)
závěr o úrovni kapitálu, kterou je skupina povinna držet na konsolidované úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
j)
informace o minimálních obezřetnostních požadavcích, které se použijí na jednotlivé instituce podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 a článků 103, 129, 130, 131 a 133 směrnice 2013/36/EU, a informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až i);
l)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen h) a i).
2. Závěr podle odst. 1 písm. e) musí obsahovat všechny tyto údaje:
a)
posouzení, zdali mají instituce skupiny zavedeny spolehlivé, efektivní a komplexní strategie a postupy pro stanovení, udržování a rozdělení vnitřně stanoveného kapitálu a zdali jsou tyto strategie a postupy aktuální;
b)
posouzení, zdali hodnota, typy a rozdělení vnitřně stanoveného kapitálu jsou odpovídající k pokrytí povahy a úrovně rizik, kterým instituce skupiny jsou nebo mohou být vystaveny;
c)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily náležitá opatření, strategie, postupy a mechanismy, aby splnily všechny požadavky směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
posouzení, zdali tato opatření, strategie, postupy a mechanismy, jež instituce skupiny uplatnily, zajišťují řádné řízení a pokrytí jejich rizik;
e)
údaj o uplatnění opatření a pravomocí v oblasti dohledu podle článku 102 a čl. 104 odst. 1 písm. b) až l) směrnice 2013/36/EU, jejichž smyslem je řešit nedostatky zjištěné podle písmen a) až d).
3. Závěry podle odst. 1 písm. f) a g) musí být dány do souvislosti se závěrem podle odst. 1 písm. e), který je musí potvrzovat.
4. Závěry podle odst. 1 písm. h) a i) musí splňovat všechny tyto požadavky:
a)
musí být formulovány v podobě částky, poměru nebo jejich kombinace;
b)
musí uvádět podrobnosti ke kvalitě požadovaného dodatečného kapitálu;
c)
musí být dány do souvislosti se závěrem podle odst. 1 písm. e), který je musí potvrzovat.
5. V návrhu společného rozhodnutí o kapitálu musí být jednoznačně identifikovatelné závěry ke každé jednotlivé instituci skupiny na individuální úrovni a ke skupině institucí na konsolidované úrovni.
6. Návrh společného rozhodnutí o kapitálu předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. g).
Článek 11
Příprava návrhu společného rozhodnutí o likviditě
1. Konsolidující orgán dohledu připraví podrobně odůvodněný návrh společného rozhodnutí o likviditě, jehož předmětem je skupina a instituce skupiny. Návrh společného rozhodnutí o likviditě uvádí všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, jež se účastní postupu společného rozhodování o likviditě;
b)
název dané skupiny institucí a seznam všech institucí, jež do ní patří a jichž se návrh společného rozhodnutí o likviditě týká a na něž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití společných rozhodnutí o likviditě;
d)
datum přijetí návrhu společného rozhodnutí o likviditě a jeho případných relevantních aktualizací;
e)
závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke skupině na konsolidované úrovni;
f)
závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke každé instituci ve skupině na individuální úrovni;
g)
závěr ke každé instituci ve skupině na individuální úrovni a ke skupině na konsolidované úrovni o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 uvedené směrnice;
h)
informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
i)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až g);
j)
případně lhůtu ke splnění závěru podle písmene g).
2. Závěr podle odst. 1 písm. e) a f) musí obsahovat všechny tyto údaje:
a)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily důkladné strategie, zásady, postupy a systémy pro účely identifikace, měření, řízení a sledování rizika likvidity pro vhodný soubor časových horizontů;
b)
posouzení, zdali likvidita držená institucemi skupiny na individuální úrovni a skupinou na konsolidované úrovni dostatečně pokrývá rizika likvidity;
c)
posouzení, zdali instituce skupiny uplatnily náležitá opatření, strategie, postupy a mechanismy, aby splnily všechny požadavky směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013.
3. Závěr podle odst. 1 písm. g) musí uvádět podrobnosti k povaze přijatých opatření. Souvisejí-li tato opatření s potřebou uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 směrnice 2013/36/EU, musí závěr uvádět podrobnosti k formulaci těchto zvláštních požadavků na likviditu.
4. V návrhu společného rozhodnutí o likviditě musí být jednoznačně identifikovatelné závěry ke každé jednotlivé instituci skupiny na individuální úrovni a ke skupině institucí na konsolidované úrovni.
5. Návrh společného rozhodnutí o likviditě předkládá konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. g).
Článek 12
Dosahování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. V návaznosti na dialog podle čl. 3 odst. 2 písm. i), který probíhá s dotčenými příslušnými orgány a jehož předmětem jsou návrhy společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, provede konsolidující orgán dohledu v potřebném rozsahu revizi těchto návrhů, aby mohla být rozhodnutí finalizována.
2. Na společných rozhodnutích o kapitálu a o likviditě se musí dohodnout konsolidující orgán dohledu a všechny dotčené příslušné orgány.
3. Tuto dohodu musí písemně stvrdit zástupci konsolidujícího orgánu dohledu a dotčených příslušných orgánů, kteří jsou k provádění právních úkonů jménem těchto orgánů náležitě zmocněni.
Článek 13
Oznamování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Společná rozhodnutí o kapitálu a o likviditě předkládá konsolidující orgán dohledu řídícímu orgánu mateřské instituce v EU včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. k). Konsolidující orgán dohledu dotčeným příslušným orgánům potvrdí, že k tomuto oznámení došlo.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě postoupí řídícím orgánům institucí, jež mají v daném členském státě povolení, ty části společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, přičemž je postoupí včas, nejpozději však před uplynutím lhůty uvedené v harmonogramu společného rozhodnutí podle čl. 3 odst. 2 písm. k).
3. Konsolidující orgán dohledu v případě potřeby projedná společná rozhodnutí o kapitálu a o likviditě s mateřskou institucí v EU a objasní jejich podrobnosti a použití.
4. Dotčené příslušné orgány v členském státě v případě potřeby projednají s institucemi usazenými v tomto členském státě ty části společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, a objasní jejich podrobnosti a použití.
Článek 14
Monitoring uplatňování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Konsolidující orgán dohledu oznamuje výsledek jednání podle čl. 13 odst. 3 dotčeným příslušným orgánům v případě, je-li mateřská instituce v EU povinna přijmout některé z těchto opatření:
a)
splnit dodatečné požadavky na kapitál podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU na individuální nebo konsolidované úrovni,
b)
vyřešit významné záležitosti či závažná zjištění týkající se dohledu nad likviditou nebo splnit zvláštní požadavky na likviditu podle článku 105 směrnice 2013/36/EU na individuální nebo konsolidované úrovni.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě oznamují výsledek jednání podle čl. 13 odst. 4 konsolidujícímu orgánu dohledu v případě, je-li instituce povolená v daném členském státě povinna přijmout některé z těchto opatření:
a)
splnit dodatečné požadavky na kapitál podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU na individuální úrovni,
b)
vyřešit významné záležitosti či závažná zjištění týkající se dohledu nad likviditou nebo splnit zvláštní požadavky na likviditu podle článku 105 směrnice 2013/36/EU na individuální úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu postoupí výsledek jednání uvedený v odstavci 2 ostatním dotčeným příslušným orgánům.
4. Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány monitorují uplatňování společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, která jsou relevantní pro jednotlivé instituce skupiny, za něž jsou tyto orgány odpovědné.
KAPITOLA III
ROZPORY A ROZHODNUTÍ PŘIJATÁ V PŘÍPADĚ NEEXISTENCE SPOLEČNÉHO ROZHODNUTÍ
Článek 15
Postup rozhodování v případě neexistence společného rozhodnutí
1. Nedosáhnou-li konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány ve lhůtě podle čl. 8 odst. 3 nebo 4 společného rozhodnutí o kapitálu, resp. o likviditě, pak rozhodnutí přijatá podle čl. 113 odst. 3 směrnice 2013/36/EU musí být písemně zdokumentována a musí být přijata do toho z níže uvedených termínů, který nastane nejpozději:
a)
jeden měsíc od uplynutí lhůty podle čl. 8 odst. 3, příp. 4;
b)
jeden měsíc ode dne, kdy orgán EBA na žádost o konzultaci podle čl. 113 odst. 2 třetího pododstavce směrnice 2013/36/EU vydá doporučení;
c)
jeden měsíc ode dne, kdy orgán EBA vydá rozhodnutí podle čl. 113 odst. 3 prvního nebo druhého pododstavce směrnice 2013/36/EU, nebo jiný termín, který orgán EBA v tomto rozhodnutí stanoví.
2. Dotčené příslušné orgány oznámí konsolidujícímu orgánu dohledu svá rozhodnutí, která z důvodu neexistence společného rozhodnutí přijaly na individuální úrovni.
3. Konsolidující orgán dohledu začlení rozhodnutí uvedená v odstavci 2 spolu s rozhodnutími, jež přijímá sám na individuální a konsolidované úrovni, do jednoho dokumentu a tento dokument předloží všem dotčeným příslušným orgánům.
4. Byl-li konzultován orgán EBA, musí dokument podle odstavce 3 obsahovat vysvětlení případných odchylek od doporučení orgánu EBA.
Článek 16
Příprava rozhodnutí o kapitálu přijímaných v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu
1. Rozhodnutí o kapitálu, která jsou přijímána v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu, mají podobu dokumentu, jenž obsahuje všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu nebo dotčeného příslušného orgánu, jenž rozhodnutí o kapitálu přijímá;
b)
název skupiny institucí nebo instituce ze skupiny, jíž se rozhodnutí o kapitálu týká a na niž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití rozhodnutí o kapitálu;
d)
datum přijetí rozhodnutí o kapitálu;
e)
závěr o použití článků 73 a 97 směrnice 2013/36/EU;
f)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž daná skupina institucí drží na konsolidované úrovni;
g)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro individuální úroveň, závěr o přiměřenosti kapitálu, jejž daná instituce drží na individuální úrovni;
h)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o úrovni kapitálu, kterou je skupina institucí povinna držet na konsolidované úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
i)
jsou-li rozhodnutí o kapitálu přijímána pro individuální úroveň, závěr o úrovni kapitálu, kterou je daná instituce povinna držet na individuální úrovni podle čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
j)
informace o minimálních obezřetnostních požadavcích, které se použijí na dané instituce podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013 a článků 103, 129, 130, 131 a 133 směrnice 2013/36/EU, a informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až i);
l)
případně popis způsobu, jakým bylo zohledněno posouzení rizika, názory a výhrady, jež vyjádřily ostatní dotčené příslušné orgány či konsolidující orgán dohledu;
m)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen h) a i).
2. Rozhodnutí o kapitálu přijímaná v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu na individuální nebo konsolidované úrovni musí splňovat relevantní požadavky stanovené v čl. 10 odst. 2 až 4.
Článek 17
Příprava rozhodnutí o likviditě přijímaných v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě
1. Rozhodnutí o likviditě, která jsou přijímána v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě, mají podobu dokumentu, jenž obsahuje všechny tyto údaje:
a)
název konsolidujícího orgánu dohledu nebo dotčeného příslušného orgánu, jenž rozhodnutí o likviditě přijímá;
b)
název skupiny institucí nebo instituce ze skupiny, jíž se rozhodnutí o likviditě týká a na niž se použije;
c)
odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají přípravy, finalizace a použití rozhodnutí o likviditě;
d)
datum přijetí rozhodnutí o likviditě;
e)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu ke skupině institucí na konsolidované úrovni;
f)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro individuální úroveň, závěr o přiměřenosti likvidity ve vztahu k dané instituci na individuální úrovni;
g)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro konsolidovanou úroveň, závěr o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení zvláštních požadavků na likviditu v souladu s článkem 105 uvedené směrnice, pro danou skupinu na konsolidované úrovni;
h)
jsou-li rozhodnutí o likviditě přijímána pro individuální úroveň, závěr o opatřeních přijatých k řešení významných záležitostí a závažných zjištění týkajících se dohledu nad likviditou včetně těch, které se týkají přiměřenosti organizace a řízení rizik, jak vyžaduje článek 86 směrnice 2013/36/EU, a těch, které se týkají potřeby uložení požadavků na likviditu konkrétně pro danou instituci na individuální úrovni v souladu s článkem 105 uvedené směrnice;
i)
rozhodný den, k němuž byly učiněny závěry podle písmen e) až h);
j)
informace o případných dalších relevantních obezřetnostních či makroobezřetnostních požadavcích, pokynech, doporučeních či varováních;
k)
případně popis způsobu, jakým bylo zohledněno posouzení rizika, názory a výhrady, jež vyjádřily ostatní dotčené příslušné orgány či konsolidující orgán dohledu;
l)
případně lhůtu ke splnění závěrů podle písmen e) až h).
2. Rozhodnutí o likviditě přijímaná v případě neexistence společného rozhodnutí o likviditě na individuální nebo konsolidované úrovni musí splňovat požadavky stanovené v čl. 11 odst. 2 až 3.
Článek 18
Oznamování rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
1. Rozhodnutí podle čl. 15 odst. 3 předloží konsolidující orgán dohledu řídícímu orgánu mateřské instituce v EU.
2. Dotčené příslušné orgány v členském státě postoupí řídícím orgánům institucí, které mají v daném členském státě povolení, ty části rozhodnutí uvedeného v odstavci 1, které jsou pro jednotlivé instituce relevantní.
3. Konsolidující orgán dohledu v případě potřeby projedná rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, jež bylo přijato v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, s mateřskou institucí v EU a objasní jeho podrobnosti a použití.
4. Dotčené příslušné orgány v členském státě v případě potřeby projednají s institucemi usazenými v tomto členském státě ty části rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, jež bylo přijato v případě neexistence společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, které jsou pro každou z těchto institucí relevantní, a objasní jeho podrobnosti a použití.
Článek 19
Monitoring uplatňování rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě
Konsolidující orgán dohledu a dotčené příslušné orgány monitorují uplatňování těch rozhodnutí o kapitálu a o likviditě přijatých v případě neexistence společných rozhodnutí o kapitálu a o likviditě, která jsou relevantní pro jednotlivé instituce skupiny, za něž jsou tyto orgány odpovědné.
KAPITOLA IV
AKTUALIZACE A MIMOŘÁDNÁ AKTUALIZACE SPOLEČNÝCH ROZHODNUTÍ A ROZHODNUTÍ PŘIJATÝCH V PŘÍPADĚ NEEXISTENCE SPOLEČNÉHO ROZHODNUTÍ
Článek 20
Mimořádná aktualizace společných rozhodnutí
1. Podá-li konsolidující orgán dohledu nebo dotčený příslušný orgán podle čl. 113 odst. 4 směrnice 2013/36/EU žádost o mimořádnou aktualizaci společného rozhodnutí o kapitálu nebo o likviditě, pak konsolidující orgán dohledu o této žádosti vyrozumí všechny dotčené příslušné orgány. Tato mimořádná aktualizace probíhá postupem podle článků 9 až 14.
2. Podá-li dotčený příslušný orgán žádost o aktualizaci společného rozhodnutí ve vztahu k instituci, jež není mateřskou institucí v EU, mateřskou finanční holdingovou společností v EU ani mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU, přičemž žádá o aktualizaci na dvoustranné bázi s konsolidujícím orgánem dohledu, musí být žádost podána písemně a obsahovat podrobné odůvodnění.
Konsolidující orgán dohledu o žádosti uvedené v prvním pododstavci vyrozumí všechny dotčené příslušné orgány. Žádost obsahuje návrh společného rozhodnutí o kapitálu, které splňuje požadavky stanovené v článku 10, nebo návrh společného rozhodnutí o likviditě, které splňuje požadavky stanovené v článku 11. Konsolidující orgán dohledu stanoví lhůtu, v níž se mohou dotčené příslušné orgány vyjádřit k tomu, zdali by měla aktualizace proběhnout na dvoustranné bázi.
Nepožádá-li žádný z dotčených příslušných orgánů v určené lhůtě o to, aby aktualizace proběhla na jiné bázi než dvoustranné, pak se konsolidující orgán dohledu a dotčený příslušný orgán, jenž o mimořádnou aktualizaci požádal, podílejí na poskytnutí příspěvků ke společnému rozhodnutí a dohodě na tomto rozhodnutí na dvoustranné bázi.
3. Pokud si dotčený příslušný orgán nepřeje podat příspěvek k aktualizaci společného rozhodnutí podle článku 9, pak konsolidující orgán dohledu tuto aktualizaci připraví na základě posledního příspěvku, jejž tento dotčený příslušný orgán podal pro účely přípravy společného rozhodnutí.
Článek 21
Roční a mimořádná aktualizace rozhodnutí přijatých v případě neexistence společného rozhodnutí
1. Rozhodnutí přijatá v případě neexistence společného rozhodnutí jsou každoročně aktualizována postupem podle čl. 3 odst. 2, jestliže jsou jednotlivé kroky tohoto postupu relevantní pro uplatnění čl. 97 odst. 4 směrnice 2013/36/EU.
2. Mimořádná aktualizace rozhodnutí přijatých podle čl. 113 odst. 4 směrnice 2013/36/EU v případě neexistence společného rozhodnutí se řídí postupem podle článků 9 až 14.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. června 2014.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 710/2014
z dne 23. junija 2014
o določitvi izvedbenih tehničnih standardov v zvezi s pogoji uporabe postopka skupnega odločanja o bonitetnih zahtevah za posamezne institucije v skladu z Direktivo 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (1) ter zlasti tretjega pododstavka člena 113(5) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Za sprejetje skupne odločitve o ustreznosti kapitala, nadzorniških ukrepih v zvezi z nadzorom likvidnosti ter ravni likvidnosti in kapitalskih zahtevah, ki se uporabljajo za vsako institucijo v skupini in skupino, je nujna učinkovita izmenjava ustreznih informacij.
(2)
Da se zagotovi dosledna uporaba postopka sprejemanja skupne odločitve, je pomembno, da je vsak korak dobro opredeljen. Jasen postopek omogoča tudi izmenjavo informacij, spodbuja medsebojno razumevanje, razvija odnose med nadzornimi organi ter spodbuja učinkovit nadzor.
(3)
Za oceno tveganja in oceno profila likvidnostnega tveganja skupine institucij bi moral imeti konsolidacijski nadzornik pregled nad dejavnostmi, ki jih izvajajo vse institucije v skupini, vključno z institucijami, ki delujejo zunaj Unije. Zato bi bilo treba spodbujati sodelovanje med pristojnimi organi v Uniji in nadzorniki tretjih držav, da bi lahko pristojni organi v Uniji ocenili skupna tveganja, ki jim je izpostavljena skupina.
(4)
Bistveno je pravočasno in realistično načrtovanje postopka skupnega odločanja. Vsi sodelujoči pristojni organi bi morali konsolidacijskemu nadzorniku pravočasno zagotoviti ustrezne informacije. Da bi se posamezne ocene predstavile in razlagale dosledno in enotno, je treba uvesti skupno predlogo za rezultate procesov nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja za posamezne institucije.
(5)
Da se zagotovijo enotni pogoji uporabe, bi bilo treba določiti korake pri izvajanju skupne ocene tveganja in sprejemanju skupne odločitve, pri čemer bi se moralo upoštevati, da se lahko nekatere naloge v okviru skupne ocene tveganja in postopka skupnega odločanja izvajajo hkrati, druge pa zaporedno.
(6)
Za lažje sprejemanje skupnih odločitev je pomembno, da pristojni organi, ki sodelujejo v postopku odločanja, vzpostavijo medsebojni dialog, zlasti pred dokončanjem poročil o oceni tveganja in dokončnem sprejetju skupnih odločitev.
(7)
Konsolidacijski nadzornik bi moral sodelujočim pristojnim organom zagotoviti vse ustrezne informacije, potrebne za pripravo njihove posamezne ocene tveganja ter sprejetje skupnih odločitev v zvezi s kapitalom in likvidnostjo.
(8)
Poročilo, ki vsebuje oceno tveganja skupine, je temeljni dokument, ki pristojnim organom omogoča, da lahko razumejo in evidentirajo oceno splošnega profila tveganja bančne skupine za namene sprejetja skupne odločitve o ustreznosti kapitala in zahtevane ravni kapitala, s katerim mora razpolagati skupina. Poročilo, ki vsebuje oceno profila likvidnostnega tveganja skupine, je pomemben dokument, ki pristojnim organom omogoča, da lahko razumejo in evidentirajo oceno splošnega profila likvidnosti skupine. Da bi bili ocena celotnega tveganja in ocena likvidnostnega tveganja skupine dosledni ter bi predstavljali osnovo za smiselne razprave pristojnih organov in zanesljivo oceno tveganj čezmejnih bančnih skupin, bi bilo treba oblikovati skupne predloge za taka poročila.
(9)
Čeprav se priznava, da bi bili lahko rezultati procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja iz člena 97 Direktive 2013/36/EU v posameznih državah članicah evidentirani različno, kar je odvisno od izvajanja navedenega člena v nacionalni zakonodaji ob upoštevanju smernic, ki jih je izdal Evropski nadzorni organ (Evropski bančni organ) (v nadaljnjem besedilu: EBA) v skladu s členom 107(2) Direktive 2013/36/EU, bi bilo treba s standardnimi predlogami zagotoviti usklajeno obliko sporočanja ugotovitev in rezultatov procesa nadzorniškega pregledovanja za namene sprejetja skupnih odločitev.
(10)
Poročilo o oceni tveganja skupine in poročilo, ki vsebuje oceno likvidnostnega tveganja skupine, ne bi smeli biti omejeni na združevanje posameznih prispevkov pristojnih organov. Obe poročili bi se morali uporabiti kot instrument za skupno oceno tveganj celotne skupine in analizo medsebojnega vpliva elementov znotraj skupine.
(11)
Z določitvijo jasnih postopkov glede vsebine in ubeseditve skupne odločitve bi se zagotovilo, da bi bile skupne odločitve v celoti utemeljene, ter omogočilo spremljanje skupnih odločitev in njihovo izvrševanje.
(12)
Da se pojasni postopek, ki ga je treba upoštevati po sprejetju skupne odločitve, zagotovi preglednost glede obravnave rezultata odločitve ter po potrebi omogoči sprejetje ustreznih spremljevalnih ukrepov, bi bilo treba določiti standarde glede sporočanja v celoti utemeljenih skupnih odločitev in spremljanja njihovega izvajanja.
(13)
Določiti bi bilo treba postopek, ki bi ga bilo treba upoštevati pri posodabljanju skupnih odločitev, da se zagotovijo skladen in pregleden pristop ter ustrezna vključenost pristojnih organov in sporočanje rezultatov.
(14)
Postopek skupnega odločanja v skladu s členom 113 Direktive 2013/36/EU vključuje postopek, ki ga je treba upoštevati, kadar skupna odločitev ni sprejeta. Da se zagotovijo enotni pogoji uporabe glede tega vidika postopka, sprejemanje v celoti utemeljenih odločitev ter obravnavanje stališč in pridržkov, ki jih izrazijo nadzorniki države gostiteljice, bi bilo treba določiti standarde, ki določajo časovni načrt sprejemanja odločitev, kadar skupna odločitev ni sprejeta, in sporočanje podrobnosti o takih odločitvah.
(15)
Ta uredba temelji na osnutkih izvedbenih tehničnih standardov, ki jih je EBA predložila Komisiji.
(16)
EBA je o osnutkih izvedbenih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, izvedla odprta javna posvetovanja, analizirala morebitne s tem povezane stroške in koristi ter zaprosila za mnenje interesno skupino za bančništvo, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (2) -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
PREDMET UREJANJA IN OPREDELITEV POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa naslednji postopek skupnega odločanja iz člena 113 Direktive 2013/36/EU:
(a)
postopek sprejemanja skupne odločitve o zadevah iz točke (a) člena 113(1) ob upoštevanju vseh opustitev, odobrenih v skladu s členom 7, 10 ali 15 Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3);
(b)
postopek sprejemanja skupne odločitve o zadevah iz točke (b) člena 113(1) ob upoštevanju vseh opustitev, odobrenih v skladu s členom 6, 8 ali 10 Uredbe (EU) št. 575/2013, in kakršne koli konsolidirane ravni uporabe v skladu s členom 11(3) navedene uredbe.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(1)
„zadevni pristojni organi“ pomenijo pristojne organe, odgovorne za nadzor podrejenih družb EU nadrejene institucije, EU nadrejenega finančnega holdinga ali EU nadrejenega mešanega finančnega holdinga v državi članici;
(2)
„drugi pristojni organi“ pomenijo kar koli od naslednjega:
(a)
pristojne organe, ki niso zadevni pristojni organ;
(b)
javne organe ali telesa, ki so v skladu z nacionalno zakonodajo uradno priznani in pooblaščeni za nadzor subjektov finančnega sektorja, kot so opredeljeni v točki 27 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, delujejo v zadevni državi članici ter niso niti kreditna institucija niti investicijsko podjetje;
(3)
„poročilo o PNPO“ pomeni poročilo, v katerem so predstavljeni rezultati procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja iz člena 97 Direktive 2013/36/EU;
(4)
„poročilo o oceni likvidnostnega tveganja“ pomeni poročilo, v katerem so predstavljeni rezultati dela procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja iz člena 97 Direktive 2013/36/EU v zvezi z likvidnostnimi tveganji;
(5)
„poročilo o oceni tveganja skupine“ pomeni poročilo, ki vsebuje oceno tveganja skupine institucij iz točke (a) člena 113(2) Direktive 2013/36/EU;
(6)
„poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine“ pomeni poročilo, ki vsebuje oceno profila likvidnostnega tveganja skupine institucij iz točke (b) člena 113(2) Direktive 2013/36/EU;
(7)
„skupna odločitev v zvezi s kapitalom“ pomeni skupno odločitev o zadevah iz točke (a) člena 1;
(8)
„skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo“ pomeni skupno odločitev o zadevah iz točke (b) člena 1.
POGLAVJE II
POSTOPEK SKUPNEGA ODLOČANJA
Člen 3
Načrtovanje korakov postopka skupnega odločanja
1. Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi se pred začetkom postopka skupnega odločanja dogovorijo glede časovnega načrta korakov, ki jih je treba upoštevati v zadevnem postopku (v nadaljnjem besedilu: časovni načrt za skupno odločitev). V primeru nestrinjanja konsolidacijski nadzornik določi časovni načrt za skupno odločitev ob upoštevanju stališč in pridržkov, ki jih izrazijo zadevni pristojni organi.
2. Časovni načrt za skupno odločitev se posodobi vsaj enkrat letno in vključuje naslednje korake:
(a)
dogovor o vključenosti drugih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v skladu s členom 4;
(b)
predložitev poročil o PNPO in poročil o oceni likvidnostnega tveganja, ki jih v skladu s členom 5 pripravijo zadevni pristojni organi, ter prispevkov drugih sodelujočih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v skladu s členom 4(2);
(c)
predložitev osnutka poročila o oceni tveganja skupine in osnutka poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine, ki ju konsolidacijski nadzornik predloži zadevnim pristojnim organom v skladu s členom 6(6), drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav pa v skladu s členom 4(3) in členom 6(7);
(d)
dialog med konsolidacijskim nadzornikom in zadevnimi pristojnimi organi o osnutku poročila o oceni tveganja skupine in osnutku poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine v skladu s členom 7;
(e)
predložitev poročila o oceni tveganja skupine in poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine, ki ju konsolidacijski nadzornik predloži zadevnim pristojnim organom v skladu s členom 8(2), drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav pa v skladu s členom 4(3) in členom 8(5);
(f)
predložitev prispevkov zadevnih pristojnih organov konsolidacijskemu nadzorniku k osnutku skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutku skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo v skladu s členom 9(1);
(g)
predložitev osnutka dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in osnutka dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo s strani konsolidacijskega nadzornika zadevnim pristojnim organom v skladu s členoma 10(6) in 11(5);
(h)
posvetovanje glede osnutka dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in osnutka dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo z EU nadrejeno institucijo in institucijami skupine, kadar to zahteva zakonodaja države članice;
(i)
dialog med konsolidacijskim nadzornikom in zadevnimi pristojnimi organi glede osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo;
(j)
doseganje skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo v skladu s členom 12;
(k)
sporočanje skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo s strani konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov EU nadrejeni instituciji ter institucijam skupine v skladu s členom 13;
(l)
dogovor o časovnem načrtu za načrtovanje postopka skupnega odločanja za naslednje leto.
3. V časovnem načrtu za skupno odločitev so izpolnjene vse naslednje zahteve:
(a)
v njem so razvidni področje uporabe in zapletenost posamezne naloge glede na velikost, sistemski pomen, vrsto, obseg in zapletenost dejavnosti skupine ter njen profil tveganja;
(b)
kolikor je to mogoče, upošteva obveznosti konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov v okviru programa nadzorniškega pregleda iz točke (c) tretjega pododstavka člena 116(1) Direktive 2013/36/EU.
4. Po potrebi se časovni načrt za skupno odločitev pregleda, da se zlasti upošteva nujnost morebitne izredne posodobitve v skladu s členoma 20 in 21.
5. Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi institucijam skupine, za katere so odgovorni, sporočijo okvirni datum za posvetovanje iz točke (h) odstavka 2 o vidikih osnutkov dokumentov o skupni odločitvi glede teh institucij.
Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi institucijam skupine, za katere so odgovorni, sporočijo okvirni datum sporočila iz točke (k) odstavka 2.
Člen 4
Vključenost drugih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v postopek ocene tveganja skupine
1. Konsolidacijski nadzornik se lahko odloči za vključitev prispevkov, ki jih zagotovijo drugi pristojni organi in pristojni organi tretjih držav, v poročilo o oceni tveganja skupine ali poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine. Navedena odločitev temelji na pomembnosti podružnice ali institucije znotraj skupine in njenem pomenu za lokalni trg.
Za tako vključitev veljajo zahteve glede zaupnosti, enakovredne zahtevam iz oddelka II poglavja 1 naslova VII Direktive 2013/36/EU ter, kadar je to ustrezno, iz členov 54 in 58 Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4).
Enakovrednost ocenijo konsolidacijski nadzornik in vsi zadevni pristojni organi.
2. Kadar se konsolidacijski nadzornik odloči za vključitev drugega pristojnega organa, kot je opredeljen v členu 2(2), ali pristojnega organa tretje države, se oba organa dogovorita o področju uporabe vključitve drugega pristojnega organa ali pristojnega organa tretje države. Taki dogovori so dovoljeni za naslednja namena:
(a)
zagotavljanje prispevkov k poročilu o oceni tveganja skupine in poročilu o oceni likvidnostnega tveganja skupine konsolidacijskemu nadzorniku;
(b)
vključitev prispevkov iz točke (a) tega odstavka v osnutek ali končno poročilo o oceni tveganja skupine ali poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine v obliki prilog.
3. Kadar se konsolidacijski nadzornik odloči za vključitev drugih pristojnih organov ali pristojnih organov tretje države, drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav ne predloži osnutkov ter končnih poročil o oceni tveganja skupine in poročil o oceni likvidnostnega tveganja skupine brez privolitve vseh zadevnih pristojnih organov.
4. Konsolidacijski nadzornik zadevne pristojne organe v celoti obvešča o področju uporabe, ravni in načinu vključenosti drugih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v postopek ocenjevanja tveganja skupine ter o tem, koliko so prispevali k poročilu o oceni tveganja skupine.
Člen 5
Priprava poročil o PNPO in poročil o oceni likvidnostnega tveganja
1. Da se omogoči ustrezno upoštevanje ocene tveganja podrejenih družb v skupni odločitvi v skladu s členom 113(2) Direktive 2013/36/EU, zadevni pristojni organi konsolidacijskemu nadzorniku pravočasno predložijo poročila o PNPO in poročila o oceni likvidnostnega tveganja, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (b) člena 3(2).
2. Pri pripravi poročil o PNPO se uporabi predloga iz Priloge I. Ta poročila se dopolnijo s povzetki rezultatov v razpredelnici 1 iz Priloge II in povzetkom ocene kapitalske ustreznosti v razpredelnici 2 iz Priloge II.
Pri pripravi poročil o oceni likvidnostnega tveganja se uporabi predloga iz Priloge V. Ta poročila se dopolnijo s povzetki rezultatov v razpredelnici 1 iz Priloge VI in povzetkom ocene likvidnosti v razpredelnici 2 iz Priloge VI.
Poročila o PNPO in poročila o oceni likvidnostnega tveganja lahko vključujejo dodatne ustrezne informacije.
Člen 6
Priprava osnutka poročila o oceni tveganja skupine in osnutka poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine
1. Konsolidacijski nadzornik pripravi osnutek poročila o oceni tveganja skupine in osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine ob upoštevanju vseh naslednjih dokumentov:
(a)
lastnega poročila o PNPO ali poročila o oceni likvidnostnega tveganja za EU nadrejeno institucijo in skupino;
(b)
poročil o PNPO ali poročil o oceni likvidnostnega tveganja za podrejene družbe, ki jih zadevni pristojni organi predložijo v skladu s členom 5;
(c)
prispevkov drugih pristojnih organov in pristojnih organov tretjih držav v skladu s členom 4(2).
2. Poročila o PNPO in poročila o oceni likvidnostnega tveganja iz točk (a) in (b) odstavka 1 se skupaj s prispevki iz točke (c) navedenega odstavka vključijo v osnutek poročila o oceni tveganja skupine ali osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine kot priloge.
3. Osnutek poročila o oceni tveganja skupine in osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine vsebujeta rezultate ocene, ali ureditve, strategije, procesi in mehanizmi, ki jih izvajajo skupina in njene institucije, ter kapital in likvidnost teh institucij zagotavljajo preudarno upravljanje in kritje njihovih tveganj.
4. Pri pripravi osnutka poročila o oceni tveganja skupine se uporabi predloga iz Priloge III. To poročilo se dopolni s povzetki rezultatov v razpredelnici 1 iz Priloge IV in povzetkom ocene kapitalske ustreznosti v razpredelnici 2 iz Priloge IV.
Pri pripravi osnutka poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine se uporabi predloga iz Priloge VII. To poročilo se dopolni s povzetki rezultatov v razpredelnici 1 iz Priloge VIII in povzetkom ocene likvidnosti v razpredelnici 2 iz Priloge VIII.
5. V skladu z načelom sorazmernosti konsolidacijski nadzornik zagotavlja:
(a)
da skupna ocena odraža pomembnost institucij znotraj skupine in njihov pomen na lokalnem trgu;
(b)
da je v osnutku poročila o oceni tveganja skupine in osnutku poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine razvidno, kako sta bila upoštevana ta pomembnost in pomen.
6. Konsolidacijski nadzornik zadevnim pristojnim organom pravočasno predloži osnutka poročil, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (c) člena 3(2).
7. V skladu z dogovorom iz člena 4(3) lahko konsolidacijski nadzornik predloži osnutek poročila o oceni tveganja skupine in osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav.
Člen 7
Dialog o osnutku poročila o oceni tveganja skupine in osnutku poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine
1. Konsolidacijski nadzornik določi obliko in področje uporabe dialoga z zadevnimi pristojnimi organi o osnutku poročila o oceni tveganja skupine in osnutku poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine.
2. Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi razpravljajo o uskladitvi kvantitativnih predlogov, vključenih v posamezna poročila o PNPO in poročila o oceni likvidnostnega tveganja iz člena 6(1), s kvantitativnimi predlogi, vključenimi v osnutek poročila o oceni tveganja skupine in osnutek poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine, kot je ustrezno.
3. Kvantitativni predlogi iz odstavka 2 zajemajo vsaj naslednja predloga:
(a)
predlagane ravni kapitala, s katerim morajo skupina institucij na konsolidirani ravni in vse institucije te skupine na posamični ravni razpolagati v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(b)
predlagane ravni posebnih zahtev glede likvidnosti, ki jih morajo skupina institucij na konsolidirani ravni in vse institucije te skupine na posamični ravni izpolnjevati v skladu s členom 105 Direktive 2013/36/EU.
Člen 8
Dokončanje poročila o oceni tveganja skupine in poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine
1. Konsolidacijski nadzornik na podlagi dialoga iz člena 7 dokonča poročilo o oceni tveganja skupine in poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine na podlagi oblike in vsebine osnutka poročila o oceni tveganja skupine in osnutka poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine iz člena 6. Konsolidacijski nadzornik pojasni vse pomembne spremembe v poročilu o oceni tveganja skupine ali poročilu o oceni likvidnostnega tveganja skupine. Spremembe se sprejmejo na podlagi rezultata dialoga in vključujejo ustrezne posodobitve prilog k poročilu o oceni tveganja skupine ali poročilu o oceni likvidnostnega tveganja skupine.
2. Konsolidacijski nadzornik zadevnim pristojnim organom pravočasno predloži poročilo o oceni tveganja skupine in poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (e) člena 3(2).
3. V skladu s točko (a) člena 113(2) Direktive 2013/36/EU predložitev poročila o oceni tveganja skupine zadevnim pristojnim organom pomeni začetek štirimesečnega obdobja za sprejetje skupne odločitve v zvezi s kapitalom.
4. V skladu s točko (b) člena 113(2) Direktive 2013/36/EU predložitev poročila o oceni likvidnostnega tveganja skupine zadevnim pristojnim organom pomeni začetek enomesečnega obdobja za sprejetje skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo.
5. V skladu z dogovorom iz člena 4(3) lahko konsolidacijski nadzornik predloži poročilo o oceni tveganja skupine in poročilo o oceni likvidnostnega tveganja skupine drugim pristojnim organom in pristojnim organom tretjih držav.
Člen 9
Priprava prispevkov k osnutku skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutku skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Zadevni pristojni organi konsolidacijskemu nadzorniku pravočasno predložijo svoje prispevke k osnutku skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutku skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (f) člena 3(2). Prispevki zajemajo vse institucije znotraj skupine institucij, ki so zajete v področje uporabe postopka skupnega odločanja.
2. Konsolidacijski nadzornik prispeva k pripravi osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom. Njegovi prispevki zajemajo:
(a)
vse institucije skupine na posamični ravni, ki imajo dovoljenje v jurisdikciji konsolidacijskega nadzornika in ki so zajete v področje uporabe postopka skupnega odločanja;
(b)
skupino institucij na konsolidirani ravni.
3. Konsolidacijski nadzornik prispeva k pripravi osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo. Njegovi prispevki zajemajo:
(a)
vse institucije skupine na posamični ravni, kadar imajo te institucije dovoljenje v jurisdikciji konsolidacijskega nadzornika in so zajete v področje uporabe postopka skupnega odločanja;
(b)
skupino institucij na konsolidirani ravni.
4. Prispevki k pripravi osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom vsebujejo vse elemente iz člena 10.
5. Prispevki k pripravi osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo vsebujejo vse elemente iz člena 11.
Člen 10
Priprava osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom
1. Konsolidacijski nadzornik pripravi v celoti utemeljen osnutek skupne odločitve v zvezi s kapitalom, ki zajema skupino in institucije te skupine. Osnutek skupne odločitve v zvezi s kapitalom vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
ime konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov, ki so vključeni v postopek skupnega odločanja v zvezi s kapitalom;
(b)
ime skupine institucij in seznam vseh institucij znotraj skupine, na katero se nanaša osnutek skupne odločitve v zvezi s kapitalom in za katero se ta osnutek uporablja;
(c)
sklicevanja na veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo v zvezi s pripravo, dokončanjem in uporabo skupnih odločitev v zvezi s kapitalom;
(d)
datum osnutka skupne odločitve v zvezi s kapitalom in njegovih morebitnih posodobitev;
(e)
sklep glede uporabe členov 73 in 97 Direktive 2013/36/EU;
(f)
sklep glede ustreznosti kapitala, s katerim razpolaga skupina institucij na konsolidirani ravni;
(g)
sklep glede ustreznosti kapitala, s katerim razpolaga posamezna institucija skupine na posamični ravni;
(h)
sklep glede ravni kapitala, s katerim mora vsaka institucija skupine razpolagati na posamični ravni v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(i)
sklep glede ravni kapitala, s katerim mora skupina institucij razpolagati na konsolidirani ravni v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(j)
informacije o minimalnih bonitetnih zahtevah, ki se uporabljajo za posamezno institucijo v skladu s členom 92 Uredbe (EU) št. 575/2013 ter členi 103, 129, 130, 131 in 133 Direktive 2013/36/EU, ter o vseh drugih ustreznih bonitetnih ali makrobonitetnih zahtevah, smernicah, priporočilih ali opozorilih;
(k)
referenčni datum, na katerega se nanašajo sklepi iz točk (e) do (i);
(l)
časovni načrt izvajanja sklepov iz točk (h) in (i), kadar je to ustrezno.
2. Sklep iz točke (e) odstavka 1 vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
oceno, ali imajo institucije skupine vzpostavljene zanesljive, učinkovite in popolne strategije ter postopke za oceno, ohranitev in razdelitev notranjega kapitala ter ali so take strategije in postopki posodobljeni;
(b)
oceno, ali so zneski, vrste in razdelitev notranjega kapitala ustrezni za kritje vrste in ravni tveganj, ki so jim ali bi jim lahko bile izpostavljene institucije skupine;
(c)
oceno, ali institucije skupine izvajajo ustrezne ureditve, strategije, postopke in mehanizme za uskladitev z vsemi zahtevami Direktive 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 575/2013;
(d)
oceno, ali ureditve, strategije, postopki in mehanizmi, ki jih izvajajo institucije skupine, zagotavljajo preudarno upravljanje in kritje njihovih tveganj;
(e)
informacije o uporabi nadzorniških ukrepov in pooblastil v skladu s členom 102 ter točkami (b) do (l) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU za odpravo pomanjkljivosti iz točk (a) do (d).
3. Sklepi iz točk (f) in (g) odstavka 1 so povezani ter podprti s sklepom iz točke (e) odstavka 1.
4. Sklepi iz točk (h) in (i) odstavka 1 izpolnjujejo vse naslednje zahteve:
(a)
oblikovani so kot znesek ali razmerje ali kombinacija obojega;
(b)
zagotavljajo podrobnosti o kakovosti potrebnega dodatnega kapitala;
(c)
povezani so s sklepom iz točke (e) odstavka 1 in so podprti z njim.
5. Sklepi glede vsake institucije skupine na posamični ravni in skupine institucij na konsolidirani ravni so jasno razvidni v osnutku dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom.
6. Konsolidacijski nadzornik zadevnim pristojnim organom pravočasno predloži osnutek dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (g) člena 3(2).
Člen 11
Priprava osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Konsolidacijski nadzornik pripravi v celoti utemeljen osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo, ki zajema skupino in institucije te skupine. Osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
ime konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov, ki so vključeni v postopek skupnega odločanja v zvezi z likvidnostjo;
(b)
ime skupine institucij in seznam vseh institucij znotraj skupine, na katero se nanaša osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo in za katero se ta osnutek uporablja;
(c)
sklicevanja na veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo v zvezi s pripravo, dokončanjem in uporabo skupnih odločitev v zvezi z likvidnostjo;
(d)
datum osnutka skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo in njegovih morebitnih posodobitev;
(e)
sklep glede likvidnostne ustreznosti za skupino na konsolidirani ravni;
(f)
sklep glede likvidnostne ustreznosti za vsako institucijo znotraj skupine na posamični ravni;
(g)
sklep o ukrepih, sprejetih za obravnavo vseh pomembnih zadev in bistvenih ugotovitev v zvezi z nadzorom likvidnosti, vključno v zvezi z ustreznostjo organizacije in obravnavo tveganj, kot je zahtevano v skladu s členom 86 Direktive 2013/36/EU, ter v zvezi s potrebo po posebnih zahtevah glede likvidnosti v skladu s členom 105 navedene direktive za vsako institucijo znotraj skupine na posamični ravni in za skupino na konsolidirani ravni;
(h)
informacije o vseh drugih ustreznih bonitetnih ali makrobonitetnih zahtevah, smernicah, priporočilih ali opozorilih;
(i)
referenčni datum, na katerega se nanašajo sklepi iz točk (e) do (g);
(j)
časovni načrt izvajanja sklepa iz točke (g), kadar je to ustrezno.
2. Sklep iz točk (e) in (f) odstavka 1 vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
oceno, ali institucije skupine izvajajo zanesljive strategije, politike, postopke in sisteme za ugotavljanje, merjenje, upravljanje in spremljanje likvidnostnega tveganja v ustreznem sklopu časovnih obdobij;
(b)
oceno, ali likvidnost institucij skupine na posamični ravni in likvidnost skupine na konsolidirani ravni zagotavljata zadostno kritje likvidnostnih tveganj;
(c)
oceno, ali institucije skupine izvajajo ustrezne ureditve, strategije, postopke in mehanizme za uskladitev z vsemi zahtevami Direktive 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 575/2013.
3. V sklepu iz točke (g) odstavka 1 so določene podrobnosti o naravi sprejetih ukrepov. Kadar so ti ukrepi povezani s potrebo po posebnih zahtevah glede likvidnosti v skladu s členom 105 Direktive 2013/36/EU, so v sklepu določene podrobnosti o sprejetju navedenih posebnih zahtev glede likvidnosti.
4. Sklepi glede vsake institucije skupine na posamični ravni in skupine institucij na konsolidirani ravni so jasno razvidni v osnutku dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo.
5. Konsolidacijski nadzornik zadevnim pristojnim organom pravočasno predloži osnutek dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (g) člena 3(2).
Člen 12
Sprejetje skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Konsolidacijski nadzornik na podlagi dialoga z zadevnimi pristojnimi organi o osnutku skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutku skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo iz točke (i) člena 3(2) po potrebi pregleda osnutek skupne odločitve v zvezi s kapitalom in osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo, s čimer dokončno oblikuje navedeni odločitvi.
2. Dogovor o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo sprejmejo konsolidacijski nadzornik in vsi zadevni pristojni organi.
3. Dogovor pisno sklenejo predstavniki konsolidacijskega nadzornika in zadevnih pristojnih organov, pri čemer so predstavniki ustrezno pooblaščeni za zastopanje svojih zadevnih pristojnih organov.
Člen 13
Sporočanje skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Konsolidacijski nadzornik upravljalnemu organu EU nadrejene institucije pravočasno predloži dokument o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in dokument o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (k) člena 3(2). Konsolidacijski nadzornik potrdi to predložitev zadevnim pristojnim organom.
2. Zadevni pristojni organi v državi članici upravljalnim organom institucij, ki imajo dovoljenje v navedeni državi članici, pravočasno predložijo ustrezne dele dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, ki so pomembni za vsako navedeno institucijo, vsekakor pa v roku, določenem v časovnem načrtu za skupno odločitev v skladu s točko (k) člena 3(2).
3. Konsolidacijski nadzornik po potrebi z EU nadrejeno institucijo razpravlja o dokumentu o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in dokumentu o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, da pojasni podrobnosti odločitev in njihovo uporabo.
4. Zadevni pristojni organi v državi članici po potrebi z institucijami s sedežem v tej državi članici razpravljajo o ustreznih delih dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom in dokumenta o skupni odločitvi v zvezi z likvidnostjo, ki so pomembni za vsako od teh institucij, da pojasnijo podrobnosti odločitev in njihovo uporabo.
Člen 14
Spremljanje uporabe skupne odločitve v zvezi s kapitalom in skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo
1. Konsolidacijski nadzornik rezultat razprav iz člena 13(3) sporoči zadevnim pristojnim organom, kadar mora EU nadrejena institucija sprejeti katerega koli od naslednjih ukrepov:
(a)
izpolnjevati dodatne kapitalske zahteve v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU na posamični ali konsolidirani ravni;
(b)
obravnavati pomembne zadeve ali pomembne ugotovitve v zvezi z nadzorom likvidnosti ali izpolniti posebne zahteve glede likvidnosti v skladu s členom 105 Direktive 2013/36/EU na posamični ali konsolidirani ravni.
2. Zadevni pristojni organi v državi članici rezultat razprav iz člena 13(4) sporočijo konsolidacijskemu nadzorniku, kadar mora institucija, ki ima dovoljenje v navedeni državi članici, sprejeti katerega koli od naslednjih ukrepov:
(a)
izpolnjevati dodatne kapitalske zahteve v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU na posamični ravni;
(b)
obravnavati pomembne zadeve ali pomembne ugotovitve v zvezi z nadzorom likvidnosti ali izpolniti posebne zahteve glede likvidnosti v skladu s členom 105 Direktive 2013/36/EU na posamični ravni.
3. Konsolidacijski nadzornik rezultat razprav iz odstavka 2 posreduje drugim zadevnim pristojnim organom.
4. Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi spremljajo uporabo skupnih odločitev v zvezi s kapitalom in skupnih odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki so relevantne za vsako institucijo skupine, za katero so odgovorni.
POGLAVJE III
NESTRINJANJA IN ODLOČITVE, KI SE SPREJMEJO, KADAR SKUPNA ODLOČITEV NI SPREJETA
Člen 15
Postopek odločanja, kadar skupna odločitev ni sprejeta
1. Kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo med konsolidacijskim nadzornikom in zadevnimi pristojnimi organi ni sprejeta v časovnih obdobjih iz člena 8(3) ali člena 8(4), se odločitve iz člena 113(3) Direktive 2013/36/EU zabeležijo pisno, sprejmejo pa se do najpoznejšega od naslednjih datumov:
(a)
en mesec po poteku časovnega obdobja iz člena 8(3) ali (4), kot je ustrezno;
(b)
en mesec po tem, ko EBA predloži morebitne nasvete na podlagi zahteve po posvetovanju v skladu s tretjim pododstavkom člena 113(2) Direktive 2013/36/EU;
(c)
en mesec po tem, ko EBA sprejme morebitno odločitev v skladu s prvim ali drugim pododstavkom člena 113(3) Direktive 2013/36/EU, ali kateri koli drug datum, ki ga EBA določi v taki odločitvi.
2. Zadevni pristojni organi konsolidacijskemu nadzorniku sporočijo odločitve, sprejete na posamični ravni, kadar skupna odločitev ni sprejeta.
3. Konsolidacijski nadzornik odločitve iz odstavka 2 ter odločitve, ki jih sprejme na posamični in konsolidirani ravni, združi v enoten dokument, ki ga predloži vsem zadevnim pristojnim organom.
4. Kadar je bilo opravljeno posvetovanje z EBA, dokument iz odstavka 3 vključuje pojasnilo morebitnih odstopanj od nasvetov, ki jih je predložila EBA.
Člen 16
Priprava osnutkov odločitev v zvezi s kapitalom, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ni sprejeta
1. Odločitev v zvezi s kapitalom, ki se sprejme, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ni sprejeta, je opredeljena v dokumentu, ki vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
ime konsolidacijskega nadzornika ali zadevnega pristojnega organa, ki je sprejel odločitev v zvezi s kapitalom;
(b)
ime skupine institucij ali institucije skupine, na katero se nanaša odločitev v zvezi s kapitalom in za katero se ta odločitev uporablja;
(c)
sklicevanja na veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo v zvezi s pripravo, dokončanjem in uporabo odločitev v zvezi s kapitalom;
(d)
datum sprejetja odločitve v zvezi s kapitalom;
(e)
sklep glede uporabe členov 73 in 97 Direktive 2013/36/EU;
(f)
za odločitve v zvezi s kapitalom, sprejete na konsolidirani podlagi, sklep glede ustreznosti kapitala, s katerim razpolaga skupina institucij na konsolidirani ravni;
(g)
za odločitve v zvezi s kapitalom, sprejete na posamični podlagi, sklep glede ustreznosti kapitala, s katerim razpolaga zadevna institucija na posamični ravni;
(h)
za odločitve v zvezi s kapitalom, sprejete na konsolidirani podlagi, sklep glede ravni kapitala, s katerim mora skupina institucij razpolagati na konsolidirani ravni v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(i)
za odločitve v zvezi s kapitalom, sprejete na posamični podlagi, sklep glede ravni kapitala, s katerim mora zadevna institucija razpolagati na posamični ravni v skladu s točko (a) člena 104(1) Direktive 2013/36/EU;
(j)
informacije o minimalnih bonitetnih zahtevah, ki se uporabljajo za zadevne institucije v skladu s členom 92 Uredbe (EU) št. 575/2013 ter členi 103, 129, 130, 131 in 133 Direktive 2013/36/EU, ter o vseh drugih ustreznih bonitetnih ali makrobonitetnih zahtevah, smernicah, priporočilih ali opozorilih;
(k)
referenčni datum, na katerega se nanašajo sklepi iz točk (e) do (i);
(l)
opis načina upoštevanja ocene tveganja, stališč in pridržkov, ki jih izrazijo drugi zadevni pristojni organi ali konsolidacijski nadzornik, kadar je to ustrezno;
(m)
časovni načrt izvajanja sklepov iz točk (h) in (i), kadar je to ustrezno.
2. Odločitve v zvezi s kapitalom, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom na posamični ali konsolidirani ravni ni sprejeta, izpolnjujejo zahteve iz člena 10(2) do (4), kadar je to ustrezno.
Člen 17
Priprava osnutkov odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta
1. Odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejme, kadar skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta, je opredeljena v dokumentu, ki vsebuje vse naslednje elemente:
(a)
ime konsolidacijskega nadzornika ali zadevnega pristojnega organa, ki je sprejel odločitev v zvezi z likvidnostjo;
(b)
ime skupine institucij ali institucije skupine, na katero se nanaša odločitev v zvezi z likvidnostjo in za katero se ta odločitev uporablja;
(c)
sklicevanja na veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo v zvezi s pripravo, dokončanjem in uporabo odločitve v zvezi z likvidnostjo;
(d)
datum sprejetja odločitve v zvezi z likvidnostjo;
(e)
za odločitve v zvezi z likvidnostjo, sprejete na konsolidirani podlagi, sklep glede likvidnostne ustreznosti za skupino institucij na konsolidirani ravni;
(f)
za odločitve v zvezi z likvidnostjo, sprejete na posamični podlagi, sklep glede likvidnostne ustreznosti za zadevno institucijo na posamični ravni;
(g)
za odločitve v zvezi z likvidnostjo, sprejete na konsolidirani podlagi, sklep o ukrepih, sprejetih za obravnavo vseh pomembnih zadev in bistvenih ugotovitev v zvezi z nadzorom likvidnosti, vključno v zvezi z ustreznostjo organizacije in obravnavo tveganj, kot je zahtevano v skladu s členom 86 Direktive 2013/36/EU, in v zvezi s potrebo po posebnih zahtevah glede likvidnosti v skladu s členom 105 navedene direktive za skupino na konsolidirani ravni;
(h)
za odločitve v zvezi z likvidnostjo, sprejete na posamični podlagi, sklep o ukrepih, sprejetih za obravnavo vseh pomembnih zadev in bistvenih ugotovitev v zvezi z nadzorom likvidnosti, vključno v zvezi z ustreznostjo organizacije in obravnavo tveganj, kot je zahtevano v skladu s členom 86 Direktive 2013/36/EU, in v zvezi s potrebo po zahtevah glede likvidnosti za zadevno institucijo na posamični ravni v skladu s členom 105 navedene direktive;
(i)
referenčni datum, na katerega se nanašajo sklepi iz točk (e) do (h);
(j)
informacije o vseh drugih ustreznih bonitetnih ali makrobonitetnih zahtevah, smernicah, priporočilih ali opozorilih;
(k)
opis načina upoštevanja ocene tveganja, stališč in pridržkov, ki jih izrazijo drugi zadevni pristojni organi ali konsolidacijski nadzornik, kadar je to ustrezno;
(l)
časovni načrt izvajanja sklepov iz točk (g) do (h), kot je ustrezno.
2. Odločitve v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo na posamični ali konsolidirani ravni ni sprejeta, izpolnjujejo zahteve iz člena 11(2) do (3).
Člen 18
Sporočanje odločitev v zvezi s kapitalom in odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta
1. Konsolidacijski nadzornik upravljalnemu organu EU nadrejene institucije predloži dokument o odločitvi iz člena 15(3).
2. Zadevni pristojni organi v državi članici upravljalnim organom institucij, ki imajo dovoljenje v navedeni državi članici, predložijo ustrezne dele dokumenta o odločitvi iz odstavka 1, ki so pomembni za vsako od teh institucij.
3. Konsolidacijski nadzornik po potrebi razpravlja o dokumentu o odločitvi z EU nadrejeno institucijo, da pojasni podrobnosti in uporabo odločitev v zvezi s kapitalom ali odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta.
4. Zadevni pristojni organi v državi članici po potrebi z institucijami s sedežem v tej državi članici razpravljajo o ustreznih delih dokumenta o odločitvi, ki so pomembni za vsako od teh institucij, da pojasnijo podrobnosti in uporabo odločitev v zvezi s kapitalom ali odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta.
Člen 19
Spremljanje uporabe odločitev v zvezi s kapitalom in odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta
Konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organi spremljajo uporabo odločitev v zvezi s kapitalom in odločitev v zvezi z likvidnostjo, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev v zvezi s kapitalom ali skupna odločitev v zvezi z likvidnostjo ni sprejeta, in ki so pomembne za vsako institucijo skupine, za katero so odgovorni.
POGLAVJE IV
POSODOBITEV IN IZREDNA POSODOBITEV SKUPNIH ODLOČITEV IN ODLOČITEV, KI SE SPREJMEJO, KADAR SKUPNA ODLOČITEV NI SPREJETA
Člen 20
Izredna posodobitev skupnih odločitev
1. Kadar zahtevo za izredno posodobitev skupne odločitve v zvezi s kapitalom ali skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo sproži konsolidacijski nadzornik ali zadevni pristojni organ v skladu s členom 113(4) Direktive 2013/36/EU, konsolidacijski nadzornik to zahtevo sporoči vsem zadevnim pristojnim organom. Izredna posodobitev se izvede v skladu s postopkom iz členov 9 do 14.
2. Kadar zadevni pristojni organ zahteva posodobitev skupne odločitve v zvezi z institucijo, ki ni EU nadrejena institucija, EU nadrejeni finančni holding ali EU nadrejeni mešani finančni holding, s konsolidacijskim nadzornikom na dvostranski ravni, se zahteva oblikuje pisno in se v celoti utemelji.
Konsolidacijski nadzornik zahtevo iz prvega pododstavka sporoči vsem zadevnim pristojnim organom. Zahteva vključuje osnutek dokumenta o skupni odločitvi v zvezi s kapitalom, ki je v skladu z zahtevami iz člena 10, ali osnutek skupne odločitve v zvezi z likvidnostjo, ki je v skladu z zahtevami iz člena 11. Konsolidacijski nadzornik opredeli rok, v katerem morajo zadevni pristojni organi sporočiti, ali bi bilo treba posodobitev obravnavati na dvostranski ravni.
Kadar v določenem roku noben zadevni pristojni organ ne predloži zahteve za posodobitev, ki bi jo bilo treba obravnavati na ravni, ki ni dvostranska, konsolidacijski nadzornik in zadevni pristojni organ, ki je zahteval izredno posodobitev, prispevata k skupni odločitvi na dvostranski ravni in se o njej dogovorita.
3. Kadar zadevni pristojni organ ne želi predložiti prispevka k posodobljeni skupni odločitvi v skladu s členom 9, konsolidacijski nadzornik pripravi posodobljeno skupno odločitev na podlagi zadnjega prispevka k dokumentu o skupni odločitvi, ki ga je predložil zadevni pristojni organ.
Člen 21
Letna in izredna posodobitev odločitev, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev ni sprejeta
1. Letna posodobitev odločitev, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev ni sprejeta, se izvede v skladu s koraki iz člena 3(2), če je vsak korak pomemben za uporabo člena 97(4) Direktive 2013/36/EU.
2. Vsaka izredna posodobitev odločitev, ki se sprejmejo, kadar skupna odločitev ni sprejeta, v skladu s členom 113(4) Direktive 2013/36/EU, se izvede v skladu s postopkom iz členov 9 do 14.
POGLAVJE V
KONČNE DOLOČBE
Člen 22
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 23. junija 2014