SMĚRNICE RADY 2013/43/EU
ze dne 22. července 2013,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o volitelné a dočasné používání mechanismu přenesení daňové povinnosti ve vztahu k dodání některého zboží a poskytnutí některých služeb s vysokým rizikem podvodů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 2006/112/ES (3) stanoví, že daň z přidané hodnoty (DPH) je povinna odvést každá osoba povinná k dani uskutečňující plnění zahrnující zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služby. U přeshraničních plnění a některých domácích vysoce rizikových odvětví je však stanoveno přenesení povinnosti odvést daň na osobu, které je dodáno zboží nebo poskytnuta služba (mechanismus přenesení daňové povinnosti).
(2)
Vzhledem k závažnosti podvodů v oblasti DPH by členským státům mělo být povoleno dočasně používat mechanismus, kterým se povinnost odvést daň přesouvá na osobu, pro kterou je zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služby uskutečněno, v případě dodání určitých kategorií zboží či poskytnutí určitých kategorií služeb, i když tyto kategorie nejsou uvedeny v článku 199 směrnice 2006/112/ES, ani se na ně nevztahují zvláštní odchylky udělené členským státům.
(3)
Za tímto účelem předložila Komise v roce 2009 návrh se seznamem řady zboží a služeb, u nichž by mohl být po omezenou dobu používán mechanismus přenesení daňové povinnosti. Rada se rozhodla pro rozdělení návrhu a přijala směrnici Rady 2010/23/EU (4), která se však omezila pouze na povolenky na emise skleníkových plynů, neboť situace s podvody v tomto odvětví si vyžádala okamžitou reakci. Rada zároveň učinila politický závazek, že bude pokračovat v jednáních o zbývající části návrhu Komise.
(4)
Od té doby se objevily podvody i v jiných odvětvích, a ke zbývající části návrhu Komise by tudíž mělo být přidáno nové zboží a služby, pokud jde o předem stanovený seznam zboží a služeb, u nichž by se mohlo používat přenesení daňové povinnosti. K podvodům dochází především v souvislosti s dodáváním plynu a elektřiny, poskytováním telekomunikačních služeb, dodáváním herních konzolí, tabletů a laptopů, obilovin, technických plodin, včetně olejnatých semen a cukrové řepy, a surových či polozpracovaných kovů, včetně drahých kovů.
(5)
Zavedení mechanismu přenesení daňové povinnosti, který se nepoužívá obecně, ale je zaměřen na toto zboží a služby, které jsou podle nedávných zkušeností obzvláště náchylné k podvodům, by nemělo nepříznivě ovlivnit základní principy systému DPH, jako jsou dělené platby.
(6)
Předem stanovený seznam, z něhož mohou členské státy vybírat, by měl být omezen na dodání zboží a poskytnutí služeb, které jsou podle nedávných zkušeností obzvláště náchylné k podvodům.
(7)
Při používání mechanismu přenesení daňové povinnosti jsou členské státy oprávněny stanovit podmínky pro používání tohoto mechanismu, včetně stanovení prahových hodnot, kategorií dodavatelů, poskytovatelů, pořizovatelů nebo příjemců, na které se tento mechanismus vztahuje, a částečné používání mechanismu v rámci jednotlivých kategorií.
(8)
Jelikož je mechanismus přenesení daňové povinnosti dočasným opatřením do doby, než budou přijata dlouhodobější legislativní řešení zaměřená na zvýšení odolnosti systému DPH vůči daňovým podvodům, měl by se mechanismus přenesení daňové povinnosti podle článku 199a směrnice 2006/112/ES používat pouze po omezenou dobu.
(9)
Aby bylo zajištěno, že mechanismus přenesení daňové povinnosti bude možné používat po dostatečně dlouhou dobu tak, aby byl účinný a bylo možno jej následně zhodnotit, je nutné prodloužit jeho stávající dobu použitelnosti, která končí dne 30. června 2015. Stejně tak by mělo být posunuto datum, do kdy má být provedeno hodnocení, jakož i datum, do kdy je třeba oznámit, že dochází k přesunu podvodného jednání.
(10)
Aby mohly používat mechanismus přenesení daňové povinnosti ve výše uvedených případech všechny členské státy, je nutné přijmout zvláštní změnu směrnice 2006/112/ES.
(11)
Jelikož cílem navrhovaného opatření je řešit problém podvodů v oblasti DPH prostřednictvím dočasných opatření, která se odchylují od stávajících pravidel Unie, a tohoto cíle nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale lze jej dosáhnout jedině na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(12)
Směrnice 2006/112/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2006/112/ES se mění takto:
1)
V článku 193 se slova „článků 194 až 199“ nahrazují slovy „článků 194 až 199b“.
2)
Článek 199a se mění takto:
a)
v odstavci 1 se uvozující věta nahrazuje tímto:
„1. Členské státy mohou do 31. prosince 2018 na dobu alespoň dvou let stanovit, že osobou povinnou odvést daň je osoba povinná k dani, jíž je dodáno některé z tohoto zboží nebo poskytnuta některá z těchto služeb:“;
b)
v odstavci 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„c)
dodání mobilních telefonů, to jest zařízení vyrobených nebo upravených pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaných na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
d)
dodání zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a centrální procesorové jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele;
e)
dodání plynu a elektřiny obchodníkovi povinnému k dani definovanému v čl. 38 odst. 2;
f)
dodání certifikátů plynu a elektřiny;
g)
poskytnutí telekomunikačních služeb definovaných v čl. 24 odst. 2;
h)
dodání herních konzolí, tabletů a laptopů;
i)
dodání obilovin a technických plodin, včetně olejnatých semen a cukrové řepy, které nejsou běžně používány v nezměněném stavu ke konečné spotřebě;
j)
dodání surových či polozpracovaných kovů, včetně drahých kovů, na které se jinak nevztahuje čl. 199 odst. 1 písm. d), zvláštní režim pro použité zboží, umělecká díla, sběratelské předměty a starožitnosti podle článků 311 až 343 ani zvláštní režim pro investiční zlato podle článků 344 až 356.“;
c)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„1a. Členské státy mohou stanovit podmínky pro používání mechanismu uvedeného v odstavci 1.
1b. Používání mechanismu uvedeného v odstavci 1, pokud jde o dodání kteréhokoli ze zboží nebo poskytnutí kterýchkoli služeb uvedených v písm. c) až j) uvedeného odstavce, je podmíněno zavedením vhodných a účinných ohlašovacích povinností pro osoby povinné k dani, které dodávají zboží nebo poskytují služby, na něž se vztahuje mechanismus uvedený v odstavci 1.“;
d)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Členské státy uvědomí výbor pro DPH o používání mechanismu uvedeného v odstavci 1 v okamžiku zavedení tohoto mechanismu, přičemž Komisi poskytnou tyto informace:
a)
oblast působnosti opatření, kterým se mechanismus zavádí, společně s druhem a charakteristikou podvodu, a podrobný popis doprovodných opatření, včetně veškerých ohlašovacích povinností uložených osobám povinným k dani a jakýchkoli kontrolních opatření;
b)
opatření přijatá s cílem informovat příslušné osoby povinné k dani o zavedení používání mechanismu;
c)
hodnotící kritéria umožňující srovnání podvodných jednání ve vztahu ke zboží a službám uvedeným v odstavci 1 před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, srovnání podvodných jednání ve vztahu k jinému zboží a jiným službám před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, jakož i posouzení případného nárůstu jiných druhů podvodných jednání po zavedení mechanismu oproti době před jeho zavedením;
d)
datum začátku používání opatření, kterým se mechanismus zavádí, a dobu, po kterou se bude používat.“;
e)
v odst. 3 prvním pododstavci se první věta nahrazuje tímto:
„Členské státy používající mechanismus uvedený v odstavci 1 podají Komisi do 30. června 2017 zprávu založenou na hodnotících kritériích uvedených v odst. 2 písm. c).“;
f)
v odst. 3 druhém pododstavci se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
dopad na podvodná jednání týkající se dodání zboží nebo poskytnutí služeb, na které se opatření vztahuje;“
g)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Každý členský stát, který po vstupu tohoto článku v platnost zjistí změnu trendů podvodných jednání na svém území, pokud jde o zboží či služby uvedené v odstavci 1, předloží v tomto směru do 30. června 2017 zprávu Komisi.
5. Komise předloží před 1. lednem 2018 Evropskému parlamentu a Radě celkovou hodnotící zprávu o účincích mechanismu stanoveného v odstavci 1 v oblasti boje proti podvodům.“
Článek 2
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Tato směrnice se použije do 31. prosince 2018.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. července 2013.
DIREKTIVA SVETA 2013/43/EU
z dne 22. julija 2013
o spremembi Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v zvezi z neobvezno in začasno uporabo mehanizma obrnjene davčne obveznosti za dobavo določenega blaga in storitev, dovzetnih za goljufije
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 113 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),
v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva Sveta 2006/112/ES (3) določa, da je davek na dodano vrednost (DDV) dolžan plačati vsak davčni zavezanec, ki opravlja transakcije, ki vključujejo obdavčljive dobave blaga ali storitev. Za čezmejne transakcije in za nekatere močno tvegane domače sektorje pa je določen prenos obveznosti plačila DDV na prejemnika blaga ali storitev (mehanizem obrnjene davčne obveznosti).
(2)
Glede na resnost goljufij v zvezi z DDV, bi bilo treba državam članicam omogočiti začasno uporabo mehanizma, s katerim bi za dobavo nekaterih kategorij blaga in storitev obveznost plačila DDV prenesle na prejemnika obdavčljivega blaga ali storitev, tudi kadar te kategorije niso navedene ne v členu 199 Direktive 2006/112/ES niti zanje ne veljajo posebna odstopanja, odobrena državam članicam.
(3)
Komisija je zato leta 2009 oblikovala predlog, v katerem je navedla blago in storitve, za katere bi bilo mogoče v omejenem obdobju uporabiti mehanizem obrnjene davčne obveznosti. Svet se je odločil razdeliti predlog in je sprejel Direktivo Sveta 2010/23/EU (4), ki pa je bila omejena samo na pravice do emisije toplogrednih plinov, saj je bilo treba zaradi goljufij v tem sektorju nemudoma ukrepati. Hkrati je sprejel politično zavezo, da bo nadaljeval pogajanja o preostalem delu predloga Komisije.
(4)
Medtem je prišlo do goljufij tudi v drugih sektorjih, zato bi bilo treba preostalemu delu predloga Komisije glede vnaprej določenega seznama blaga in storitev, za katere bi se lahko uporabila obrnjena davčna obveznost, dodati nove vrste blaga in storitev. Do goljufij je zlasti prišlo pri dobavah plina in električne energije, telekomunikacijskih storitev, igralnih konzol, tabličnih računalnikov in prenosnih računalnikov, žit, industrijskih rastlin, vključno z oljnicami in sladkorno peso, ter neobdelanih in polobdelanih kovin, vključno s plemenitimi kovinami.
(5)
Uvedba mehanizma obrnjene davčne obveznosti, ki bi se uporabljal za navedeno blago in storitve, ki so glede na nedavne izkušnje še zlasti dovzetne za goljufije, ne bi pa se uporabljal na splošno, ne bi smela negativno vplivati na temeljna načela sistema DDV, kot so delna plačila DDV.
(6)
Vnaprej določen seznam, s katerega bi države članice lahko izbirale, bi moral biti omejen na dobavo blaga in storitev, ki so glede na nedavne izkušnje še zlasti dovzetni za goljufije.
(7)
Države članice lahko pri uporabi mehanizma obrnjene davčne obveznosti določijo pogoje za njegovo uporabo, vključno z določitvijo pragov, kategorij dobaviteljev ali prejemnikov, za katere se ta mehanizem lahko uporablja, in delno uporabo mehanizma v okviru kategorij.
(8)
Ker je mehanizem obrnjene davčne obveznosti začasen ukrep, ki se uporablja do sprejetja dolgoročnejših zakonodajnih rešitev, s katerimi bi postal sistem DDV odpornejši proti primerom goljufij na področju DDV, bi se moral mehanizem obrnjene davčne obveznosti, vzpostavljen na podlagi člena 199a Direktive 2006/112/ES, uporabljati le za omejeno obdobje.
(9)
Da bi bilo mogoče mehanizem obrnjene davčne obveznosti uporabljati dovolj dolgo, da bi lahko bil učinkovit in da bi ga bilo mogoče oceniti, je treba podaljšati prvotno določen rok, ki se izteče 30. junija 2015. Enako bi bilo treba podaljšati tudi obdobje ocenjevanja in preložiti rok, do katerega je treba sporočiti ugotovitve o spremembi goljufivih dejanj.
(10)
Da bi lahko vse države članice na opisan način uporabile mehanizem obrnjene davčne obveznosti, je treba Direktivo 2006/112/ES ustrezno spremeniti.
(11)
Ker cilja predlaganega ukrepa, in sicer da bi proti goljufijam v zvezi z DDV uporabili začasne ukrepe, ki odstopajo od obstoječih predpisov Unije, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in se zato lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji. Ta direktiva v skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(12)
Direktivo 2006/112/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Direktiva 2006/112/ES se spremeni:
(1)
V členu 193 se sklicevanje na "člene 194 do 199" nadomesti s sklicevanjem na "člene 194 do 199b";
(2)
člen 199a se spremeni:
(a)
v odstavku 1 se prvi stavek nadomesti z naslednjim:
"Države članice lahko do 31. decembra 2018 za obdobje najmanj dveh let določijo, da je oseba, ki je dolžna plačati DDV, davčni zavezanec, kateremu se opravi katera koli izmed naslednjih dobav:"
(b)
v odstavku 1 se dodajo naslednje točke:
"(c)
dobave mobilnih telefonov, to je naprav, narejenih ali prilagojenih za uporabo v povezavi z licenčnim omrežjem, ki delujejo na posebnih frekvencah, ne glede na to, ali so namenjeni drugi uporabi ali ne;
(d)
dobave naprav z integriranimi vezji, kot so mikroprocesorji in centralne procesne enote, v stanju, preden se vstavijo v proizvode za končnega uporabnika;
(e)
dobave plina in električne energije davčnemu zavezancu - preprodajalcu, kot je opredeljen v členu 38(2);
(f)
dobave certifikatov za plin in elektriko;
(g)
dobave telekomunikacijskih storitev, kot so opredeljene v členu 24(2);
(h)
dobave igralnih konzol, tabličnih računalnikov in prenosnih računalnikov;
(i)
dobave žita in industrijskih rastlin, vključno z oljnicami in sladkorno peso, ki se v nespremenjenem stanju običajno ne uporabljajo za končno potrošnjo;
(j)
dobave neobdelane in polobdelane kovine, vključno s plemenitimi kovinami, če zanje ne veljajo točka (d) člena 199(1), posebni dogovori za rabljeno blago, umetniška dela, zbirateljske predmete in starine v skladu s členi 311 do 343 ali posebna ureditev za investicijsko zlato v skladu s členi 344 do 356.";
(c)
vstavita se naslednja odstavka:
"1a. Države članice lahko določijo pogoje za uporabo mehanizma iz odstavka 1.
1b. Mehanizem iz odstavka 1 se za dobavo katerega koli blaga ali storitev iz točk od (c) do (j) tega odstavka uporablja pod pogojem, da se uvedejo ustrezne in učinkovite obveznosti poročanja za davčne zavezance, ki dobavijo blago ali storitve, za katere se uporablja mehanizem iz odstavka 1.";
(d)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
"2. Države članice odbor za DDV obvestijo o uporabi mehanizma iz odstavka 1 ob njegovi uvedbi in mu pošljejo naslednje podatke:
(a)
področje uporabe ukrepa, na podlagi katerega se uporabi mehanizem, skupaj z vrsto in značilnostmi goljufije, ter podroben opis spremljevalnih ukrepov, vključno z morebitnimi obveznostmi poročanja za davčne zavezance in morebitnimi nadzornimi ukrepi;
(b)
ukrepi, s katerimi se zadevni davčni zavezanci obvestijo o začetku uporabe mehanizma;
(c)
merila za ocenjevanje za primerjavo med goljufivimi dejanji v zvezi z blagom in storitvami, navedenimi v odstavku 1, pred uporabo mehanizma in po njej, goljufivimi dejanji v zvezi z drugim blagom in storitvami pred uporabo mehanizma in po njej ter kakršnim koli porastom drugih vrst goljufivih dejanj pred uporabo mehanizma in po njej;
(d)
datum začetka uporabe in obdobje, ki ga zajema ukrep, s katerim se uvaja mehanizem.";
(e)
v prvem pododstavku odstavka 3 se prvi stavek nadomesti z naslednjim:
"Države članice, ki uporabljajo mehanizem iz odstavka 1, Komisiji najpozneje 30. junija 2017 pošljejo poročilo, ki temelji na merilih za ocenjevanje iz točke (c) odstavka 2.";
(f)
v drugem pododstavku odstavka 3 se točka (a) nadomesti z naslednjim:
"(a)
učinek na goljufiva dejanja v zvezi z dobavo blaga ali storitev, na katere se nanaša ukrep;";
(g)
odstavek 4 se nadomesti z naslednjim:
"4. Vsaka država članica, ki zazna spremembe v trendih goljufivih dejanj na svojem ozemlju v zvezi z blagom ali storitvami, navedenimi v odstavku 1 po začetku veljavnosti tega člena za takšno blago ali storitve, Komisiji v zvezi s tem najpozneje 30. junija 2017 predloži poročilo.
5. Komisija najpozneje 1. januarja 2018 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o splošni oceni učinkov mehanizma iz odstavka 1 v boju proti goljufijam.".
Člen 2
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 3
Ta direktiva se uporablja do 31. decembra 2018.
Člen 4
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Bruslju, 22. julija 2013