NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1152/2014
ze dne 4. června 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU, pokud jde o regulační technické normy pro určování zeměpisné oblasti rozhodných úvěrových expozic pro výpočet individuální sazby proticyklické kapitálové rezervy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky (1), a zejména na čl. 140 odst. 7 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Výpočet individuální sazby proticyklické kapitálové rezervy vyžaduje určení zeměpisné oblasti kapitálových požadavků pro všechny úvěrové expozice dané instituce, včetně expozic držených v obchodním portfoliu a všech sekuritizačních expozic.
(2)
Zeměpisná oblast by měla být určena podle umístění rizika spojeného s expozicemi. Tím bude zajištěno, aby tvorba dodatečných rezerv na základě plnění požadavku na proticyklické rezervy byla přidělena finančnímu systému s nadměrným růstem objemu úvěrů.
(3)
Pro určení zeměpisné oblasti všech úvěrových expozic by se obecně mělo používat místo pobytu povinné osoby nebo dlužníka, neboť se má za to, že nejlépe odráží umístění rizika, což je též důležité pro finanční systém. Určení zeměpisné oblasti úvěrových expozic, jež jsou specializovanými úvěrovými expozicemi ve smyslu čl. 147 odst. 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2), by však mělo vycházet z umístění aktiv vytvářejících příjem, jenž je primárním zdrojem splácení závazku.
(4)
Aby opatření pro účely určování zeměpisné oblasti rozhodných úvěrových expozic byla chápána jasně a jednoznačně, je nezbytné stanovit seznam definic technických pojmů používaných v tomto nařízení.
(5)
Expozice vůči právnické osobě by měly být v zásadě přiřazeny členskému státu nebo třetí zemi, v níž má daná osoba sídlo. Místo skutečného správního ústředí a sídlo právnické osoby se však mohou lišit. To uznal Soudní dvůr ve svých rozhodnutích ve věcech C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) a C-210/06 (Cartesio). Aby se v těchto případech zajistilo řádné přidělení proticyklické kapitálové rezervy, měly by instituce, jež jsou si tohoto nesouladu ohledně povinné osoby vědomy, přidělit příslušné expozice místu skutečného správního ústředí dané právnické osoby.
(6)
Expozice vůči subjektům kolektivního investování je vhodné přidělit místu osoby povinné z podkladové expozice, jak je definováno v tomto nařízení. Představuje-li určení osoby povinné z podkladové expozice nepřiměřenou zátěž, lze expozici vůči subjektu kolektivního investování přidělit domovskému členskému státu instituce.
(7)
Expozice vůči ostatním aktivům by v případech, kdy nelze určit povinnou osobu, měly být přiděleny domovskému členskému státu instituce.
(8)
S ohledem na instituce, jejichž celková zahraniční expozice nebo činnost v rámci obchodního portfolia je omezená, by měly být uplatněny zásady proporcionality a významnosti a tyto instituce by měly mít možnost použít jednodušší metody určování zeměpisné oblasti. Cílem je zmírnit zátěž menších institucí, jejichž zahraniční aktivita a činnosti v rámci obchodního portfolia jsou zpravidla omezené.
(9)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(10)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„obecnou úvěrovou expozicí“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
2)
„expozicí obchodního portfolia“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. b) směrnice 2013/36/EU;
3)
„sekuritizační expozicí“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. c) směrnice 2013/36/EU;
4)
„místem povinné osoby“ se rozumí členský stát nebo třetí země, kde má fyzická nebo právnická osoba, která je protistranou instituce v obecné úvěrové expozici, emitentem finančního nástroje nezahrnutého do obchodního portfolia nebo protistranou v expozici neobchodního portfolia, obvyklé místo pobytu (v případě fyzické osoby) nebo sídlo (v případě právnické osoby); v případě právnické osoby, jejíž skutečné správní ústředí se nachází v jiném členském státě nebo třetí zemi, než je členský stát nebo země jejího sídla, se „místem povinné osoby“ rozumí členský stát nebo třetí země jejího skutečného správního ústředí;
5)
„místem dlužníka“ se rozumí členský stát nebo třetí země, kde má fyzická nebo právnická osoba, která je emitentem finančního nástroje zahrnutého do obchodního portfolia nebo protistranou v expozici obchodního portfolia, obvyklé místo pobytu (v případě fyzické osoby) nebo sídlo (v případě právnické osoby); v případě právnické osoby, jejíž skutečné správní ústředí se nachází v jiném členském státě nebo třetí zemi, než je členský stát nebo země jejího sídla, se „místem dlužníka“ rozumí členský stát nebo třetí země jejího skutečného správního ústředí;
6)
„místem příjmů“ se rozumí členský stát nebo třetí země, v níž se nacházejí aktiva vytvářející příjem, který je primárním zdrojem splácení závazku ve vztahu ke specializované úvěrové expozici;
7)
„zahraniční expozicí“ se rozumí obecná úvěrová expozice, jejíž povinná osoba se nenachází v domovském členském státu instituce;
8)
„specializovanou úvěrovou expozicí“ se rozumí obecná úvěrová expozice, která má vlastnosti uvedené v čl. 147 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 2
Zeměpisná oblast obecných úvěrových expozic
1. Všechny obecné úvěrové expozice, které nespadají do odstavců 2 až 5 tohoto článku, se přidělují místu povinné osoby.
2. Obecné úvěrové expozice vůči subjektům kolektivního investování uvedené v čl. 112 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013 se přidělují místu osoby povinné z podkladových expozic. Existuje-li v případě určité expozice vůči subjektu kolektivního investování více než jedno místo osob povinných z podkladových expozic, lze na danou expozici vůči subjektu kolektivního investování uplatnit též čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Specializované úvěrové expozice uvedené v čl. 147 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013 se přidělují místu příjmů.
4. Obecné úvěrové expozice vůči ostatním položkám uvedené v čl. 112 písm. q) nařízení (EU) č. 575/2013 se v případě, že instituce nemůže identifikovat příslušnou povinnou osobu, přidělují domovskému členskému státu instituce.
5. Následující obecné úvěrové expozice lze přiřadit domovskému členskému státu instituce:
a)
expozice vůči subjektům kolektivního investování uvedené v čl. 112 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013, pokud instituce nemůže určit místo osoby povinné (osob povinných) z podkladových expozic na základě informací, jež má k dispozici interně nebo jež jsou dostupné externě, aniž by musela vynaložit nepřiměřené úsilí;
b)
zahraniční expozice, jejichž souhrn nepřesahuje 2 % souhrnu obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic této instituce. Souhrn obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic se počítá s vyloučením obecných úvěrových expozic umístěných v souladu s písmenem a) tohoto odstavce a odstavcem 4.
6. Instituce počítají procentní podíl uvedený v odst. 5 písm. b) jednou ročně a ad hoc. Výpočet ad hoc se vyžaduje, pokud nastane událost, která ovlivňuje finanční nebo ekonomickou situaci instituce.
Článek 3
Zeměpisná oblast expozic obchodního portfolia
1. S výhradou odstavců 2 a 3 se expozice obchodního portfolia přidělují místu dlužníka.
2. V případě expozic obchodního portfolia, na něž se vztahují kapitálové požadavky podle části třetí hlavy IV kapitoly 5 nařízení (EU) č. 575/2013, instituce určí zeměpisnou oblast vynásobením souhrnného objemu jejich rizikové expozice níže uvedeným poměrem:
a)
kapitálové požadavky stanovené podle modelu v části třetí hlavě IV kapitole 5 nařízení (EU) č. 575/2013 pro subportfolia rozdělená podle zeměpisných oblastí;
b)
součet kapitálových požadavků stanovených podle písmene a) za všechny zeměpisné oblasti.
3. Instituce, jejichž souhrn expozic obchodního portfolia nepřesahuje 2 % souhrnu obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic, mohou tyto expozice přidělit domovskému členskému státu instituce.
4. Instituce počítají procentní podíl uvedený v odstavci 3 jednou ročně a ad hoc. Výpočet ad hoc se vyžaduje, pokud nastane událost, která ovlivňuje finanční nebo ekonomickou situaci instituce.
Článek 4
Zeměpisná oblast sekuritizačních expozic
1. Sekuritizační expozice se přidělují místu osoby povinné z podkladových expozic.
2. V případě, že existuje více než jedno místo osoby povinné z podkladových expozic dané sekuritizační expozice, lze tuto expozici přidělit místu osoby povinné z podkladových expozic, která má na podkladových sekuritizačních expozicích největší podíl.
3. Sekuritizační expozice, u nichž nejsou dostupné informace o podkladových sekuritizačních expozicích, mohou být přiděleny domovskému členskému státu instituce, pokud instituce nemůže identifikovat osobu povinnou z podkladových expozic na základě existujících informací dostupných z interních nebo externích zdrojů nebo aniž by musela k získání těchto informací vynaložit nepřiměřené úsilí.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. června 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1152/2014
z dne 4. junija 2014
o dopolnitvi Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi za določitev geografske lokacije ustreznih kreditnih izpostavljenosti za izračun stopenj posamezni instituciji lastnega proticikličnega kapitalskega blažilnika
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij (1) ter zlasti tretjega pododstavka člena 140(7) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Za izračun stopenj posamezni instituciji lastnega proticikličnega kapitalskega blažilnika je potrebno, da se geografsko določi lokacija kapitalskih zahtev za vse kreditne izpostavljenosti določene institucije, vključno z izpostavljenostmi v trgovalni knjigi in vsemi izpostavljenostmi iz naslova listinjenja.
(2)
Geografska lokacija bi se morala določiti na podlagi lokacije tveganja iz naslova izpostavljenosti. To bo zagotovilo, da se bo povečanje dodatnih rezerv zaradi uporabe proticikličnega blažilnika razporedilo v finančni sistem s prekomerno kreditno rastjo.
(3)
Za določitev geografske lokacije bi se za vse kreditne izpostavljenosti morala na splošno uporabljati dejansko prebivališče oziroma sedež dolžnika, saj to najbolje odraža lokacijo, kjer se nahaja tveganje in ki je zato pomembna za finančni sistem. Vendar bi morala geografska lokacija kreditnih izpostavljenosti, opredeljenih kot izpostavljenosti iz naslova posebnih kreditnih aranžmajev v skladu s členom 147(8) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (2), temeljiti na lokaciji sredstev, ki ustvarjajo dohodke in so primarni vir za poplačilo obveznosti.
(4)
Da bodo ukrepi za določitev geografske lokacije ustreznih kreditnih izpostavljenosti jasni in nedvoumni, je bistveno, da se določi seznam opredelitev tehničnih izrazov, uporabljenih v tej uredbi.
(5)
Izpostavljenosti do pravne osebe bi se načeloma morale razporediti na državo članico oziroma tretjo državo, v kateri ima navedena pravna oseba statutarni sedež. Vendar se lokacija dejanske glavne uprave in lokacija statutarnega sedeža pravne osebe lahko razlikujeta. To je potrdilo Sodišče s sodbami v zadevah C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) in C-210/06 (Cartesio). Da bi se v takih primerih zagotovila ustrezna razporeditev proticikličnega kapitalskega blažilnika, bi morale institucije, ki se zavedajo, da obstaja tako razhajanje v zvezi z dolžnikom, razporediti ustrezne izpostavljenosti na lokacijo dejanske glavne uprave zadevne pravne osebe.
(6)
Za izpostavljenosti do kolektivnih naložbenih podjemov (KNP) je ustrezno, da se razporedijo na lokacijo dolžnika osnovnih izpostavljenosti, kot je opredeljena v tej uredbi. Če določitev dolžnika osnovne izpostavljenosti predstavlja nesorazmerno obremenitev, se lahko izpostavljenost do KNP razporedi na matično državo članico institucije.
(7)
Izpostavljenosti do drugih sredstev bi se morale razporediti na matično državo članico institucije, če se njihovega dolžnika ne more določiti.
(8)
Vidiki v zvezi s sorazmernostjo in pomembnostjo bi morali biti upoštevani pri institucijah z majhno skupno tujo izpostavljenostjo in majhno aktivnostjo v trgovalni knjigi, in sicer tako, da se zanje dovoli uporaba preprostejših metod razporejanja. To naj bi zmanjšalo obremenitev za manjše institucije, ki se s čezmejnimi aktivnostmi in aktivnostmi v trgovalni knjigi ukvarjajo le v omejenem obsegu.
(9)
Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je Komisiji predložil Evropski bančni organ.
(10)
Evropski bančni organ je opravil javna posvetovanja o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, analiziral morebitne povezane stroške in koristi ter prosil za mnenje interesno skupino za bančništvo, ustanovljeno v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3) -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„splošna kreditna izpostavljenost“ pomeni znesek izpostavljenosti tveganju, izračunan v skladu s členom 92(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, za izpostavljenost iz člena 140(4)(a) Direktive 2013/36/EU;
2.
„izpostavljenost v trgovalni knjigi“ pomeni znesek izpostavljenosti tveganju, izračunan v skladu s členom 92(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, za izpostavljenost iz člena 140(4)(b) Direktive 2013/36/EU;
3.
„izpostavljenost iz naslova listinjenja“ pomeni znesek izpostavljenosti tveganju, izračunan v skladu s členom 92(3) Uredbe (EU) št. 575/2013, za izpostavljenost iz člena 140(4)(c) Direktive 2013/36/EU;
4.
„lokacija dolžnika z izpostavljenostmi v netrgovalni knjigi“ pomeni državo članico ali tretjo državo, v kateri ima fizična ali pravna oseba, ki je nasprotna stranka institucije pri splošni kreditni izpostavljenosti ali izdajatelj finančnega instrumenta, ki ni vključen v trgovalno knjigo, ali nasprotna stranka pri izpostavljenosti v netrgovalni knjigi, običajno prebivališče (v primeru fizične osebe) ali statutarni sedež (v primeru pravne osebe); za pravno osebo, katere dejanska glavna uprava je v državi članici ali v tretji državi, ki ni država članica oziroma država njenega statutarnega sedeža, „lokacija dolžnika z izpostavljenostmi v netrgovalni knjigi“ pomeni državo članico ali tretjo državo, kjer se nahaja njena dejanska uprava;
5.
„lokacija dolžnika z izpostavljenostmi v trgovalni knjigi“ pomeni državo članico ali tretjo državo, v kateri ima fizična ali pravna oseba, ki je izdajatelj finančnega instrumenta v trgovalni knjigi ali nasprotna stranka pri izpostavljenosti v trgovalni knjigi, običajno prebivališče (v primeru fizične osebe) ali statutarni sedež (v primeru pravne osebe); za pravno osebo, katere dejanska glavna uprava je v državi članici ali v tretji državi, ki ni država članica oziroma država njenega statutarnega sedeža, „lokacija dolžnika z izpostavljenostmi v trgovalni knjigi“ pomeni državo članico ali tretjo državo, kjer se nahaja njena dejanska uprava;
6.
„lokacija dohodkov“ pomeni državo članico ali tretjo državo, v kateri se nahajajo sredstva, ki ustvarjajo dohodke, ki so primarni vir poplačila obveznosti v zvezi z izpostavljenostmi iz naslova posebnih kreditnih aranžmajev;
7.
„tuja izpostavljenost“ pomeni splošno kreditno izpostavljenost, katere dolžnik z izpostavljenostmi v netrgovalni knjigi se ne nahaja v matični državi članici institucije;
8.
„izpostavljenost iz naslova posebnih kreditnih aranžmajev“ pomeni splošne kreditne izpostavljenosti, ki imajo značilnosti iz člena 147(8) Uredbe (EU) št. 575/2013.
Člen 2
Lokacija splošnih kreditnih izpostavljenosti
1. Vse splošne kreditne izpostavljenosti, ki ne spadajo pod odstavke 2 do 5 tega člena, se razporedijo na lokacijo dolžnika z izpostavljenostmi v netrgovalni knjigi.
2. Splošne kreditne izpostavljenosti do KNP iz člena 112(o) Uredbe (EU) št. 575/2013 se razporedijo na lokacijo dolžnika osnovnih izpostavljenosti. Če dolžnikom osnovne izpostavljenosti v dani izpostavljenosti do KNP ustreza več kot ena lokacija, se lahko člen 4(2) te uredbe uporablja tudi za navedeno izpostavljenost.
3. Posebni kreditni aranžmaji iz člena 147(8) Uredbe (EU) št. 575/2013 se razporedijo na lokacijo dohodka.
4. Splošne kreditne izpostavljenosti do drugih postavk iz člena 112(q) Uredbe (EU) št. 575/2013 se razporedijo na matično državo članico institucije, če slednja ne more opredeliti njihovega dolžnika.
5. Na matično državo članico institucije se lahko razporedijo naslednje splošne kreditne izpostavljenosti:
(a)
izpostavljenosti do KNP iz člena 112(o) Uredbe (EU) št. 575/2013, če institucija ne more določiti lokacije dolžnika ali dolžnikov osnovne izpostavljenosti na podlagi informacij znotraj institucije ali informacij, ki so na voljo zunaj institucije, brez nesorazmernih prizadevanj;
(b)
tuje izpostavljenosti, ki skupaj ne presegajo 2 % vsote splošnih kreditnih izpostavljenosti, izpostavljenosti v trgovalni knjigi in izpostavljenosti iz naslova listinjenja navedene institucije. Pri izračunu vsote splošnih kreditnih izpostavljenosti, izpostavljenosti v trgovalni knjigi in izpostavljenosti iz naslova listinjenja se izključijo splošne kreditne izpostavljenosti, ki se nahajajo na lokacijah iz točke (a) tega odstavka in odstavka 4.
6. Institucije izračunajo odstotek iz točke (b) odstavka 5 tako na letni osnovi kot tudi priložnostno. Priložnostni izračun se zahteva, če pride do dogodka, ki vpliva na finančni ali ekonomski položaj institucije.
Člen 3
Geografska lokacija izpostavljenosti v trgovalni knjigi
1. Ob upoštevanju odstavkov 2 in 3 se izpostavljenosti v trgovalni knjigi razporedijo na lokacijo dolžnika z izpostavljenostmi v trgovalni knjigi.
2. Za izpostavljenosti v trgovalni knjigi, za katere se uporabljajo kapitalske zahteve iz dela 3, naslova IV, poglavja 5 Uredbe (EU) št. 575/2013, institucije določijo geografsko lokacijo tako, da pomnožijo skupni znesek izpostavljenosti tveganju z razmerjem med:
(a)
kapitalskimi zahtevami za podportfelje, razdeljenimi glede na geografsko lokacijo, določeno v skladu z modelom iz dela 3, naslova IV, poglavja 5 Uredbe (EU) št. 575/2013, in
(b)
vsoto kapitalskih zahtev, določenih v skladu s točko (a), za vse geografske lokacije.
3. Institucije, katerih skupni znesek izpostavljenosti v trgovalni knjigi ne presega 2 % vsote splošnih kreditnih izpostavljenosti, izpostavljenosti v trgovalni knjigi in izpostavljenosti iz naslova listinjenja, lahko te izpostavljenosti razporedijo na matično državo članico institucije.
4. Institucije izračunajo odstotek iz odstavka 3 tako na letni osnovi kot tudi priložnostno. Priložnostni izračun se zahteva, če pride do dogodka, ki vpliva na finančni ali ekonomski položaj institucije.
Člen 4
Geografska lokacija izpostavljenosti iz naslova listinjenja
1. Izpostavljenosti iz naslova listinjenja se razporedijo na lokacijo dolžnika osnovnih izpostavljenosti.
2. Če dolžniku osnovnih izpostavljenosti v dani izpostavljenosti v listinjenju ustreza več kot ena lokacija, se lahko navedena izpostavljenost razporedi na lokacijo dolžnika osnovnih izpostavljenosti z največjim deležem v osnovnih izpostavljenostih v listinjenju.
3. Izpostavljenosti iz naslova listinjenja, za katere informacije o osnovnih izpostavljenostih iz naslova listinjenja niso na voljo, se lahko razporedijo na matično državo članico institucije, če institucija ne more določiti osnovnega dolžnika na osnovi obstoječih razpoložljivih informacij iz notranjih ali zunanjih virov ali brez nesorazmernih prizadevanj, da pridobi informacije.
Člen 5
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 4. junija 2014