PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1379/2014
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 248/2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na jeho článek 15, a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Prováděcím nařízením Rady (EU) č. 248/2011 (3) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a ex 7019 31 00 a pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Zahájení antisubvenčního řízení
(2)
Dne 12. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení antisubvenčního řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské unie (4).
(3)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podalo dne 28. října 2013 sdružení European Glass Fibre Producers Association („APFE“) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých výrobků ze skleněných vláken a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení řízení.
(4)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě ČLR, že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala vládu ČLR ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(5)
Vláda ČLR přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly dne 5. prosince 2013. Během konzultací nebylo možné dospět k řešení na základě vzájemné dohody. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace došlo dne 9. prosince 2013 písemné podání od vlády ČLR.
(6)
Vládě ČLR byly nabídnuty další konzultace o dalších režimech, jež byly zjištěny v průběhu šetření. Vláda ČLR však tuto nabídku nepřijala s konstatováním, že neobdržela dostatek informací o těchto režimech.
3. Souběžná žádost o částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření
(7)
Komise obdržela žádost o zahájení částečného prozatímního přezkumu platných antidumpingových opatření (5) omezeného na posouzení újmy podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). Žádost podalo dne 28. října 2013 také sdružení APFE jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii.
(8)
Komise poté, co zjistila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, dne 18. prosince 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení částečného prozatímního antidumpingového přezkumu“) (6) zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.
(9)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že co se týče jeho, stávající opatření uložená prováděcím nařízením Rady č. 248/2011 jsou od počátku neplatná a že současné přezkumné řízení týkající se stávajících opatření uložených uvedeným nařízením by tudíž mělo být ukončeno. Tvrdil, že stávající opatření jsou v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož danému vyvážejícímu výrobci bylo zamítnuto individuální zacházení ve smyslu ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, tak jak tato ustanovení platila v době přijetí uvedeného nařízení. Na podporu svého tvrzení se odvolával na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 (7).
(10)
V návaznosti na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 byl pozměněn čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení (8). Změna se uplatňuje na všechna řízení zahájená po jejím vstupu v platnost, tj. od 6. září 2012. Pokud jde o vyvážející výrobce, na které se vztahují opatření, jež byla v platnosti ještě před uvedeným datem, Komise zveřejnila dne 23. března 2012 oznámení (9), v němž vyzvala vyvážející výrobce v zemích s netržním hospodářstvím, aby požádali o přezkum, pokud se domnívají, že opatření, která se na ně vztahují, by měla být přezkoumána s ohledem na výše uvedenou zprávu odvolacího orgánu. V uvedeném oznámení bylo konkrétně zmíněno prováděcí nařízení (EU) č. 248/2011. Komise od daného vyvážejícího výrobce takovou žádost o přezkum neobdržela a tento vyvážející výrobce nepožádal ani o prozatímní přezkum ve smyslu čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(11)
O platnosti stávajících opatření tudíž není sporu, a toto tvrzení se proto zamítá.
4. Období šetření a posuzované období použitelné pro obě řízení
(12)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“ nebo v tabulkách „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(13)
Analýzy újmy provedené v rámci antisubvenčního šetření a částečného prozatímního antidumpingového přezkumu vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajících zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byla stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto šetření zohledněna v obou šetřeních.
5. Strany dotčené řízeními
(14)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v obou řízeních kontaktovaly. Kromě toho Komise informovala o zahájení obou řízení žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány v ČLR, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a vyzvala je, aby se řízení zúčastnili.
(15)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení obou řízení a požádat o slyšení u Komise nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
6. Výběr vzorku
(16)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorků v souladu s článkem 17 základního antidumpingového nařízení a článku 27 základního antisubvenčního nařízení.
6.1. Výběr vzorku výrobců v Unii použitelného pro obě řízení
(17)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě produkce v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období šetření a na základě zeměpisného rozložení. Tento vzorek sestával z výrobních závodů tří výrobců v Unii, kteří se nacházejí v Belgii, Francii a na Slovensku (10) a kteří představují přibližně 52 % celkové výroby v Unii a 49 % všeho prodeje na trhu Unie. Vzorek byl proto považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily.
(18)
V průběhu řízení vláda ČLR uvedla, že v původním antidumpingovém šetření byla bez zdůvodnění použita odlišná metodika pro výběr vzorku výrobců v Unii než v současných řízeních. Vláda ČLR uvedla, že i) Komise již vybrala vzorek před zahájením šetření, a tudíž už před zahájením šetření rozhodla, že vzorek je nutný, ii) v původním šetření musely všechny strany, která si přály být zahrnuty do vzorku, poskytnout Komisi informace do 15 dnů po zahájení šetření, zatímco v tomto případě se to od výrobců již zařazených do vzorku nevyžaduje, iii) strany, které si přály být zařazeny do vzorku, nebyly v obou oznámeních o zahájení řízení obeznámeny s tím, jaké informace musí poskytnout, aby byly zařazeny do vzorku, a že nebyly poskytnuty žádné informace, pokud jde o objem výroby a prodeje představovaný výrobci zařazenými do vzorku, iv) použité výběrové kritérium „tento vzorek představuje největší reprezentativní objem výrobců, kteří mohou být přiměřeně prošetřeni ve stanoveném čase“ není obsaženo v článku 17 základního antidumpingového nařízení a vzorek vybraný na tomto základě není v souladu s uvedeným ustanovením.
(19)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise vysvětlila, že s ohledem na velký počet výrobců v Unii a za účelem dokončení šetření ve stanovených lhůtách se uchýlila k výběru vzorku a současně byl navržen prozatímní vzorek. Byla použita stejná metoda jako v předchozím šetření tj. výběr vzorků. Použití prozatímního vzorku neznamenalo změnu metodiky, pouze umožnilo Komisi získat čas při plném respektování práv na obhajobu. Komise totiž dala příležitost ostatním výrobcům v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zařazeni do vzorku, aby kontaktovali Komisi, nebo jiným zúčastněným stranám, aby předložily jakékoli další relevantní informace týkající se vzorku. V konečném vzorku by měly být zohledněny všechny případné obdržené připomínky. Protože k navrženému vzorku nedošly žádné připomínky, prozatímní vzorek byl potvrzen. Co se týče druhého tvrzení, výrobci, kteří byli předběžně vybráni do vzorku, vyplnili obvyklý formulář, který obsahoval informace nezbytné k tomu, aby Komise mohla vybrat prozatímní vzorek. Obvyklý formulář a odpovědi byly k dispozici ke kontrole ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru. Pokud jde o třetí tvrzení, strany, které chtěly být zařazeny, byly vyzvány, aby se Komisi přihlásily do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení řízení, a měly možnost nahlédnout do spisu s informacemi nedůvěrného charakteru, kde se nacházely obvyklé formuláře. Obvyklé formuláře obsahovaly informace týkající se objemu výroby a prodeje. Čtvrtá výtka také není opodstatněná, protože čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení jasně odkazuje na největší reprezentativní objem, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán.
(20)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala svá tvrzení týkající se údajné procedurální nedůslednosti při výběru vzorku výrobců v Unii před zahájením obou řízení a poukázala na to, že: i) zdůvodnění Komise o dodržení lhůt v řízení je neudržitelné, neboť v čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a v čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se jednoznačně předpokládá výběr vzorku po zahájení obou řízení a podle připomínek ve lhůtě tří týdnu po zahájení obou řízení, ii) prozatímní vzorek je diskriminační nebo neobjektivní a další výrobce v Unii prý odradil od toho, aby se přihlásili, a iii) Komise neposkytla dalším výrobcům v Unii na přihlášení tři týdny.
(21)
V čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se uvádí, že „nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí ve lhůtě tří týdnů od zahájení šetření a poskytnou dostatek informací“. Pokud jde o první tvrzení, základní anitdumpingové nařízení ani základní antisubvenční nařízení nebrání Komisi, aby při zahájení řízení navrhla prozatímní vzorek a vyzvala strany, aby se k jeho složení vyjádřily. Vzhledem k tomu, že výrobci v Unii (nebo alespoň jejich velká část) podnět podporují a s ohledem na informace získané z obvyklých formulářů měla Komise k dispozici nezbytné informace týkající se výrobního odvětví Unie, aby mohla v počáteční fázi řízení vybrat prozatímní vzorek. S těmito poznatky byl výběr vzorku výrobců v Unii jiný než výběr vzorku vyvážejících výrobců. Pokud jde o druhé a třetí tvrzení, v oznámeních o zahájení řízení bylo uvedeno, že výrobci v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zahrnuti do vzorku, musí kontaktovat Komisi do 15 dnů. Komise nechápe, jak tento postup porušuje základní nařízení nebo proč ho lze považovat za diskriminační, neobjektivní, natož demotivující.
(22)
Vláda ČLR tvrdila, že vzorek není reprezentativní, protože do něj nebyla zařazena žádná společnost s významnou výrobou pro vlastní spotřebu, a část domácího výrobního odvětví tudíž prostě nebyla hodnocena.
(23)
Toto tvrzení se zamítá, neboť výrobci v Unii zařazení do vzorku skutečně prodávali pro vlastní spotřebu. Vláda ČLR kromě toho neuvedla, který výrobce v Unii měl být do vzorku zařazen a který měl být vyřazen.
(24)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzorek výrobců v Unii není reprezentativní, neboť žádný výrobce v Unii zařazený do vzorku nevyráběl či neprodával rohože ze střiže.
(25)
Tři výrobci v Unii zařazení do vzorku opravdu nevyráběli rohože ze střiže, ale vyráběli rohože z nekonečných skleněných vláken a další hlavní typy výrobku. Subjekty zařazené do vzorku se tedy považovaly za reprezentativní také proto, že představovaly přibližně 52 % celkové výroby v Unii, 49 % veškerého prodeje na trhu Unie a byly vhodně zeměpisně rozptýleny. Na tomto závěru nic nemění to, že výrobci v Unii nevyráběli jednu z mnoha variant typů výrobku.
6.2. Výběr vzorku dovozců použitelného pro obě šetření
(26)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nebyli ve spojení, aby poskytli informace uvedené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(27)
Vzhledem k tomu, že pouze dva dovozci, kteří nebyli ve spojení, odpověděli na formulář pro výběr vzorku, nebylo nutné provést výběr vzorku.
6.3. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR použitelného pro obě šetření
(28)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámeních o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala Stálé zastoupení ČLR při Evropské unii, aby určilo nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast v šetření.
(29)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi vyzváni, aby se vyjádřili k prozatímně vybranému vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly v tomto smyslu informovány o konečném výběru vzorku.
(30)
Vzorek vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců zahrnuje tyto podniky:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“),
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) a s ní spojené společnosti: Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) a Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Tyto tři společnosti jsou označovány jako „Jiangsu Changhai Group“,
-
Jinko Solar Co. Ltd a s ní spojené společnosti: Jushi Group Chengdu Co., Ltd a Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Tyto tři společnosti jsou označovány jako Jushi Group.
(31)
Vzorek představoval 78 % celkového objemu vývozu na prodej z ČLR do Unie během období šetření, a to na základě odpovědí na formuláře pro výběr vzorku.
7. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(32)
Komise rozeslala dotazníky vládě ČLR, všem čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a oborovým sdružením, kteří se přihlásili během lhůty stanovené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(33)
Odpovědi na dotazník došly od vlády, tří čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tří výrobců v Unii zařazených do vzorku, 14 uživatelů a dvou dovozců, kteří nebyli ve spojení. Odpověď jednoho z uživatelů však byla nedostatečná a neumožnila Komisi provést užitečnou analýzu těchto údajů, přestože zaslala několik upomínek.
(34)
Kromě toho se sdružení „Glass Alliance Europe“ zastupující sklářský průmysl přihlásilo jménem svých členů jako zúčastněná strana a předložilo stanovisko.
(35)
Písemné informace došly také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ a „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)“, jakož i od Siemens Wind Power AG.
(36)
Kromě tohoto předložila připomínky čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a uměleckých řemesel („CCCLA“).
(37)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního antidumpingového nařízení a článku 26 základního antisubvenčního nařízení byly provedeny v sídle vlády ČLR a v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgie,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francie,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovensko.
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Obchodníci se sídlem v ČLR ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“),
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“).
Obchodníci se sídlem v Unii a ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS.
Nezávislí dovozci:
-
Helm AG, Německo.
Uživatelé:
-
Basell Polyolefine, Německo,
-
DSM, Nizozemsko,
-
DuPont de Nemours, Belgie,
-
Exel Composites, Belgie,
-
Fiberline Composites, Dánsko,
-
Formax, Spojené království,
-
Polyone, Německo,
-
Vestas Wind Systems, Dánsko.
(38)
Vláda ČLR uvedla, stručně řečeno, že byla porušena její práva na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, protože ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru bez „řádného důvodu“ chyběly informace nebo nebyly uvedeny v podobě dostatečně podrobných shrnutí, nebo ve výjimečných případech nebyly udány důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů.
(39)
Komise měla za to, že spis s informacemi nedůvěrného charakteru, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, obsahoval dostatečné informace k tomu, aby se zúčastněné strany mohly seznámit s údaji, které Komise použila ve své analýze, a toto tvrzení se proto pokládá za nepodložené. Vláda byla informována o důvodech, proč Komise měla za to, že uvedená tvrzení byla nepodložená.
(40)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR a jeden vyvážející výrobce zopakovali, že ustanovení o důvěrnosti byla použita příliš široce, a požádali o poskytnutí informací o typech výrobku, které prodávali výrobci v Unii, a též o celkových množstvích podle kontrolních čísel výrobků (PCN).
(41)
Komise má za to, že k porušení práv na obhajobu nedošlo, protože všichni vyvážející výrobci obdrželi konkrétní informace o výrobcích podle kontrolních čísel výrobků (PCN) vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, u nichž docházelo k soutěži s ČLR. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(42)
Výrobek, jehož se týkají obě řízení, je stejný jako výrobek definovaný v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 248/2011 a popsaný v obou oznámeních o zahájení řízení, a to střiž ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohože vyrobené z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „výrobky ze skleněných vláken“), v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a 7019 31 00 (tento kód nahradil dne 1.1.2014 kód 7019 31 10) a pocházející z Čínské lidové republiky.
(43)
Dotčený výrobek je surovinou nejčastěji využívanou k vyztužení termoplastických a termosetových pryskyřic v průmyslu kompozitních materiálů. Výsledné kompozitní materiály (plasty vyztužené nekonečnými skleněnými vlákny) jsou využívány v celé řadě odvětví: v automobilovém průmyslu, v elektrickém a elektronickém průmyslu, při výrobě listů větrných elektráren, ve stavebnictví, při výrobě nádrží a trubek, při výrobě spotřebního zboží, v kosmickém výzkumu, ve zbrojním průmyslu atd.
(44)
Toto řízení se týká tří základních typů výrobků ze skleněných vláken - totiž střiže (chopped strands) (11), pramenců (rovings) (12) a rohoží (mats) (13) (s výjimkou rohoží ze skleněné vlny). Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití jednotlivých typů mají všechny tyto různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2. Žádosti o vyloučení výrobku
2.1. Kód KN 7019 31 90
(45)
Po zveřejnění obou oznámení o zahájení řízení CCCLA vznesla připomínku, že obě oznámení o zahájení řízení odkazovala na kód KN 7019 31 10, zatímco žadatel odkazoval na kód KN 7019 31 00, který už neexistuje. Uvedli, že výrobky dříve zařazené pod kód KN 7019 31 00 jsou nyní zařazené do dvou různých kódů KN: 7019 31 10 (rohože z nekonečných skleněných vláken) a 7019 31 90 (ostatní rohože ze skleněných vláken). Vzhledem k tomu, že současné šetření se týká některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, CCCLA se domnívá, že výrobky zařazené pod kódem KN 7019 31 90, a sice „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku.
(46)
Toto tvrzení není relevantní, protože tento výrobek v první řadě není dotčeným výrobkem.
(47)
Žadatel odkázal na kód KN ex 7019 31 00 a výslovně uvedl, že rohože ze skleněné vlny (tj. jiné rohože nebo rohože ze skleněných vláken bez filamentů) jsou vyloučeny. Proto je před kódem KN uvedeno „ex“.
(48)
Obě oznámení o zahájení řízení byla zveřejněna v prosinci 2013 a uvádělo se v nich, že „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“. Vzhledem k tomu, že od 1. ledna 2012 jsou výrobky spadající pod kód KN 7019 31 00 rozděleny pod kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90, oznámení o zahájení řízení nezahrnuje „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, neboť se v něm uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“.
(49)
Stávající nařízení však uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 00“, neboť tyto dva kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90 byly od 1. ledna 2014 znovu sloučeny, protože kód KN 7019 31 90 zůstal prakticky prázdný (protože ostatní rohože ze skleněných vláken, a sice rohože ze skleněné vlny, byly spíše řazeny pod kód KN 7019 39 00).
(50)
Proto žádost o vynětí kódu KN 7019 31 90 není relevantní.
2.2. Strukturované pramence
(51)
Jeden uživatel požádal o vynětí strukturovaných pramenců (14) z definice výrobku na základě toho, že výrobci nekonečných skleněných vláken v Unii tyto výrobky nevyrábějí.
(52)
V Unii však byly nalezeny tři společnosti vyrábějící strukturované pramence s dostatečnou kapacitou dodávat je pro potřeby trhu. Šetření prokázalo, že navzdory možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Žádost o vynětí strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
(53)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR vznesla námitku, že strukturované pramence by měly být vyloučeny, neboť i) pouze jeden výrobce v Unii dodává strukturované pramence na trh v omezeném množství, a proto dovoz takových výrobků nemůže způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) strukturované pramence se liší od rovných pramenců, které jsou v příčném směru složeného pultruzovaného profilu pevnější a jinak se vyrábějí a iii) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v původním antidumpingovém šetření v souvislosti s nitěmi, se Komise nyní domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku.
(54)
Pokud jde o první námitku, Komise opakuje, že v Unii je několik výrobců, kteří jsou schopni dodávat strukturované pramence pro potřeby trhu, ale jen jeden tento typ výrobku v současnosti prodává. Argument vlády ČLR, že v současnosti prodává daný výrobek pouze jeden výrobce v Unii, je spíše projevem újmy, neboť to znamená, že uživatelé se obrátili k jiným dodavatelům mimo Unii, zejména z ČLR.
(55)
Pokud jde o druhou námitku, výrobní proces strukturovaných pramenců je totožný s výrobním procesem „normálních“ pramenců, až na jeden úkon navíc, při němž se fouká vzduch do příze, což vyžaduje jen poměrně nepříliš nákladné technické zařízení, ale základní technické a fyzikální vlastnosti výrobku se tím nemění. Strukturovaný pramenec vypadá o něco huňatější než „normální“ pramenec.
(56)
Pokud jde o třetí námitku, Komise postupovala stejně jako v předchozím šetření, v němž byly strukturované pramence také součástí dotčeného výrobku a kdy byla žádost o jejich vyloučení zamítnuta. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(57)
Žádost o vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
2.3. Výrobky, u nichž výrobní odvětví Unie nečelí konkurenci ČLR
(58)
Vláda ČLR požádala, aby výrobky, u nichž výrobní odvětví v Unii nečelí konkurenci ze strany čínského dovozu (jak je uvedeno v nedůvěrné verzi antisubvenčního podnětu), byly vyňaty z definice výrobku. Uvedené produkty byly střiže pro vlhké použití a rohože.
(59)
Střiže pro vlhké použití mají omezenou dobu použitelnosti a vyžadují vyšší náklady na dopravu v důsledku dodatečné hmotnosti obsahu vody. Se střižemi pro vlhké použití se nicméně obchoduje v celosvětovém měřítku. Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Střiže pro vlhké použití a rohože, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, se používají jako výztužný materiál. Kromě toho tvrzení vlády ČLR, že některé čínské výrobky z nekonečných skleněných vláken se zatím ve velkých množstvích na trhu Unie nevyskytují, nevylučuje změnu obchodního chování v budoucnosti, pokud jde o vývoz těchto konkrétních typů. Žádost o vynětí těchto výrobků z definice výrobku se proto zamítá.
(60)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že i) střiže pro vlhké použití vyrábí jenom jeden výrobce v Unii, a tudíž dovoz takových výrobků nemůže způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) pokud jde o výše zmíněné výrobky, výrobcům Unie není způsobována újma, neboť v nedůvěrném znění žádosti výrobní odvětví Unie tvrdilo, že z těchto výrobků dosahuje zisk kolem 8 % - 10 %, iii) střiže pro vlhké použití mají vyšší obsah vody, omezenou dobu skladovatelnosti a jinak se vyrábějí, a proto mají jiné fyzikální i chemické vlastnosti než normální střiže, a (iv) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v předchozím šetření v souvislosti s nitěmi, se nyní Komise domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení střiže pro vlhké použití a rohoží z definice výrobku.
(61)
První tvrzení se zamítá, jelikož střiže pro vlhké použití prodává několik výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie tudíž nelze vyloučit z újmy způsobované tímto typem výrobku.
(62)
Pokud jde o druhé tvrzení, to, že některé typy výrobku jsou v některých okamžicích ziskové, není dostatečným důvodem pro jejich vyloučení z definice výrobku. Střiže pro vlhké použití se kromě toho dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(63)
Pokud jde o třetí tvrzení, dotčený výrobek není definován odkazem na jeho obsah vody. Obsah vody ve střiži pro vlhké použití tudíž nezdůvodňuje její vynětí z definice výrobku. Proces výroby střiže pro vlhké použití je navíc stejný jako proces výroby střiže pro suché použití, až na fázi sušení.
(64)
Pokud jde o čtvrté tvrzení, Komise postupovala stejně jako v předchozím antidumpingovém šetření, v němž byla střiž pro vlhké použití také součástí dotčeného výrobku. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(65)
Žádost o vynětí střiže pro vlhké použití z definice výrobku se proto zamítá.
3. Obdobný výrobek
(66)
Podobně jako v případě předchozích antidumpingových šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR, stejně jako výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Tyto výrobky jsou proto obdobné výrobky pro účely stávajících řízení ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a čl. 2 písm. c) základního antisubvenčního nařízení.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(67)
Ve 12. pětiletém plánu národního hospodářského a sociálního rozvoje ČLR je osvětlena strategická vize vlády ČLR, pokud jde o zlepšení a podporu klíčových průmyslových odvětví, mimo jiné také odvětví výroby skleněných vláken. V 9. kapitole 12. pětiletého plánu, která pojednává o transformaci a modernizaci zpracovatelského průmyslu, se uvádí:
„Zaměříme se na vývoj nových materiálů, jako je fotovoltaické sklo, ultratenké substrátové sklo, speciální skleněná vlákna a speciální keramika.“
(68)
V 3. části 9. kapitoly zmíněného plánu, která pojednává o technologické modernizaci podniků, se konkrétně uvádí, že vláda ČLR „bude pobízet podniky k tomu, aby lépe uměly vyvíjet nové výrobky, zvyšovat technologický obsah a přidanou hodnotu svých výrobků a rychleji aktualizovat a modernizovat své výrobky“.
(69)
Kromě toho kapitola 10 oddíl 1 uvedeného plánu stanoví následující:
„V odvětvích využívajících nové materiály je středem zájmu rozvoj nových funkčních materiálů, moderních konstrukčních materiálů, vysoce výkonných vláken a z nich vyráběných směsných materiálů a základních materiálů pro běžné účely“
.
(70)
Význam inovací a nových materiálů obecně je jasně vysvětlen jak v „12. pětiletém programu průmyslových technologických inovací“, tak v „Národním plánu dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
(71)
Ve Směrném indexu průmyslové restrukturalizace z roku 2011 (rozhodnutí č. 9) se kromě toho výslovně uvádí, že upřednostňovaná odvětví jsou „výroba skleněných vláken z E-skla tažením v pecích […], vývoj a výroba vysoce výkonných skleněných vláken a výrobků z nich“. Také „Směrný index odvětví vhodných pro zahraniční investice“ vyjmenovává odvětví, v nichž se upřednostňují zahraniční investice (15) a výslovně odkazuje na výrobu výrobků ze skleněných vláken a speciálních skleněných vláken.
(72)
Vláda ČLR uvedla, že tyto plány jsou pouze orientační a nezávazné. Ve 12. pětiletém plánu se však jednoznačně uvádí, že je právně závazný:
„Tento plán má po projednání a schválení Všečínským shromážděním lidových zástupců právní platnost.“
(73)
Po poskytnutí informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že dotčeným výrobkem jsou pouze výrobky ze standardních skleněných vláken (E-sklo), nikoli technologicky vyspělejší a vysoce výkonné skleněné vlákno (skleněná vlákna pro zvláštní účely neboli S-sklo) Dotčený výrobek, jehož se týká toto šetření, tudíž nespadá pod upřednostňovaná odvětví, jelikož upřednostňovanými odvětvími jsou jen výroba speciálních skleněných vláken nebo vysoce výkonných vláken. Vláda ČLR se odvolává mezi jiným na 12. pětiletý plán, který se zmiňuje jen o „vysoce výkonných vláknech“ a „speciálních skleněných vláknech“.
(74)
Zaprvé, dotčeným výrobkem jsou některé výrobky z nekonečných skleněných vláken. Definice výrobku nerozlišuje, zda se jedná o výrobky za standardních skleněných vláken (dále jen E-sklo) nebo ze speciálních skleněných vláken (S-sklo). Zadruhé, žádná zúčastněná strana nepředložila žádost o vynětí některého výrobku s tím, že definice výrobku by neměla zahrnovat speciální skleněná vlákna. Zatřetí, vláda ČLR nezpochybnila, že upřednostňuje vývoj „speciálních skleněných vláken“. Vždyť i výrobky ze standardních skleněných vláken jsou uvedeny coby odvětví s upřednostňovanými zahraničními investicemi (viz 71. bod odůvodnění).
(75)
V každém případě, i kdyby se akceptovalo, že vláda ČLR upřednostňuje pouze vývoj vysoce výkonných skleněných vláken (např. S-sklo), ze šetření nevyplynul žádný rozdíl mezi odvětvím standardních skleněných vláken na jedné straně a odvětvím speciálních skleněných vláken na straně druhé. Naopak, všechny výrobky ze skleněných vláken, ať již z E-skla nebo s vysoce výkonných skleněných vláken, jako je S-sklo, vyrábí stejné odvětví skleněných vláken. Komise v tomto ohledu zejména zjistila, že všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku používají ve výrobním procesu jak standardní skleněná vlákna (E-sklo), tak vysoce výkonná skleněná vlákna (např. S-sklo), a neexistuje mechanismus, jak omezit poskytovanou podporu buď v podobě preferenčních úvěrů nebo poskytnutí práv k užívání pozemků jen na jeden segment výroby. Z toho vyplývá, že výslovné upřednostňování vývoje výrobků z vysoce výkonných skleněných vláken nemůže ani právně ani fakticky vyloučit základní odvětví skleněných vláken z celkové strategické politiky orientované na pobízení podniků k vývoji nových výrobků, zvyšování technologického obsahu a přidané hodnoty jejich výrobků a rychlejší aktualizaci a modernizaci jejich výrobků.
(76)
Z výše uvedeného vyplývá, že tvrzení, že dotčený výrobek není součástí upřednostňovaného odvětví, není podložené, a proto se zamítá.
(77)
V „Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení ‚Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace‘“ (které se společně s „Dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) se navíc uvádí, že vláda ČLR bude aktivně podporovat rozvoj různých průmyslových odvětví (16).
(78)
I když rozhodnutí č. 40 výslovně neodkazuje na odvětví nekonečných skleněných vláken ani obecněji na odvětví využívající nové materiály, přesto vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům a předpokládá provádění „dalších preferenčních politik v případě upřednostňovaných projektů“ (17). Lze proto dojít k závěru, že rozhodnutí č. 40 se týká odvětví nekonečných skleněných vláken.
(79)
Vláda ČLR uvedla, že rozhodnutí č. 40 znamená pouze, že upřednostňovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou podporu „podle úvěrových zásad“, ale z toho nelze dovodit, že tato podpora by měla být přednostní.
(80)
Šetření prokázalo, že společnosti zařazené do vzorku těžily z preferenční úvěrové politiky. Ve skutečnosti některé ztrátové podniky i nadále dostávaly úvěry za preferenčních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení vlády ČLR, že poskytování úvěrů odvětví nekonečných skleněných vláken probíhalo „podle úvěrových zásad“. Rozhodující je, že podle rozhodnutí č. 40 budou všechny finanční instituce poskytovat úvěry upřednostňovaným odvětvím, mezi které patří odvětví nekonečných skleněných vláken, a že tato podpora je de facto poskytována za preferenčních podmínek.
(81)
A navíc v Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020) se čínská vláda zavazuje, že „na prvním místě bude politicky zaměřené financování“, že „vybídne finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, že „vybídne finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(82)
Výroba nekonečného skleněného vlákna spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií v ČLR. Šetření skutečně odhalilo, že některé společnosti zařazené do vzorku získaly osvědčení podniku využívajícího nové a špičkové technologie, a mohou tedy využít preferenční zacházení uvedené ve výše zmíněném „Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
2. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
2.1. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na jednoho vyvážejícího výrobce
(83)
Během inspekce na místě v jedné společnosti v ČLR se zjistilo, že společnost vyměnila auditovanou účetní závěrku, kterou původně předložila Komisi ve své odpovědi na antisubvenční dotazník. Společnost tyto informace nezveřejnila dobrovolně a existence jiné auditované účetní závěrky byla odhalena, až když byla společnost požádána, aby poskytla originál účetní závěrky. Kromě toho byla nová závěrka k dispozici pouze v čínštině. Jelikož šíření dvou auditovaných účetních závěrek je v rozporu s mezinárodními normami pro audit (č. 560: o „následných událostech“), inspekční tým zdůraznil, že se jedná o závažný problém, neboť vyvolává pochybnosti ohledně důvěryhodnosti předložených účetních závěrek. Společnost vysvětlila, že auditovaná účetní závěrka, kterou původně předložila v odpovědi na dotazník, obsahovala chyby, a proto byla nahrazena novou verzí od téže auditorské společnosti, zpětně datovanou a znovu vydanou pod stejným pořadovým číslem jako původní účetní závěrka, která byla zničena.
(84)
Po inspekci na místě, když byl k dispozici překlad „druhé“ účetní závěrky, zaslala Komise společnosti dopis, v němž uvedla konkrétní a podrobné důvody, proč má za to, že některé údaje uvedené v dotazníku nelze považovat za ověřené. Společnost byla informována, že Komise může založit svá zjištění na dostupných údajích v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, a byla jí poskytnuta možnost vyjádřit své stanovisko.
(85)
Společnost předložila své připomínky písemně i během slyšení u úředníka pro slyšení. Ve své odpovědi naznačila existenci další (třetí) auditované účetní závěrky (ve formátu, který se používá pro kotované společnosti). Třebaže se nezdálo, že rozdíly mezi „druhou“ a „třetí“ závěrkou jsou podstatné, třetí závěrka byla mnohem podrobnější a obsažnější. Byla již vydána a ač ji společnost měla k dispozici během inspekce na místě (18), nebyla existence této účetní závěrky prozrazena Komisi včas ještě během inspekce. Na rozdíl od jiných účetních závěrek, v této „třetí“ verzi byly výslovně a podrobně uvedeny všechny subvence (včetně jejich právního základu), které společnost obdržela v průběhu období šetření. Prozkoumání této účetní závěrky při inspekci na místě by tudíž bylo velmi užitečné za účelem ověření všech předložených informací týkajících se jednotlivých právních režimů subvencí, které společnost dostala.
(86)
Auditované účetní závěrky jsou základním dokumentem umožňujícím řádné ověření informací, které společnost poskytla Komisi, pokud jde mimo jiné o granty, úvěry, práva k užívání pozemků, odklady daní atd.
(87)
Jak je uvedeno výše, spolupráce společnosti nebyla vstřícná a představovala vážnou překážku pro řádné ověření informací předkládaných Komisi, která proto nemohla řádně ověřit obdržené informace týkající se mimo jiné výše subvencí, jež společnost dostala. V důsledku toho nemohla Komise dospět k přiměřeně správným zjištěním, zejména co se týče výše obdržených subvencí.
(88)
Má se za to, že společnost poskytla zavádějící informace a přiměřeně nespolupracovala. Komise proto rozhodla, že použije ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Vzhledem k tomu, že tato společnost byla součástí skupiny, ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení bylo použitelné na celou skupinu.
(89)
Pro stanovení úrovně subvencování v případě skupiny však Komise použila skutečné údaje týkající se dvou společností ve skupině, které plně spolupracovaly v obou šetřeních a jejichž údaje o jejich úrovni subvencování byly považovány za spolehlivé. Pokud jde o společnost v rámci skupiny, která poskytla zavádějící informace, úroveň subvencování byla stanovena na základě dostupných údajů. Při stanovení úrovně subvencování u této právnické osoby použila Komise dostupné údaje, které byly na nejvyšší úrovni subvencí zjištěných u každého režimu subvencí pro právnické osoby z řad společností zařazených do vzorku nebo skupin společností uvedených v 30. bodě odůvodnění, které při šetření plně spolupracovaly.
(90)
Po poskytnutí informací přišel žadatel s tvrzením, že nebyla použita správná metodika výpočtu úrovně subvencování skupiny. Tvrdil, že subvenční rozpětí by mělo být mnohem vyšší, jelikož subvenční rozpětí skupiny je součtem nejvyšších subvenčních rozpětí zjištěných u každého režimu subvence pro každou spolupracující společnost.
(91)
Toto tvrzení vyvěrá z nepochopení. Metodika použitá pro výpočet úrovně subvencování je popsaná v 89. bodě odůvodnění a byla uplatněna jen na společnost (v rámci skupiny), která poskytla zavádějící informace, nikoli však na skupinu jako celek. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(92)
Společnost, která poskytla zavádějící informace, dotčený výrobek nevyvážela. Dotčený výrobek vyvážela jedna ze společností ve spojení v rámci dané skupiny. Tato společnost však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozních cenách skupiny. Tyto poskytnuté informace byly proto použity pro konečná zjištění Komise v uvedeném řízení.
(93)
Po poskytnutí informací přišel vyvážející výrobce s tvrzením, že Komise pochybila, když použila ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(94)
Především tvrdil, že v dopise zaslaném této společnosti, v němž Komise uvedla podrobné důvody pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, nebylo nikde řečeno, že si nemohla ověřit informace o subvencích. Komise se proto o tuto argumentaci nemohla opřít ve svých konečných závěrech, protože daná společnost nedostala příležitost vyjádřit se k tomuto argumentu.
(95)
Toto tvrzení nelze přijmout. Ve zmíněném dopise Komise výslovně uvedla, že„nemůže konstatovat, že informace o úrovni subvencí, které obdržela (společnost), byly ověřeny“. Daná společnost byla každopádně plně informována o důvodech pro použití nejlepších dostupných údajů v dokumentu s konečnými informacemi a byla jí poskytnuta příležitost vyjádřit se, což také učinila.
(96)
Zadruhé, vyvážející výrobce tvrdil, že i kdyby Komise mohla použít ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního opatření, neměla by odkazovat na údaje o jiných společnostech jako na základ pro určení úrovně subvencování, ale měla by vycházet z auditované účetní závěrky dané společnosti, jelikož se přece jedná o „nejvhodnější“ a „nejuspokojivější“ informace o úrovni subvencování dané společnosti.
(97)
Jak je objasněno výše v 83. až 88. bodě odůvodnění, Komise má vážné pochybnosti o věrohodnosti předložených účetních závěrek, a proto se na ně nemohla spolehnout, když chtěla ověřit úroveň subvencování v různých právních režimech nebo subvenčních programech, jako jsou preferenční úvěry a práva k užívání pozemků za nižší než přiměřenou odměnu. Spolehlivé auditované účetní závěrky jsou totiž velmi zásadní pro ověření přesnosti a úplnosti informací poskytnutých jinou cestou. Komise se proto musela uchýlit k nejlepším dostupným údajům, když chtěla určit úroveň subvencování, což v tomto případě byly ověřené informace o příslušných subvenčních režimech od jiných spolupracujících společností. Tento argument se proto odmítá.
(98)
Společnost také tvrdila, že Komise chybně použila mezinárodní účetní standardy („IAS“) coby kritérium pro odmítnutí auditované účetní závěrky. Podle společnosti se mělo rozlišovat mezi úlohou účetní závěrky a významem IAS při posuzování zacházení jako v tržním hospodářství na jedné straně v antidumpingovém řízení a v antisubvenčním řízení na straně druhé. Porušení IAS nemůže zakládat důvod pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(99)
Komise poznamenává, že porušení mezinárodních účetních standardů, na které se přišlo během šetření, nebylo samo o sobě důvodem pro použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Důvodem byla skutečnost, že Komisi byly předloženy různé verze účetních závěrek, což zpochybňuje jejich věrohodnost, a vedlo to Komisi k závěru, že jiné informace o úrovni subvencování nelze ověřit. Tento argument se proto odmítá.
(100)
Tato společnost rovněž tvrdila, že metodika, kterou Komise použila pro výpočet subvenčního rozpětí a která spočívala v tom, že vzala nejvyšší sazbu vyrovnávacího cla z každého právního režimu zjištěnou u každé spolupracující právnické osoby (a ne u každé skupiny), je neodůvodněná. Společnost tvrdila, že tato metodika je chybná, neboť společnosti ve stejné skupině se mohou rozhodnout, že soustředí subvence do jednoho konkrétního subjektu ku prospěchu celé skupiny.
(101)
Jak je vysvětleno v 89. bodě odůvodnění, při výpočtu úrovně subvencování za celou skupinu použila Komise skutečné údaje dvou jiných společností v této skupině, jež spolupracovaly v obou šetřeních. Dostupné údaje byly použity jen na jednu právnickou osobu ve skupině, která poskytla zavádějící informace. Komise zjistila, že pro určení úrovně subvencování právnické osoby ve skupině je nejlepší vycházet při výpočtech ze stejné úrovně korporátní struktury a vzít za základ nejvyšší úroveň subvencování zjištěnou u kterékoli právnické osoby (případně v rámci skupiny), která patří mezi společnosti nebo skupiny společností zařazené do vzorku. Tento argument se proto odmítá.
2.2. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na banky ve státním vlastnictví
(102)
Žádná státní banka v ČLR s Komisí nespolupracovala. Tyto banky byly vyzvány, aby vyplněním dotazníku poskytly informace nezbytné pro účely antisubvenčního šetření. Komise proto oznámila vládě ČLR, že pokud jde o údaje týkající se státních bank, zváží založit svá zjištění na dostupných údajích ve smyslu čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(103)
V odpovědi na dopis Komise a v návaznosti na poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, pokud jde o informace požadované od státních bank. Tvrdila, že velké množství informací poskytla v rámci tohoto šetření vláda ČLR. Komise nicméně zjistila, že uvedené informace nemohly zcela nahradit odpovědi státních bank na zvláštní dotazníky. Vláda ČLR nezpochybnila skutečnost, že státní banky neodpověděly na dotazník, ani to, že banky jsou ve vlastnictví státu. Své závěry týkající se bank ve státním vlastnictví proto musela Komise opřít o dostupné údaje.
3. Prošetřované režimy
(104)
Komise zaslala vládě ČLR dotazníky, mezi nimiž byly dotazníky určené státním bankám a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku a v nichž se požadovaly informace o právních režimech, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví nekonečných skleněných vláken. Byly prošetřeny následující právní režimy:
a)
Politika preferenčních úvěrů, záruk a pojištění pro odvětví nekonečných skleněných vláken:
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro nové materiály
-
Výhody plynoucí z přístupu k offshore holdingovým společnostem a ze splacení úvěrů vládou
b)
Grantové programy:
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China world top brands“
-
Granty centrální vlády
-
Granty vlád na nižších úrovních (provinčních)
-
Finanční prostředky na vnější expanzi průmyslu v provincii Guangdong
c)
Poskytnutí vládních zdrojů za cenu nižší než přiměřenou
-
Vládní dodávky elektrické energie
-
Vládní dodávky vody
-
Vládní dodávky surovin
-
Poskytnutí pozemku vládou za cenu nižší než přiměřenou
d)
Programy osvobození od daně z příjmů a jiných přímých daní a jejich snížení
-
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočty daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy v provincii Guangdong
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Snížené sazby daně z příjmů právnických osob
e)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
Osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv v rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
4. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
4.1. Preferenční úvěry
a) Úvod
(105)
Jak je vysvětleno v oddíle C.2.2, závěry týkající se státních bank byly učiněny na základě dostupných údajů v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
b) Právní základ
(106)
Preferenční úvěry v ČLR upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví z roku 2003 (dále jen „zákon o bankovnictví“), Obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí Státní rady č. 40.
c) Závěry šetření
Existence subvence
(107)
Zatímco čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace o podílnících resp. vlastnické struktuře bank v ČLR, šetřením na základě dostupných údajů se zjistilo, že pro čínský finanční trh je charakteristický významný vliv a kontrola vlády. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi, zda jsou jim svěřeny či zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), použila Komise všechny dostupné informace nejen o státním vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vliv a dohled vlády na činnost bank, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a to, zda byly bankovní subjekty zřízeny právním předpisem.
(108)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky v úplném státním vlastnictví mají správní radu s převahou vlády ČLR, drží největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Na státní banky se vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům (19) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (20).
(109)
Další známkou účasti státu na čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich kolísání. (21) Finanční instituce mají poskytovat úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od referenční úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě preferenčních úvěrů se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby podle vládní politiky, jež nařizuje bankám, aby konkrétním způsobem podporovaly některá upřednostňovaná nebo technologicky vyspělá průmyslová odvětví, jako je odvětví nekonečných skleněných vláken.
(110)
Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definici a formulacím, jež jsou obsaženy v oběžníku č. 251, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Jak je však popsáno výše v oddíle C. 2.2, vláda ČLR tyto oběžníky neposkytla. Vláda ČLR však tvrdila, že oběžník č. 250 byl zrušen oběžníkem č. 251, že od července roku 2013 byly minimální úrokové sazby úvěrů zrušeny, a k zasahování státu do bankovního sektoru tudíž nedochází.
(111)
Ke zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů však došlo v průběhu období šetření. Čínská lidová banka tudíž po velkou část období šetření ovlivňovala stanovování úrokových sazeb státními bankami. Šetřením se navíc neprokázal žádný bezprostřední účinek tohoto zrušení na půjčky pro výrobce zařazené do vzorku. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která platila v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty.
(112)
Závěry antisubvenčního šetření, jež se týkaly solárních panelů (22) a solárního skla (23), tj. že státní banky v ČLR jednají jako veřejnoprávní subjekty (viz 158. až 168. bod odůvodnění nařízení o solárních panelech a 73. bod odůvodnění nařízení o solárním skle), jsou dostupnými údaji také v tomto šetření, pokud jde o statut veřejnoprávního subjektu státních bank. Tyto skutečnosti lze shrnout takto:
-
stání banky mají největší tržní podíl a jsou předními aktéry na trhu v ČLR;
-
z dostupných údajů vyplývá, že státní banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
-
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(113)
Na základě výše uvedeného se dospělo k závěru, že státní banky vykonávají funkce vlády z pověření vlády ČLR, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánem a politickými dokumenty. Silná majetková účast státu v státních bankách potvrzuje, že tyto banky jsou při výkonu svých veřejných funkcí kontrolovány vládou. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad státními bankami tím, že všudypřítomně zasahuje do finančního sektoru a naléhá na státní banky, aby se řídily vládními politikami. Státní banky jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny a uplatňují ji.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty. Komise s upokojením konstatuje, že skutečnosti uvedené v předchozích bodech zdůvodňují závěr, že státní banky jsou veřejnoprávními subjekty.
(115)
Zatímco valnou většinu úvěrů, které dostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, poskytly státní banky, šetřením bylo zjištěno, že malá část úvěrů je poskytována soukromými bankami. Komise proto zkoumala, zda vláda ČLR pověřuje soukromé banky v ČLR nebo jim přikazuje, aby výrobcům nekonečného skleněného vlákna poskytovaly preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
(116)
Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že soukromé banky jsou také povinny „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (24).
(117)
Šetřením bylo zjištěno, že úrokové sazby státních a soukromých bank pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly všeobecně na velmi podobné úrovni. Svědčí to o tom, že státní banky, které jsou v ČLR předními aktéry na bankovním trhu a trhu půjček, určují výši úrokových sazeb a soukromé banky pouze kopírují úrokové sazby stanovené státními bankami (veřejnoprávními subjekty).
(118)
Za těchto okolností se konstatuje, že soukromé banky nestanovují své sazby bez ohledu na zásahy státu a že úvěrovou strategii soukromých bank řídí vláda ČLR.
(119)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti tomu, jak Komise interpretuje článek 34 zákona o bankovnictví, a uvedla, že „Komise vkládá do článku 34 význam, který tam evidentně nepatří“. Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které mají zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez vměšování a po řádném úvěrovém hodnocení.
(120)
Komise uznává, že tyto články existují, ale má za to, že je třeba je chápat a vykládat s ohledem na článek 34. V tomto ohledu je třeba připomenout, že ani vláda ČLR ani banky či dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly s to prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez vměšování nebo po řádném úvěrovém hodnocení. Šetřením bylo naopak zjištěno, že jeden vyvážející výrobce utrpěl ztráty, avšak podařilo se mu získat od bank úvěry za obvyklé úrokové sazby bez přirážky za riziko v souvislosti s jeho obtížnou finanční situací.
(121)
Komise proto činí závěr, že vláda pověřuje nebo řídí soukromé banky tak, aby poskytovaly preferenční úvěry podobné těm, které poskytují státní banky, a tudíž že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
Specifičnost
(122)
Co se týče bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, většina z nich je ve vlastnictví státu a v konečném důsledku jsou ovládané vládou ČLR. Jedná se především o největší komerční banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Komise kromě toho konstatuje, že vláda ČLR nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví. V rozhodnutí č. 40 se například uvádí, že vláda ČLR aktivně podpoří rozvoj odvětví využívajících nové materiály, a odvětví nekonečných skleněných vláken je za takové považováno. Všechny finanční instituce také dostaly pokyn, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům, a do této kategorie patří projekty nekonečných skleněných vláken. Toto rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik vůči upřednostňovaným projektům“.
(124)
Vláda ČLR tvrdila, že Komise mylně argumentuje rozhodnutím č. 40, jelikož dotčený výrobek není klasifikován jako upřednostňované odvětví. I kdyby se akceptovalo, že toto odvětví je upřednostňované, vláda tvrdila, že odvolávání se na rozhodnutí č. 40 nelze rozšířit na odvětví, jež není vyjmenováno v rozhodnutí č. 9 („Směrný index průmyslové restrukturalizace z roku 2011“).
(125)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie upřednostňovaných odvětví, jak je uvedeno v 67. až 76. bodě odůvodnění, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie. Kromě toho v rozporu s tvrzením vlády jsou speciální skleněná vlákna a výrobky z nich, jakož i pece pro výrobu E-skla výslovně uvedené v rozhodnutí č. 9, kapitole XII, bodě 6 (25). Toto tvrzení je proto neodůvodněné.
Výhoda.
(126)
Výhoda spočívá v míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu.
Nutnost využívat referenční hodnoty
(127)
Komise se pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracované bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Někteří vyvážející výrobci byli ve ztrátě. Podařilo se jim však získat úvěry od bank za referenční sazbu bez jakékoli přirážky za rizika spojená s jejich zhoršující se finanční situací. Komise má proto důvody se ptát, zda půjčky společnostem vyrábějícím nekonečná skleněná vlákna vycházely z řádného posouzení rizik a zda je stanovená úroková sazba výsledkem takového postupu.
(128)
Jak je vysvětleno výše, úvěry, jež čínské banky poskytují, jsou výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím bankovním trhu; vhodná tržní referenční úroveň byla početně zjištěna pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodné tržní referenční úrovně úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(129)
Při výpočtu vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB se pokládá za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu bankovních úvěrů a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné nevycházet jen z nominálních hodnot údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců, ale uplatnit na ně přirážku, která odráží potenciální dopad narušeného čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(130)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydané během období šetření.
(131)
Jak bylo uvedeno výše, vláda ČLR i spolupracující vyvážející vývozci byli požádáni o informace o úvěrové politice čínských bank a o tom, jak byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Tyto informace však nebyly poskytnuty. Vzhledem k této nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení se lze oprávněně domnívat, že všem podnikům v Číně by byla udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky by byla uplatněna přiměřená prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají.
(132)
Pro výpočet referenční úrokové sazby úvěrů pro společnosti zařazené do vzorku během období šetření byla vypočtena riziková přirážka s použitím rozdílu mezi úrokovou sazbou dluhopisů společností s ratingem BB a dluhopisů společností s ratingem AAA (což je úvěrový rating dluhopisů vydávaných v ČLR) podle evidence agentury Bloomber. Následně byla riziková přirážka připočtena ke zveřejněným úvěrovým sazbám Čínské lidové banky pro dluhopisy s ratingem BB se zohledněním doby trvání úvěrů.
(133)
Poté bylo vypočteno zvýhodnění pro vyvážející výrobce jako rozdíl mezi úrokem, který společnosti skutečně zaplatily během období šetření, a úrokem, jenž by byl zaplacen, kdyby se na úvěry použila referenční úroková sazba. Toto zvýhodnění bylo poté vyjádřeno jako procentuální podíl z celkového obratu každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
(134)
Po poskytnutí informací vláda ČLR přišla s tvrzením, že Komise neměla při výpočtu zvýhodnění odkazovat na žádnou referenční hodnotu, jelikož úvěry prý byly poskytnuty za tržních podmínek, a proto nevzniklo žádné zvýhodnění.
(135)
Jak je vysvětleno v 127. až 130. bodě odůvodnění, trh bankovních půjček je v ČLR narušený, a Komise se tudíž domnívá, že použití referenční hodnoty je plně odůvodněné.
(136)
Vláda ČLR kromě toho tvrdila, že volbu této konkrétní referenční hodnoty Komise dostatečně nezdůvodnila.
(137)
Komise se domnívá, že při výpočtu vhodné referenční hodnoty pro úvěry je přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci se proto pokládá za nezbytné uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad narušených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
d) Závěr
(138)
Na základě závěrů šetření dospěla Komise k názoru, že odvětví nekonečných skleněných vláken v ČLR těžilo v průběhu období šetření z preferenčních úvěrů jak od státních bank, tak také od soukromých bank. Financování odvětví nekonečných skleněných vláken zakládá subvenci ve smyslu základního antisubvenčního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
tím je příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(139)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě pro vyvážející výrobce a specifičnosti je tato subvence napadnutelná.
e) Výpočet výše subvence
(140)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního antisubvenčního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by podnik (příjemce půjčky) mohl získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik stanovila Komise pro srovnatelné obchodní půjčky tržní referenční hodnotu.
(141)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v průběhu období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(142)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise použila pro výpočet zvýhodnění nesprávnou úrokovou sazbu, kterou skutečně zaplatila daná společnost za jednu půjčku. Toto tvrzení bylo přijato a Komise výpočet opravila. Opravený výpočet však neměl žádný účinek na zjištěné subvenční rozpětí.
(143)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku na základě této metodiky mají tuto podobu:
Preferenční úvěry
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Další režimy preferenčních půjček
(144)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky v rámci ostatních režimů preferenčních půjček uvedených v bodě C.3 výše.
5. Grantové programy
(145)
Společností zařazené do vzorku nedostaly během období šetření žádný finanční příspěvek z programů „Famous Brands“, „China World Top Brands“ ani „Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province“.
5.1. Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(146)
Společnosti zařazené do vzorku dostaly jednorázové granty od různých vládních orgánů na různých úrovních, z čehož vyplynulo přijetí výhody během období šetření. Má se za to, že tyto granty spadají pod grantové programy, jež jsou uvedeny v podnětu, neboť žadatel tvrdil, že výrobci nekonečných skleněných vláken získali jednorázové granty od provinčních a místních orgánů samosprávy a že tyto granty jim přinesly výhodu, protože finanční prostředky obdrželi bez přiměřeného plnění.
(147)
Komise nabídla vládě ČLR konzultace o těchto zvláštních grantech.
(148)
Vláda ČLR se postavila proti konzultacím s argumentem, že by to nebylo v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož takové konzultace by se měly uskutečnit před zahájením šetření a pro čínské orgány by bylo nepřiměřenou zátěží, kdyby měly ověřovat informace týkající se každého jednotlivého režimu.
(149)
Většina grantů byla v zanedbatelné výši. Proto je Komise dále neprošetřovala.
(150)
Komise však přešetřila jeden zvláštní a relativně velký grant na vybudování ubytovny pro zaměstnance společnosti, který byl poskytnut jedné ze společností zařazených do vzorku, a u něhož se má za to, že má vazbu na grantové programy uvedené v podnětu.
b) Závěr
(151)
Jednorázový charakter výše uvedeného grantu svědčí jasně o tom, že nebyl dostupný jiným společnostem, a byl tudíž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení. Na základě shromážděných důkazů o poskytnutí tohoto grantu a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších informací má Komise za to, že tento grant představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, čímž byla poskytnuta dotčenému vyvážejícímu výrobci výhoda.
(152)
Po poskytnutí informací přišla společnost, jež obdržela grant, s tvrzením, že jí byl grant poskytnutý na obnovu dlouhodobých aktiv, která se odepisují 50 let. Tato subvence by se tedy měla rozepsat na 50 let a při výpočtu subvenčního rozpětí by se měla brát v potaz jen 1/50, která odpovídá výhodě obdržené v období šetření.
(153)
Společnost nepředložila žádný důkaz, jenž by zdůvodňoval odpisové období 50 let u investic do dlouhodobých aktiv, v tomto případě do budovy používané jako ubytovna zaměstnanců. Skutečné odpisové období dlouhodobých aktiv společnosti je obvykle mnohem kratší a odpovídá 10 až 20 rokům. Na tomto základě lze tedy soudit, že zvýhodnění získané tímto grantem je zanedbatelné, a proto by nemělo být napadnuto.
6. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
6.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(154)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(155)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle vlády ČLR byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Z uvedeného zákona tedy jasně vyplývá, že v rámci tohoto režimu by existovala výhoda v zdaňovacím období 2012.
c) Závěry šetření
(156)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen. Žádná ze společností zařazených do vzorku není podnikem v zahraničním vlastnictví, který by byl způsobilý k využívání uvedeného daňového režimu v průběhu období šetření.
d) Závěr
(157)
Společnosti zařazené do vzorku nedostaly v rámci tohoto programu během období šetření žádný finanční příspěvek. Šetřením se dále zjistilo, že vláda ČLR tento právní režim skutečně zrušila.
6.2. Podniky využívající nové a špičkové technologie
a) Úvod
(158)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nové a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(159)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 společně se „správními opatřeními pro určení podniku využívajícího nové a špičkové technologie“ (Guo Fa Ke Huo [2008] č. 172); a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků využívajících nové a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Závěry šetření
(160)
Tento režim se použije na podniky, které vláda ČLR uzná za podniky využívající nové a špičkové technologie. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a lze je shrnout takto:
a)
jejich výroba spadá pod definici výrobků v „oblastech špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(161)
Bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku tento režim využívají, a platí tedy daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a jsou proto způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(162)
Komise je toho názoru, že v případě tohoto režimu se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR, čímž dotčené společnosti získávají výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(163)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňují všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku vyvážejících výrobců toto osvědčení získaly. Právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci nebyla stanovena žádná objektivní kritéria pro způsobilost.
(164)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují.
(165)
Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Grant mohou dostat jen společnosti se zvláštní charakteristikou (podniky využívající špičkové a nové technologie), nikoli všechna odvětví a všechny sektory. Způsobilost navíc rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku využívajícímu špičkové a nové technologie, které vydává příslušný orgán na základě vlastního uvážení. Tento režim je tudíž v podstatě specifický.
(166)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(167)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nové a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
a) Úvod
(168)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(169)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Závěry šetření
(170)
Vláda ČLR tvrdila, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52. Šetření však odhalilo, že jedna společnost zařazená do vzorku těžila z tohoto programu během období šetření.
d) Závěr
(171)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě prominutých příjmů vlády ČLR v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního anitsubvenčního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního antisubvenčního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(172)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
(173)
Subvenční sazba zjištěná pro tuto subvenci podniku Jiangsu Changhai Group během období šetření činí 0,2 %.
(174)
Po poskytnutí informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že v rámci režimu „Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně“ nebyl způsobilý k získání finančního příspěvku, jelikož nebyl podnikem se zahraničními investicemi. Komise mu tedy na základě dostupných údajů chybně připsala zvýhodnění podle tohoto režimu. Rovněž tvrdil, že byly zjištěny menší početní chyby. Obě tvrzení byla přijata a výpočet subvenčního rozpětí byl odpovídajícím způsobem opraven.
6.4. Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
(175)
Byl přezkoumán také zápočet daně za VaV. Toto opatření se však týkalo zanedbatelných částek. Proto ho Komise dále neprošetřovala.
(176)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od daně uvedených v bodě C.3 výše.
7. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
7.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(177)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků na dovoz investičního zařízení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem upřednostňovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo Národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy o investicích, daních a clech.
b) Právní základ
(178)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem upřednostňovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a tuzemské podniky, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Závěry šetření
(179)
Všechny společnosti zařazené do vzorku z tohoto režimu těžily.
d) Závěr
(180)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť podniky se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH nebo cel, které by byly jinak splatné. Poskytuje tedy výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci specifické obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do upřednostňované kategorie nebo do zakázané kategorie B v rámci Katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií, nebo které jsou v souladu s Katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj upřednostňuje stát.
(181)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují. Vláda ČLR však nepoukázala na žádné konkrétní ustanovení v právních předpisech, které by doložilo její stanovisko, a nepředložila ani žádný přesvědčivý důkaz o tom, že způsobilost je automatická.
(182)
Vláda ČLR i jeden vyvážející výrobce také tvrdili, že Komise nemůže napadnout možné zvýhodnění v oblasti DPH, které snad získaly tři společnosti zařazené do vzorku, jelikož v minulosti přiznané osvobození od DPH se s účinností od roku 2009 již nemohlo využívat. Když se tedy předpokládá průměrné 5leté až 10leté odpisové období dotčeného dovezeného zařízení, údajné zvýhodnění by buď skončilo před uložením opatření nebo by pravděpodobně nepokračovalo během celého pětiletého trvání opatření.
(183)
Komise poznamenává, že odpisové období je u některého dovezeného zařízení mnohem delší než 10 let a v některých případech mohlo trvat 15 či 20 roků. Komise každopádně nenapadla žádné zvýhodnění vzniklé z nákupů dovezeného zařízení po roce 2009. Vláda ČLR navíc uznává, že tyto společnosti mohly těžit z daného režimu ještě „chvíli poté“, tj. po uložení opatření. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Výše napadnutelné subvence se vypočítává s ohledem na zvýhodnění, které získal příjemce a jehož existence byla v průběhu období šetření zjištěna. Má se za to, že zvýhodnění příjemce se rovná výši DPH a osvobození od cel na dovážené zařízení. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy vyvážejícího výrobce.
(185)
Subvenční sazba zjištěná pro tento program během období šetření činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Jiné režimy osvobození od nepřímých daní a programy jejich snížení
(186)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od nepřímých daní uvedených v bodě C.3 výše.
8. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
8.1. Poskytnutí surovin, elektřiny, vody
(187)
V průběhu období šetření nebyla zjištěna žádná subvence spojená s nákupem surovin, vody nebo elektřiny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku v průběhu období šetření.
8.2. Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(188)
Společnosti nesmí v ČLR přímo nakupovat pozemky, mohou si pouze koupit práva k užívání pozemků od místních orgánů.
b) Právní základ
(189)
Zákon ČLR o správě půdy uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to v zadávacím řízení, nabídkovém řízení nebo v dražbě.
c) Závěry šetření
(190)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívání pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Vláda ČLR však uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranici cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nesmí cena práva k užívání pozemku klesnout.
(191)
Vláda ČLR má rovněž pod kontrolou nabídku pozemků tím, že pro jednotlivé provincie a na každý rok stanoví omezenou kvótu pozemků, k nimž lze prodávat práva k užívání pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení.
(192)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního postupu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Vyvážející výrobce ocenil pozemek vyvolávací cenovou nabídkou a jelikož byl jediným zájemcem, získal právo k užívání pozemku. Po poskytnutí informací vláda ČLR prohlásila, že nesouhlasí se závěry Komise o tom, že v ČLR není funkční trh pro prodej práv na užívání pozemků. Na podporu tohoto stanoviska však nepředložila žádné nové argumenty.
(193)
Závěry šetření potvrzují, že situace týkající se poskytování a nabývání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny často svévolně stanovují úřady. Úřady stanoví ceny podle systému oceňování městských pozemků, který jim při určování ceny pozemků pro průmyslové využití ukládá kromě dalších kritérií povinnost brát v úvahu průmyslovou politiku (29).
(194)
Také z nezávislých veřejně dostupných informací lze usuzovat, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (30).
(195)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou vládou ČLR. Právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
(196)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou respektovány tržní podmínky (31).
d) Závěr
(197)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků vládou ČLR je nutno pokládat ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení za subvenci v podobě dodání zboží, a společnostem tím byla poskytnuta výhoda. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(198)
Jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění, subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního antisubvenčního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány upřednostňovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví nekonečných skleněných vláken, jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(199)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodným vnějším referenčním základem.
(200)
Komise považuje Tchaj-wan za vhodný vnější referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářských struktur na Tchaj-wanu a ve většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury na Tchaj-wanu a v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a na Tchaj-wanu;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu na Tchaj-wanu a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristické rysy Tchaj-wanu a ČLR.
(201)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití Tchaj-wanu coby referenčního základu s tím, že hustota obyvatelstva na Tchaj-wanu je mnohokrát vyšší než v ČLR, a kvůli tomu jsou ceny a situace pozemků v obou zemích nesrovnatelné. Komise nicméně soudí, že z mnoha důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění byl tento referenční základ zvolen rozumně.
(202)
Kromě toho po poskytnutí informací jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku uvedl, že použití Tchaj-wanu není vhodné s ohledem na hospodářské podmínky v provincii, ve které se nachází, nicméně nenavrhl žádné jiné řešení. Tvrdil rovněž, že fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu by se neměla považovat za platné kritérium pro volbu této konkrétní referenční hodnoty, ale své tvrzení nezdůvodnil. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy jiné návrhy řešení referenční hodnoty, použití Tchaj-wanu se potvrzuje.
(203)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků na Tchaj-wanu.
(204)
Průměrné ceny pozemků na Tchaj-wanu v roce 2012 byly převzaty od Odboru průmyslu Ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v jednotlivých kalendářních letech. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a po tuto dobu se odepisují, výhoda v období šetření činí 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně uhrazenou cenou.
(205)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou činí:
Poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Závěr ohledně subvencování
(206)
Komise vypočítala výši napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení pro šetřené společnosti a jednotlivé režimy a sečtením těchto výsledků vypočítala celkovou výši subvence pro každého vyvážejícího výrobce za období šetření.
(207)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenční rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence poskytnuté na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(208)
Dále byla vypočítána výše subvence na tunu dotčeného výrobku vyvezeného do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty nákladů, pojištění a přepravného („CIF“) stejného vývozu za tunu.
(209)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení je celkové rozpětí subvence pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru subvenčního rozpětí zjištěného pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku, s výjimkou skupiny, do níž patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahují ustanovení čl. 28 odst. 1.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostatní spolupracující společnosti
10,2 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví v Unii
(210)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii osm výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(211)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena mezi 530 000 a 580 000 tunami. Komise stanovila tento údaj na základě všech dostupných informací o výrobním odvětví Unie, jak je poskytlo sdružení APFE. Jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni tři výrobci v Unii, kteří představují 52 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(212)
Na základě informací obsažených v podnětu/žádosti o přezkum, kde byly zpřístupněny skutečné makroekonomické ukazatele žadatelů, a na základě toho, že pouze velmi omezený počet výrobců v Unii nebyl ve skupině žadatelů, je zřejmě vhodné nezveřejňovat skutečné celkové makroekonomické ukazatele týkající se všech výrobců v Unii, neboť by to každé zúčastněné straně umožnilo dovtípit se chybějící údaje o konkrétních společnostech, které žádost nepodaly.
(213)
Po poskytnutí konečných informací vznesla vláda ČLR námitky proti důvěrnému zacházení a proti uvádění rozmezí v případě celkové spotřeby v Unii a dalších ukazatelů makroekonomické újmy.
(214)
Na základě žádosti a po předložení pádných důvodů má Komise povinnost respektovat důvěrné údaje výrobců, kteří nejsou žadateli. Odhalení přesných makroekonomických ukazatelů by umožnilo identifikaci důvěrných údajů těchto výrobců a poškodilo by jejich zájmy. Tato námitka se proto zamítá.
2. Spotřeba v Unii
(215)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých sdružením APFE a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů Eurostatu (Comext).
(216)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OŠ
Celková spotřeba v Unii
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE; Eurostat (Comext)
(217)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se spotřeba Unie zvýšila o 3 %.
(218)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že spotřeba Unie klesla v roce 2009 téměř o 30 %. Tvrdil, že z tohoto pohledu není 3 % zvýšení v roce 2010 významné. Komise však toto zvýšení nehodnotila jako významné, ale poznamenala, že v posuzovaném období se spotřeba zvýšila.
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem dumpingového a subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu
(219)
Níže uvedená analýza zahrnuje dumpingový a subvencovaný dovoz od stejných výrobců v ČLR zařazených do vzorku a za stejné období šetření.
(220)
Objem dovozu dotčeného výrobku z ČLR se vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu
2009
2010
2011
2012
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Podíl na trhu
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Zdroj: Eurostat (Comext)
(221)
Objem dovozu z ČLR se během posuzovaného období snížil o 14 % a jeho podíl na trhu o 17 %. Rok 2010 však není vhodným referenčním rokem a trend dovozu by byl přesněji analyzován, kdyby se bral v úvahu také předcházející rok 2009, jak ukazuje tabulka výše. Rok 2010 se vyznačoval velkým hromaděním zásob čínských výrobků z nekonečných skleněných vláken u dovozců v Unii před uložením prozatímních cel v září 2010. Šetření skutečně odhalilo, že během prvních devíti měsíců roku 2010 bylo z ČLR dovezeno mnohem větší množství než obvykle. Dovoz z ČLR v roce 2009 činil přibližně 99 000 tun, zatímco v roce 2010 přesáhl 152 000 tun, aby poté v roce 2011 klesl na zhruba 109 000 tun. Tento vývoj ukazuje jasný nárůst dovozu po roce 2009. Od roku 2011 se čínský dovoz zvýšil o 20 % v objemovém vyjádření, což vedlo k opětovnému zvýšení podílu na trhu o 2 procentní body.
(222)
Několik stran zopakovalo svá tvrzení, že mezi rokem 2010 a koncem období šetření dovoz z ČLR a jeho podíl na trhu klesl, a že tedy nebylo prokázáno významné zvýšení dovozu, jak to požaduje čl. 3 odst. 2 antidumpingové dohody WTO a čl. 15 odst. 2 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Dále tvrdí, že rok 2009 není vhodným referenčním rokem z těchto důvodů: i) v základním antidumpingovém nařízení a základním antisubvenčním nařízení neexistuje právní základ a senát ve věci Mexico-Steel Pipes and Tubes rozhodl, že „vyšetřujícímu orgánu není dovoleno používat časové podmnožiny určitého období“, ii) neexistuje důkaz pro tvrzení, že dovoz v roce 2010 byl výsledkem vytváření zásob a iii) údaje za rok 2009 nebyly zohledněny při jiných aspektech posouzení újmy, kvůli čemuž je tedy toto posouzení neobjektivní.
(223)
Pokud jde o první a třetí tvrzení, základní antidumpingové nařízení a základní antisubvenční nařízení jakožto rozhodné právní předpisy podrobně nestanoví, jaké období je třeba brát v úvahu pro účely analýzy trendů. Není tedy důvod, proč nezohledňovat rok 2009 pro účely analýzy trendů dovozu z ČLR. Tím se analýza nestává neobjektivní, naopak, doplňuje analýzu o situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno výše v 219. bodě odůvodnění, rok 2009 byl zohledněn jako doplněk posuzovaného období pouze s ohledem na specifické ukazatele újmy související s čínským dovozem. Co se týče dalších ukazatelů újmy, neexistoval žádný objektivní důvod, proč by se neměly brát plně v potaz všechny roky posuzovaného období.
(224)
Pokud jde o druhé tvrzení, v měsíčních údajích o dovozu z databáze vytvořené v souladu s čl. 14 odst. 6 základního antidumpingového nařízení je výsledek hromadění zásob zcela patrný (viz následující graf č.1) (34). Před uložením prozatímních opatření došlo k prudkému růstu dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Neodpovídá to podobnému zvýšení spotřeby, což naznačuje, že tento dovoz byl uskutečněn za účelem vytvoření zásob v očekávání nadcházejícího uložení opatření. Vláda ČLR neposkytla jiné vysvětlení tohoto zvýšení, a Komise se proto může důvodně domnívat, že k tvorbě zásob došlo před uložením prozatímních opatření koncem roku 2010. Dále se to projevuje tím, že úroveň měsíčního dovozu z ČLR v období mezi prozatímními a konečnými opatřeními (čtvrté čtvrtletí roku 2010 a první trimestr roku 2011) byla velmi nízká. Když byla opatření v konečné fázi snížena (v březnu 2011), úrovně měsíčního dovozu se opět zvedly a zůstaly stabilní.
Graf 1
Dovoz dotčeného výrobku z ČLR (množství za měsíc)
Zdroj: Databáze podle čl. 14 odst. 6
3.2. Ceny dumpingového a subvencovaného dovozu
(225)
Ceny čínského dovozu (bez platných antidumpingových cel) se vyvíjely takto:
Tabulka 3
Dovozní ceny
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná cena CIF (EUR/t)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Zdroj: Eurostat (Comext)
(226)
Čínské dovozní ceny CIF (bez platných antidumpingových cel) se průběhu posuzovaného období změnily z 911 EUR/t na 834 EUR/t. To představuje snížení o 8 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vláda ČLR a jeden uživatel tvrdili, že je zavádějící srovnávat průměrné dovozní ceny, když nebyla provedena analýza sortimentu výrobků. Vláda ČLR dále uvedla, že většina dovozu z ČLR se skládala z nejlevnějšího typu výrobku, to znamená z pramenců.
(228)
Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, při analýze bylo plně přihlédnuto k sortimentu výrobků, protože Komise porovnala prodejní ceny čínských vyvážejících výrobců s prodejními cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku za každý typ výrobku. Stejně se postupovalo i v původním šetření.
(229)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o čínské dovozní ceny jednotlivých typů výrobku v tabulce č. 3 vzhledem k tomu, že údaje o jednotlivých typech výrobku se používají pro výpočet cenového podbízení a rozpětí újmy.
(230)
Průměrná čínská dovozní cena z tabulky č. 3 se používá k znázornění trendu po celé posuzované období. Za účelem vykázání trendů je použití průměrných cen na místě. Pro určení cenového podbízení a pro výpočet rozpětí újmy byly použity údaje pro jednotlivé typy výrobku.
(231)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF a příslušně upravenými o cla, antidumpingová cla a náklady po dovozu. Porovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl vážené průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření. Výsledek ukázal u jednoho velkého čínského vývozce do Unie rozpětí cenového podbízení ve výši 2 %, a to i přes platná antidumpingová opatření (a cla), která byla k dovozní ceně připočtena. Velká většina jiných dovozů se uskutečnila za ceny srovnatelné s cenami Unie.
(232)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(233)
Toto tvrzení bylo správné a Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce (viz 440. bod odůvodnění).
(234)
Několik stran namítalo, že během období šetření nedocházelo k významnému cenovému podbízení. Uvedly, že rozpětí cenového podbízení u jediného vývozce ve výši 2 % je téměř zanedbatelné (de minimis) a nelze ho považovat za významné. Kromě toho se odvolávají na praxi Komise, která měla obvykle za to, že omezené cenové podbízení nebo prodej pod cenou do 6 % nemá žádný účinek na obecnou cenovou hladinu v Unii kvůli omezenému objemu vývozu.
(235)
Navzdory současným antidumpingovým clům stále dochází k cenovému podbízení. Odvolávat se na praxi Komise je zavádějící. V případě „těžké sody“ (35) bylo rozhodnuto, že 6 % cenové podbízení nemá prakticky žádný účinek na všeobecnou cenovou hladinu kvůli omezenému objemu dovozu ve spojení s tržním podílem vyvážející země ve výši 1,4 %. Pro porovnání lze uvést, že tržní podíl ČLR v období šetření se pohyboval mezi 15 % a 20 %. V případě „některých laserových optických snímacích systémů“ (36) se odkazovalo na omezené cenové podbízení dotčeného dovozu s ohledem na i) velké zvýšení spotřeby Unie (129 %) a ii) povahu dotčeného výrobku coby nehomogenního výrobku s velmi pestrými rysy a technickými rozdíly, jehož se dotýká rychlý technologický rozvoj. V aktuálních šetřeních má trh dotčeného výrobku úplně jinou povahu a velikost cenového podbízení se tudíž musí posuzovat v podmínkách tohoto zvláštního trhu. Dotčený výrobek je základní homogenní vyztužovací výrobek na trhu, který je dosti stabilní. Takový trh je citlivější na cenové rozdíly a i menší cenový rozdíl může mít na trh velký vliv. Závěry Komise se nemění jen proto, že nedošlo k většímu cenovému podbízení. Tento prvek byl naopak při posuzování plně zohledněn. Každý případ je každopádně posuzován individuálně podle jeho vlastních specifik a obrázek o újmě se skládá z mnoha ukazatelů, z nichž ani jeden nemůže mít rozhodující význam.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(236)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení byly v rámci analýzy účinků dumpingového a subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny ekonomické ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(237)
Jak je uvedeno v 17. až 25. bodě odůvodnění, byl za účelem určení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(238)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů uvedených v podnětu a v žádosti o přezkum a též v následujících podáních a, pokud to bylo možné, zkontrolovala je se statistickými údaji. Údaje se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Komise posoudila mikroekonomické ukazatele na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byl shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(239)
Makroekonomické ukazatele jsou tyto: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencí.
(240)
Mikroekonomické ukazatele jsou tyto: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
5. Makroekonomické ukazatele
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(241)
Kolísání roční výroby je ve výrobním odvětví Unie běžné, protože je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let, kvůli čemuž se během roku před přestavbou produkuje vyšší objem výroby do zásob, a v roce, kdy je pec odstavena za účelem obnovy, je objem výroby nižší. V roce, kdy je pec odstavena za účelem přestavby, je také nižší výrobní kapacita.
(242)
S přihlédnutím k těmto omezením se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OŠ
Objem výroby (v tunách)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Index
100
103
92
95
Výrobní kapacita (v tunách)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Index
100
101
97
96
Využití kapacity
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(243)
V podmínkách rostoucí spotřeby Unie (o 3 %) vyrábělo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 5 % méně obdobného výrobku. Též výrobní kapacita se snížila mezi rokem 2010 a obdobím šetření přibližně o 4 %. Využití kapacity zůstalo během posuzovaného období víceméně stabilní s výjimkou poklesu v roce 2012.
(244)
Mezi roky 2011 a 2012 lze pozorovat pokles výroby o 11 procentních bodů a pokles výrobní kapacity o 4 procentní body. Byl to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie a uzavření některých jeho závodů. Společnost Ahlstrom, výrobce nekonečných skleněných vláken, ukončila výrobu na konci roku 2011 a společnost Owens Corning Vado Ligure v Itálii uzavřela svůj výrobní závod v roce 2012, neboť nebyly schopny překonat účinky dumpingového dovozu. Výrobní odvětví Unie se však domnívá, že po restrukturalizaci a po obnovení rovných podmínek si může zachovat životaschopnost, což vysvětluje, proč výrobní odvětví Unie stále investuje do přestavby stávajících pecí.
(245)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise odkazovala na podprůměrnou životnost pecí, a proto investice výrobců v Unii nebo využití pecí vykazují výraznou neefektivnost.
(246)
Bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie přijímalo rozhodnutí o přestavbě pecí na základě úvah o výrobě a energetické účinnosti. Neexistovaly náznaky, že životnost pece, tak jak toto kritérium používají výrobci v Unii zařazení do vzorku, není v souladu s osvědčenými postupy a požadavky sortimentu výrobků.
(247)
Několik stran tvrdilo, že je třeba brát v úvahu delší období než období od roku 2010 do období šetření, zvláště kvůli nákladům na přestavbu pecí, které mají vliv na všechny makroekonomické a mikroekonomické ukazatele. Vláda ČLR prohlásila, že nebyly poskytnuty žádné údaje či informace o tom, v kterých letech se výrobci v Unii pustili do přestavby pecí.
(248)
Přestavba pecí se opakuje a je tomuto odvětví vlastní. Je nutná pro zajištění kontinuity provozu a udržení kapacity. Investice do VaV souvisejí přímo s provozní kapacitou a umožňují vyvíjet výrobky přizpůsobené potřebám odběratele. Tyto investice tudíž nejsou pro posuzované období nijak výjimečné. Bez ohledu na uvažovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce. Konkrétní informace společnosti o tom, kdy docházelo k přestavbě, se považují za důvěrné.
(249)
Jeden uživatel také tvrdil, že výrobní odvětví Unie se mohlo vyvarovat škodlivého účinku (subvencovaného a dumpingového dovozu), protože využití kapacity bylo od roku 2010 do konce období šetření víceméně stabilní.
(250)
Výroba obdobného výrobku představuje nepřerušovaný proces, jež nelze přizpůsobovat krátkodobým výkyvům v poptávce. Na víceméně stabilní využití kapacity je nutno pohlížet s ohledem na klesající výrobní kapacitu. Toto tvrzení se proto zamítá.
5.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(251)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na volném trhu v Unii, objem prodeje na závislém trhu v Unii a odpovídající tržní podíly se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OŠ
Objem prodeje na volném trhu v Unii (v tunách)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Index
100
94
96
99
Tržní podíl prodeje na volném trhu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Index
100
96
95
97
Objem prodeje na závislém trhu v Unii (v tunách)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Index
100
114
123
121
Tržní podíl prodeje na závislém trhu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Index
100
117
122
118
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(252)
Během posuzovaného období mírně (o 1 %) poklesl objem výrobků z nekonečných skleněných vláken, které prodalo výrobní odvětví Unie na volném trhu (tj. odběratelům, kteří nejsou ve spojení). V podmínkách zvýšení spotřeby v Unii o 3 % to však mělo za následek pokles podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 58 % - 63 % v roce 2010 na 56 % - 61 % během období šetření. Nižší objem prodeje v roce 2011 je výsledkem hromadění zásob z čínského dovozu v roce 2010, které se postupně dostávaly na trh v roce 2011.
(253)
Během posuzovaného období představoval prodej výrobního odvětví Unie na závislém trhu 11 % až 14 % celkového prodeje (na volném a závislém trhu) výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Prodej na závislém trhu vykazoval mezi roky 2010 a 2012 stoupající tendenci a následně se v období šetření ustálil. V absolutních číslech byl tento vzestup prodeje na závislém trhu mezi roky 2010 a 2012 jen omezený.
5.3. Zaměstnanost a produktivita
(254)
Zaměstnanost a produktivita výrobců v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OŠ
Počet zaměstnanců
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Index
100
97
95
89
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(255)
Úroveň zaměstnanosti u výrobců v Unii ukazuje, že výrobní odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období pokusilo racionalizovat výrobu s cílem snížit výrobní náklady. V průběhu posuzovaného období se počet zaměstnanců skutečně snížil o 11 %.
(256)
Kombinovaný účinek změny počtu zaměstnanců a objemu výroby ve stejném posuzovaném období měl za následek vyšší produktivitu pracovní síly výrobců v Unii, měřenou jako produkci (v tunách) na jednu zaměstnanou osobu za rok, ve výši 7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
5.4. Růst
(257)
Jak je uvedeno v 217. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 3 %. Vzhledem k četným aplikacím obdobného výrobku výrobní odvětví Unie a uživatelé očekávají, že tento trend růstu bude pokračovat i v blízké budoucnosti.
5.5. Velikost dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu nebo subvencování
(258)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu z ČLR až do roku 2011, kdy začala platit cla. Platná cla na dovoz z ČLR byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a překonat účinky způsobené újmy.
(259)
To se však nestalo. Výrobní odvětví Unie je nyní opět ztrátové a nadále ztrácelo podíl na trhu, přestože spotřeba v Unii vzrostla. Dovoz z ČLR nadále přicházel za velmi nízké ceny a získával podíl na trhu. Podíl čínského dovozu na trhu během období šetření stoupl o 3 procentní body nad úroveň před uložením cel (37). Výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo a uzavřelo některé ze svých výrobních závodů (viz 244. bod odůvodnění výše). K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(260)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR a s přihlédnutím k stávajícím dumpingovým rozpětím (9,6 % a 29,7 %) (38), lze dopad na situaci výrobního odvětví Unie považovat za významný.
(261)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro posouzení relevantní.
6. Mikroekonomické ukazatele
6.1. Ceny
(262)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny na volném trhu a na závislém trhu v Unii
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na volném trhu v Unii (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na závislém trhu v Unii (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
100
103
102
98
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
Index (2010 = 100)
(263)
V průběhu posuzovaného období klesly jednotkové prodejní ceny na volném trhu o 2 %. Když v září 2010 začala platit prozatímní cla, mohlo výrobní odvětví Unie v roce 2011 zvýšit své ceny. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %.
(264)
Pokud jde o jednotkové prodejní ceny na závislém trhu (tj. transferové ceny), měly stejnou tendenci jako jednotkové prodejní ceny na volném trhu, přičemž výrobní odvětví Unie zvýšilo v roce 2011 své ceny na závislém trhu a poté tyto jednotkové prodejní ceny klesly o 4 %.
6.2. Průměrné jednotkové výrobní náklady
(265)
Jednotkové výrobní náklady se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Jednotkové výrobní náklady
2010
2011
2012
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
964
990
1 035
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(266)
Průměrné jednotkové výrobní náklady se mezi lety 2010 a 2012 zvýšily. Po roce 2012 průměrné jednotkové výrobní náklady opět klesly téměř na úroveň roku 2010. Vrchol v roce 2012 lze přičíst určité investiční situaci jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Během celého posuzovaného období stouply průměrné jednotkové výrobní náklady pouze o 1 %.
(267)
Několik uživatelů tvrdilo, že situace jedné společnosti by neměla zdůvodnit obecné závěry. Závěr týkající se jednotkových výrobních nákladů byl takový, že tyto náklady byly víceméně stabilní. Vrchol v roce 2012 nezměnil obecný závěr.
(268)
Jednotkové výrobní náklady jsou založeny na celkovém objemu výroby výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jednotková prodejní cena v tabulce č. 7 vychází z prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení. Tyto dva ukazatele mají tudíž jiný základ a nejsou přímo srovnatelné.
(269)
Po poskytnutí konečných informací přišla CCCLA s tvrzením, že Komise musí poskytnout dostatečně srovnatelné údaje pro posouzení toho, zda kolísání výrobních nákladů může vysvětlit mírný pokles prodejních cen Unie.
(270)
Tyto dva ukazatele vycházejí z odlišného základu a třebaže absolutní čísla nejsou přímo srovnatelná, jejich trendy srovnatelné jsou.
6.3. Náklady práce
(271)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(272)
Průměrné náklady práce na jednoho zaměstnance vykazovaly postupně rostoucí trend (+ 6 %) během posuzovaného období. To bylo v souladu s indexem nákladů práce v zemích, kde měli sídlo výrobci zařazení do vzorku (39).
6.4. Zásoby
(273)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
OŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(274)
Konečný stav zásob nejprve v roce 2011 výrazně vzrostl a poté dále stoupal po celé posuzované období.
(275)
Vláda ČLR uvedla, že změny stavu zásob vykazované v údajích od sdružení APFE ukazují na nevykazovaný prodej a nesvědčí o újmě vzhledem k čínskému dovozu.
(276)
Toto tvrzení je třeba odmítnout. Komise provedla analýzu mikroekonomických ukazatelů, jako je úroveň zásob, na základě skutečných údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Šetřením výrobců v Unii zařazených do vzorku nebyl zjištěn žádný nevykázaný prodej.
(277)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že rok 2010 není vhodným referenčním rokem, jelikož úroveň zásob byla tehdy nezvykle nízká ve srovnání s dobou od roku 2006 do října roku 2009 (období šetření v původním antidumpingovém řízení).
(278)
Toto tvrzení se zamítá, protože subjekty zařazené do vzorku v současných řízeních jsou jiné než subjekty ve vzorku z předchozího šetření, a údaje tudíž nejsou srovnatelné. Komise se ve svém šetření omezila jen na posuzované období, zvláště co se týče mikroekonomických údajů, a nemá k dispozici údaje o úrovni zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku v době před posuzovaným obdobím. Vláda ČLR prohlásila, že s ohledem na 3 % pokles spotřeby Unie v roce 2011 byla úroveň zásob v tomto roce také vyšší. Tento prvek však nemá žádný účinek na trend v posuzovaném období.
6.5. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(279)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
3 %
2 %
-6 %
-4 %
Index (2010 = 100)
100
66
-200
-134
Peněžní tok (v EUR)
32 847 910
10 978 839
-1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
-4
45
Investice (v EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Návratnost investic
2 %
2 %
-4 %
-3 %
Index (2010 = 100)
100
69
-184
-137
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(280)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku stanovila Komise tak, že zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3 % na -4 %.
(281)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok v průběhu posuzovaného období výrazně klesl (-55 %).
(282)
Úroveň investic výrobců v Unii zařazených do vzorku měla během posuzovaného období rostoucí tendenci. Zvýšení bylo výraznější v roce 2012 a v období šetření. Vysoké investiční náklady se týkaly přestavby pecí. V tomto odvětví, které má vysoké nároky na kapitál, je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Investice zahrnují také podstatné strukturální investiční náklady související se spotřebou slitin v průchodkách a jejich opakovaným obnovováním.
(283)
Návratnost investice je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic jednoznačně kopírovala negativní trend ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(284)
Výše uvedená citlivá finanční situace nastala navzdory zvýšené spotřebě v posuzovaném období, jak je uvedeno výše v 217. bodě odůvodnění, a přes snahu výrobního odvětví Unie o racionalizaci výrobních nákladů, jak je uvedeno výše v 244. a 337. bodě odůvodnění.
(285)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli jakékoli vážné potíže se získáváním kapitálu.
(286)
Po poskytnutí konečných informací několik stran poznamenalo, že úroveň investic byla v roce 2012 a v období šetření velice vysoká a že právě tyto vysoké investice mohly být příčinou ztrátovosti výrobního odvětví Unie během období šetření. Vláda ČLR rovněž tvrdila, že snížená ziskovost přímo souvisí s vyššími výrobními náklady a ztrátami produkce z důvodu přestavby pecí.
(287)
Zaprvé, investice ve výši 32 milionů EUR v období šetření od 1. října 2012 do 30. září 2013 se částečně překrývají s investicemi ve výši 30 milionů EUR v roce 2012. Zadruhé, investice realizované v těchto obdobích se v tomto odvětví opakují, byly nutné pro přestavbu pecí a, jak je vysvětleno v 241. až 250. bodě odůvodnění, jsou považovány za zcela běžné. Zatřetí, úroveň investic má vliv na výsledky výrobního odvětví Unie, protože generují dodatečné náklady. Investice se nicméně nejvíce projevují v rozvaze, nikoli ve výsledovce, neboť vykazují opakované standardní oprávky (náklady na odpisy), a samy o sobě tudíž nedokáží vysvětlit ztrátovou situaci. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, přestavba pecí se pečlivě plánuje předem. Kontinuita dodávek pro odběratele je zajištěna tvorbou regulačních zásob. Navíc dopad těchto investic na náklady a výsledky společnosti je rozložen na několik let.
(288)
Několik stran kromě toho tvrdilo, že i) vyšší investiční náklady se odrazily na nižší návratnosti investic v roce 2012 a v období šetření (vzhledem k tomu, že některé investice nenesly okamžité výnosy) a ii) není rozumné na základě dvouletého období zatíženého velkými investicemi vyvozovat závěr, že situace výrobního odvětví Unie se zhoršila.
(289)
Investice do pecí nebyly v posuzovaném období výjimečné. Šetřením se zjistilo, že od roku 2004 investovalo výrobní odvětví Unie do pecí takřka každý rok. Proto bez ohledu na posuzovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce a návratnost investic. Zhoršení ziskovosti výrobců v Unii zařazených do vzorku naznačuje, že nebyli schopni účtovat si za obdobný výrobek takové ceny, které by jim umožnily nutné investice pro nepřerušovaný chod podniků.
(290)
Vláda ČLR tvrdila, že podniky v tomto odvětví použijí nejdříve disponibilní peníze a až potom si půjčí, a proto je normální, že se peněžní tok zhoršil, když výrobci v Unii zařazení do vzorku investovali v roce 2012 a v období šetření velké částky. Navíc tvrdila, že ztrátové odvětví nemohlo investovat tolik, kolik investovaly společnosti zařazené do vzorku.
(291)
Odvětví nekonečných skleněných vláken má globální charakter a mechanismus jeho financování přesahuje finanční akční rádius výrobců v Unii zařazených do vzorku. Investiční situace nemusí mít nutně dopad na peněžní tok. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
7. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(292)
Výsledky šetření potvrzují, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení.
(293)
Uložení antidumpingových opatření umožnilo výrobnímu odvětví Unie v roce 2011 zvýšit ceny. Zároveň se výrobní odvětví Unie snažilo zvýšit efektivitu a produktivitu. Přestože se spotřeba v Unii zvyšovala, výrobní odvětví Unie nemělo jinou možnost, než od roku 2012 opět snížit své jednotkové prodejní ceny, aby udrželo svůj podíl na trhu.
(294)
Z analýzy cenového podbízení (viz 231. bod odůvodnění) a klesajícího trendu prodejních cen výrobců v Unii (viz 263. bod odůvodnění) jasně vyplývá, že výrobci v Unii zkusili cenově konkurovat čínskému dovozu a zrušili cenové rozdíly. To však vedlo k výraznému zhoršení finančních výsledků výrobců v Unii a výrobní odvětví Unie vykázalo v roce 2012 ztrátu. V krátkodobém až střednědobém horizontu tato situace není udržitelná.
(295)
Ostatní ukazatele, například výroba, výrobní kapacita, zásoby, zaměstnanost a peněžní tok, se rovněž vyvíjely negativně, a to i po uložení opatření vůči ČLR.
(296)
Výsledky obou šetření rovněž potvrzují, že změněné okolnosti, které odůvodňovaly zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření, tedy konkrétně restrukturalizace a uzavření některých závodů v Unii, jak je vysvětleno v 244. bodě odůvodnění výše, mají podstatnou a trvalou povahu. Po uzavření závodu je tento zcela demontován. Postavit novou pec klade vysoké nároky na investice a čas a nelze to uskutečnit v krátké době. Čas a náklady spojené se zakládáním nového závodu s pecemi by se proto neměly podceňovat. Lze tedy soudit, že restrukturalizace a uzavření některých výrobních zařízení mají podstatnou a trvalou povahu.
(297)
Několik stran uvedlo, že existují jasné známky absence újmy. O těchto tvrzeních pojednávají následující body odůvodnění.
(298)
CCCLA uvedla, že jednoho výrobce v Unii, společnost 3B Fibreglass, získala v roce 2012 skupina Binani a že celková výkonnost výrobního odvětví Unie musí být dobrá, protože rozumný hospodářský subjekt by neinvestoval do průmyslového odvětví, které je nevýkonné. Cituje rovněž výroční zprávu Braj Binany za rok 2013, že „celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou“. CCCLA rovněž uvedla, že obrat dvou výrobců v Unii mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostl a výrobní odvětví Unie tedy jednoznačně netrpí žádnou újmou.
(299)
Indická skupina Binani Group v roce 2012 společnost 3B Fibreglass skutečně získala. Bez ohledu na individuální podnikatelskou motivaci skupiny Binani Komise odkazuje na své závěry šetření, totiž že výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu a ziskovost. Citaci je třeba chápat v souvislostech a celá zní takto: „Celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou a kapacita se zčásti omezila, aby se přizpůsobila slabší tržní poptávce. Efektivita výroby zdárně stoupala k běžným hodnotám. Průměrná realizace však byla podprůměrná kvůli levnému dovozu asijského zboží“.
(300)
Tvrzení, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, protože dva výrobci v Unii měli mezi rokem 2010 a obdobím šetření vyšší obrat, je zavádějící a nesprávné. CCCLA vycházela ve své analýze z obratu vyjádřeného v kilogramech. Vyvozovat závěry pouze z vyššího prodaného množství však není správné, protože se přitom nebere v úvahu úroveň cen v těchto prodejních transakcích a tedy ani dopad na ziskovost společnosti.
(301)
Vláda ČLR uvedla, že jasnou známkou neexistence újmy je, že členové sdružení APFE investují do zvýšení kapacity v Unii a mimo ni (např. v ČLR, Rusku, Indii, Tunisku).
(302)
Toto šetření újmy souvisí s výkonností výrobců v Unii na trhu Unie. Jak je uvedeno v tabulce č. 4 výše, v roce 2011 se kapacita výrobního odvětví Unie mírně zvýšila o 1 % a následně klesla o 5 procentních bodů ke konci období šetření. V Unii tudíž nedošlo ke zvýšení kapacity. Avšak vzhledem k tomu, že četní výrobci nekonečných skleněných vláken jsou nadnárodními společnostmi, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodování o tom, zda zřídit či nezřídit výrobní závod mimo Unii však nemá žádnou souvislost s tím, že výrobcům z Unie je způsobována újma. Podobným tvrzením o velkých investicích výrobního odvětví Unie se zabývá oddíl o újmě vzniklé vlastním zaviněním.
(303)
Několik účastníků řízení tvrdilo, že újma neexistuje, jelikož někteří výrobci v Unii oznámili, že od ledna 2014 zvýší své ceny obdobného výrobku, aby si vynahradili neustálý růst cen surovin, energie a dopravních nákladů.
(304)
Za prvé, ceny v roce 2014 souvisejí s událostmi, které nastaly po období šetření. Za druhé, výrobní odvětví Unie absorbovalo v posledních letech větší díl tohoto zvýšení cen zvyšováním produktivity. Jednou se však dospěje do bodu, kdy se další zvyšování produktivity realizuje v krátkodobém horizontu mnohem obtížněji. Vzhledem k tomu, že v období šetření bylo výrobní odvětví Unie ztrátové a již nedokáže absorbovat takový nárůst cen, v určitém okamžiku je nutné přenést tento cenový růst na odběratele, přičemž existuje riziko ztráty dalšího podílu na trhu. Na základě výše uvedeného byla tato tvrzení odmítnuta.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(305)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 a 7 základního antisubvenčního nařízení bylo prošetřeno, zda dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(306)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému a subvencovanému dovozu.
1.1. Účinek dumpingového a subvencovaného dovozu
(307)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období navzdory platným antidumpingovým opatřením stoupl objem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR o 32 % oproti referenčnímu roku 2009. To vedlo ke zvýšení podílu ČLR na trhu z 18 % v roce 2009 na 20 % na konci období šetření.
(308)
Současně, a to i přes nárůst spotřeby, klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu o tři procentní body během posuzovaného období.
(309)
Průměrné ceny dumpingového a subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření snížily o 8 % a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období.
(310)
Výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Ani po snížení svých prodejních cen se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede ke ztrátové situaci.
(311)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že cenová úroveň dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR společně se zvýšením jeho objemu měly značně negativní vliv na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie, a sehrály tedy rozhodující roli v působení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie.
(312)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že nebylo analyticky prokázáno, že čínský dovoz způsobil snížení cen výrobního odvětví Unie a také újmu, a že Komise se ve své analýze opírá pouze o časovou shodu. Tyto strany odkazují na zprávu senátu, který rozhodoval v případě China X-Ray Equipment: „Senát uznává, že celková korelace mezi dumpingovým dovozem a újmou tuzemského výrobního odvětví by mohla podpořit nález příčinné souvislosti. Takovou analýzu nahodilé shody však nelze použít v otázce příčinné souvislosti; příčinná souvislost a korelace jsou totiž dva různé pojmy. V podmínkách tohoto případu, […], se otázka příčinné souvislosti nevyřeší takovým obecným konstatováním shody okolností“ (40).
(313)
Závěry však vycházejí z analýzy dlouhého seznamu ukazatelů. Jak je uvedeno výše v části D, v rámci zkoumání dopadu dumpingového a subvencovaného dovozu byly vyhodnoceny všechny významné ekonomické údaje a indexy, které měly vliv na stav výrobního odvětví Unie. Řada ukazatelů poukazovala na újmu. V takové situaci má výrobní odvětví Unie jediný důvod pro snížení cen, a to udržet si podíl na trhu nebo tento podíl neztrácet, když čelí cenové konkurenci. Po uložení původních opatření se výrobnímu odvětví Unie podařilo v roce 2011 zvýšit své ceny, leč v následujících letech muselo své ceny snížit, protože se nesnížily výrobní náklady. Jak je dále vysvětleno v 320. až 335. bodě odůvodnění, vývoz z třetích zemí byl po celé posuzované období realizován hlavně za vysoké ceny, tržní podíl třetích zemí zůstával víceméně stabilní a od roku 2011 dokonce klesal. Výrobní odvětví Unie tedy nesnížilo své ceny kvůli dovozu z třetích zemí, nýbrž kvůli levnému dumpingovému a subvencovanému dovozu z ČLR. Od roku 2011 výrazně stoupl pouze dovoz z ČLR, pouze dovoz z ČLR odebral tržní podíl výrobnímu odvětví Unie a klesaly pouze ceny dovozu z ČLR. Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho újmu způsobilo zvýšení dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dále jsou analyzovány další faktory, jež mohly narušit tuto příčinnou souvislost.
(314)
CCCLA a vláda ČLR tvrdily, že k cenovému poklesu či ke stlačení cen nedošlo, neboť „pokles prodejních cen výrobců Unie není výrazný, jelikož v posuzovaném období nepřesáhl 2 %“. Několik stran také tvrdilo, že 1 % pokles prodeje Unie, 2 % růst tržního podílu dovozu z ČLR a 3 % snížení tržního podílu výrobního odvětví Unie nezdůvodňují navrhovaná drastická opatření.
(315)
Jak je uvedeno výše, Komise opakuje, že po prozatímních clech ze září 2010 dokázalo výrobní odvětví Unie v roce 2011 své ceny zvýšit. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %. Jedná se tudíž o výrazný propad prodejních cen. Třebaže platí antidumpingová opatření, výrobnímu odvětví Unie je nadále působena újma z důvodu poklesu objemu prodeje, cen a podílu na trhu, zatímco čínský dovoz ve stejné době svůj objem prodeje a podíl na trhu zvyšoval na podstatně vyšší úroveň, než byla v průběhu období šetření v původním řízení. Obvykle se předpokládá, že po zavedení opatření se výrobní odvětví Unie zotaví z účinků minulého dumpingu nebo subvencování. To se evidentně nestalo. Po určitých náznacích zotavení, jež se objevily bezprostředně po zavedení opatření, se situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období dále zhoršovala.
(316)
Jeden dovozce, který nebyl ve spojení, uvedl, že výrobci v Unii nemuseli snížit své ceny až tak hluboko, protože na trhu Unie byl převis poptávky nad nabídkou. Vláda ČLR tvrdila, že pokles prodejních cen Unie a pokles čínských dovozních cen nelze posuzovat odděleně od globálního vývoje cen dotčeného výrobku a že tyto poklesy jsou v souladu s běžným fungováním trhu. Vláda ČLR mimoto tvrdí, že Komise neprověřovala, zda by trh v roce 2011 dovolil růst cen (po zavedení opatření v předchozím šetření) z pohledu globálních souvislostí, a pokud ano, do jaké míry. Komise navíc nesprávně odmítla přijmout důkaz o růstu cen po období šetření, který poskytli výrobci Unie, jež tímto odkazují na případy Solar glass a Personal fax machine (41).
(317)
Podle Komise nebyl výrok, že poptávka převyšovala nabídku, opodstatněný. Ztráta podílu na trhu a zvýšení zásob neznamená, že poptávka byla vyšší než nabídka, ale spíše naopak. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, posuzovaný cenový vývoj se týkal prodeje na trhu Unie, ne v globálním měřítku. Na trhu Unie si obdobný výrobek a dotčený výrobek cenově konkurují. Jak bylo ukázáno výše, pokles cen nelze přičítat jiným faktorům než této cenové konkurenci (vzhledem k víceméně stabilním výrobním nákladům a spotřebě Unie). Vláda ČLR kromě toho neposkytla další informace o globálním vývoji cen. Proto byl tento argument shledán nepodloženým. Pokud jde o tvrzení o růstu cen po období šetření, to, co následovalo po období šetření, nespadá do působnosti tohoto řízení. Každopádně nebyl předložen žádný hmotný důkaz o skutečném zvýšení cen, k němuž by došlo po období šetření. Toto tvrzení se proto zamítá.
(318)
CCCLA navíc tvrdila, že při průměrném poklesu cen čínského dovozu o 8 %, jak je uvedeno v 226. bodě odůvodnění, se měly zohlednit ceny upravené o clo a manipulaci, antidumpingové clo, ziskové rozpětí dovozců a prodejní, správní a režijní náklady dovozců. Tyto upravené ceny by poté byly na srovnatelné úrovni s prodejními cenami Unie, jak jsou uvedeny v tabulce č. 7, a nemohly by proto hrát rozhodující úlohu v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(319)
Pro analýzu ukazatelů se porovnává hodnota CIF prodeje vyvážejících výrobců z tabulky č. 3 a cena ze závodu výrobců Unie z tabulky č. 7. Tato metoda je pro analýzu trendů přesná. Jak je vysvětleno v 231. bodě odůvodnění, pro výpočet rozpětí cenového podbízení a rozpětí újmy byly skutečně použity upravené ceny. Komise v tomto ohledu zdůrazňuje, že cenové podbízení je pouze jedním ukazatelem, který se bere v potaz, ale pro analýzu by se měly brát v potaz všechny ukazatele újmy dohromady. Proto se tato námitka zamítá.
1.2. Účinky jiných činitelů
1.2.1. Dovoz z dalších zemí
(320)
Objem dovozu z třetích zemí, průměrné jednotkové ceny a podíl na trhu během posuzovaného období jsou uvedeny v následující tabulce.
Tabulka 12
Objem dovozu (v tunách), průměrné jednotkové ceny (EUR/t)
2010
2011
2012
OŠ
Třetí země celkem
Objem (v t)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Podíl na trhu
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malajsie
Objem (v t)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prům. cena/t (EUR)
980
1 029
998
958
Podíl na trhu
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norsko
Objem (v t)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prům. cena/t (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Podíl na trhu
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turecko
Objem (v t)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prům. cena/t (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Podíl na trhu
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Zdroj: Eurostat (Comext)
(321)
Kromě ČLR se dotčený výrobek dováží hlavně z Malajsie, Norska a Turecka. Menší objemy dovozu se realizovaly také z Mexika, Spojených států a Tchaj-wanu. Celkový podíl třetích zemí na trhu se vyznačoval prudkým nárůstem mezi roky 2010 a 2011. Následně jejich podíl na trhu poklesl v období šetření.
(322)
Většina dovozu z třetích zemí (s výjimkou určitého malého množství z Tchaj-wanu) byla dovezena za ceny podstatně vyšší, než byly ceny čínského dovozu. Kromě toho celkové průměrné ceny dovozu z jiných zemí byly podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie.
(323)
Na Malajsii připadá největší díl dovozu z třetích zemí do Unie (40 %). Dovoz z Malajsie se nicméně omezil pouze na jeden typ výrobků z nekonečných skleněných vláken, a sice střiž. Podíl Malajsie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostl. Dovozní ceny střiže z Malajsie byly v průměru rovněž vyšší než ceny dovozu z ČLR a téměř stejně vysoké jako ceny výrobního odvětví Unie. Kromě toho malajsijské ceny nebránily tomu, aby ceny výrobců v Unii mezi lety 2010 a 2011 narostly, když byla uložena prozatímní cla vůči ČLR. Kdyby malajsijské ceny skutečně způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, výrobci v Unii by nemohli zvýšit své ceny poté, co byla uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz z ČLR. Dovoz z Malajsie sice konkuruje výrobkům výrobního odvětví Unie, avšak po celé posuzované období působil jako stabilní faktor, pokud jde o cenu, typ výrobku a množství.
(324)
Na dovoz z Norska připadal druhý největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Norska na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Průměrné dovozní ceny jednotlivých typů výrobku z Norska byly vyšší než z ČLR. Norský dovoz se skládá hlavně z pramenců, které vyrábí jediná společnost, jež je součástí stejné skupiny jako jeden výrobce v Unii. Veškerá norská výroba se navíc prodává prostřednictvím tohoto výrobce v Unii. Norsko tudíž nepovažujeme za třetí konkurenční zemi.
(325)
Na dovoz z Turecka připadal třetí největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Turecka na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Dovozní ceny jednotlivých typů obdobného výrobku byly v průměru také výrazně vyšší než z ČLR.
(326)
Vláda ČLR také uvedla, že zásoby Unie se v roce 2011 zvýšily po masivním zvýšení dovozu z třetích zemí, zatímco dovoz z ČLR v témže roce klesl.
(327)
V období mezi lety 2010 a 2011 se čínský dovoz snížil a dovoz z třetích zemí se zvýšil. Výrobní odvětví Unie však bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dovoz z třetích zemí po roce 2011 klesl, a proto nemůže být příčinou, proč výrobní odvětví Unie následně vykázalo ztrátu. Z výše uvedených důvodů vyplývá logický závěr, že část dovozu z jiných zemí možná mohla negativně ovlivnit výrobní odvětví Unie, ale nebylo to do té míry, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(328)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že pro dovoz z třetích zemí nebyl použitý ten sortiment výrobků, který se použil pro analýzu cenového podbízení (srovnání cen čínských výrobců a výrobců z Unie). Vláda ČLR si výslovně vyžádala podrobnosti o sortimentu výrobků v dovozu z třetích zemí, které se ze statistik Eurostatu nedají vyčíst.
(329)
Komise v analýze dovozu z třetích zemí plně zohlednila sortiment výrobků tím, že srovnala ceny třetích zemí za jednotlivé typy výrobku s odpovídajícími cenami Unie za jednotlivé typy výrobku. Vzhledem k tomu, že třetí země zastupuje jen jeden výrobce, nelze z důvodu důvěrnosti odhalit žádné konkrétní údaje.
(330)
Vláda ČLR tvrdila, že závěr Komise o tom, že část dovozu z třetích zemích mohla ovlivnit situaci výrobců v Unii, avšak nepřerušil příčinnou souvislost, není objektivní a nezakládá se na odůvodněné analýze.
(331)
Třemi hlavními třetími zeměmi, které vyvážely obdobný výrobek do Unie, byly Malajsie, Norsko a Turecko. Jak už bylo uvedeno, malajsijský dovoz se zaměřoval na jeden typ výrobku, který se prodával za ceny srovnatelné s cenami výrobního odvětví Unie. Norský výrobce není považován za konkurenta z třetí země z důvodů uvedených výše. Podíl tureckého dovozu na trhu se víceméně neměnil a z hlediska objemu byl po celé posuzované období relativně nízký. Tvrzení, že dovoz z třetích zemí narušil příčinnou souvislost, se tímto zamítá.
(332)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že Komise opomenula účinek dovozu z Tchaj-wanu a Mexika, který vykazuje výrazné změny v cenách a objemu.
(333)
Vzhledem k omezenému objemu dovozu z Tchaj-wanu a Mexika nemohl dovoz z těchto zemí narušit příčinnou souvislost.
(334)
Vláda ČLR mimoto tvrdila, že Komise ve své analýze hromadění čínských zásob opomenula to, že mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil dovoz z třetích zemí o více než 40 %.
(335)
Ze statistických údajů vyplývá (viz 224. bod odůvodnění), že k hromadění zásob čínských výrobků došlo ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Růst dovozu z třetích zemí byl zaznamenán v roce 2011, kdy už nepůsobil účinek hromadění zásob a v platnost vstoupila opatření vůči dovozu z ČLR, která se ukázala být prospěšná pro výrobce v třetích zemích. Toto tvrzení se proto zamítá.
1.2.2. Výrobní náklady
(336)
Několik stran uvedlo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie rostly zejména v důsledku nárůstu cen surovin, energie, dopravy a nákladů na zaměstnance, což mělo negativní dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna strana označila za významnou nákladovou položku to, že odběratelé nevraceli cívky, aniž by dále objasnila, jaký dopad to mělo na náklady. Svá tvrzení doložili citacemi výrobců Unie, že skutečně čelili vyšším nákladům.
(337)
Výrobní odvětví Unie skutečně čelilo vyšším nákladům na suroviny, energie, dopravu a vyšším nákladům na zaměstnance. Jak však vyplývá z tabulky č. 8, průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie za jednu tunu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily jen o 1 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie dokázalo vyvážit vyšší náklady úsporami z důvodu vyšší efektivity a vyšší produktivitou. Proto se vyvozuje závěr, že růst výrobních nákladů nepřispěl k újmě, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost.
(338)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo svá tvrzení, aniž předložily nové argumenty.
1.2.3. Vývoj spotřeby
(339)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie vzrostla mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 3 %. Jak uvedlo výrobní odvětví Unie a řada uživatelů, očekává se, že spotřeba dále poroste vzhledem k novým aplikacím, v nichž se obdobný výrobek používá. Výrobní odvětví Unie však nebylo schopno udržet si svůj podíl na trhu a o část z něho přišlo, zatímco dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR od roku 2011 svůj podíl na trhu zvyšoval. Změny spotřeby v Unii tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR.
1.2.4. Nedostatečná výrobní kapacita a zásoby v Unii
(340)
Vláda ČLR uvedla, že újma, vznikla-li nějaká, byla způsobena nedostatečnou výrobní kapacitou výrobců v Unii. Vláda ČLR odkazovala na četné účetní závěrky výrobců v Unii. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2010 se uvádí, že „naše omezené výrobní kapacity jim neumožnily získat další podíly na trhu“ a „přiměly nás reagovat na vývoj poptávky našich klientů s omezenými zásobami“. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2011 se uvádí, že „známky ozdravení hospodářství v roce 2010 byly potvrzeny v prvním pololetí roku 2011, avšak úroveň výrobní výkonnosti společnosti byla nižší, než se očekávalo v prvním trimestru, neumožnila nám plně těžit ze zvýšené činnosti a přiměla nás omezit naše smluvní závazky v roce 2011“. V účetní závěrce společnosti Lanxess za rok 2011 se píše, že „v roce 2011 běžela výroba skleněných vláken ve společnosti Lanxess na plnou kapacitu“ a „ve druhém čtvrtletí roku 2012 bude plánovaná odstávka vysoké pece č. 1 trvat téměř 10 týdnů a roční produkce bude tedy v roce 2012 o 14 % nižší“.
(341)
Úroveň zásob v roce 2010 byla skutečně nízká, viz tabulka č. 10 výše. Tento stav byl výsledkem nižší úrovně produkce v roce 2009, kdy bylo několik výrobních linek demontováno, dočasně uzavřeno nebo redukováno vzhledem k erozi cen a ztrátě podílu na trhu v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. (42) Výrobní odvětví Unie však v roce 2011 zvýšilo stav svých zásob o více než 150 % a od té doby ho nepřestalo zvyšovat. Není správné poukazovat jen na omezené zásoby v roce 2010, a místo toho by se měl diagnostikovat trend za celé posuzované období.
(342)
Kromě toho některé citace odkazují na nižší úroveň výrobní výkonnosti v důsledku opravy či přestavby pecí. Jak je objasněno v 241. bodě odůvodnění, takové opravy či přestavby jsou tomuto odvětví vlastní, a proto je běžné, že si podniky vytváří zásoby s ohledem na opravu či přestavbu pece, a tyto zásoby jim pak umožní bez přerušení zásobovat hlavní odběratele.
(343)
Kromě toho by výrobní odvětví Unie mohlo investovat do zvětšení kapacity, pokud by existovaly rovné podmínky, které by výrobnímu odvětví Unie umožňovaly dosahovat zisk, jenž by zdůvodnil a umožnil rozšíření kapacity.
(344)
Výrobní kapacita v Unii a zásoby se nepovažují za nedostatečné, a tudíž nemohly přispět k újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.5. Dopad hospodářské krize
(345)
Některé strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena hospodářskou krizí, která vyústila v prudký pokles poptávky v odběratelských odvětvích (například v automobilovém průmyslu a na trhu s větrnými elektrárnami).
(346)
Vláda ČLR citovala několik výrobců v Unii, například účetní závěrku společnosti European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF“) za rok 2010, kde se říká, že „tento pokles lze částečně vysvětlit silnou závislostí této činnosti na trhu s větrnou energií, jehož degradace pokračovala kvůli potížím, které měly subjekty působící na tomto trhu s financováním nových projektů“, účetní závěrku společnosti Lanxess za rok 2011, kde se uvádí, že „po zavedení antidumpingových opatření vůči čínskému dovozu mohla LANXESS zvýšit své prodejní ceny. V druhé polovině roku 2011 jsme však zaznamenali pokles o 16 % oproti roku 2010 v důsledku klesajícího trendu v ekonomickém vývoji“, a účetní závěrku společnosti EOCF za rok 2012, kde se uvádí, že obrat v roce 2012 „je důsledkem hlavně pokračující hospodářské krize, která jim neumožňuje výrobu na plnou kapacitu“.
(347)
Ve skutečnosti lze mezi lety 2010 a 2011 pozorovat 3 % pokles spotřeby výrobků z nekonečných skleněných vláken v Unii. Ke konci období šetření se však spotřeba v Unii opět zvýšila o 6 procentních bodů.
(348)
Citát o tom, že jedna ze společností musela snížit své ceny o 16 % ve druhé polovině roku 2011 ve srovnání s rokem 2010, vrhá jen částečné světlo na situaci v roce 2011. Šetřením bylo zjištěno zvýšení jednotkové ceny za celý rok 2011 o 8 % (ve srovnání s rokem 2010).
(349)
Kromě toho, výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR cenově podbízivého oproti cenám výrobního odvětví Unie.
(350)
Dalo by se uznat, že hospodářský útlum mezi lety 2010 a 2011 přispěl ke zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Hospodářským útlumem však nelze vysvětlit ztrátovou situaci výrobního odvětví Unie v roku 2012 a v období šetření. K hlavním ztrátám došlo až po hospodářském útlumu v době, kdy spotřeba opět stoupala.
(351)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2011, je důležité poznamenat, že citace pochází od EOCF, což je obchodní subjekt společnosti Owens Corning pro všechny jejich podniky v Evropě a na Blízkém východě. Kromě obdobného výrobku prodávala EOCF během uvedeného období rovněž netkané výrobky, tkaniny, střešní krytiny (parketové desky) a izolační výrobky, na které se toto řízení nevztahuje. Tento citát se proto konkrétně netýká obdobného výrobku na trhu Unie.
(352)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2012, odkazuje konkrétně na výrobu tkanin, kterou se společnost EOCF zabývala v jednom ze svých závodů. Vzhledem k tomu, že tkaniny nejsou součástí obdobného výrobku, není tento citát relevantní.
(353)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem, hospodářský útlum mohl mít negativní dopad na výrobní odvětví Unie, avšak nikoli do té míry, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.6. Konkurenceschopnost dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR
(354)
Některé strany tvrdily, že újmu způsobila zastaralá technologie výrobního odvětví Unie v porovnání s moderní technologií používanou čínskými vyvážejícími výrobci, a nikoli dumping nebo subvencování dotčeného výrobku.
(355)
Šetření však potvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá rovněž moderní výrobní postupy. Tvrzení, že stav technologie výrobního odvětví Unie údajně narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
1.2.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo
(356)
Některé strany tvrdily, že újmu si (výrobci v Unii) možná způsobili sami, neboť i) nabízené ceny výrobců v Unii v roce 2014 byly nižší než nabídky, které tito výrobci obdrželi od čínských vyvážejících výrobců, (ii) investice žadatelů v posledních letech jsou v rozporu s újmou, neboť velké investice jdou jen stěží dohromady s představou odvětví, jemuž je působena újma, a přitom nevedly k vyššímu podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a iii) investice žadatelů možná směřovaly do restrukturalizace a instalace dodatečné kapacity pro výrobu „špatných“ výrobků z nekonečných skleněných vláken, například do výrobků, po nichž je omezenější poptávka, a nikoli například do střiže, po níž je podle tvrzení stran velká poptávka a ve skutečnosti je u ní v Unii potenciální nedostatečná nabídka.
(357)
Pokud jde o první tvrzení týkající se nižších cen nabízených výrobci v Unii, je třeba uvést, že toto tvrzení se opírá o jeden případ po období šetření, ale cenové úrovně v roce 2014 nelze brát v potaz. Vzhledem k tomu, že pece jsou v provozu 24 hodin denně, a zpomalení výroby je velice nákladné, výrobní odvětví Unie se pokusilo udržet si podíl na trhu prodejem za ceny sice nižší, ale stále ještě pokrývající část fixních nákladů.
(358)
Co se týče velkých investic výrobního odvětví Unie za poslední roky, je třeba připomenout, že v tomto kapitálově vysoce náročném odvětví je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Značná část ostatních, strukturálnějších nákladů vyžadujících vysoké investice souvisí se spotřebou slitin v průchodkách a následnou přestavbou průchodek. Tyto investice jsou tomu odvětví vlastní a jsou nezbytné pro zachování stávající kapacity. Investice vyčleněné na výzkum a vývoj jsou rovněž nezbytné, aby se podnik udržel na trhu a uspokojoval potřeby klientů.
(359)
Pokud jde o třetí tvrzení týkající se údajně „špatných“ investic pro jiné výrobky než střiž, je třeba uvést, že i) výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo s cílem nabízet širokou škálu produktů. Nebyl předložen žádný důkaz, že tento druh restrukturalizace nebyl hospodářsky rentabilní, a ii) zastavená výroba střiže, k níž došlo v důsledku restrukturalizace v posledních letech, byla přesunuta do jiného výrobního zařízení, jež bylo za tím účelem přebudováno.
(360)
Vláda ČLR tvrdila, že výrobci v Unii si ponechávali zásoby dovozu z třetích zemí, a citovala účetní závěrku jednoho výrobce v Unii za rok 2011, kde se uvádělo, že: „Zásoby zboží (21,4 milionů € k 31. prosinci 2011) rostou v důsledku celosvětového zpomalení ekonomické činnosti, jež zažilo naše odvětví v druhé polovině roku, a 75 % těchto zásob tvoří konečné výrobky dovezené od mimoevropských společností […][naší] skupiny a zbytek se skládá hlavně z materiálu a výrobků potřebných pro činnost Fabrics“.
(361)
Nárůst vykazované úrovně zásob tohoto výrobce v Unii za rok 2011 lze vysvětlit nahromaděním zásob za účelem zásobování jednoho jeho závodu mimo EU, který v roce 2012 prováděl přestavbu pece. Nedošlo by k žádnému dovozu z jiných závodů mimo EU, kdyby bylo možné vyrobit tyto výrobky pro závod mimo EU v Unii.
(362)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o vyjasnění, jestli tento dovoz pocházel z ČLR nebo odjinud, a jaký byl jeho objem. Výrobci v Unii zařazení do vzorku však v posuzovaném období nenakupovali dotčený výrobek z ČLR.
(363)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že újmu si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie, protože výrobce 3B Fibreglass se v roce 2011 rozhodl obnovit zásoby pro BASF v době, kdy výroba nestačila. Zde je citát z účetní závěrky společnosti 3B Fibreglass za rok 2011: „obnovit naše zásoby pro BASF a čelit opravě pece č. 2 za studena“.
(364)
V podnikové praxi je však běžné, že si podnik vytvoří zásoby, aby mohl plnit smluvní závazky ke klíčovým odběratelům. Kromě toho citace také odkazuje na plánovanou opravu pece, která vyžaduje nahromadění zásob, z nichž bude moci podnik plnit dodávky odběratelům (a plnit dodavatelské smlouvy společnosti 3B) během opravy.
(365)
Vzhledem k výše uvedenému se proto zamítá tvrzení o újmě, kterou si údajně výrobní odvětví v Unii způsobilo samo a které prý narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.8. Prodej na vývoz výrobců v Unii a přemísťování výroby s cílem přiblížit se odbytištím
(366)
Vláda ČLR tvrdí, že údajná újma, byla-li vůbec nějaká, byla způsobena rozhodnutím podniku přemístit výrobu do místa, kde sídlí odběratelé. K tomu dodává, že se tak neděje pouze na úrovni Unie, ale také v celosvětovém měřítku. Vláda ČLR uvádí, že výrobce v Unii P+D rozšířil svou činnost v Rusku a Indii, výrobce v Unii 3B v Tunisku, výrobce v Unii PPG v ČLR a výrobce v Unii, společnost Ahlstrom, přesunul svou výrobu z Evropy do ČLR počátkem roku 2011 za účelem lepšího uspokojování rostoucích trhů s větrnou energií v Asii a zejména v ČLR.
(367)
Vzhledem k tomu, že mnoho výrobců skleněných vláken jsou nadnárodní společnosti, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se k tomu naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Je pravda, že zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodnutí, zda zřídit výrobní zařízení mimo Unii či nikoli, však nemá naprosto žádnou souvislost s tím, že výrobcům v Unii je způsobována újma.
(368)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala, že Unii připravily o výrobu, pracovní místa a prodej na vývoz velké zahraniční investice, které tedy způsobily újmu.
(369)
Tento argument není podložený. Výrobci nekonečného skleněného vlákna se chovají podle modelu regionální blízkosti, kde jsou odběratelé zásobováni výrobními závody ve svých regionech. Z ukazatelů o kapacitě a zaměstnanosti nevyplývá, že byly realizovány potenciální velké zahraniční investice ke škodě provozů v Unii.
(370)
Vláda ČLR také tvrdila, že pokles prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz měl vážné negativní účinky, které Komise neanalyzovala.
(371)
V současném šetření se prodej výrobního odvětví Unie na vývoz (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) podílel 11 % a 13 % na celkovém prodeji výrobního odvětví Unie (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) v době mezi rokem 2010 do konce období šetření. Podobně i během původního antidumpingového šetření se tento podíl pohyboval mezi 10 % a 14 % od roku 2006 do září roku 2009. Vzhledem k tomu, že kolísání objemu vývozu není významné a je v souladu s objemem vývozu v předchozím antidumpingovém šetření, neměl vývoj prodeje na vývoz vážné negativní účinky, jak se tvrdilo výše.
(372)
Z výše uvedených důvodů se prodej výrobců v Unii na vývoz a přemísťování výroby nepodílely na újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.9. Směnný kurz EUR/USD
(373)
Vláda ČLR uvedla, že čínské dodávky byly spojené s riziky vyplývajícími z větší složitosti logistického zabezpečení a z kolísání směnných kurzů, a proto se odběratelé zdráhají příliš vystavovat uvedeným rizikům. Jeden uživatel uvedl, že čínské ceny výrobků z nekonečných skleněných vláken jsou silně závislé na směnném kurzu mezi EUR a USD. Vzhledem k tomu, že kurs amerického dolaru oproti euru od roku 2000 postupně klesal, prý se mohla narušit příčinná souvislost.
(374)
Skutečně, na počátku roku 2000 bylo euro oproti USD slabší než dnes. Je však třeba poznamenat, že směnný kurz EUR/USD byl během posuzovaného období poměrně stabilní. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila z 3 % na -4 %. I kdyby se uznalo, že směnný kurs EUR/USD se podílel na újmě, nemůže to nijak snížit újmu působící účinky levného dumpingového dovozu z ČLR na trh Unie od roku 2011 do konce období šetření.
(375)
Směnný kurs mezi EUR a USD se tudíž nepodílel na újmě a nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
1.3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(376)
Na závěr, výše uvedená analýza prokázala, že došlo k nárůstu objemu a tržního podílu dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Tlak způsobený nárůstem dumpingového a subvencovaného dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit své prodejní ceny na úrovni odpovídající běžným podmínkám na trhu a zaznamenanému zvýšení nákladů. Ani po snížení svých prodejní cen se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede k neudržitelnému ztrátovému stavu.
(377)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Z této analýzy vyplývá závěr, že dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení.
(378)
Známé faktory, jiné než dumpingový a subvencovaný dovoz, byly posouzeny v souladu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení. U žádného z těchto faktorů, ať byly analyzovány jednotlivě nebo souhrnně, nebylo zjištěno, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(379)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise jen odmítá argumenty zúčastněných stran, místo aby prozkoumala všechny známé faktory, nejen dumpingový dovoz, jež způsobují újmu výrobnímu odvětví Unie.
(380)
Komise prozkoumala účinek těchto dalších faktorů: dovoz z dalších zemí, výrobní náklady, vývoj spotřeby, výrobní kapacity a zásoby, hospodářská krize, konkurence dovozu z ČLR, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, prodej výrobců Unie na vývoz, přesun výroby a směnný kurz mezi EUR a USD. Toto šetření neodhalilo žádné další faktory, jež by mohly narušit příčinnou souvislost.
F. ZÁJEM UNIE
(381)
V souladu s článkem 31 základního antisubvenčního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvencování působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat opatření. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých souvisejících zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(382)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Komise rozeslala dotazníky 5 nezávislým dovozcům a 34 uživatelům. Nakonec ve stanovené lhůtě došly vyplněné dotazníky od 2 dovozců a 13 uživatelů. Kromě toho se několik uživatelů a sdružení uživatelů přihlásilo v průběhu řízení formou dopisů, ve kterých se vyslovili proti případnému uložení opatření v tomto případě. Námitky proti případnému uložení opatření v tomto případě podaly také vláda ČLR a CCCLA.
(383)
V původním antidumpingovém šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož prozatímní přezkum se omezuje na újmu, někdejší zjištění týkající se zájmu Unie zůstávají v platnosti. Níže uvedená analýza se tedy týká antisubvenčního šetření.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(384)
Stávající antidumpingová opatření nevedla ke snížení dumpingového dovozu z ČLR a nezajistila výrobnímu odvětví Unie úlevu. Jak je uvedeno výše, výrobnímu odvětví Unie byla i nadále působena podstatná újma v návaznosti na erozi cen v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobců v Unii zařazených do vzorku se vyznačovala zejména poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2010 do -4 % na konci období šetření. Další pokles výkonnosti by nakonec vedl k zastavování výrobních linek a uzavření dalších výrobních závodů, což by ohrožovalo zaměstnanost a investice v Unii.
(385)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem jeho potíží v soutěži s levným subvencovaným dovozem z ČLR. Očekává se, že uložení antisubvenčních opatření by proto mělo ukončit stlačování cen a ztrátu podílu na trhu a že prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou opět stoupat, což povede ke zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie na úroveň považovanou za nezbytnou pro toto kapitálově náročné odvětví.
(386)
Opatření by výrobnímu odvětví Unie poskytla příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
(387)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních opatření by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
(388)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s tvrzením, že zpřísněná opatření by výrobnímu odvětví Unie nepřinesla žádnou úlevu vzhledem k tomu, že ani původní opatření z roku 2011 prý neměla žádný účinek.
(389)
Komise toto tvrzení odmítá a odkazuje na výše uvedené body odůvodnění, v nichž byl učiněn závěr, že neuložení zpřísněných opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního trendu ve finanční situaci výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců
(390)
Jak bylo uvedeno výše, nebyl u dovozců, kteří nejsou ve spojení, použit výběr vzorku a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali tím, že poskytli odpovědi na dotazník. Činnosti související s dotčeným výrobkem představují pouze malou část celkového obratu těchto dvou dovozců (méně než 0,5 %). Oba vznesli námitku proti možnému zpřísnění antidumpingových opatření, protože by, podle jejich názoru, mohla vést k ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(391)
Souhrnný dovoz nahlášený těmito dvěma dovozci představoval značnou část veškerého dovozu z ČLR během období šetření, a proto se považuje za reprezentativní pro dovozce v Unii. Žádní další dovozci nespolupracovali a neposkytli odpovědi na dotazník nebo odůvodněné připomínky. Na tomto základě byl učiněn závěr, že vzhledem k omezenému podílu dotčeného výrobku na celkové činnosti dovozců, uložení opatření nebude mít významný negativní dopad na celkový zájem dovozců v Unii.
3. Zájem uživatelů
(392)
Obdobný výrobek se používá v mnoha průmyslových odvětvích, jako je automobilový průmysl, turbíny větrných elektráren, námořní doprava, doprava, kosmický výzkum a inženýrské sítě. Spolupráci navázala široká škála uživatelů, kteří byli rozděleni do skupin podle odvětví činnosti: výrobci dílů, výrobci kompozitních materiálů, tkalci multiaxiálních tkanin a výrobci větrných turbín. Komise tak měla možnost posoudit dopad přísnějších opatření na různé druhy uživatelů.
(393)
Spolupracující uživatelé nakoupili v průběhu období šetření kolem 13 % dotčeného výrobku z ČLR. Velká většina obdobného výrobku byla tedy nakoupena z jiných zdrojů, např. z třetích zemí a od výrobního odvětví Unie. Pouze několik z nich nakupovalo dotčený výrobek výhradně z ČLR.
(394)
Existuje celá řada návazných odvětví, která využívají obdobný výrobek, a v nich se uživatelé rovněž liší svou velikostí, od globálních společností po malé a střední podniky. Na základě informací předložených během šetření se dále zdá, že uživatelské výrobní odvětví Unie zaměstnává velký počet osob, odhadem asi 100 000, ačkoli o tom nebyly předloženy žádné ucelené a podložené údaje.
3.1. Potenciální dopad opatření na ziskovost uživatelů
(395)
Na základě odpovědí na dotazník bylo celkově zjištěno, že uživatelská odvětví nekonečných skleněných vláken se nacházejí v poměrně dobré formě. Většina spolupracujících uživatelů skutečně uvedla zisky z prodeje svých výrobků, v nichž byl použit dotčený výrobek, během posuzovaného období. Třebaže několik málo uživatelů uvedlo v souvislosti s touto činností během období šetření ztrátu, zisk většiny ostatních se pohyboval v rozmezí od 2 % do 22 %. Proto i za současných opatření byla uživatelská odvětví stále schopna docílit zisku.
(396)
Na základě obdržených údajů byla provedena analýza dopadů na uživatele podle jednotlivých skupin uživatelů.
(397)
Šetření odhalilo, že v závislosti na charakteru různých uživatelských odvětví se liší i jejich možnosti přenést zvýšení cla na odběratele, a tedy že dopad zvýšení cla na ziskové rozpětí bude v každém odvětví uživatelů různé.
(398)
Stručně řečeno, uvalení kombinovaných opatření by ve většině uživatelských odvětví vedlo ke snížení zisku uživatelů o méně než jeden procentní bod, s výjimkou tkalců multiaxiálních tkanin. V jejich případě je totiž podíl dotčeného výrobku na výrobních nákladech vyšší než v jiných uživatelských odvětvích. Tito konkrétní uživatelé budou tedy postiženi výrazně více než jiní posuzovaní uživatelé.
(399)
Na základě výše uvedené analýzy je vysoce pravděpodobné, že uživatelé vyrábějící díly, kompozitní materiály a větrné turbíny dokáží absorbovat část nebo celé zvýšení nákladů. Kromě toho asi budou moci přenést část zvýšených nákladů na své odběratele. V tomto ohledu to jeden velký uživatel, jenž se zabývá výrobou větrných turbín, okomentoval tak, že se smířil se závěry šetření a cla vstřebá.
(400)
Tento celkově omezený dopad na ziskovost rovněž znamená, že zaměstnanost na úrovni uživatelského odvětví není navrhovaným zvýšením cla natolik ohrožena, jak to tvrdí někteří uživatelé.
(401)
Pokračující přístup uživatelů k dovozu z třetích zemí by v každém případě zmírnil jakýkoli potenciální nepříznivý účinek. Uložení opatření nebrání uživatelům, aby se zásobovali od jiných dodavatelů.
(402)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik uživatelů s tvrzením, že argumenty uživatelů byly zamítnuty pouze na základě kvalitativních výroků. Tvrdili rovněž, že jejich ziskové rozpětí kleslo o mnohem více než jen o jeden procentní bod, jak je uvedeno v 398. bodě odůvodnění, zvláště když se posuzuje podle jednotlivých výrobků.
(403)
Tato tvrzení se zamítají z dále uvedených důvodů. Na základě údajů od uživatelů provedla Komise podrobné výpočty s cílem posoudit kvantitativní dopad zpřísnění opatření na ziskovost uživatelů. Odvětví, v nichž se používá dotčený výrobek, jsou heterogenní a projevují se v nich velké rozdíly co do velikosti (od malých a středních až po nadnárodní podniky), závislosti na dotčeném výrobku a aplikaci jejich finálního výrobku a jejich klientely (od malých po velké společnosti, prodej v Unii nebo prodej na vývoz). Jak už bylo uvedeno v 398. bodě odůvodnění, Komise uznává, že na některé segmenty uživatelů dopadnou opatření více než na jiné. Na základě údajů od spolupracujících uživatelů tvořil použitý dotčený výrobek zakoupený z ČLR dosti omezený podíl (méně než 13 % - viz 393. bod odůvodnění). Podíl dotčeného výrobku z ČLR na celkových výrobních nákladech byl navíc také omezený, tj. méně než 4 %. U zkoumané multiaxiální tkaniny je to však mnohem více. Dopad zvýšení cel byl vypočítán za předpokladu, že z ČLR bude nakoupen takový objem skleněného vlákna, jaký byl vykázán v období šetření, a že čínské dovozní ceny budou podléhat asi 30 % clu, třebaže na valnou většinu čínských vyvážejících výrobců se budou vztahovat nižší cla. Podle těchto předpokladů z výpočtů vyplynulo, že vzestup ceny dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR bude mít v průměru menší dopad na ziskovost všech spolupracujících uživatelů, než výše uvedený jeden procentní bod.
3.2. Nezaměnitelnost
(404)
Několik uživatelů uvedlo, že mnoho výrobků z nekonečných skleněných vláken nezbytných pro uživatelská odvětví nelze koupit jako hotové výrobky. Místo toho musí dodavatelé absolvovat zdlouhavé a komplikované schvalovací řízení, které může trvat 6 až 12 měsíců, aniž by měli záruku, že skončí úspěšně. Změna dodavatele s cílem vyhnout se placení cel by tedy byla nákladná, v krátkodobém horizontu neproveditelná a z technologického hlediska riskantní.
(405)
V tomto ohledu je třeba uznat, že při určitém typu použití může být kvůli vlastnostem dotčeného výrobku skutečně vyžadováno dlouhé schvalovací řízení, jehož součástí je i testování. I s ohledem na připomínky několika uživatelů se však v tuto chvíli většinou najde více zdrojů. Kromě toho bylo šetřením zjištěno, že uživatelé mají obvykle více variant dodávek jako nouzové řešení, a často si nechali schválit výrobek několika dodavatelů, aby nebyli závislí pouze na jediném dodavateli. Je však třeba připomenout, že opatření nejsou míněna tak, aby některým dodavatelům znemožňovala přístup na trh Unie - smyslem veškerých navrhovaných opatření je pouze obnovení spravedlivého obchodu a náprava narušené situace na trhu.
(406)
Je proto nepravděpodobné, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z ČLR bude mít za následek dočasné zastavení dodávek surovin pro uživatelská odvětví.
3.3. Neschopnost přenést zvýšení výrobních nákladů na odběratele a vyšší konkurence ze strany navazujících výrobků pocházejících ze zemí mimo Unii
(407)
Několik uživatelů tvrdilo, že se potýkají s ostrou konkurencí výrobců mimo Unii, a tudíž by nebyli s to přenést vyšší cenu dotčeného výrobku na své odběratele, poněvadž by to vedlo k poklesu prodeje. Vzhledem k rozmanitosti uživatelských společností se bude schopnost přenést potenciální zvýšení nákladů na odběratele u jednotlivých typů uživatelů lišit. Na základě údajů v odpovědích na dotazník však lze soudit, že u uživatelů, kteří nejsou s to přenést většinu zvýšených nákladů, by byly jejich obrat a ziskovost ve většině případů ovlivněny pouze v omezené míře.
(408)
Několik uživatelů vyjádřilo obavu, že uložení antisubvenčních cel by konkurenčně zvýhodnilo dodavatele mimo Unii, kteří mají přístup k dotčenému výrobku bez opatření. Uživatelé tvrdí, že jsou v hospodářské soutěži s dovozem z ČLR na svých navazujících trzích. Uložení kombinovaných opatření by dále zhoršilo podmínky hospodářské soutěže. Tvrdili, že vzhledem k těmto okolnostem by nebylo možné přenést zvýšení cen jejich surovin na odběratele. Dále argumentovali tím, že by to vedlo přemístění výroby mimo Unii, a tedy ke značným ztrátám pracovních míst.
(409)
Je třeba poznamenat, že skutečnost, že by zavedení antisubvenčních opatření mohlo způsobit silnější konkurenci, nemůže být důvodem pro neuložení opatření, je-li to opodstatněné. Tato šetření se týkají konkrétního výrobku. Každé uživatelské odvětví má plné právo dovolávat se obchodního práva Unie a požadovat pro své výrobky antidumpingové šetření. Kromě toho rozhodnutí o umístění podniků závisí na velkém počtu faktorů. Je nepravděpodobné, že by rozhodnutí o přemístění výroby záviselo pouze na clech na jednu surovinu.
(410)
Několik stran tvrdilo, že výrobci v Unii jsou globální společnosti v zahraničním vlastnictví, avšak většinu z kompozitních společností tvoří malé nebo středně velké podniky v domácím vlastnictví. Tyto malé a střední podniky tvrdily, že po zvýšení cel dojde ke ztrátě pracovních míst. Také CCCLA tvrdila, že Unie přijde o pracovní místa, až se uživatelé přesunou jinam kvůli vyšším clům. Jeden uživatel také uvedl, že případné přemístění uživatelů by vedlo též k nižším tržbám výrobního odvětví Unie.
(411)
Komise pohlíží stejně na všechna pracovní místa v Unii bez ohledu na vlastnictví a velikost společnosti. Komise v této souvislosti odkazuje na 400. a 403. bod odůvodnění. Kromě toho tvrzení o přemístění, možných ztrátách pracovních míst a nižších tržbách výrobního odvětví Unie považuje Komise za spekulativní a nepodložená.
(412)
Několik stran uvedlo, že výrobky v současnosti vyráběné v Unii jdou na globální trh a soutěží tam s třetími zeměmi. Jeden uživatel uvedl, že může využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jím zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Výsledkem toho však je, že tento uživatel může svým odběratelům mimo Unii nabídnout konkurenceschopnější ceny než svým odběratelům v Unii.
(413)
Uživatelé skutečně mohou využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jimi zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Tím se však nemění závěry Komise v tomto šetření.
3.4. Nedostatečná nabídka
(414)
Jeden uživatel uvedl, že výrobní odvětví Unie není s to plně uspokojit poptávku v Unii, zejména pokud jde o určité typy velkých objednávek specificky uzpůsobených výrobků z nekonečných skleněných vláken. Kromě toho tento uživatel uvádí, že v důsledku omezené výrobní kapacity v Unii nebudou výrobci v Unii s největší pravděpodobností ochotni věnovat velkou část své kapacity na dodávky pro jednoho odběratele. Jiný uživatel uvedl, že neexistuje převis nabídky střiže a že když by byla ČLR z trhu Unie vyloučena, vedlo by to, zejména v souvislosti s vyšší poptávkou, k značným problémům v zásobování trhu Unie. Vláda ČLR cituje výrobce v Unii 3B, že od roku 2002 nebyla v tomto odvětví instalovaná žádná nová tavící kapacita a že k uspokojení potřeb trhu, zejména v Evropě, je zapotřebí dalších 200 000 tun výrobní kapacity.
(415)
V tomto ohledu je třeba nejprve poznamenat, že účelem antisubvenčních opatření je napravit nekalé obchodní praktiky, které působí újmu výrobnímu odvětví Unie, a znovu vytvořit prostředí účinné hospodářské soutěže na trhu Unie, nikoli bránit dovozu. Navrhovaná opatření nejsou s to uzavřít trh Unie pro vyvážející výrobce z ČLR, třeba za ceny, které nezpůsobují újmu, a tudíž umožní pokračující dovoz střiže, stejně jako dalších výrobků z nekonečných skleněných vláken z ČLR na trh Unie.
(416)
Pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie ošetřit potenciální nedostatek střiže, současná úroveň vytížení kapacity výrobního odvětví Unie umožňuje určitou produkci navíc.
(417)
Střiž, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, by se dala dovážet do Unie rovněž z třetích zemí, například z Malajsie.
(418)
Kromě toho čínští výrobci nekonečných skleněných vláken zřídili výrobní provozy v těsné blízkosti Unie (v Egyptě a Bahrajnu) jako základny pro dodávky na trh Unie.
(419)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že případný nedostatek dodávek střiže lze ošetřit vyšším vytížením kapacity výrobního odvětví Unie, dovozem z jiných zdrojových zemí a pokračujícím dovozem z ČLR za ceny nepůsobící újmu.
(420)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že celkový účinek uložení kombinovaných opatření na navazující výrobní odvětví Unie je omezený a neměl by převážit nad pozitivními účinky opatření pro výrobní odvětví Unie.
(421)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s prohlášením, že je těžko pochopitelné, proč mají výrobci v Unii nevyužitou kapacitu, když skleněných vláken je nedostatek a jeho cena na trhu Unie stoupá. Několik stran zopakovalo, že uložení dalších opatření povede k výpadku dodávek od výrobců v Unii.
(422)
Pokud jde o posuzované období, šetřením nebyl odhalen výpadek v zásobování trhu. Co se týče možných výpadků dodávek v budoucnosti, Komise má za to, že zvýšení cel nezabrání dovozu do Unie z ČLR a z třetích zemí, jak bylo uvedeno výše.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(423)
Na základě výše uvedeného se očekává, že uložení kombinovaných opatření poskytne výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit svou situaci pomocí vyšších prodejních cen a většího podílu na trhu. Ačkoliv se u některých uživatelů mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů, pravděpodobně nad nimi převáží očekávané přínosy pro výrobce v Unie a jejich dodavatele.
(424)
Vyvozuje se proto závěr, že celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
(425)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že důsledky navrhovaných opatření se podceňují. Uvádějí, že Komise více důvěřuje tvrzení skupinky výrobců skleněných vláken, než mnohem větší avšak roztříštěné skupině hlavně malých a středně velkých subdodavatelů, kteří neměli skutečnou příležitost reagovat stejně silně.
(426)
Tato tvrzení se zamítají, neboť v průběhu šetření dostali uživatelé hojně příležitostí k vyjádření. Mnoho z nich to využilo a jejich údaje byly pečlivě prozkoumány a zohledněny. Všem zúčastněným stranám se v průběhu šetření dostalo pozornosti.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ A ANTISUBVENČNÍ OPATŘENÍ
(427)
Na základě závěrů, k nimž dospěla Komise v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena konečná opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový a subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(428)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(429)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by mělo možnost pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Stejně jako v původním šetření, pracovalo se s cílovým ziskem ve výši 5 %.
(430)
Sdružení APFE požadovalo cílový zisk ve výši 10 % - 12 %. APFE tvrdilo, že tento cílový zisk pro analýzu by měl zohlednit nutnost vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu podle očekávání investorů. APFE rovněž odkazuje na zprávu Stern Business School of New York University, v níž byla pro různá průmyslová odvětví spočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC), v níž se kombinuje cena vlastního kapitálu a cena zadlužení (náklady dluhové služby) (43). Ve zprávě Sternovy fakulty byla vypočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC) pro odvětví nekonečných skleněných vláken v rozmezí 8,3 % až 8,4 %. Kromě toho APFE odkazuje na zisk ve výši 8,3 %, s kterým se pracovalo v případě čínského solárního skla (44). Dále tvrdí, že kapitálové náklady a náklady zadluženosti jsou o něco vyšší v Unii než v USA, a proto by sazba pro Unii měla být o něco vyšší, v rozmezí od 10 % do 12 %.
(431)
Skutečný zisk dosažený během posuzovaného období nelze použít vzhledem k tomu, že přes stávající platná cla stále přetrvává značný objem dumpingového dovozu pocházejícího z ČLR.
(432)
V kauze solárního skla z ČLR se pracovalo s cílovým ziskem 8,3 %, neboť takového zisku docílili výrobci v Unii zařazení do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže (tj. jednalo se o zisk dosud neovlivněný dumpingovým dovozem).
(433)
I když je nesporné, že výrobní odvětví Unie je vysoce kapitálově náročné odvětví, sdružení APFE nebylo schopno prokázat, že výše cílového zisku stanoveného na základě vážené průměrné ceny kapitálu podle zprávy Sternovy fakulty projde příslušnou zkouškou. Tento požadavek byl proto zamítnut.
(434)
Po poskytnutí konečných informací začalo sdružení APFE tvrdit, že je třeba revidovat zjištění o cílovém zisku s ohledem na to, že výrobní odvětví Unie je schopno dosahovat vyššího než 5 % zisku u takových typů výrobku, jako je střiž pro vlhké použití u netkaných textilií a u sádrovce, kde dokáže dobře konkurovat dovozu z třetích zemí a kde nenaráží na agresivní prodej dumpingových a subvencovaných čínských výrobků z nekonečného skleněného vlákna pod cenou.
(435)
V předchozím šetření se pracovalo s cílovým ziskem ve výši 5 %. Tento cílový zisk byl zachován, jelikož nebyly předloženy podložené argumenty o změněných tržních podmínkách, které by zdůvodnily vyšší cílový zisk.
(436)
Střiž pro vlhké použití (WUCS), tak jako kterýkoli jiný typ dotčeného výrobku, se používá coby výztužný materiál a má omezenou skladovatelnost a vyšší dopravní náklady kvůli hmotnosti obsažené vody (viz 63. bod odůvodnění). Střiže pro vlhké použití (WUCS) se dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(437)
Komise poté určila úroveň pro odstranění újmy na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců z ČLR zařazených do vzorku s újmu nepůsobící váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(438)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(439)
Po prověření Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce.
(440)
Na tomto základě byly stanoveny následující úrovně pro odstranění újmy:
Společnost
Úroveň pro odstranění újmy
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
26,1 %
441)
Jeden uživatel tvrdil, že všechny faktické okolnosti zůstaly nezměněné, a proto jediný způsob, jak může Komise dospět k závěru, že se zhoršila újma údajně způsobená dovozem z ČLR, je použití jiné metodiky pro výpočet rozpětí újmy v porovnání s původním šetřením.
(442)
Faktické okolnosti nezůstaly nezměněné. Výpočet aktuálního rozpětí újmy s použitím metodiky z původního šetření proto vede k jinému výsledku, jelikož se změnily základní údaje, jako jsou náklady, ceny a ztráty.
(443)
Po poskytnutí konečných informací se jeden vyvážející výrobce zajímal o to, jaké změněné okolnosti zdůvodní výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) oproti prostému srovnání průměrných cen, jak se to dělalo v původním šetření.
(444)
Komise se domnívá, že základní metodika použitá v současném šetření je táž jako metodika použitá v předchozím šetření. Výběr vzorku a srovnávání byly prováděny na stejné úrovni. Výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) umožnil podrobnější a přesnější výsledek, ale to nelze považovat za změnu metodiky.
(445)
Tentýž vyvážející výrobce také uvedl, že rohože ze střiže z nekonečného skleněného vlákna tvoří součást dotčeného výrobku, avšak výpočet rozpětí újmy neodráží kontrolní číslo výrobku rohoží ze střiže. Vyvážejícího výrobce zajímalo, i) jestli výrobci v Unii už tyto rohože ze střiže nevyráběli a ii) proč Komisi v minulosti zřejmě nečinilo žádné potíže nalézt náhražku hlavního typu výrobku za účelem výpočtu rozpětí újmy, a to dokonce i v případech, kdy se kontrolní číslo výrobku přesně neshodovalo.
(446)
Dotčený výrobek skutečně zahrnuje rohože ze střiže a někteří výrobci v Unii (nebo jejich subjekty) tyto rohože vyrábějí. Výrobci v Unii zařazení do vzorku vyráběli typy rohoží, které se v průběhu období šetření z ČLR nedovážely. Shoda kontrolního čísla výrobku však byla celkově vysoká, a proto nebylo třeba hledat náhražky.
(447)
Tento vyvážející výrobce se mimoto zajímal, i) proč byla nutná úprava na základě obchodní úrovně a komu výrobci v Unii své výrobky skutečně prodávají a ii) proč při výpočtu újmy nebyly u čínského prodeje zohledněny dopravní náklady do skladu v EU a skladovací náklady.
(448)
Výrobci v Unii zařazení do vzorku prodávají převážně přímo koncovým uživatelům. To nebyl případ čínských vývozců zařazených do vzorku. Více prodejních transakcí procházelo přes distributory nebo jiné zprostředkovatelské prodejní kanály. Když se tedy veškeré prodejní transakce převedly na úroveň prodeje koncovým uživatelům, byly ceny lépe srovnatelné. Podle standardní metodiky se při výpočtu cenového podbízení zohledňují náklady po dovozu, zatímco rozpětí újmy vychází z hodnoty CIF čínského prodeje na vývoz.
(449)
Vyvážející výrobce se rovněž podivil, proč není stávající antidumpingové clo zařazeno do rozpětí újmy, jelikož zařazení tohoto cla do hodnoty CIF by bylo v souladu s používanou metodikou cenového podbízení.
(450)
Rozpětí pro odstranění újmy, jak je prezentováno v tomto nařízení, odráží celé rozpětí potřebné pro odstranění újmy. Kdyby bylo stávající antidumpingové rozpětí zařazeno do rozpětí pro odstranění újmy, výsledkem by bylo jen rozpětí částečného odstranění újmy.
(451)
Po poskytnutí konečných informací přišel žadatel s tvrzením, že jelikož Jiangsu Changhai Group v šetření plně nespolupracovala (viz výše oddíl C. 2.1.), jsou informace o vývozní ceně této skupiny nespolehlivé, a neměly by se tedy používat při výpočtu rozpětí újmy. Žadatel tvrdil, že vývozní cena skupiny může být chybná, jestliže je zjištěna na základě výrobních nákladů společnosti, které nebylo možné řádné ověřit kvůli tomu, že tato společnost v šetření dostatečně nespolupracovala. Vývozní cena této skupiny by se měla stanovit spíše na základě dostupných údajů ve smyslu čl. 18 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(452)
Jak je vysvětleno v 92. bodě odůvodnění, dotčený výrobek nevyvážela v rámci skupiny společnost, která poskytla zavádějící informace, nýbrž pouze OCH. Společnost OCH však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozní ceně skupiny (např. poskytla faktury, jež Komise na místě ověřila). Komise tedy nemá důvod pochybovat o vývozní ceně skupiny. Rozpětí újmy bylo vypočteno na základě skutečné ověřené vývozní ceny - uvedené na prodejních fakturách - bez ohledu na to, jak byla stanovena a zda vycházela z výrobních nákladů dané společnosti. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Konečná opatření
(453)
Antisubvenční šetření bylo provedeno souběžně s přezkumem antidumpingových opatření a omezilo se na újmu. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla v souladu s článkem 15 základního antisubvenčního nařízení uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo na úrovni příslušné pro odstranění újmy.
(454)
Na základě této metodiky a skutkové podstaty tohoto případu, zejména skutečnosti, že opatření jsou omezena rozpětím újmy, se Komise domnívá, že v této věci nevyvstává otázka „dvojího započtení“.
(455)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce čínských vyvážejících výrobců bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku nebo během šetření spolupracovaly. Clo „pro všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(456)
Pro ostatní spolupracující čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb stanovených pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku s výjimkou skupiny, ke které patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahuje ustanovení čl. 28 odst. 1.
(457)
Po poskytnutí konečných informací požádal jeden vyvážející výrobce o přiznání individuálního zacházení ve smyslu čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a o výpočet individuálního dumpingového rozpětí.
(458)
Avšak vzhledem k tomu, že částečný prozatímní přezkum se omezuje jen na újmu, dumpingová rozpětí, tak jak byla stanovena v předchozím antidumpingovém šetření, zůstávají beze změny. Žádost o individuální dumpingové rozpětí byla proto zamítnuta.
(459)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Čínský vývozce
Dumpingové rozpětí (stanovené v původním šetření)
Subvenční rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostatní spolupracující společnosti
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Celní sazby pro všechny ostatní společnosti
10,3 %
19,9 %
(460)
Individuální sazba antidumpingového a antisubvenčního cla pro jednu společnost uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě zjištění vyplývajících ze současného šetření. Odráží tedy situaci dotčené společnosti zjištěnou při tomto šetření. Tato celní sazba (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) je proto použitelná výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenou společností. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(461)
Společnost může požadovat individuální celní sazbu, pokud následně změní svou obchodní firmu. Tato žádost musí být předložena Komisi. (45) Žádost musí obsahovat veškeré relevantní informace, které umožní prokázat, že změna neovlivňuje právo společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna obchodní firmy společnosti neovlivňuje její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně obchodní firmy zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(462)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
3. Závazek
(463)
Jeden čínský vyvážející výrobce navrhl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Nabídka závazku obsahovala minimální dovozní ceny několika hlavních typů a podtypů dotčeného výrobku.
(464)
Komise se domnívá, že dotčený výrobek existuje v mnoha podtypech a stupních, které se cenově liší až o 700 %. Existuje tedy velké riziko vzájemné kompenzace. V rámci jednoho typu výrobku se mohou ceny pohybovat až o 550 % v závislosti na podtypech výrobku. Různé minimální dovozní ceny, které navrhl čínský vyvážející výrobce, se navíc nacházely hluboko pod cenou, která nezpůsobuje újmu, a tudíž by neodstraňovaly újmu způsobovanou výrobnímu odvětví Unie.
(465)
Pokud jde o cla, vzhledem k výše uvedenému by nebylo možné rozlišovat specifikaci bez individuální analýzy každé dovozní transakce s cílem určit, do které skupiny minimální dovozní ceny daný výrobek patří. Monitoring by se tak stal velmi obtížný, ne-li prakticky neuskutečnitelný.
(466)
Tato společnost navíc vyváží do Unie také další výrobky, na které se opatření nevztahují. Je tu tedy riziko kompenzace, pokud by tyto výrobky byly prodány stejným odběratelům. Někteří z jejich odběratelů v Unii jsou ve spojení a obchodují také s jinými společnostmi ve spojení, které sídlí mimo Unii. Tyto složité obchodní a podnikatelské vazby vytvářejí další potenciální rizika vzájemné kompenzace.
(467)
Na základě výše uvedeného byla nabídka závazku odmítnuta.
(468)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního antidumpingového nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
(1) Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Konečné vyrovnávací clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, a Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
10,2
Všechny ostatní společnosti
10,3
A999
3) Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 248/2011 se nahrazuje následujícím zněním.
(1)
Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm, pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2)
Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd, Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
15,9
Všechny ostatní společnosti
19,9
A999
3)
Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4)
Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1379/2014
z dne 16. decembra 2014
o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ter o spremembi Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 248/2011 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih izdelkov iz brezkončnih steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1), zlasti člena 15 Uredbe, in Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (2), ter zlasti členov 9(4) in 11(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
A. POSTOPEK
1. Veljavni ukrepi
(1)
Z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 248/2011 (3) je Svet uvedel dokončno protidampinško dajatev na uvoz nekaterih izdelkov iz brezkončnih steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 in 7019 31 00.
2. Začetek protisubvencijske preiskave
(2)
Evropska komisija („Komisija“) je 12. decembra 2013 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije („obvestilo o začetku protisubvencijske preiskave“) (4), napovedala začetek protisubvencijskega postopka glede uvoza nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“ ali „zadevna država“) v Evropsko unijo.
(3)
Komisija je preiskavo začela na podlagi pritožbe, ki jo je 28. oktobra 2013 vložilo Evropsko združenje proizvajalcev steklenih vlaken („APFE“) („pritožnik“) v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken v Uniji. Pritožba je vsebovala dokaze prima facie o subvencioniranju nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken in o znatni škodi, ki je zaradi tega nastala, o čemer je Komisija menila, da zadostuje za utemeljitev začetka preiskave.
(4)
Pred začetkom preiskave in v skladu s členom 10(7) Uredbe (ES) št. 597/2009 („osnovna protisubvencijska uredba“) je Komisija vlado LRK obvestila, da je prejela pravilno dokumentirano pritožbo o domnevnem subvencioniranem uvozu nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken s poreklom iz LRK, ki povzroča znatno škodo industriji Unije. Komisija je povabila vlado LRK na posvetovanja, da se pojasni vsebina pritožbe in doseže sporazumna rešitev.
(5)
Vlada LRK je sprejela povabilo na posvetovanja, ki so potekala 5. decembra 2013. Na posvetovanjih ni bila dosežena sporazumna rešitev. Vendar je Komisija ustrezno upoštevala pripombe vlade LRK v zvezi s shemami iz pritožbe. Po posvetovanjih je vlada LRK 9. decembra 2013 predložila svoje pisno stališče.
(6)
Vlada LRK je bila povabljena na nadaljnja posvetovanja glede dodatnih shem, ki so bile ugotovljene v preiskavi. Vendar je povabilo zavrnila s trditvijo, da ni prejela zadostnih informacij o zadevnih shemah.
3. Vzporedni zahtevek za delni vmesni pregled veljavnih protidampinških ukrepov
(7)
Komisija je prejela zahtevek za začetek delnega vmesnega pregleda veljavnih protidampinških ukrepov (5), omejenega na škodo, v skladu s členom 11(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 („osnovna protidampinška uredba“). Zahtevek je 28. oktobra 2013 vložilo združenje APFE v imenu proizvajalcev Unije, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken v Uniji.
(8)
Komisija je ugotovila, da obstajajo zadostni dokazi za začetek delnega vmesnega pregleda, zato je 18. decembra 2013 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije („obvestilo o začetku protidampinškega delnega vmesnega pregleda“) (6), napovedala začetek delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) osnovne protidampinške uredbe.
(9)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da so sedanji ukrepi, ki so bili uvedeni z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 248/2011, zanj nični in da bi bilo torej treba potekajočo preiskavo v zvezi pregledom zadevnih ukrepov, uvedenih z navedeno uredbo, zaključiti. Trdil je, da sedanji ukrepi kršijo Protidampinški sporazum STO, saj mu je bila zavrnjena individualna obravnava v skladu z določbami člena 9(5) osnovne protidampinške uredbe, ki so veljale ob njenem sprejetju. Svojo trditev je podprl s sklicevanjem na poročilo pritožbenega organa STO z dne 28. julija 2011 v zadevi DS397 (7).
(10)
Po objavi poročila pritožbenega organa STO z dne 28. julija 2011 v zadevi DS397 je bil člen 9(5) osnovne protidampinške uredbe spremenjen (8). Sprememba velja za vse preiskave, ki so se začele po 6. septembru 2012, ko je uredba začela veljati. Kar zadeva proizvajalce izvoznike, za katere se uporabljajo ukrepi, ki so bili veljavni že pred tem datumom, je Komisija 23. marca 2012 (9) objavila obvestilo, v katerem je vse proizvajalce izvoznike iz držav brez tržnega gospodarstva pozvala, naj zahtevajo pregled, če menijo, da bi bilo treba ukrepe, ki se uporabljajo zanje, pregledati s stališča navedenega poročila pritožbenega organa. V tem obvestilu je bila posebej navedena Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 248/2011. Ta proizvajalec izvoznik Komisiji ni predložil zahtevka za pregled niti ni zahteval vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) osnovne uredbe.
(11)
Veljavnost sedanjih ukrepov torej ni sporna, zato se trditev zavrne.
4. Obdobje preiskave in obravnavano obdobje, ki velja za obe preiskavi
(12)
Preiskava subvencioniranja in škode je zajemala obdobje od 1. oktobra 2012 do 30. septembra 2013 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajemala obdobje od 1. januarja 2010 do konca OP („obravnavano obdobje“).
(13)
Analizi škode, izvedeni v protisubvencijskem in protidampinškem delnem vmesnem pregledu, temeljita na isti opredelitvi industrije Unije, reprezentativnih proizvajalcih Unije in obdobjih preiskave ter sta privedli do enakih sklepov, razen če ni določeno drugače. To se je štelo za primerno zaradi poenostavitve analize škode ter doseganja doslednih ugotovitev v obeh preiskavah. Zato so bile pripombe glede vidikov škode, predložene v katerem koli od teh dveh postopkov, upoštevane v obeh preiskavah.
5. Stranke, ki jih preiskava zadeva
(14)
Komisija je v obeh obvestilih o začetku vse zainteresirane strani pozvala, naj se ji javijo, če so pripravljene sodelovati v preiskavi. Poleg tega je Komisija pritožnika, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike in organe v LRK, znane uvoznike, dobavitelje ter uporabnike, trgovce in združenja, za katera je znano, da jih to zadeva, posebej obvestila o začetku obeh preiskav in jih povabila k sodelovanju.
(15)
Zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo pripombe glede začetka obeh preiskav in zaprosijo za zaslišanje pred Komisijo in/ali pooblaščencem za zaslišanje v trgovinskih postopkih.
6. Vzorčenje
(16)
Komisija je v obeh obvestilih o začetku napovedala, da bo v skladu s členom 17 osnovne protidampinške uredbe in členom 27 osnovne protisubvencijske uredbe z izbiro vzorcev morda smiselno omejila število proizvajalcev izvoznikov iz LRK, nepovezanih uvoznikov in proizvajalcev Unije, ki jih bo preiskala.
6.1 Vzorčenje proizvajalcev Unije, ki velja za obe preiskavi
(17)
Komisija je v obeh obvestilih o začetku navedla, da je začasno izbrala vzorec proizvajalcev Unije. Komisija je izbrala vzorec na podlagi proizvodnje podobnega izdelka v Uniji in obsega prodaje podobnega izdelka na trgu Unije v OP ter na podlagi geografske porazdelitve. Ta vzorec je zajemal proizvodne obrate treh proizvajalcev Unije v Belgiji, Franciji in na Slovaškem (10), ki zajemajo približno 52 % celotne proizvodnje Unije in 49 % celotne prodaje na trgu Unije. Vzorec se je zato štel za reprezentativnega za celotno industrijo Unije. Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe v zvezi z začasnim vzorcem.
(18)
Med preiskavama je vlada LRK trdila, da je bila za proizvajalce Unije v prvotni protidampinški preiskavi brez razloga uporabljena drugačna metodologija vzorčenja kot v trenutnih preiskavah. Vlada LRK je navedla, (i) da je Komisija izbrala vzorec že pred začetkom preiskav in je torej tudi pred začetkom preiskav določila, da je vzorec potreben, (ii) da so morale v prvotni preiskavi vse strani, ki so želele biti vključene v vzorec, Komisiji predložiti informacije v 15 dneh po začetku preiskave, medtem ko v trenutnih preiskavah proizvajalcem, ki so že vključeni v vzorec, tega ni treba storiti, (iii) da strani, ki so želele biti vključene v vzorec, v nobenem od obeh obvestil o začetku niso bile obveščene o tem, katere informacije morajo predložiti za vključitev v vzorec, in da niso bile zagotovljene nikakršne informacije v zvezi z obsegom proizvodnje in prodaje, ki ju predstavljajo vzorčeni proizvajalci, ter (iv) da uporabljeno merilo za izbor, v skladu s katerim „ta vzorec predstavlja največji reprezentativni obseg proizvajalcev, ki ga je mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati“, ni bilo vključeno v člen 17 osnovne protidampinške uredbe, zato vzorec, izbran na podlagi tega merila, ni bil v skladu s to določbo.
(19)
Komisija je v obeh obvestilih o začetku pojasnila, da se je zaradi velikega števila proizvajalcev Unije in dokončanja preiskav v določenih rokih odločila za vzorčenje, hkrati pa je predlagala tudi začasni vzorec. Enako metodologijo, tj. vzorčenje, je uporabila tudi v predhodni preiskavi. Metodologija se zaradi uporabe začasnega vzorca ni spremenila, pač pa je tako zgolj postala učinkovitejša, saj je pridobila več časa, medtem ko so bile v celoti upoštevane tudi pravice do obrambe. Komisija je seveda omogočila, da se ji javijo tudi drugi proizvajalci Unije, ki menijo, da obstajajo razlogi za njihovo vključitev v vzorec, ali katere koli druge zainteresirane strani, ki bi želele predložiti kakršne koli drugi pomembne informacije v zvezi z vzorcem. V končnem vzorcu bi bilo treba upoštevati vse morebitne predložene pripombe. Ker v zvezi s predlaganim vzorcem ni bila predložena nobena pripomba, je bil začasni vzorec potrjen. Kar zadeva drugo trditev, so proizvajalci, ki so bili začasno izbrani za vzorec, izpolnili uveljavljeni obrazec z informacijami, ki jih je Komisija potrebovala za izbiro začasnega vzorca. Obrazec in odgovori so na voljo za pregled v nezaupnem spisu. Kar zadeva tretjo trditev, so bile strani, ki so želele biti vključene, pozvane, naj to sporočijo Komisiji v 15 dneh od datuma objave obeh obvestil o začetku, imele pa so tudi možnost vpogleda v nezaupni spis, kjer so bili na voljo uveljavljeni obrazci. Na teh uveljavljenih obrazcih so bile navedene informacije o obsegu proizvodnje in prodaje. Tudi četrta trditev je neutemeljena, saj je v členu 17(1) osnovne protidampinške uredbe jasno naveden največji reprezentativni obseg, ki ga je mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati.
(20)
Vlada LRK je po dokončnem razkritju ponovila svoje trditve v zvezi z domnevno postopkovno neskladnostjo pri izbiri vzorca proizvajalcev Unije pred začetkom obeh preiskav in poudarila: i) da je utemeljitev Komisije glede izpolnjevanja rokov preiskav nesprejemljiva, saj člen 17(2) osnovne protidampinške uredbe in člen 27(2) osnovne protisubvencijske uredbe jasno predvidevata vzorčenje po začetku obeh preiskav in v skladu s pripombami, predloženimi v treh tednih po začetku obeh preiskav, ii) da je začasni vzorec diskriminatoren ali neobjektiven in bi druge proizvajalce Unije odvrnil od tega, da bi se javili, ter iii) da Komisija drugim proizvajalcem Unije ni dala na voljo treh tednov časa, da bi se javili.
(21)
V členu 17(2) osnovne protidampinške uredbe in členu 27(2) osnovne protisubvencijske uredbe je navedeno, da „je dana prednost izbiranju vzorca ob hkratnem posvetovanju z zadevnimi strankami oz. njihovem soglašanju, pod pogojem, da se te stranke javijo in dostavijo dovolj informacij v treh tednih po začetku preiskave“. V zvezi s prvo trditvijo osnovna protidampinška uredba in osnovna protisubvencijska uredba Komisiji ne preprečujeta, da bi ob začetku preiskave predlagala začasni vzorec, v zvezi s katerim lahko strani predložijo svoje pripombe. Glede na to, da se proizvajalci Unije (ali vsaj večina izmed njih) strinjajo s pritožbo, in ob upoštevanju informacij, pridobljenih z uveljavljenimi obrazci, je imela Komisija na voljo potrebne informacije o industriji Unije, da je lahko v začetni fazi izbrala začasni vzorec. Zaradi teh informacij se postopek vzorčenja proizvajalcev Unije razlikuje od postopka, uporabljenega pri proizvajalcih izvoznikih. V zvezi z drugo in tretjo trditvijo je bilo v obvestilih o začetku navedeno, da morajo proizvajalci Unije, ki menijo, da bi morali biti vključeni v vzorec, to Komisiji sporočiti v 15 dneh. Komisija ne vidi razloga, zakaj bi to kršilo osnovno uredbo ali se štelo za diskriminatorno, neobjektivno ali celo odvračajoče.
(22)
Vlada LRK je trdila, da vzorec ni reprezentativen, ker vanj ni bila vključena nobena družba s precejšnjo proizvodnjo za lastno uporabo in torej del domače industrije preprosto ni bil ocenjen.
(23)
Ta trditev se zavrne, saj so vzorčeni proizvajalci Unije imeli prodajo za lastno uporabo. Poleg tega vlada LRK ni navedla, katerega proizvajalca Unije bi bilo treba vključiti in katerega izključiti.
(24)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da vzorec proizvajalcev Unije ni reprezentativen, ker noben vzorčeni proizvajalec Unije ni izdeloval/prodajal rogoznic iz rezanih niti.
(25)
Vzorčeni subjekti treh proizvajalcev Unije res niso izdelovali rogoznic iz rezanih niti, izdelovali pa rogoznice iz filamentov in druge glavne vrste izdelkov. Vzorčeni subjekti so se zato šteli za reprezentativne, tudi zato, ker so predstavljali 52 % celotne proizvodnje v Uniji in 49 % celotne prodaje na trgu Unije ter je bila z njimi dosežena dobra geografska porazdelitev. Dejstvo, da vzorčeni proizvajalci Unije niso izdelovali ene od številnih vrst izdelkov, ne spremeni te sklepne ugotovitve.
6.2 Vzorčenje uvoznikov, ki velja za obe preiskavi
(26)
Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je nepovezane uvoznike pozvala, naj predložijo informacije, določene v obeh obvestilih o začetku.
(27)
Ker sta obrazec za vzorčenje izpolnila samo dva nepovezana uvoznika, vzorčenje ni bilo potrebno.
6.3 Vzorčenje proizvajalcev izvoznikov iz LRK, ki velja za obe preiskavi
(28)
Da bi se Komisija lahko odločila, ali je vzorčenje potrebno, in da bi v tem primeru lahko izbrala vzorec, je proizvajalce izvoznike iz LRK pozvala, naj predložijo informacije, določene v obvestilih o začetku. Poleg tega je Komisija prosila stalno predstavništvo LRK pri Uniji, naj navede in/ali obvesti morebitne druge proizvajalce izvoznike, ki bi bili lahko zainteresirani za sodelovanje v preiskavi.
(29)
Osem proizvajalcev izvoznikov iz zadevne države je zagotovilo zahtevane informacije in se strinjalo z vključitvijo v vzorec. Komisija je v skladu s členom 27(1) osnovne protisubvencijske uredbe in členom 17(1) osnovne protidampinške uredbe izbrala vzorec treh proizvajalcev izvoznikov na podlagi največjega reprezentativnega obsega izvoza, ki ga je bilo mogoče v razpoložljivem času ustrezno preiskati. V skladu s členom 27(2) osnovne protisubvencijske uredbe in členom 17(2) osnovne protidampinške uredbe je Komisija pozvala vse znane zadevne proizvajalce izvoznike in organe zadevne države, naj predložijo pripombe o začasno izbranem vzorcu. Prejela ni nobenih pripomb. Komisija je zato sklenila, da ohrani predlagani vzorec, pri čemer so bile vse zainteresirane strani ustrezno obveščene o končnem izbranem vzorcu.
(30)
Vzorec proizvajalcev izvoznikov ali skupin proizvajalcev izvoznikov je torej naslednji:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“);
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) in povezani družbi; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) in Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Za vse tri družbe se uporablja ime „Jiangsu Changhai Group“;
-
Jushi Group Co., Ltd in povezani družbi; Jushi Group Chengdu Co., Ltd in Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Za vse tri družbe se uporablja ime „Jushi Group“.
(31)
Glede na odgovore na obrazcih za vzorčenje je vzorec zajemal 78 % celotnega izvoza iz LRK v Unijo v OP.
7. Izpolnjeni vprašalniki in preveritveni obiski
(32)
Komisija je vprašalnike poslala vladi LRK, vsem kitajskim proizvajalcem izvoznikom, ki so to zahtevali, in vzorčenim proizvajalcem Unije, uporabnikom ter trgovinskim združenjem, ki so se javili v rokih, določenih v obeh obvestilih o začetku.
(33)
Izpolnjene vprašalnike so poslali vlada, trije vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki, trije vzorčeni proizvajalci Unije, 14 uporabnikov in dva nepovezana uvoznika. Vendar je eden od uporabnikov vprašalnik izpolnil neustrezno, tako da Komisija ni mogla opraviti smiselne analize predloženih podatkov, čeprav je uporabnika na to večkrat pisno opomnila.
(34)
Poleg tega se je kot zainteresirana stran v imenu svojih članov javilo združenje „Glass Alliance Europe“, ki zastopa steklarsko industrijo, in predložilo svoje stališče.
(35)
Pisna stališča so poslala tudi številna druga združenja uporabnikov, med drugim „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ in „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites“ (GPIC) ter družba Siemens Wind Power AG.
(36)
Poleg tega je pripombe predložila kitajska trgovinska zbornica za uvoz in izvoz proizvodov lahke industrije in obrti („CCCLA“).
(37)
Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za ugotovitev subvencioniranja, nastale škode in interesa Unije. Preveritveni obiski v skladu s členom 16 osnovne protidampinške uredbe in členom 26 osnovne protisubvencijske uredbe so potekali v prostorih vlade LRK in naslednjih družb:
proizvajalci Unije:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgija,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francija,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovaška;
proizvajalci izvozniki iz LRK:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd;
trgovci, povezani s proizvajalci izvozniki iz LRK:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“),
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“);
trgovci, povezani s proizvajalci izvozniki v Uniji:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS;
nepovezani uvozniki:
-
Helm AG, Nemčija;
uporabniki:
-
Basell Polyolefine, Nemčija,
-
DSM, Nizozemska,
-
DuPont de Nemours, Belgija,
-
Exel Composites, Belgija,
-
Fiberline Composites, Danska,
-
Formax, Združeno kraljestvo,
-
Polyone, Nemčija,
-
Vestas Wind Systems, Danska.
(38)
Vlada LRK je skratka trdila, da so bile njene pravice do obrambe glede dostopa do dokumentacije, ki je na voljo za pregled zainteresiranim stranem, kršene, ker v nezaupnih dokumentih ni bilo informacij brez jasnega „dobrega razloga“ ali dovolj podrobni povzetki ali izjemoma razlogi, zakaj nezaupen povzetek ni naveden.
(39)
Komisija je menila, da je bilo v nezaupni dokumentaciji, ki je na voljo za pregled zainteresiranim stranem, dovolj informacij, na podlagi katerih so lahko zainteresirane strani pregledale podatke, ki jih je Komisija uporabila v analizi, zato se je trditev štela za neutemeljeno. Komisija je vladi sporočila razloge, zakaj je trditve označila za neutemeljene.
(40)
Vlada LRK in en proizvajalec izvoznik sta po dokončnem razkritju ponovila svoje trditve, da je bila določba o zaupnosti preširoko uporabljena, ter zahtevala razkritje vrst izdelkov, ki so jih prodajali proizvajalci Unije, in skupne količine na kontrolno številko izdelka (PCN).
(41)
Komisija meni, da pravice do obrambe niso bile kršene, saj so vsi proizvajalci izvozniki prejeli poseben dokument o razkritju številk PCN, ki jih izdelujejo vzorčeni proizvajalci Unije in pri katerih je šlo za konkurenco z LRK. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
B. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
1. Zadevni izdelek
(42)
Izdelek, obravnavan v obeh preiskavah, je enak izdelku, ki je opredeljen v Izvedbeni uredbi Sveta (EU) št. 248/2011 in opisan v obeh obvestilih o začetku, in sicer rezane niti iz steklenih vlaken dolžine 50 mm ali manj, rovingi iz steklenih vlaken, razen tistih, ki so impregnirani in premazani ter imajo izgubo pri sežigu več kot 3 % (kot je določeno v standardu ISO 1887), in rogoznice iz steklenih vlaken, razen rogoznic iz steklene volne („zadevni izdelek“ ali „izdelki iz steklenih vlaken“), s poreklom iz LRK, ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 in 7019 31 00 (zadnja oznaka je 1. januarja 2014 nadomestila oznako 7019 31 10).
(43)
Zadevni izdelek je surovina, ki se najpogosteje uporablja za termoplastične in duroplastne smole v industriji kompozitov. Taki kompozitni materiali (s steklenimi vlakni ojačane plastike) se uporabljajo v številnih sektorjih, kot so avtomobilska industrija, elektrika/elektronika, vetrnice za mline na veter, gradbeništvo, rezervoarji/cevi, potrošniško blago, vesoljska/vojaška industrija itd.
(44)
Obstajajo tri osnovne vrste izdelkov iz steklenih vlaken, ki jih zajema ta postopek - tj. rezane niti (11), rovingi (12) in rogoznice (13) (razen iz steklene volne). Preiskava je pokazala, da imajo različne vrste zadevnega izdelka kljub različnemu videzu in morebitnim razlikam pri končni uporabi enake osnovne fizikalne, kemijske in tehnične lastnosti ter se v osnovi uporabljajo za iste namene.
2. Zahtevki za izključitev izdelka
2.1 Oznaka KN 7019 31 90
(45)
Po objavi obeh obvestil o začetku je CCCLA izrazila pripombo, da obe obvestili o začetku navajata oznako KN 7019 31 10, medtem ko je pritožnik navedel oznako KN 7019 31 00, ki ne obstaja več. Navedla je, da so izdelki, ki so bili prej uvrščeni pod oznako KN 7019 31 00, zdaj uvrščeni pod dve različni oznaki KN: 7019 31 10 (rogoznice iz steklenih vlaken - iz filamentov) in 7019 31 90 (rogoznice iz steklenih vlaken - drugo). Glede na to, da trenutni preiskavi zajemata nekatere izdelke iz steklenih vlaken, CCCLA meni, da bi bilo treba izdelke, uvrščene pod oznako KN 7019 31 90, torej „rogoznice iz steklenih vlaken brez filamentov“, izključiti iz obsega zadevnega izdelka.
(46)
Ta zahteva je brezpredmetna, ker ta izdelek sploh ne velja za zadevni izdelek.
(47)
Pritožnik je navedel oznako KN ex 7019 31 00 in izrecno poudaril, da so rogoznice iz steklene volne (tj. druge rogoznice ali rogoznice iz steklenih vlaken brez filamentov) izključene. Zato je pred oznako KN „ex“.
(48)
Obe obvestili o začetku sta bili objavljeni decembra 2013 in v obeh je bilo navedeno „ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN […] 7019 31 10“. Glede na to, da so od 1. januarja 2012 izdelki, ki so bili prej uvrščeni pod oznako KN 7019 31 00, zdaj razdeljeni pod oznaki KN 7019 31 10 in 7019 31 90, obvestilo o začetku ne vsebuje „rogoznic iz steklenih vlaken brez filamentov“, ker je v njem navedeno „ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN […] 7019 31 10“.
(49)
Vendar je v veljavni Uredbi navedeno „ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN […] 7019 31 00“, pri čemer se upošteva, da sta bili oznaki KN 7019 31 10 in 7019 31 90 vnovič združeni 1. januarja 2014, ker ni bil pod oznako KN 7019 31 90 uvrščen praktično noben izdelek (saj so bile rogoznice iz steklenih vlaken - drugo, tj. rogoznice iz steklene volne, uvrščene pod oznako KN 7019 39 00).
(50)
Zahteva za izključitev oznake KN 7019 31 90 torej ni ustrezna.
2.2 Teksturirani rovingi
(51)
En uporabnik je zahteval, naj se iz obsega izdelka odstranijo teksturirani rovingi (14), ker jih proizvajalci steklenih vlaken v Uniji ne izdelujejo.
(52)
Vendar je bilo pri treh družbah v Uniji ugotovljeno, da proizvedejo dovolj teksturiranih rovingov za nabavne potrebe trga. Preiskavi sta pokazali, da imajo vse različne vrste zadevnega izdelka kljub morebitnim razlikam pri končni uporabi enake osnovne fizikalne, kemijske in tehnične lastnosti ter se dejansko uporabljajo za iste namene. Zahteva za izključitev teksturiranih rovingov iz obsega izdelka se zato zavrne.
(53)
Vlada LRK je po končnem razkritju trdila, da bi bilo treba teksturirane rovinge izključiti, ker (i) je samo en proizvajalec Unije oskrboval trg s teksturiranimi rovingi v omejenih količinah in zato kakršen koli uvoz takih izdelkov ne bi mogel škodovati industriji Unije, (ii) se teksturirani rovingi razlikujejo od neposrednih rovingov, ki imajo zaradi sestavljenega profila, proizvedenega s pultruzijo, večjo moč v navzkrižni smeri, in se izdelujejo v drugačnem proizvodnem procesu, ter (iii) v nasprotju z ukrepi, izvedenimi v zvezi s prejo v prvotni protidampinški preiskavi, Komisija meni, da omejena nadomestljivost ni zadosten dejavnik za to, da bi dovolila izključitev teksturiranih rovingov.
(54)
V zvezi s prvo trditvijo Komisija ponavlja, da je v Uniji več proizvajalcev z zadostno zmogljivostjo za izpolnjevanje tržnih potreb po teksturiranih rovingih, vendar trenutno to vrsto izdelka prodaja le eden. Argument vlade LRK, da izdelek dejansko prodaja le en proizvajalec Unije, prej kaže na škodo, saj to pomeni, da so se uporabniki preusmerili k drugim dobaviteljem zunaj Unije, zlasti iz LRK.
(55)
V zvezi z drugo trditvijo je proizvodni proces za teksturirane rovinge enak proizvodnemu procesu za „običajne“ rovinge; edina razlika je dodatni korak vpihavanja zraka v roving, za kar je potrebna le razmeroma poceni dodatna oprema, osnovne tehnične in fizikalne lastnosti izdelka pa ostanejo enake. Teksturirani rovingi so le videti nekoliko bolj kosmati kot „običajni“ rovingi.
(56)
V zvezi s tretjo trditvijo je Komisija uporabila enak pristop kot v predhodni preiskavi, v kateri so bili teksturirani rovingi prav tako del zadevnega izdelka in je bila zahteva za izključitev zavrnjena. Predložen ni bil noben argument, na podlagi katerega bi bilo mogoče sklepati drugače.
(57)
Zahteva za izključitev teksturiranih rovingov iz obsega izdelka se zato zavrne.
2.3 Izdelki, pri katerih industrija Unije ni izpostavljena konkurenci iz LRK
(58)
Vlada LRK je zahtevala, naj se izdelki, pri katerih industrija Unije ni izpostavljena konkurenci uvoza iz Kitajske (kot je navedeno v nezaupni različici protisubvencijske pritožbe), odstranijo iz obsega izdelka. Izdelki, na katere se zahteva nanaša, so rezane niti za mokro uporabo (RNMU) in rogoznice.
(59)
RNMU imajo omejen rok uporabe in večje stroške prevoza, ki so posledica dodatne teže zaradi vsebnosti vode. Kljub temu se z RNMU globalno trguje. Preiskava je pokazala, da imajo vse različne vrste zadevnega izdelka kljub različnemu videzu in morebitnim razlikam pri končni uporabi enake osnovne fizikalne, kemijske in tehnične lastnosti ter se dejansko uporabljajo za iste namene. RNMU in rogoznice se kot vse druge vrste zadevnega izdelka uporabljajo kot material za utrjevanje. Poleg tega trditev vlade LRK, da nekateri kitajski izdelki iz steklenih vlaken še niso v velikih količinah prisotni na trgu Unije, ne izključuje možnosti, da bo v prihodnjem poslovnem ravnanju prišlo do spremembe, kar zadeva izvoz teh določenih vrst. Zahteva za izključitev teh izdelkov iz obsega izdelka se zato zavrne.
(60)
Vlada LRK je po končnem razkritju trdila, da (i) RNMU izdeluje samo en proizvajalec Unije in zato kakršen koli uvoz takih izdelkov ne bi mogel škodovati industriji Unije, (ii) proizvajalci Unije ne trpijo škode v zvezi z navedenimi izdelki, saj je industrija Unije v odprti različici pritožbe trdila, da lahko pri navedenih izdelkih ustvarja 8- do 10-odstotni dobiček, (iii) so za RNMU značilni večja vsebnost vode, omejen rok uporabe in drugačen proizvodni proces, zato se po fizikalnih in kemijskih lastnostih razlikujejo od običajnih rezanih niti, in (iv) v nasprotju z ukrepi, izvedenimi v zvezi s prejo v predhodni preiskavi, Komisija meni, da omejena nadomestljivost ni zadosten dejavnik za to, da bi dovolila izključitev RNMU in rogoznic.
(61)
Prva trditev se zavrne, ker RNMU izdeluje več proizvajalcev Unije in zato je škoda v zvezi s to vrsto izdelka mogoča tudi za industrijo Unije.
(62)
V zvezi z drugo trditvijo dejstvo, da so nekatere vrste izdelkov v nekem trenutku dobičkonosne, ni zadosten razlog za izključitev teh vrst izdelkov. Poleg tega se RNMU v Unijo uvažajo v veliko manjših količinah kot drugi izdelki iz steklenih vlaken. Stopnja dobička samo za to vrsto izdelka zato ni reprezentativna za zadevni izdelek.
(63)
V zvezi s tretjo trditvijo zadevni izdelek ni opredeljen glede na svojo vsebnost vode. Vsebnost vode RNMU zato ne zadošča za izključitev izdelka. Poleg tega je proizvodni proces za RNMU enak proizvodnemu procesu za rezane niti za suho uporabo (RNSU), le da ima slednji en proizvodni korak manj, in sicer fazo sušenja.
(64)
V zvezi s četrto trditvijo je Komisija uporabila enak pristop kot v predhodni protidampinški preiskavi, v kateri so bili RNMU prav tako del zadevnega izdelka. Predložen ni bil noben argument, na podlagi katerega bi bilo mogoče sklepati drugače.
(65)
Zahteva za izključitev RNMU iz obsega izdelka se zato zavrne.
3. Podobni izdelek
(66)
Podobno kot pri prejšnji protidampinški preiskavi je bilo za zadevni izdelek in izdelke iz steklenih vlaken, ki se proizvajajo in prodajajo na domačem trgu LRK, ter izdelke iz steklenih vlaken, ki jih v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije, ugotovljeno, da imajo enake osnovne fizikalne, kemične in tehnične lastnosti ter enako uporabo. Ti izdelki se zato za namene sedanjih preiskav obravnavajo kot podobni izdelki v smislu člena 1(4) osnovne protidampinške uredbe in člena 2(c) osnovne protisubvencijske uredbe.
C. SUBVENCIJA
1. Uvod
(67)
V 12. petletnem načrtu za nacionalni gospodarski in družbeni razvoj LRK je poudarjena strateška vizija vlade LRK za izboljšanje in spodbujanje ključnih industrij, med drugim proizvodnje izdelkov iz steklenih vlaken. V poglavju 9 12. petletnega načrta, ki zadeva preoblikovanje in posodobitev predelovalne industrije, je navedeno:
„Osredotočili se bomo na razvoj novih materialov, kot so fotonapetostno steklo, ultra tanek stekleni substrat, posebna steklena vlakna in posebne keramike.“
(68)
V oddelku 3 poglavja 9 navedenega načrta, ki zadeva tehnološko posodobitev podjetij, je izrecno navedeno, da bo vlada LRK „[…] podjetja spodbujala k izboljšanju zmogljivosti za razvoj novih izdelkov, povečanju tehnološkega vidika in dodane vrednosti izdelkov ter k hitrejši posodobitvi in nadgradnji lastnih izdelkov“.
(69)
Poleg tega je v oddelku 1 poglavja 10 načrta določeno:
„V industriji novih materialov bo poudarek na razvoju novih funkcionalnih materialov, naprednih strukturnih materialov, visokozmogljivih vlaken in kompozitnih materialov, narejenih iz teh vlaken, ter osnovnih materialov za splošne namene.“
(70)
Pomen inovacij in novih materialov na splošno je jasno opredeljen v „12. petletnem programu za industrijske tehnološke inovacije“ in „Nacionalnem načrtu za dolgoročni razvoj znanosti in tehnologije (2006-2020)“.
(71)
Poleg tega so v „glavnem katalogu o prestrukturiranju industrije iz leta 2011 (sklep št. 9)“ kot spodbujana industrija izrecno navedeni „peč za vlečenje žice iz E-steklenih vlaken […], razvoj in proizvodnja visokozmogljivih steklenih vlaken in z njimi povezanih izdelkov“. Tudi v „katalogu za usmerjanje industrij za tuje naložbe“, v katerem so naštete industrije, pri katerih se spodbujajo tuje naložbe (15), sta izrecno navedeni proizvodnja izdelkov iz steklenih vlaken in proizvodnja posebnih steklenih vlaken.
(72)
Vlada LRK je trdila, da so ti načrti le smernice in niso zavezujoči. Toda 12. petletni načrt je, kot je jasno navedeno v njem, pravno zavezujoč:
„Po opravljenem posvetovanju z Nacionalnim ljudskim kongresom glede načrta in njegovi odobritvi je ta načrt pravno veljaven.“
(73)
Vlada LRK je po razkritju trdila, da gre pri zadevnem izdelku samo za izdelke iz standardnih steklenih vlaken (E-stekla), ne iz tehnološko naprednejših visokozmogljivih steklenih vlaken (steklena vlakna za posebne namene ali S-stekla). Izdelek, ki ga zadeva ta preiskava, je zato zunaj obsega spodbujanih industrij, saj so med spodbujanimi industrijami samo posebna steklena vlakna ali visokozmogljiva vlakna. Vlada LRK se med drugim sklicuje na 12. petletni načrt, v katerem so navedena le „visokozmogljiva vlakna“ in „posebna steklena vlakna“.
(74)
Prvič, zadevni izdelek zajema nekaterih izdelkov iz steklenih vlaken. V opredelitvi izdelka ni posebej navedeno, ali so ti izdelki narejeni iz standardnih steklenih vlaken („E-stekla“) ali posebnih steklenih vlaken („S-stekla“). Drugič, nobena zainteresirana stran ni predložila zahtevka za izključitev izdelka, v katerem bi trdila, da posebna steklena vlakna ne bi smela biti v obsegu izdelka. Tretjič, vlada LRK ni oporekala dejstvu, da vlada spodbuja razvoj „posebnih steklenih vlaken“. Dejansko so tudi izdelki iz standardnih steklenih vlaken navedeni med industrijami, za katere se spodbujajo tuje naložbe (glej uvodno izjavo 71).
(75)
Tudi če bi se strinjali s tem, da vlada LRK spodbuja le razvoj visokozmogljivih steklenih vlaken (na primer S-stekla), v preiskavi ni bila ugotovljena nikakršna razlika med industrijo standardnih steklenih vlaken in industrijo posebnih steklenih vlaken. Nasprotno, vse izdelke iz steklenih vlaken, izdelane iz E-stekla ali iz visokozmogljivih steklenih vlaken, kot je S-steklo, izdeluje ista industrija steklenih vlaken. Komisija je v zvezi s tem ugotovila predvsem, da vsi vzorčeni kitajski proizvajalci izvozniki v svojih proizvodnih procesih uporabljajo standardna steklena vlakna (E-steklo) in visokozmogljiva steklena vlakna (na primer S-steklo) ter da ni vzpostavljen nikakršen mehanizem za omejevanje zagotovljene podpore enemu segmentu proizvodnje, ali v obliki prednostnih posojil ali zagotavljanja pravic do rabe zemljišč. Iz tega sledi, da izrecno spodbujanje razvoja izdelkov iz visokozmogljivih steklenih vlaken ne more niti z zakonodajo niti z dejstvi izključiti industrije osnovnih steklenih vlaken iz splošne strateške politike za spodbujanje podjetij k izboljševanju zmogljivosti za razvoj novih izdelkov, povečanju tehnološkega vidika in dodane vrednosti izdelkov ter k hitrejši posodobitvi in nadgradnji izdelkov.
(76)
Na podlagi tega se sklene, da je trditev, da zadevni izdelek ni del spodbujane industrije, neutemeljena in se zato zavrne.
(77)
Poleg tega je v „Sklepu št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture“ (ki se skupaj s priloženimi „začasnimi določbami o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture“ imenuje „sklep št. 40“) navedeno, da bo kitajska vlada dejavno podpirala razvoj različnih vrst industrij (16).
(78)
Čeprav v sklepu št. 40 ni izrecno navedena industrija steklenih vlaken ali splošneje industrija novih materialov, je vendarle vsem finančnim institucijam naročeno, naj zagotovijo kreditno podporo samo za spodbujane projekte, predvideva a se tudi izvajanje „drugih politik ugodnosti za spodbujane projekte“ (17). Iz tega se torej lahko zaključi, da določbe sklepa št. 40 veljajo za industrijo steklenih vlaken.
(79)
Vlada LRK je trdila, da sklep št. 40 pomeni le, da bi morale spodbujane industrije prejeti kreditno podporo „v skladu s kreditnimi načeli“ in da iz tega ni mogoče sklepati, da bi morala biti takšna podpora zagotovljena prednostno.
(80)
Preiskava je pokazala, da so imele vzorčene družbe koristi od politike prednostnih posojil. Nekatere od družb, ki so poslovale z izgubo, so celo še naprej pridobivale financiranje po prednostnih pogojih. Zato Komisija zavrača trditev vlade LRK, da je bilo posojilo industriji steklenih vlaken zagotovljeno „v skladu s kreditnimi načeli“. Ključno je še vedno dejstvo, da v skladu s sklepom št. 40 vse finančne institucije zagotavljajo kreditno podporo spodbujanim industrijam, med katere je vključena industrija steklenih vlaken, in da se ta podpora dejansko zagotavlja prednostno.
(81)
Poleg tega je v „Nacionalnem okviru za srednjeročne in dolgoročne znanosti in tehnološki razvoj (za obdobje 2006-2020)“ napovedano, da bo „na prvo mesto postavil finance politike“, „spodbujal finančne institucije k dodeljevanju prednostne kreditne podpore velikim nacionalnim projektom znanstvene in tehnološke industrializacije“, „spodbujal finančne institucije k izboljšanju in krepitvi finančnih storitev za visokotehnološke družbe“ in „izvajal preferencialne davčne politike za spodbujanje razvoja visokotehnoloških družb“.
(82)
Proizvodnja steklenih vlaken sodi pod opis visokotehnoloških podjetij, kot kaže število proizvajalcev, katerih podjetje ima status podjetja z novo tehnologijo ali visokotehnološkega podjetja v LRK. Preiskava je dejansko pokazala, da so nekatere vzorčene družbe prejele potrdilo o visokotehnoloških podjetjih in podjetjih z novo tehnologijo, zaradi česar bi lahko izkoristile prednostno obravnavo, opredeljeno v navedenem „Nacionalnem okviru za srednjeročne in dolgoročne znanosti in tehnološki razvoj (za obdobje 2006-2020)“.
2. Nesodelovanje in uporaba razpoložljivih dejstev
2.1 Uporaba določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe pri enem proizvajalcu izvozniku
(83)
Med preveritvenim obiskom ene od družb v LRK je bilo ugotovljeno, da je družba zamenjala revidiran računovodski izkaz, ki ga je prvotno predložila Komisiji v izpolnjenem protisubvencijskem vprašalniku. Družba te informacije ni razkrila prostovoljno, pač pa je bil drugi revidiran finančni izkaz odkrit šele, ko je morala družba na zahtevo predložiti izvirnik finančnega izkaza. Poleg tega je bil novi izkaz na voljo samo v kitajščini. Ker je pošiljanje dveh različnih revidiranih finančnih izkazov v nasprotju z mednarodnimi revizijskimi standardi (št. 560 v zvezi s „poznejšimi dogodki“), je delovna skupina za preveritveni obisk poudarila, da je zadeva zelo zaskrbljujoča, saj zbuja dvome o verodostojnosti predloženih finančnih izkazov. V družbi so pojasnili, da so bile v revidiranem finančnem izkazu, ki so ga prvotno predložili v izpolnjenem vprašalniku, napake in so ga zato zamenjali z novo različico, ki jo je izdala ista revizorska družba, ter navedli datum za nazaj in ga ponovno izdali z isto zaporedno številko kot prvotno poročilo o finančnih izkazih, ki je bilo uničeno.
(84)
Komisija je po preveritvenem obisku in prejemu prevodov „drugega“ sklopa finančnih izkazov družbi poslala dopis s posebnimi in natančno opredeljenimi razlogi, zakaj se po njenem mnenju nekateri podatki iz izpolnjenega vprašalnika ne morejo šteti za preverjene. Komisija je družbo obvestila, da se lahko odloči, da bo svoje ugotovitve sprejela na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe, in ji dala priložnost, da predloži pripombe.
(85)
Družba je predložila pripombe v pisni obliki ter med zaslišanjem, ki ga je vodil pooblaščenec za zaslišanje. Iz njenega odgovora je bilo razvidno, da obstaja še en (tretji) revidirani finančni izkaz (v obliki, ki se uporablja za družbe, ki kotirajo na borzi). Čeprav ni bilo videti, da bi se „drugi“ in „tretji“ izkaz bistveno razlikovala, je slednji veliko natančnejši in obsežnejši. Izkaz je bil med preveritvenim obiskom (18) že izdan in družbi tudi na voljo, vendar ta med preveritvenim obiskom kljub temu ni pravočasno obvestila Komisije o njegovem obstoju. V nasprotju z drugimi finančnimi izkazi so bile v tej „tretji“ različici izrecno in podrobno navedene vse subvencije (skupaj s pravnimi podlagami), ki jih je družba prejela med OP. Pregled tega finančnega izkaza med preveritvenim obiskom bi bil torej izredno koristen za ponovno preverjanje vseh predloženih informacij v zvezi s posameznimi subvencijskimi shemami, ki jih je prejela družba.
(86)
Revidirani finančni izkaz je ključni dokument za ustrezno preverjanje informacij, ki jih družba predloži Komisiji v zvezi z nepovratnimi sredstvi, posojili, pravicami do uporabe zemljišč, odlogi plačila davkov itd.
(87)
Kot je bilo navedeno zgoraj, družba ni bila pripravljena sodelovati in je s tem močno ovirala ustrezno preverjanje informacij, predloženih Komisiji, zato slednja ni mogla ustrezno preveriti informacij, ki jih je med drugim prejela v zvezi s subvencijami, ki jih je prejela družba. Zato Komisija ni mogla priti do primerno natančne ugotovitve, predvsem kar zadeva raven prejetih subvencij.
(88)
Šteje se, da je družba predložila zavajajoče informacije in ni ustrezno sodelovala. Komisija se je zato odločila uporabiti določbe člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe. Ker je bila družba del skupine, so se določbe člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe uporabile za celo skupino.
(89)
Kar zadeva določitev ravni subvencioniranja za skupino, pa je Komisija uporabila dejanske podatke dveh družb v skupini, ki sta v celoti sodelovali v obeh preiskavah in katerih informacije glede stopnje subvencioniranja so se štele za zanesljive. Raven subvencioniranja za družbo v skupini, ki je predložila zavajajoče informacije, se je določila na podlagi razpoložljivih dejstev. Pri določitvi ravni subvencioniranja za ta pravni subjekt so bila dejstva, ki jih je imela Komisija na voljo, najvišja raven subvencioniranja, ugotovljena za posamezno subvencijsko shemo za vsako pravno osebo, ki je pripadala vzorčenim družbam ali skupini družb iz uvodne izjave 30 in ki je v celoti sodelovala v preiskavi.
(90)
Pritožnik je po razkritju trdil, da ni bila uporabljena pravilna metodologija za izračun ravni subvencioniranja skupine. Trdil je, da bi morala biti ta precej višja, glede na to, da je subvencijska stopnja skupine vsota najvišjih subvencijskih stopenj, ugotovljenih za posamezno subvencijsko shemo za vsako sodelujočo družbo.
(91)
Ta trditev temelji na nesporazumu. Metodologija, ki je bila uporabljena za izračun ravni subvencioniranja iz uvodne izjave 89, se je uporabila samo za družbo (v skupini), ki je predložila zavajajoče informacije, in ne za celotno skupino. Trditev je bila zato zavrnjena.
(92)
Družba, ki je predložila zavajajoče informacije, zadevnega izdelka ni izvažala. V skupini je zadevni izdelek izvažala ena od njenih povezanih družb. Ta pa je v celoti sodelovala v obeh preiskavah in zagotovila zanesljive informacije o izvozni ceni skupine. Komisija je predložene informacije zato uporabila kot dokončne ugotovitve v zadevnem postopku.
(93)
Proizvajalec izvoznik je po razkritju trdil, da je Komisija napačno uporabila določbe člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe.
(94)
Najprej je trdil, da Komisija v dopisu družbi, v katerem je podrobno opisala razloge za predlagano uporabo določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe, ni navedla, da ni mogla preveriti informacij v zvezi s subvencijami. Zato Komisija svojih dokončnih sklepov ne more utemeljiti na tem argumentu, saj družba ni imela možnosti, da bi v zvezi z njim predložila svoje pripombe.
(95)
Te trditve ni mogoče sprejeti. Komisija je v dopisu izrecno navedla, da „ne more skleniti, da so bile informacije v zvezi z ravnjo subvencij, ki jih je predložila [družba], preverjene“. V vsakem primeru je bila družba v celoti obveščena o razlogih za uporabo najboljših dejstev, ki so bila na voljo v dokumentu o dokončnem razkritju, in je imela v zvezi s tem možnost predložiti pripombe, kar je tudi storila.
(96)
Proizvajalec izvoznik je poleg tega trdil, da Komisija, tudi če bi uporabila določbe člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe, kot osnovo za določitev ravni subvencioniranja ne bi smela uporabiti podatkov drugih družb, ampak bi se morala opreti na dejanski sklop revidiranih finančnih izkazov družbe, saj so to še vedno „najustreznejše“ in „najprimernejše“ informacije o ravni subvencioniranja družbe.
(97)
Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 83-88, ima Komisija resne pomisleke o verodostojnosti predloženih finančnih izkazov, zato se ni mogla zanesti nanje pri preverjanju ravni subvencioniranja za različne sheme in/ali subvencijske programe, kot so prednostna posojila in pravice do uporabe zemljišč za manj kot ustrezno nadomestilo. Zanesljivi revidirani finančni izkazi so zares ključni za preverjanje točnosti in celovitosti siceršnjih predloženih informacij. Zato se je Komisija pri določanju ravni subvencioniranja odločila uporabiti najboljša razpoložljiva dejstva; v tem primeru so bile to preverjene informacije o ustreznih subvencijskih shemah drugih sodelujočih subjektov. Ta trditev se zato zavrne.
(98)
Družba je trdila tudi, da je Komisija napačno uporabila mednarodne računovodske standarde („MRS“) kot merilo za zavrnitev sklopa revidiranih izkazov. Družba meni, da bi bilo treba ločiti med vlogo sklopa revidiranih računovodskih izkazov in pomembnostjo MRS pri ocenjevanju tržnogospodarske obravnave v protidampinških postopkih in v protisubvencijskih postopkih. Kršitev MRS ne more biti razlog za uporabo določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe.
(99)
Komisija navaja, da kršitev mednarodnih računovodskih izrazov, ki je bila ugotovljena v preiskavi, sama po sebi ni bila razlog za uporabo določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe. Razlog je bilo dejstvo, da sta bila Komisiji predložena dva različna sklopa revidiranih finančnih izkazov, zaradi česar je Komisija podvomila o verodostojnosti teh in posledično sklenila, da drugih informacij v zvezi z ravnjo subvencioniranja ni mogoče preveriti. Ta trditev se zato zavrne.
(100)
Družba je trdila tudi, da je bila metodologija Komisije za izračun njene subvencijske stopnje, pri kateri je uporabila najvišjo izravnalno stopnjo za posamezno shemo, ki je bila ugotovljena za posamezni sodelujoči pravni subjekt (in ne za posamezno skupino), neutemeljena. Družba je trdila, da je ta metodologija napačna, ker se lahko družbe v isti skupini odločijo, da bodo v korist celotne skupine subvencije osredotočile na en določen subjekt.
(101)
Kot je bilo pojasnjeno v uvodni izjavi 89 v zvezi z izračunom ravni subvencioniranja za skupino, je Komisija pri izračunu ravni subvencioniranja za celotno skupino uporabila dejanske podatke drugih dveh družb v skupini, ki sta sodelovali v obeh preiskavah. Razpoložljiva dejstva so se uporabila le za en pravni subjekt v skupini, ki pa je predložil zavajajoče informacije. Komisija je menila, da je za določitev ravni subvencioniranja pravnega subjekta v skupini izračune najustrezneje utemeljiti na enaki ravni v okviru korporacijske strukture in uporabiti najvišje ravni subvencioniranja, ugotovljene za posamezne pravne subjekte (v skupini, če je ustrezno), ki pripadajo vzorčenim družbam ali skupinam družb. Ta trditev se zato zavrne.
2.2 Uporaba določb člena 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe pri državnih bankah
(102)
S Komisijo ni sodelovala nobena od državnih bank v LRK. Banke so bile pozvane, naj z izpolnitvijo vprašalnika predložijo potrebne informacije za protisubvencijsko preiskavo. Komisija je zato vlado LRK obvestila, da bo razmislila o tem, da bo svoje ugotovitve glede informacij v zvezi z državnimi bankami sprejela na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe.
(103)
Vlada LRK je v odgovor na dopis Komisije in po razkritju ugovarjala temu, da bi se člen 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe uporabil v zvezi z informacijami, zahtevanimi od državnih bank. Trdila je, da je ogromno informacij za preiskavo zagotovila že sama. Vendar je Komisija ugotovila, da te informacije niso mogle v celoti nadomestiti odgovora državnih bank v obliki izpolnjenih vprašalnikov. Vlada LRK ni izpodbijala niti dejstva, da državne banke niso poslale izpolnjenega vprašalnika niti dejstva, da so v državni lasti. Komisija se je morala zato pri svojih ugotovitvah v zvezi z državnimi bankami zanesti na razpoložljiva dejstva.
3. Preiskovane sheme
(104)
Komisija je vprašalnike, vključno z vprašalniki za državne banke, poslala vladi LRK in vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, pri čemer je zahtevala informacije o shemah, ki so domnevno vključevale dodeljevanje subvencij industriji steklenih vlaken. Preiskovane so bile naslednje sheme:
(a)
politika prednostnih posojil, jamstva in zavarovanja za industrijo steklenih vlaken:
-
politika prednostnih posojil,
-
subvencijski programi za izvozne kredite,
-
izvozna jamstva in zavarovanja za nove materiale,
-
ugodnosti, zagotovljene z omogočanjem dostopa do off-shore holdinških družb, in odplačila posojil s strani države;
(b)
programi nepovratnih sredstev:
-
subvencije za razvoj programov za znane blagovne znamke in najboljše kitajske blagovne znamke,
-
vladna nepovratna sredstva na centralni ravni,
-
vladna nepovratna sredstva na podcentralni ravni,
-
sredstva za širitev dejavnosti v provinci Guangdong;
(c)
sredstva, ki jih zagotovi vlada, za plačilo, ki je nižje od primernega:
-
zagotavljanje električne energije s strani vlade,
-
zagotavljanje vode s strani vlade,
-
zagotavljanje surovin s strani vlade,
-
zagotavljanje zemljišč s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo;
(d)
programi oprostitve davka od dohodkov ter neposredne oprostitve in znižanja davkov:
-
program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami („PTN“),
-
znižanja davka od dohodkov za izvozno usmerjena PTN,
-
olajšave pri davku od dohodkov za PTN na podlagi zemljepisne lege,
-
programi lokalne oprostitve in znižanja davka od dohodkov za proizvodne družbe, v katere se vlaga tuji kapital,
-
znižanja davkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem,
-
davčne izravnave za raziskave in razvoj PTN,
-
vračila davkov za naložbe v dobiček PTN v izvozno usmerjenih podjetjih,
-
prednostni davčni programi za PTN, priznana kot visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo,
-
davčne olajšave za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki sodelujejo pri določenih projektih,
-
prednostna politika glede davka od dohodkov podjetij na severovzhodu države,
-
davčni programi za provinco Guangdong,
-
oprostitev plačila davka od dividend med rezidenčnimi podjetji, ki izpolnjujejo pogoje,
-
znižanje davčnih stopenj za družbe;
(e)
programi posredne obdavčitve in uvoznih tarif:
-
oprostitev plačila DDV za uporabo uvožene opreme,
-
vračila DDV za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem,
-
oprostitve plačila DDV in tarif za nakup osnovnih sredstev v okviru programa za razvoj zunanje trgovine.
4. Politika prednostnih posojil, drugo financiranje, jamstva in zavarovanja
4.1 Prednostna posojila
(a) Uvod
(105)
Ugotovitve v zvezi z državnimi bankami so bile sprejete na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe, kot je pojasnjeno v oddelku C.2.2.
(b) Pravna podlaga
(106)
Naslednje pravne določbe urejajo prednostna posojila v LRK: Zakon LRK o komercialnih bankah („zakon o bančništvu“) [2003], Splošna pravila o posojilih, ki jih je spodbujala Ljudska banka Kitajske („LBK“), z dne 28. junija 1996 in sklep št. 40 državnega sveta.
(c) Ugotovitve preiskave
Obstoj subvencije
(107)
Medtem ko so kitajski organi poslali samo omejene informacije glede deležev/lastništva bank v LRK, je preiskava na podlagi razpoložljivih dejstev pokazala, da sta za kitajski finančni trg značilna precejšen vpliv in nadzor vlade. Pri analiziranju tega, ali imajo banke vladna pooblastila, so pooblaščene za njihovo izvajanje ali jih izvajajo (tj. so javni organi), je Komisija poleg informacij o vladnem lastništvu bank uporabila tudi vse razpoložljive informacije o drugih značilnostih, kot so prisotnost vlade v upravnih odborih, vladni vpliv in nadzor nad bančnimi dejavnostmi, upoštevanje vladnih politik ali interesov ter to, ali so bili subjekti ustanovljeni z zakonom.
(108)
Iz razpoložljivih informacij je bilo ugotovljeno, da banke, ki so popolnoma v državni lasti in katerih upravne odbore pretežno sestavljajo člani vlade LRK, obvladujejo največji tržni delež in so prevladujoči subjekti na kitajskem finančnem trgu. Za državne banke veljajo tudi pravna pravila, v skladu s katerimi morajo med drugim poslovanje s posojili prilagoditi potrebam nacionalnega gospodarstva, zagotoviti kreditno podporo za spodbujane projekte (19) ali dati prednost razvoju visokotehnoloških industrij in industrij z novo tehnologijo (20).
(109)
Še en znak, da kitajska vlada posega na kitajski finančni trg, je vloga, ki jo ima LBK pri določanju posebnih omejitev glede načina določanja obrestnih mer in njihovega nihanja (21). Finančne institucije morajo zagotoviti obrestne mere posojil znotraj določenega razpona referenčne obrestne mere posojil LBK. Pri prednostnih posojilih se obrestne mere ne smejo spreminjati navzgor. Z omejitvami obrestnih mer za posojila skupaj z zgornjimi mejami obrestnih mer za vloge imajo banke zagotovljen dostop do poceni kapitala (zaradi reguliranja obrestnih mer vlog) in lahko izbranim industrijam odobrijo posojila po ugodnih obrestnih merah v skladu z vladno politiko usmerjanja bank, da zagotavljajo posebno podporo nekaterim spodbujanim in/ali visokotehnološkim industrijam, kot je industrija steklenih vlaken.
(110)
Komisija je od vlade LRK zahtevala pojasnila glede opredelitve in ubeseditve v okrožnici št. 251 ter v njeni predhodni zakonodaji (okrožnica LBK glede povečanja razpona spreminjanja obrestne mere posojil finančnih institucij - YinFa [2003] št. 250). Vendar, kot je bilo pojasnjeno v zgornjem oddelku C.2.2, vlada LRK teh okrožnic ni zagotovila. Vlada LRK je trdila, da je bila okrožnica št. 250 razveljavljena z okrožnico št. 251 in da je bila najnižja dovoljena posojilna obrestna mera odpravljena julija 2013 ter da vlada torej ne posega v bančni sektor.
(111)
Vendar je bila najnižja dovoljena posojilna obrestna mera odpravljena v obdobju preiskave. LBK je zato v večjem delu obdobja preiskave vplivala na določanje obrestnih mer državnih bank. Poleg tega v preiskavi ni bil ugotovljen nikakršen neposredni učinek odprave posojil, ki so jih prejemali vzorčeni proizvajalci. V vsakem primeru najnižje obrestne mere, ki so se uporabljale v obdobju preiskave, niso edini razlog, zakaj Komisija obravnava državne banke kot javne organe.
(112)
Ugotovitve iz protisubvencijske preiskave glede sončnih plošč (22) in solarnega stekla (23), da državne banke v LRK delujejo kot javni organi (glej uvodne izjave od 158 do 168 uredbe o sončnih ploščah in uvodno izjavo 73 uredbe o solarnem steklu), so tudi razpoložljiva dejstva glede statusa državnih bank kot javnih organov v tej preiskavi. Ta dejstva se povzamejo, kot sledi:
-
državne banke imajo največji tržni delež in so vodilne akterke na trgu LRK;
-
na podlagi razpoložljivih dejstev je mogoče sklepati, da vlada državne banke nadzoruje prek lastništva in upravnega nadzora nad njihovim poslovanjem, vključno s postavljanjem omejitev za obrestne mere, ki jih lahko ponujajo;
-
zakon o bančništvu ter drugi zakoni in uredbe zahtevajo od bank, da posojajo v skladu s potrebami nacionalnega gospodarstva, zagotavljajo kreditno podporo spodbujanim projektom ter dajejo prednost podjetjem z novo tehnologijo in visokotehnološkim podjetjem.
(113)
Na podlagi navedenega se sklene, da državne banke izvajajo vladne funkcije v imenu vlade LRK, in sicer obvezno spodbujanje nekaterih gospodarskih sektorjev v skladu z državnim načrtovanjem in političnimi dokumenti. Obsežno vladno lastništvo v državnih bankah potrjuje, da banke pri izvajanju svojih javnih funkcij nadzoruje vlada. Vlada LRK izvaja bistven nadzor nad državnimi bankami, in sicer s široko vladno udeležbo v finančnem sektorju ter zahtevo, da državne banke upoštevajo vladne politike. Zato se šteje, da so državne banke javni organi, ker imajo in izvajajo pooblastilo vlade, ali jim je to dodeljeno.
(114)
Vlada LRK je po razkritju izpodbijala ta sklep z navedbo, da Komisija ni opredelila razlogov za domnevo, da so državne banke javni organi. Komisija meni, da dejstva v zgoraj navedenih uvodnih izjavah utemeljujejo sklep, da so državne banke javni organi.
(115)
Čeprav večino posojil vzorčenim proizvajalcem izvoznikom zagotavljajo državne banke, je bilo v preiskavi ugotovljeno, da majhen delež posojil zagotavljajo tudi zasebne banke. Komisija je zato analizirala, ali kitajska vlada bankam v zasebni lasti v LRK zaupa in/ali ukaže, naj zagotovijo prednostna posojila proizvajalcem steklenih vlaken, in sicer v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne protisubvencijske uredbe.
(116)
V členu 34 zakona o bančništvu je navedeno, da morajo tudi zasebne banke „svojo posojilno dejavnost izvajati v skladu s potrebami nacionalnega gospodarstva in družbenega razvoja ter v duhu državnih industrijskih politik“ (24).
(117)
Preiskava je pokazala, da so bile stopnje obrestnih mer, ki so jih državne in zasebne banke zaračunavale vzorčenim proizvajalcem izvoznikom, na splošno zelo podobne. To pomeni, da državne banke, ki so glavni akterji na bančnem trgu in na trgu posojil v LRK, določajo obrestne mere za posojila in da zasebne banke preprosto upoštevajo obrestne mere, ki jih določijo državne banke (javni organi).
(118)
V teh okoliščinah se sklene, da zasebne banke ne določajo svojih obrestnih mer neodvisno od poseganja države in da strategijo posojil zasebnih bank usmerja vlada LRK.
(119)
Vlada LRK je po razkritju oporekala razlagi člena 34 zakona o bančništvu, ki jo je podala Komisija, z navedbo, da „Komisija členu 34 pripisuje pomen, ki mu ga nedvomno ni mogoče pripisati“. Poleg tega je pozornost Komisije usmerila k drugim členom zakona o bančništvu, tj. k členom 4, 5 in 7, ki zagotavljajo, da se posojila podeljujejo brez vmešavanja in na podlagi ocene kreditnega tveganja.
(120)
Komisija potrjuje, da ti členi obstajajo, vendar meni, da jih je treba razumeti in brati ob upoštevanju določb člena 34. V zvezi s tem je treba opozoriti, da niti vlada LRK niti banke ali zadevne vzorčene družbe niso mogle dokazati, da so se posojila zagotavljala brez vmešavanja ali na podlagi ustrezne ocene kreditnega tveganja. Nasprotno, preiskava je pokazala, da je eden od proizvajalcev izvoznikov posloval z izgubo, vendar mu je kljub temu uspelo od bank dobiti posojila po običajnih obrestnih merah brez kakršnega koli pribitka zaradi težavnega finančnega položaja.
(121)
Komisija torej ugotavlja, da vlada zasebnim bankam dodeli ali ukaže zagotavljanje prednostnega financiranja na podoben način, kot ga zagotavljajo državne banke, kar pomeni, da gre za finančni prispevek v smislu člena 3(1)(a)(iv) osnovne protisubvencijske uredbe.
Specifičnost
(122)
Banke, ki so sodelujočim proizvajalcem izvoznikom zagotavljale posojila, so v veliki večini državne banke, ki jih na končni stopnji nadzoruje vlada LRK. Te vključujejo glavne poslovne banke in banke za izvajanje politik v LRK, kot so Kitajska razvojna banka, banka EXIM, Kmetijska banka Kitajske, Banka Kitajske, Konstrukcijska banka Kitajske ter Industrijska in poslovna banka Kitajske.
(123)
Poleg tega Komisija ugotavlja, da vlada LRK namenja prednostna posojila omejenemu številu industrij. Na primer, v sklepu št. 40 je navedeno, da bo kitajska vlada dejavno podpirala razvoj industrij novih materialov, industrija steklenih vlaken pa se šteje za novo industrijo. Poleg tega je vsem finančnim institucijam naročeno, naj zagotovijo kreditno podporo samo za spodbujane projekte, tj. kategorijo, v katero spadajo projekti v zvezi s steklenimi vlakni. S to odločitvijo se obeta tudi izvajanje „drugih politik ugodnosti za spodbujane projekte“.
(124)
Vlada LRK je trdila, da se je Komisija neupravičeno oprla na sklep št. 40, saj zadevni izdelek ni uvrščen med spodbujane industrije. Poleg tega je trdila, da se, tudi če bi se sprejelo, da je industrija spodbujana, na sklep št. 40 ni mogoče sklicevati v zvezi z industrijo, ki ni navedena v sklepu št. 9 („glavni katalog o prestrukturiranju industrije iz leta 2011“).
(125)
Vzorčeni proizvajalci izvozniki spadajo v kategorije spodbujanih industrij, navedene zgoraj (uvodne izjave 67-76), ter v kategorijo visokotehnološke industrije in industrije z novo tehnologijo. Poleg tega so, v nasprotju s trditvijo vlade, posebna steklena vlakna in z njimi povezani izdelki ter peči za proizvodnjo E-stekla izrecno navedeni v točki 6 poglavja XII sklepa št. 9 (25). Trditev je zato neutemeljena.
Ugodnost
(126)
Ugodnost obstaja v obsegu, v katerem se vladna posojila ali posojila zasebnih organov, ki jim vlada zaupa ali ukaže opravljanje funkcij, dodelijo pod pogoji, ugodnejšimi od tistih, ki bi jih prejemnik dejansko lahko pridobil na trgu.
Nujnost zanašanja na referenčno vrednost
(127)
Komisija se je odločila preveriti oceno kreditnega tveganja, ki so jo izvedle banke, ki so posodile denar vzorčenim proizvajalcem izvoznikom v obdobju preiskave. Nekateri proizvajalci izvozniki so imeli izgubo. Kljub temu jim je uspelo pri bankah dobiti posojila po referenčni obrestni meri brez kakršnega koli pribitka za tveganje, povezano z njihovim vedno slabšim finančnim položajem. Komisija zato upravičeno dvomi, da so posojila proizvajalcem steklenih vlaken temeljila na natančni oceni tveganja in da je bila na podlagi tega določena obrestna mera.
(128)
Kot je bilo pojasnjeno, ker posojila, ki jih zagotavljajo kitajske banke, izražajo znatno poseganje vlade v bančni sektor in ne izražajo obrestnih mer delujočega bančnega trga, je bila ustrezna referenčna vrednost oblikovana z metodami, opisanimi v nadaljevanju. Poleg tega je Komisija pri določitvi ustrezne referenčne obrestne mere zaradi nesodelovanja vlade LRK uporabila razpoložljiva dejstva.
(129)
Pri oblikovanju ustrezne referenčne vrednosti za posojila, izražena v CNY, se zdi smiselno, da se uporabijo kitajske obrestne mere, prilagojene tako, da kažejo običajno tržno tveganje. Pravzaprav se zdi v primeru, ko je trenutno finančno stanje izvoznikov ugotovljeno na izkrivljenem trgu bančnih posojil ter ko kitajske banke ne predložijo nobenih zanesljivih informacij glede meritev tveganja in določanja bonitetne ocene, nujno, da se ne upošteva kreditna sposobnost kitajskih izvoznikov po nominalni vrednosti, ampak se doda pribitek, ki kaže potencialni učinek kitajskega izkrivljenega trga na njihov finančni položaj.
(130)
Enako velja za posojila, izražena v tujih valutah. Za referenčno vrednost so bile uporabljene podjetniške obveznice z bonitetno oceno BB, izražene v ustreznih valutah in izdane v OP.
(131)
Kot je pojasnjeno zgoraj, je Komisija od vlade LRK in sodelujočih proizvajalcev izvoznikov zahtevala, naj predložijo informacije o posojilnih politikah kitajskih bank in načinu dodeljevanja posojil proizvajalcem izvoznikom. Vendar teh informacij ni prejela. Glede na nezadostno sodelovanje in vsa razpoložljiva dejstva ter v skladu z določbami člena 28(6) osnovne protisubvencijske uredbe se zdi primerno upoštevati, da bi vsa podjetja na Kitajskem dobila samo obveznice najvišje ocene „stopnja nevlaganja“ (BB pri agenciji Bloomberg), in uporabiti ustrezno premijo, pričakovano za obveznice, ki jih izdajo podjetja s to oceno, za običajno obrestno mero Ljudske banke Kitajske.
(132)
Zato se je pri izračunu referenčne obrestne mere za posojila vzorčenim družbam v OP premija za tveganje izračunala na podlagi razlike med obrestnimi merami za obveznice, ki so jih izdale družbe z oceno BB, in obveznice, ki so jih izdale družbe z oceno AAA (to je bonitetna ocena obveznic, ki jih izdaja LRK), evidentirane pri agenciji Bloomberg. Izračunana premija za tveganje se je nato prištela objavljenim posojilnim obrestnim meram LBK za obveznice z oceno BB, pri čemer se je upoštevalo trajanje posojil.
(133)
Ugodnost za proizvajalce izvoznike je bila nato izračunana kot razlika med obrestmi, ki so jih družbe v OP dejansko plačale, in obrestmi, ki bi jih plačale, če bi se za posojila uporabljala referenčna obrestna mera. Ta izračunana ugodnost je bila nato izražena kot odstotni delež celotnega prihodka od prodaje vsakega sodelujočega proizvajalca izvoznika.
(134)
Vlada LRK je po razkritju trdila, da Komisija pri izračunu ugodnosti ne bi smela uporabiti referenčne vrednosti, saj naj bi bila posojila odobrena pod tržnimi pogoji in se torej niso mogla šteti za ugodnost.
(135)
Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 127-130, je trg bančnih posojil v LRK izkrivljen, zato je po mnenju Komisije uporaba referenčne vrednosti popolnoma upravičena.
(136)
Poleg tega je vlada LRK trdila, da Komisija izbire zadevne referenčne vrednosti ni dovolj utemeljila.
(137)
Komisija meni, da se pri oblikovanju ustrezne referenčne vrednosti za posojila zdi smiselno, da se uporabijo kitajske obrestne mere, prilagojene tako, da kažejo običajno tržno tveganje. Pravzaprav se zdi v primeru, ko je trenutno finančno stanje izvoznikov ugotovljeno na izkrivljenem trgu bančnih posojil ter ko kitajske banke ne predložijo nobenih zanesljivih informacij glede meritev tveganja in določanja bonitetne ocene, nujno, da se doda pribitek, ki kaže potencialni učinek kitajskega izkrivljenega trga na njihov finančni položaj.
(d) Sklep
(138)
Komisija na podlagi ugotovitev preiskave sklepa, da je imela industrija steklenih vlaken v LRK ugodnosti od prednostnih posojil v OP, ki so jih dodeljevale državne in zasebne banke. Financiranje industrije steklenih vlaken je subvencija v smislu osnovne uredbe, ker
(a)
obstaja finančni prispevek vlade, kot je navedeno v členu 3(1)(a)(i);
(b)
vlada zaupa in ukaže opravljanje funkcij, kot je navedeno v členu 3(1)(a)(iv), in
(c)
to prinaša ugodnosti, kot zahteva člen 3(2).
(139)
Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.
(e) Izračun zneska subvencije
(140)
V členu 6(b) osnovne protisubvencijske uredbe je določeno, da je treba ugodnost od prednostnih posojil izračunati kot razliko med zneskom plačanih obresti in zneskom, ki bi ga plačala družba za primerljivo komercialno posojilo, ki bi ga lahko pridobila na trgu. Ker Komisija, kot je že bilo navedeno, ni prejela kakršnih koli pomembnih ocen tveganja, je oblikovala tržno referenčno vrednost za primerljiva komercialna posojila.
(141)
Ugodnost v OP je bila izračunana kot razlika med dejansko plačanimi obrestmi v OP in obrestmi, ki bi bile plačane pri uporabi referenčne vrednosti.
(142)
Eden od proizvajalcev izvoznikov je trdil, da je Komisija pri izračunu ugodnosti za eno posojilo uporabila napačno obrestno mero, ki jo je družba dejansko plačala. Ta trditev je bila sprejeta in Komisija je izračun popravila. Vendar popravljeni izračun ni vplival na ugotovljeno subvencijsko stopnjo.
(143)
Subvencijske stopnje, izračunane za vzorčene proizvajalce izvoznike, ki temeljijo na tej metodologiji, so naslednje:
Prednostna posojila
Ime družbe
Subvencijska stopnja
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd (26)
7,4 %
4.2 Druge prednostne posojilne sheme
(144)
Vzorčeni proizvajalci izvozniki niso v OP prejeli nobenega finančnega prispevka iz preostalih referenčnih posojilnih shem, navedenih v zgornjem oddelku C.3.
5. Programi nepovratnih sredstev
(145)
Vzorčene družbe niso v OP prejele nobenega finančnega prispevka iz programov „znane blagovne znamke“, „najboljše kitajske blagovne znamke“ ali „sredstva za širitev dejavnosti v provinci Guangdong“.
5.1 Posebni programi nepovratnih sredstev in nepovratna sredstva
(a) Uvod
(146)
Vzorčene družbe so od različnih vladnih organov na različnih ravneh prejele enkratna nepovratna sredstva, zaradi česar so v OP prejele ugodnost. Za ta nepovratna sredstva se šteje, da spadajo pod trditve glede programov nepovratnih sredstev v pritožbi, saj je bilo v slednji navedeno, da so proizvajalci steklenih vlaken prejeli ta enkratna nepovratna sredstva od pokrajinskih in lokalnih vladnih organov in da so jim ta prinesla ugodnosti, saj so denarna sredstva prejeli brez ustreznega obravnavanja.
(147)
Komisija je v zvezi s temi specifičnimi nepovratnimi sredstvi ponudila, da bi se dodatno posvetovala z vlado LRK.
(148)
Vlada LRK je posvetovanjem nasprotovala z utemeljitvijo, da to ne bi bilo v skladu s Sporazumom o subvencijah in izravnalnih ukrepih („Sporazum SIU“), saj bi se morala takšna posvetovanja izvesti pred začetkom preiskave, in da bi preverjanje informacij v zvezi z vsako posamezno shemo nesorazmerno obremenilo kitajske oblasti.
(149)
Pri večini nepovratnih sredstev je šlo za zanemarljive zneske. Komisija jih zato ni nadalje preiskovala.
(150)
Komisija pa je vseeno preiskala en poseben, sorazmerno velik znesek nepovratnih sredstev, namenjen gradnji prenočitvenih objektov za zaposlene, ki je bil dodeljen eni od vzorčenih družb in za katerega se šteje, da je povezan s trditvami glede programov nepovratnih sredstev v pritožbi.
(b) Sklep
(151)
Iz začasne narave zgoraj navedenih nepovratnih sredstev je jasno razvidno, da ta niso bila na voljo drugim družbam in so bila torej v skladu z opredelitvijo iz člena 4(2)(a) osnovne protisubvencijske pogodbe specifična. Komisija na podlagi zbranih dokazov o prejemu teh nepovratnih sredstev in zaradi odsotnosti kakršnih koli drugih informacij ta nepovratna sredstva šteje za subvencijo v smislu člena 3(1)(a)(i) in (2) osnovne protisubvencijske uredbe, s čimer je bila zadevnemu proizvajalcu izvozniku dodeljena ugodnost.
(152)
Družba, ki je prejela sredstva, je po razkritju trdila, da so bila sredstva družbi dodeljena za obnovitev osnovnih sredstev, ki se amortizirajo v 50 letih. Subvencija bi se morala torej porazdeliti na obdobje 50 let, za izračun subvencijske stopnje pa bi se morala uporabiti le vrednost v višini 1/50, kar ustreza ugodnosti, prejeti v OP.
(153)
Družba ni predložila nobenega dokaza, s katerim bi utemeljila 50-letno amortizacijsko dobo za naložbo v osnovna sredstva, v tem primeru zgradbo, ki se uporablja kot prenočitveni objekt za zaposlene. Dejanska amortizacijska doba osnovnih sredstev družbe je običajno veliko krajša, in sicer od 10 do 20 let. Na podlagi navedenega je ugodnost, pridobljena z zadevnimi sredstvi, zanemarljiva, zato zanjo niso potrebni izravnalni ukrepi.
6. Programi neposredne davčne oprostitve in znižanja davka
6.1 Program „dve leti brez, tri leta polovica“ za podjetja s tujimi naložbami
(a) Uvod
(154)
Na podlagi programa „dve leti brez, tri leta polovica“ podjetjem s tujimi naložbami („PTN“) prvi dve leti ni treba plačati davka od dohodka družb, v naslednjih treh letih pa namesto 25-odstotnega davka plačajo le 12,5-odstotni davek.
(b) Pravna podlaga
(155)
Pravna podlaga tega programa sta člen 8 Zakona o davku od dohodkov Ljudske republike Kitajske za podjetja s tujimi naložbami in tuja podjetja („zakon o obdavčitvi PTN“) in člen 72 Izvedbenih pravil Zakona o davku od dohodkov Ljudske republike Kitajske za podjetja s tujimi naložbami in tuja podjetja. Po navedbah vlade LRK se je ta program končal v skladu s členom 57 Zakona o davku od dohodkov podjetij iz leta 2008 s prehodnim obdobjem do konca leta 2012. Zakon tako jasno navaja, da bodo ugodnosti v okviru te sheme obstajale v davčnem letu 2012.
(c) Ugotovitve preiskave
(156)
Shema „dve leti brez, tri leta polovica“ je družbam prinesla ugodnosti v poslovnem letu 2012, po tem letu pa je bila po navedbah vlade LRK ukinjena. Nobena od vzorčenih družb ni tuje podjetje, ki bi bilo lahko v OP upravičeno do te davčne sheme.
(d) Sklep
(157)
Vzorčene družbe niso v OP iz tega programa prejele nobenega finančnega prispevka. V preiskavi je bilo ugotovljeno tudi, da je shemo ukinila vlada LRK.
6.2 Visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo
(a) Uvod
(158)
Zaradi tega programa lahko družbe, ki lahko dokažejo, da izpolnjujejo določen sklop meril, v skladu s katerim se jim prizna status „visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo“, prejmejo 15-odstotno znižanje davka od dohodkov družb v primerjavi s standardno 25-odstotno davčno stopnjo.
(b) Pravna podlaga
(159)
Pravna podlaga za ta program so člen 28(2) Zakona o davku od dohodkov podjetij iz leta 2008, „Upravni ukrepi za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo“ (Guo Ke Fa Huo [2008] št. 172), člen 93 Predpisov o izvajanju Zakona o davku od dohodkov podjetij ter Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi s plačilom davka od dohodkov s strani visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo (Guo Shui Han [2008] št. 985).
(c) Ugotovitve preiskave
(160)
Ta shema se uporablja za visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki jih je kot take priznala vlada LRK. Da bi bila podjetja upravičena do te sheme, morajo imeti temeljne pravice neodvisne intelektualne lastnine in morajo izpolnjevati naslednje zahteve, navedene v pravni podlagi in povzete, kot sledi:
(a)
njihova proizvodnja mora biti vključena v obseg izdelkov na „visokotehnoloških področjih, za katere se uporablja ključna podpora države“;
(b)
njihovi skupni stroški za raziskave in razvoj morajo predstavljati 3-6 % skupnih prihodkov od prodaje;
(c)
njihovi prihodki od prodaje visokotehnoloških izdelkov in izdelkov z novo tehnologijo morajo predstavljati več kot 60 % skupnih prihodkov od prodaje;
(d)
osebje, zaposleno na področju raziskav in razvoja, mora predstavljati 10 % celotnega osebja;
(e)
izpolnjene morajo biti druge zahteve iz „Upravnih ukrepov za določitev visokotehnoloških podjetij in podjetij z novo tehnologijo iz leta 2008“.
(161)
Za nekatere vzorčene proizvajalce izvoznike je bilo ugotovljeno, da so to shemo uporabljali, pri čemer so namesto 25 % plačali le 15 % davka od dohodkov družb. Te družbe so se prijavile kot visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo ter so prejele uradno obvestilo, da so izpolnile merila iz sheme in so zato upravičene, da ustrezno izpolnijo svoje davčne napovedi o prihodkih družb.
(d) Sklep
(162)
Komisija meni, da je ta shema subvencija v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne protisubvencijske uredbe, saj gre za finančni prispevek v obliki opuščenega prihodka vlade LRK, ki zadevnim družbam prinaša ugodnosti. Ugodnost za prejemnike je enaka davčnemu prihranku.
(163)
Ta subvencija je specifična v skladu s členom 4(2)(a) osnovne protisubvencijske uredbe, saj je omejena na podjetja, ki prejmejo potrdilo visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo ter izpolnjujejo vse zahteve upravnih ukrepov iz leta 2008. Zadevni vzorčeni proizvajalci izvozniki so tako potrdilo prejeli. Zakonodaja ali organ, ki odloča o dodelitvi, nista določila objektivnih meril za upravičenost.
(164)
Vlada LRK je po razkritju izpodbijala sklepe Komisije z navedbo, da so bila merila za upravičenost objektivna in se uporabljajo enako za vse družbe v LRK. Zato ne izpolnjujejo merila specifičnosti.
(165)
Komisija te trditve ne sprejme. Sredstva so na voljo le za družbe s posebnimi lastnostmi (visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo), ne za vse industrije in vse sektorje. Poleg tega upravičenost ni samodejna, ampak je odvisna od dodelitve potrdila visokotehnološkega podjetja in podjetja z novo tehnologijo, ki ga po diskrecijskem postopku izda pristojni organ. Shema je torej specifična.
(166)
Komisija zato meni, da se lahko proti tej subvenciji uvedejo izravnalni ukrepi.
(e) Izračun zneska subvencije
(167)
Komisija je znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, izračunala kot razliko med zneskom običajno plačanega davka v OP in zneskom, ki so ga zadevne družbe v OP dejansko plačale.
Visokotehnološka podjetja in podjetja z novo tehnologijo
Ime družbe
Subvencijska stopnja
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3 Znižanje davka od dohodkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem
(a) Uvod
(168)
Ta program družbi omogoča, da uveljavi davčno olajšavo na nakup na domačem trgu proizvedene opreme, če je projekt skladen z industrijskimi politikami vlade LRK. Od davčne obveznosti iz preteklega leta, ki se je povečala zaradi nakupa na domačem trgu proizvedene opreme, se lahko odbije davčna olajšava v višini do 40 % nakupne cene te opreme.
(b) Pravna podlaga
(169)
Pravno podlago za ta program obsegajo Začasni ukrepi v zvezi z davčno olajšavo za odbitek davka od dohodkov pravnih oseb za naložbe v opremo za projekte tehnološke prenove, proizvedeno na domačem trgu, z dne 1. julija 1999 ter Obvestilo državne davčne uprave št. 52 o prenehanju izvajanja politike o davčnih odbitkih in oprostitvi plačila davka od dohodkov pravnih oseb za naložbe družb v nakup opreme, proizvedene na domačem trgu [leto 2008], z začetkom veljavnosti 1. januarja 2008.
(c) Ugotovitve preiskave
(170)
Vlada LRK je trdila, da je bil ta program končan januarja 2008 v skladu z navedenim obvestilom št. 52. Vendar je bilo v preiskavi ugotovljeno, da je ena od vzorčenih družb v OP izkoristila ugodnosti tega programa.
(d) Sklep
(171)
Ta program se šteje kot subvencija, saj zagotavlja finančni prispevek v obliki opuščenega prihodka vlade LRK v skladu s členom 3(1)(a)(ii) osnovne uredbe. Ta program zagotavlja ugodnosti za prejemnike v znesku, ki je enak davčnemu prihranku v smislu člena 3(2) osnovne protisubvencijske uredbe. Ta subvencija je specifična v smislu člena 4(4)(b) osnovne protisubvencijske uredbe, saj je davčni prihranek pogojen z uporabo domačega blaga pred uvoženim.
(e) Izračun zneska subvencije
(172)
Komisija je znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, izračunala kot razliko med zneskom običajno plačanega davka v OP in zneskom, ki so ga dejansko plačale zadevne družbe v OP.
(173)
Stopnja te subvencije v OP za družbo Jiangsu Changhai Group je 0,2 %.
(174)
En proizvajalec izvoznik je po razkritju trdil, da ni bil upravičen do finančnega prispevka v okviru sheme „Znižanje davka od dohodkov za PTN, ki kupujejo opremo, proizvedeno na Kitajskem“, ker ni družba, v katero se vlaga tuji kapital. Zato mu je Komisija napačno pripisala ugodnost iz te sheme na podlagi razpoložljivih dejstev. Trdil je še, da so bile ugotovljene manjše napake v izračunih. Obe trditvi sta bili sprejeti in izračun subvencijske stopnje je bil ustrezno popravljen.
6.4 Druge sheme neposrednih oprostitev davka in programi olajšav
(175)
Predmet preiskave je bila tudi davčna izravnava za raziskave in razvoj. Vendar je šlo pri tem ukrepu za zanemarljive zneske. Komisija ga zato ni nadalje preiskovala.
(176)
Vzorčeni proizvajalci izvozniki niso v OP iz preostalih programov oprostitev davka, navedenih v zgornjem oddelku C.3, prejeli nobenega finančnega prispevka.
7. Programi za posredne davke in uvozne tarife
7.1 Oprostitev plačila DDV in znižanja uvozne tarife za uporabo uvožene opreme
(a) Uvod
(177)
Ta program zagotavlja oprostitev plačila DDV in uvoznih dajatev za podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, ali domača podjetja za uvoz osnovnih delovnih sredstev, ki jih uporabljajo v proizvodnji. Da bi bila upravičena do oprostitve, oprema ne sme biti uvrščena na seznam neupravičene opreme, družba, ki zanjo zaprosi, pa mora pridobiti certifikat za projekt, ki ga spodbuja država, ki ga izdajo kitajski organi ali agencija NDRC v skladu z ustrezno naložbeno, davčno in carinsko zakonodajo.
(b) Pravna podlaga
(178)
Pravna podlaga tega programa so Okrožnica državnega sveta o prilagoditvi davčnih politik za uvoženo opremo, Guo Fa št. 37/1997, Obvestilo ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave o prilagoditvi določenih politik o preferencialnih uvoznih dajatvah, Objava ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave [2008] št. 43, Obvestilo agencije NDRC št. 316 2006 z dne 22. februarja 2006 o pomembnih vprašanjih glede obravnavanja pisnega potrdila o domačih projektih ali projektih, financiranih s tujim kapitalom, katerih razvoj spodbuja država, ter katalog uvoženih izdelkov, ki niso izvzeti iz plačila dajatve, za podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, ali domača podjetja iz leta 2008.
(c) Ugotovitve preiskave
(179)
Vse vzorčene družbe so bile upravičene do ugodnosti iz te sheme.
(d) Sklep
(180)
Za ta program se šteje, da zagotavlja finančne prispevke v obliki opuščenega prihodka vlade LRK v smislu člena 3(1)(a)(ii), saj so podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, in druga upravičena domača podjetja oproščena plačila DDV in/ali tarif, ki bi sicer zapadle v plačilo. Zato ta program družbam prejemnicam prinaša ugodnosti v smislu člena 3(2) osnovne protisubvencijske uredbe. Program je specifičen v smislu člena 4(2)(a) osnovne protisubvencijske uredbe, saj zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki dodeljuje subvencije, omejuje dostop do programa na podjetja, ki vlagajo v okviru posebnih poslovnih kategorij, izrecno opredeljenih z zakonom, in spadajo v kategorijo spodbujanih podjetij ali omejeno kategorijo B v skladu s katalogom za usmerjanje industrij za tuje naložbe in prenos tehnologije, ali podjetja, ki so v skladu s katalogom ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država spodbuja razvoj.
(181)
Vlada LRK je po razkritju izpodbijala sklepe Komisije z navedbo, da so bila merila za upravičenost objektivna in se uporabljajo enako za vse družbe v LRK. Zato ne izpolnjujejo merila specifičnosti. Vendar ni navedla nobenih posebnih določb zakonodaje, s katerimi bi utemeljila svoje trditve, niti ni predložila nobenega prepričljivega dokaza o tem, da je upravičenost samodejna.
(182)
Vlada LRK in eden od proizvajalcev izvoznikov sta še trdila, da Komisija ne more izravnati morebitnih ugodnosti v zvezi z DDV, ki so jih morda prejele tri vzorčene družbe, saj oprostitev plačila DDV, odobrenih v preteklosti, od leta 2009 ni mogoče več koristiti. Zato bi, tudi če bi za zadevno uvoženo opremo veljala od 5- do 10-letna povprečna amortizacijska doba, domnevne ugodnosti potekle pred uvedbo ukrepov ali se najverjetneje ne bi nadaljevale v celotnem petletnem obdobju izvajanja ukrepov.
(183)
Komisija opozarja, da je amortizacijska doba nekatere uvožene opreme veliko daljša kot 10 let in bi lahko v nekaterih primerih trajala 15 ali 20 let. Komisija ob tem ni izravnala nobene ugodnosti iz nakupov uvožene opreme, opravljenem po letu 2009. Vlada LRK pa priznava, da bi družbe lahko koristile ugodnosti iz sheme tudi še „krajši čas“ po uvedbi ukrepov. Ta argument se zato zavrne.
(e) Izračun zneska subvencije
(184)
Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek oprostitev plačila DDV in dajatev za uvoženo opremo. Da bi se zagotovilo, da znesek, proti kateremu se lahko izvedejo izravnalni ukrepi, zajema le OP, se je prejeta ugodnost amortizirala v življenjski dobi opreme v skladu z običajnimi računovodskimi postopki proizvajalca izvoznika.
(185)
Določene stopnje subvencije za to shemo v OP za vzorčene proizvajalce izvoznike so:
Oprostitev plačila DDV in znižanje uvozna tarifna za uporabo uvožene opreme
Družba/skupina
Stopnja subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2 Druge sheme posrednih oprostitev davka in programi olajšav
(186)
Vzorčeni proizvajalci izvozniki niso v OP prejeli nobenega finančnega prispevka iz preostalih programov posrednih oprostitev davka, navedenih v zgornjem oddelku C.3.
8. Blago in storitve, ki jih zagotavlja vlada, za plačilo, ki je nižje od primernega
8.1 Zagotavljanje surovin, zagotavljanje električne energije, zagotavljanje vode
(187)
Ugotovljeno je bilo, da z nakupom surovin, vode ali električne energije, ki bi ga v OP opravili vzorčeni proizvajalci izvozniki, niso bile povezane nobene subvencije.
8.2 Zagotavljanje pravic do rabe zemljišča
(a) Uvod
(188)
Družbe ne morejo kupiti zemljišč v LRK, ampak lahko od lokalnih organov kupijo samo pravico do rabe zemljišča.
(b) Pravna podlaga
(189)
V Zakonu LRK o upravljanju zemljišč je navedeno, da vsa zemljišča pripadajo ljudstvu in jih ni mogoče kupiti ali prodati, določeni pa so pogoji, v skladu s katerimi lahko družbe kupijo pravice do rabe zemljišč prek javnih razpisov, ponudb ali dražb.
(c) Ugotovitve preiskave
(190)
Načeloma naj bi sistem dražb omogočil, da ceno za pravico do rabe posameznega zemljišča oceni trg, zato naj bi bila cena določena neodvisno. Vendar pa je vlada LRK navedla, da v vsakem primeru določa najnižje cene za vsak razred zemljišča (zemljišča so razvrščena v razrede od 1 do 15 na podlagi kakovosti zemljiške parcele), pod katero cena za pravico do rabe zemljišča ne more pasti.
(191)
Vlada LRK nadzira tudi ponudbo zemljišč, tako da s kvoto na provinco in na leto omejuje površino zemljišča, za rabo katerega se lahko prodajo pravice za industrijske ali stanovanjske namene.
(192)
Komisija za noben nakup pravice do rabe zemljišča, ki so ga opravili vzorčeni proizvajalci izvozniki, ni našla nobenega dokaza o dražbenem postopku, v katerem bi bila neodvisno določena cena za pravico do rabe zemljišča. Proizvajalec izvoznik, ki mu je bilo dodeljeno zemljišče, je zanj ponudil izklicno ceno in je bil edini ponudnik, zato mu je bila dodeljena pravica do rabe zemljišča. Vlada LRK je po razkritju trdila, da se ne strinja z ugotovitvijo Komisije, da v LRK ne deluje trg za prodajo pravic do rabe zemljišč. Vendar svoje trditve ni podprla z novimi argumenti.
(193)
Ugotovitve preiskave potrjujejo, da je položaj v zvezi z zagotavljanjem in pridobivanjem zemljišč v LRK nejasen in nepregleden ter da organi cene pogosto določajo samovoljno. Organi cene določajo v skladu s sistemom vrednotenja mestnih zemljišč, ki jim med drugim nalaga tudi merilo, da pri določanju cene industrijskega zemljišča upoštevajo industrijsko politiko (29).
(194)
Poleg tega neodvisne javno dostopne informacije kažejo, da se zemljišča v LRK zagotavljajo po cenah pod običajno tržno stopnjo (30).
(195)
Zato so vzorčene družbe plačale ceno, ki jo je določila vlada LRK. Pravica do rabe zemljišča se zagotavlja s plačilom, ki je nižje od primernega, v primerjavi s tržno referenčno vrednostjo, določeno v oddelku (e).
(196)
Stanje glede zemljišč v LRK je obravnavano tudi v Delovnem dokumentu Mednarodnega denarnega sklada, ki potrjuje, da se pri zagotavljanju pravic do uporabe zemljišč kitajski industriji ne upoštevajo tržni pogoji (31).
(d) Sklep
(197)
Komisija je sklenila, da bi bilo zagotavljanje pravic do rabe zemljišča s strani vlade LRK treba šteti za subvencijo v smislu člena 3(1)(a)(iii) in člena 3(2) osnovne protisubvencijske uredbe v obliki zagotavljanja blaga, ki družbam prinaša ugodnosti. Ker se v preiskavi ni odkril obstoj delujočega trga za prodajo pravic do rabe zemljišč v LRK, uporaba zunanje referenčne vrednosti (glej oddelek (e)) dokazuje, da je znesek za pravice do rabe zemljišč, ki so ga plačali vzorčeni izvozniki, nižji od tržnega tečaja.
(198)
Ta subvencija je specifična v skladu s členom 4(2)(a) in 4(2)(c) osnovne protisubvencijske uredbe, saj sklep št. 40 državnega sveta od javnih organov zahteva, da zemljišče zagotovijo spodbujanim industrijam, pri čemer je ena od njih industrija steklenih vlaken, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah od 67 do 82. V členu 18 sklepa št. 40 je pojasnjeno, da industrije, ki so „omejene“, ne bodo imele dostopa do pravic do rabe zemljišč.
(e) Izračun subvencijske stopnje
(199)
Ugodnost je razlika med ceno, plačano za pravico do rabe zemljišča, in ustrezno zunanjo referenčno vrednostjo.
(200)
Komisija šteje kitajski Tajpej za primerno zunanjo referenčno vrednost iz naslednjih razlogov:
(a)
primerljiva stopnja gospodarskega razvoja, BDP in gospodarske strukture v kitajskem Tajpeju ter v večini provinc in mest v LRK, kjer imajo vzorčeni proizvajalci izvozniki sedež;
(b)
fizična bližina LRK in kitajskega Tajpeja;
(c)
visoka raven industrijske infrastrukture, ki jo imajo kitajski Tajpej in mnogo provinc v LRK;
(d)
močne gospodarske vezi in čezmejna trgovina med kitajskim Tajpejem in LRK;
(e)
velika gostota naseljenosti v mnogih provincah LRK in kitajskem Tajpeju;
(f)
podobnost med vrsto zemljišč in transakcij, uporabljenih za oblikovanje ustrezne referenčne vrednosti v kitajskem Tajpeju, s tistimi v LRK, ter
(g)
skupne demografske, jezikovne in kulturne značilnosti kitajskega Tajpeja in LRK.
(201)
Vlada LRK je po razkritju oporekala uporabi kitajskega Tajpeja za referenčno vrednost z navedbo, da je gostota naseljenosti v kitajskem Tajpeju veliko večja kot v LRK, zato stanje glede zemljišč in cene obeh držav niso primerljivi. Komisija meni, da je bila glede na številne razloge, navedene v predhodnih uvodnih izjavah, referenčna vrednost izbrana na utemeljeni podlagi.
(202)
Poleg tega je eden od vzorčenih proizvajalcev izvoznikov po razkritju trdil, da uporaba kitajskega Tajpeja ne ustreza gospodarskim razmeram v zadevni provinci, v kateri ima sedež, vendar ni navedel druge možnosti. Trdil je še, da se zemljepisna bližina LRK in Tajpeja ne bi smela šteti za veljavno merilo za izbor zadevne referenčne vrednosti, vendar svoje trditve ni utemeljil. Glede na pomanjkanje predlogov v zvezi z alternativno referenčno vrednostjo je bila potrjena uporaba kitajskega Tajpeja.
(203)
Komisija je ob upoštevanju vseh teh dejavnikov ugotovila, da bi bile cene pravic do rabe zemljišč v LRK, če bi prevladali tržni pogoji, za vzorčene proizvajalce izvoznike zelo podobne cenam zemljišč v kitajskem Tajpeju.
(204)
Povprečne cene zemljišča v kitajskem Tajpeju v letu 2012 so bile pridobljene pri industrijskem uradu Ministrstva za gospodarske zadeve in za določitev cene zemljišča za vsako koledarsko leto prilagojene na podlagi inflacijskih stopenj in spreminjanja BDP. Ker pravice do rabe zemljišča veljajo 50 let in so na tej podlagi amortizirane, ugodnost v OP znaša 1/50 razlike med referenčno ceno in dejansko plačano ceno.
(205)
Ugotovljena subvencijska stopnja za zagotavljanje zemljišč za plačilo, ki je nižje od primernega, znaša:
Zagotavljanje zemljišč za plačilo, ki je nižje od primernega
Ime družbe
Subvencijska stopnja
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Sklep o subvencioniranju
(206)
Komisija je zneske subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, v skladu z določbami osnovne protisubvencijske uredbe za preiskovane družbe izračunala za vsako shemo posebej, za izračun skupnega zneska subvencij za vsakega proizvajalca izvoznika v OP pa je te zneske seštela.
(207)
Komisija je za izračun spodaj navedenih splošnih stopenj subvencije najprej izračunala odstotek subvencioniranja, pri čemer je znesek subvencije dodeljen za skupne prihodke od prodaje družbe. Ta odstotek je bil nato uporabljen za izračun subvencije, dodeljene izvozu zadevnega izdelka v Unijo v OP.
(208)
Nato je bil izračunan znesek subvencije na tono zadevnega izdelka, izvoženega v Unijo v OP, spodaj navedene stopnje pa so bile izračunane kot odstotek vrednosti stroškov, zavarovanja in prevoznine („CIF“) za isti izvoz na tono.
(209)
V skladu s členom 15(3) osnovne protisubvencijske uredbe je skupna stopnja subvencije za sodelujoče družbe, ki niso zajete v vzorcu, izračunana na podlagi skupnega tehtanega povprečja stopnje subvencije, določene za sodelujoče proizvajalce izvoznike v vzorcu, razen skupine, v katero spada proizvajalec izvoznik, za katerega veljajo določbe člena 28(1).
Ime družbe
Subvencijska stopnja
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Druge sodelujoče družbe
10,2 %
D. ŠKODA
1. Proizvodnja in industrija Unije
(210)
Podobni izdelek je v obdobju preiskave v Uniji izdelovalo osem proizvajalcev. Ti sestavljajo „industrijo Unije“ v smislu člena 4(1) osnovne protidampinške uredbe in člena 9(1) osnovne protisubvencijske uredbe.
(211)
Po ugotovitvah je v obdobju preiskave celotna proizvodnja v Uniji znašala od 530 000 do 580 000 ton. Komisija je znesek določila na podlagi vseh razpoložljivih informacij v zvezi z industrijo Unije, ki jih je predložilo združenje APFE. Kot je navedeno v uvodni izjavi 17, so bili v vzorec izbrani proizvodni obrati treh proizvajalcev Unije, ki so predstavljali 52 % celotne proizvodnje podobnega izdelka v Uniji.
(212)
Na podlagi informacij iz pritožbe/zahtevka za pregled, kjer so bili razkriti dejanski makroekonomski kazalniki pritožnikov/vložnikov, in ob upoštevanju dejstva, da zelo malo proizvajalcev Unije ni bilo del pritožnikov/vložnikov, se zdi primerno, da se dejanski združeni makroekonomski kazalniki za vse proizvajalce Unije ne razkrijejo, saj bi lahko vsaka zainteresirana stran razbrala manjkajoče podatke, ki zadevajo družbe, ki niso vložile pritožbe/zahtevka.
(213)
Vlada LRK je po dokončnem razkritju oporekala zaupni obravnavi in predložitvi razponov za skupno potrošnjo Unije in drugih podatkov o makroekonomskih kazalnikih škode.
(214)
Če so proizvajalci, ki niso vložili pritožbe, Komisiji predložili zahtevek ali navedli dober razlog za spoštovanje zaupnih podatkov, je morala Komisija to upoštevati. Z razkritjem natančnih makroekonomskih kazalnikov bi se omogočilo prepoznavanje zaupnih podatkov teh proizvajalcev, kar bi škodilo njihovim interesom. Trditev se zato zavrne.
2. Potrošnja Unije
(215)
Komisija je potrošnjo Unije določila na podlagi (i) obsega prodaje industrije Unije na trgu Unije, kar temelji na podatkih, ki jih je predložilo združenje APFE, in (ii) uvoza iz tretjih držav, kar temelji na podatkih, pridobljenih iz Eurostata (COMEXT).
(216)
Potrošnja Unije se je gibala na naslednji način:
Preglednica 1
Potrošnja Unije (v metričnih tonah)
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Celotna potrošnja Unije
700 000-750 000
680 000-730 000
710 000-760 000
720 000-770 000
Indeks (2010 = 100)
100
97
101
103
Vir: podatki, pridobljeni od združenja APFE in iz Eurostata (COMEXT)
(217)
Potrošnja Unije se je med letom 2010 in OP povečala za 3 %.
(218)
En uporabnik je po končnem razkritju trdil, da se je potrošnja Unije leta 2009 zmanjšala za skoraj 30 %. V zvezi s tem je trdil, da 3-odstotno povečanje od leta 2010 ni znatno. Komisija pa to povečanje ni štela za znatno, temveč je le navedla, da se je potrošnja v zadevnem obdobju povečala.
3. Uvoz iz zadevne države
3.1 Obseg in tržni delež dampinškega in subvencioniranega uvoza
(219)
Spodnja analiza zajema dampinški in subvencionirani uvoz identičnih vzorčenih proizvajalcev v LRK in identično obdobje preiskave.
(220)
Obseg uvoza zadevnega izdelka iz LRK se je gibal na naslednji način:
Preglednica 2
Obseg uvoza (v metričnih tonah) in tržni delež
Leto 2009
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Obseg uvoza (v tonah)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indeks (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Indeks (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Tržni delež
13-18 %
19-24 %
13-18 %
15-20 %
15-20 %
Indeks (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Indeks (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Vir: Eurostat (COMEXT)
(221)
Obseg uvoza iz LRK se je v obravnavanem obdobju zmanjšal za 14 %, tržni delež pa za 17 %. Vendar leto 2010 ni ustrezno referenčno leto, zato bi bilo gibanje uvoza natančneje analizirano, če bi se upoštevalo še predhodno leto 2009, kot je prikazano v zgornji preglednici. V letu 2010 so si namreč uvozniki Unije zagotovili velike zaloge kitajskih izdelkov iz steklenih vlaken pred uvedbo začasnih dajatev septembra 2010. Preiskava je dejansko pokazala, da so bile v prvih devetih mesecih leta 2010 iz LRK uvožene veliko večje količine kot običajno. Leta 2009 je bilo iz LRK uvoženih približno 99 000 ton, medtem ko je bilo leta 2010 uvoženih več kot 152 000 ton, potem pa se je leta 2011 uvoz zmanjšal na približno 109 000 ton. Iz gibanja je razvidno občutno povečanje uvoza od leta 2009 naprej. Obseg uvoza iz Kitajske se je od leta 2011 povečal za 20 %, zato se je tržni delež znova povečal na 2 odstotni točki.
(222)
Številne strani so ponovile svoje trditve, da sta se obseg uvoza iz LRK in njegov tržni delež od leta 2010 do konca OP zmanjšala in da torej ni bilo znatnega povečanja uvoza, kot je zahtevano v členu 3(2) Protidampinškega sporazuma in členu 15(2) sporazuma SIU. Poleg tega trdijo, da leto 2009 ni ustrezno referenčno leto iz naslednjih razlogov: i) v osnovni protidampinški uredbi in osnovni protisubvencijski uredbi ni pravne podlage, poleg tega je v Mexico-Steel Pipes and Tubes Panel navedeno, da „preiskovalni organ ne sme uporabiti posameznih delov časovnega obdobja“, ii) ni dokaza v podporo trditvi, da je bil uvoz v letu 2010 rezultat kopičenja zalog, in iii) podatki iz leta 2009 niso bili upoštevani pri nobenem drugem vidiku ocenjevanja škode, zato ocena ni objektivna.
(223)
V zvezi s prvo in tretjo trditvijo v osnovni protidampinški uredbi in osnovni protisubvencijski uredbi, ki sta veljavna zakonodaja, ni podrobneje opredeljeno, katero obdobje se mora uporabiti za analizo gibanj. Zato ni razloga, da se leto 2009 ne bi moglo upoštevati za analizo gibanj uvoza iz LRK. Analiza zaradi tega ni neobjektivna, temveč, nasprotno, dodatno dopolnjuje analizo, izvedeno v zvezi s položajem industrije Unije. Leto 2009 se je poleg obravnavanega obdobja, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 219, upoštevalo samo v povezavi s posebnimi kazalniki škode, povezanimi s kitajskim uvozom. Pri vseh drugih kazalnikih škode ni bilo objektivnih razlogov, zakaj se ne bi mogla v celoti upoštevati vsa leta obdobja.
(224)
V zvezi z drugo trditvijo je učinek kopičenja zalog zelo jasno razviden iz mesečnih podatkov o uvozu, pridobljenih iz podatkovne zbirke, vzpostavljene v skladu s členom 14(6) osnovne protidampinške uredbe (glej grafični prikaz 1) (34). Pred uvedbo začasnih ukrepov se je uvoz zadevnega izdelka iz LRK močno povečal v drugem in tretjem četrtletju leta 2010 (za potrošnjo pred koncem leta 2010/na začetku leta 2011 zaradi omejenega roka uporabe). To ni bilo v skladu s podobnim povečanjem potrošnje, kar kaže na to, da je bil ta uvoz namenjen kopičenju zalog zaradi pričakovane uvedbe ukrepov. Vlada LRK ni predložila drugačne razlage za to povečanje, zato lahko Komisija razumno meni, da je šlo pred uvedbo začasnih ukrepov konec leta 2010 za kopičenje zalog. To je razvidno tudi iz dejstva, da je bila raven mesečnega uvoza iz LRK v obdobju med začasnimi in dokončnimi ukrepi (četrto četrtletje leta 2010 in prvo trimesečje leta 2011) zelo nizka. Ko so se ukrepi na dokončni stopnji znižali (marca 2011), so se ravni mesečnega uvoza znova povečale na ustaljeno raven.
Grafični prikaz 1
Uvoz zadevnega izdelka iz LRK (mesečni obseg)
Vir: podatkovna zbirka iz člena 14(6)
3.2 Cene dampinškega in subvencioniranega uvoza
(225)
Kitajske uvozne cene (brez veljavnih protidampinških dajatev) so se gibale na naslednji način:
Preglednica 3
Uvozne cene
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Povprečna cena CIF (v EUR/tono)
911
877
892
834
Indeks (2010 = 100)
100
96
98
92
Vir: Eurostat (COMEXT)
(226)
Kitajske uvozne cene CIF (brez veljavnih protidampinških dajatev) so se v obravnavanem obdobju znižale z 911 EUR/tono na 834 EUR/tono. To pomeni, da so se v obravnavanem obdobju znižale za 8 %.
(227)
Vlada LRK in uporabniki so trdili, da je primerjava povprečnih uvoznih cen brez analize nabora izdelkov zavajajoča. Poleg tega je vlada LRK trdila, da je večino uvoza iz LRK predstavljala najcenejša vrsta izdelka, torej rovingi.
(228)
V nasprotju s trditvijo se je v analizi v celoti upošteval nabor izdelkov, saj je Komisija primerjala prodajne cene kitajskih proizvajalcev izvoznikov s prodajnimi cenami vzorčenih proizvajalcev Unije za vsako vrsto izdelka. Enak pristop je uporabila tudi v prvotni preiskavi.
(229)
Vlada LRK je po dokončnem razkritju zahtevala kitajske uvozne cene na vrsto izdelka iz preglednice 3, glede na to, da so bili podatki na vrsto izdelka uporabljeni za izračun stopnje nelojalnega nižanja prodajnih cen in škode.
(230)
Za prikaz gibanja v zadevnem obdobju je uporabljena povprečna kitajska uvozna cena iz preglednice 3. Ob tem je za prikaz gibanj primerna uporaba povprečnih cen. Za izračun stopnje nelojalnega nižanja prodajnih cen in škode so bili uporabljeni podatki na vrsto izdelka.
(231)
Za določitev nelojalnega nižanja prodajnih cen v OP so se tehtane povprečne prodajne cene vzorčenih proizvajalcev Unije za vrsto izdelka, zaračunane nepovezanim strankam na trgu Unije, prilagojene na raven cene franko tovarna, primerjale z ustreznimi tehtanimi povprečnimi cenami za uvožene vrste izdelka vzorčenih kitajskih proizvajalcev, ki so se zaračunale prvi neodvisni stranki na trgu Unije in so se določile na podlagi CIF z ustreznimi prilagoditvami za carine, protidampinške dajatve ter stroške po uvozu. Primerjava cen je bila izvedena za vsako vrsto transakcije posebej na isti trgovinski ravni. Rezultat primerjave je bil izražen kot odstotek tehtane povprečne cene franko tovarna vzorčenih proizvajalcev Unije v obdobju preiskave. Rezultat je za glavnega kitajskega izvoznika v Unijo kljub trenutnim protidampinškim ukrepom (in carinam), dodanim uvozni ceni, pokazal stopnjo nelojalnega nižanja prodajnih cen v višini 2 %. Večina drugega uvoza se je izvajala po cenah, primerljivih s cenami Unije.
(232)
En proizvajalec izvoznik je po dokončnem razkritju trdil, da je bilo pri vrednostih CIF treh PCN nekaj nepravilnosti.
(233)
Trditev je bila pravilna in Komisija je popravila zadevne vrednosti CIF, kar je povzročilo manjšo spremembo v stopnji nelojalnega nižanja prodajnih cen in stopnji nelojalnega nižanja ciljnih cen tega proizvajalca izvoznika (glej uvodno izjavo 440).
(234)
Več strani je trdilo, da v OP ni bilo znatnega nelojalnega nižanja prodajnih cen. Navedle so, da je 2-odstotna stopnja nelojalnega nižanja prodajnih cen na posameznega izvoznika skoraj stopnja de minimis, zato se ne more šteti za znatno. Poleg tega so se sklicevale na prakso Komisije, pri kateri se je za omejeno nelojalno nižanje prodajnih cen ali nelojalno nižanje prodajnih cen v višini 6 % štelo, da zaradi omejenega obsega uvoza ne vpliva na splošno raven cen v Uniji.
(235)
Kljub trenutnim protidampinškim dajatvam se nelojalno nižanje prodajnih cen še nadaljuje. Sklicevanje na prakso Komisije je zavajajoče. Pri „kompaktnem natrijevem karbonatu“ (35) se je za nelojalno nižanje prodajnih cen v višini 6 % štelo, da praktično ne vpliva na splošne ravni cen zaradi omejenega obsega uvoza v kombinaciji z 1,4-odstotnim tržnim deležem države izvoznice. Tržni delež LRK v OP je bil od 15 % do 20 %. V primeru „nekaterih sistemov za optično lasersko branje“ (36) je bilo navedeno omejeno nelojalno nižanje prodajnih cen v povezavi z (i) velikim povečanjem potrošnje Unije (129 %) in (ii) naravo zadevnega izdelka, nehomogenega izdelka s številnimi lastnostmi in tehničnimi razlikami, podvrženega hitremu tehnološkemu razvoju. V trenutnih preiskavah je trg zadevnega izdelka popolnoma drugačen, zato je treba obseg nelojalnega nižanja prodajnih cen obravnavati v zadevnem tržnem okviru. Zadevni izdelek je homogen osnovni izdelek za okrepitev na precej stabilnem trgu. Tak trg je bolj občutljiv za spremembe cen, zato lahko nanj močno vpliva že manjša sprememba cene. Dejstvo, da ni bilo večjega nelojalnega nižanja prodajnih cen, zato sklepov Komisije ne spremeni. Nasprotno, to je bilo pri ocenjevanju v celoti upoštevano. Vsak primer se oceni na podlagi individualnih razmer in stanje škode prikazujejo številni kazalniki, med katerimi ni nobeden odločilen.
4. Gospodarski položaj industrije Unije
(236)
V skladu s členom 3(5) osnovne protidampinške uredbe in členom 8(4) osnovne protisubvencijske uredbe je preiskava učinka dampinškega in subvencioniranega uvoza na industrijo Unije vključevala oceno vseh ekonomskih kazalnikov, ki so vplivali na stanje industrije Unije v obravnavanem obdobju.
(237)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah 17-25, je bilo vzorčenje uporabljeno za ugotavljanje morebitne škode, ki jo je utrpela industrija Unije.
(238)
Komisija je pri ugotavljanju škode razlikovala med makro- in mikroekonomskimi kazalniki škode. Makroekonomske kazalnike je Komisija ocenjevala na podlagi podatkov, predloženih v pritožbi in zahtevku za pregled, ter naknadno predloženih podatkov, po možnosti navzkrižno preverjenimi s statističnimi podatki. Podatki so se nanašali na vse proizvajalce Unije. Mikroekonomske podatke je Komisija ocenjevala na podlagi podatkov iz izpolnjenih vprašalnikov vzorčenih proizvajalcev Unije. Pri obeh sklopih podatkov je bilo ugotovljeno, da so podatki reprezentativni za gospodarski položaj industrije Unije.
(239)
Makroekonomski kazalniki so: proizvodnja, proizvodna zmogljivost, izkoriščenost zmogljivosti, obseg prodaje, tržni delež, rast, zaposlenost, produktivnost, višina stopnje dampinga in subvencij ter okrevanje od preteklega dampinga ali subvencioniranja.
(240)
Mikroekonomski kazalniki so: povprečne cene na enoto, stroški na enoto, stroški dela, zaloge, dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala.
5. Makroekonomski kazalniki
5.1 Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
(241)
Odstopanja pri letni proizvodnji so v Uniji običajna, saj je treba vsakih 7 do 10 let na novo postaviti peči, zaradi česar je obseg proizvodnje v letu pred ponovno postavitvijo večji zaradi ustvarjanja zalog, v letu, ko peč ne deluje zaradi ponovne postavitve, pa manjši. V letu, ko je delovanje peči ustavljeno zaradi ponovne postavitve, je manjša tudi proizvodna zmogljivost.
(242)
Ob upoštevanju teh pomislekov so se celotna proizvodnja Unije, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti v obravnavanem obdobju gibale na naslednji način:
Preglednica 4
Proizvodnja, proizvodna zmogljivost in izkoriščenost zmogljivosti
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Obseg proizvodnje (v tonah)
560 000-610 000
580 000-630 000
510 000-560 000
530 000-580 000
Indeks
100
103
92
95
Proizvodna zmogljivost (v tonah)
670 000-720 000
680 000-730 000
650 000-700 000
640 000-690 000
Indeks
100
101
97
96
Izkoriščenost zmogljivosti
84 %
86 %
81 %
84 %
Indeks
100
102
95
99
Vir: podatki, pridobljeni od združenja APFE
(243)
Ob upoštevanju povečane potrošnje v Uniji (za 3 %) se je proizvodnja podobnega izdelka industrije Unije med letom 2010 in OP zmanjšala za 5 %. Med letom 2010 in OP se je zmanjšala tudi proizvodna zmogljivost, in sicer za 4 %. Izkoriščenost zmogljivosti je z izjemo zmanjšanja v letu 2012 v obravnavanem obdobju ostala razmeroma nespremenjena.
(244)
Med letoma 2011 in 2012 se je proizvodnja zmanjšala za 11 odstotnih točk, proizvodna zmogljivost pa za 4. To je bila posledica prestrukturiranja industrije Unije in zaprtja nekaterih njenih obratov. Proizvajalec steklenih vlaken Ahlstrom je prenehal s proizvodnjo konec leta 2011, obrat Owens Corning Vado Ligure v Italiji pa leta 2012, ker si nista mogla opomoči od dampinškega uvoza. Vendar industrija Unije meni, da bo lahko po prestrukturiranju in ponovni vzpostavitvi enakih konkurenčnih pogojev uspešna, kar pojasnjuje, zakaj še vedno vlaga v ponovno postavitev obstoječih peči.
(245)
Vlada LRK je po dokončnem razkritju trdila, da je Komisija za peči navedla krajšo življenjsko dobo od povprečne in da so zato naložbe proizvajalcev Unije in/ali uporaba peči zelo neučinkovite.
(246)
Dokazano je bilo, da je industrija Unije odločitve glede ponovne postavitve peči sprejemala na podlagi ugotovitev v zvezi s proizvodnjo in energetsko učinkovitostjo. Nič ni kazalo na to, da življenjska doba peči, ki so jih uporabljali vzorčeni proizvajalci Unije, ni bila dobra praksa za industrijo in da ni bila v skladu z zahtevami nabora izdelkov.
(247)
Številne strani so trdile, da bi bilo treba upoštevati daljše obdobje kot od leta 2010 do konca OP, zlasti zaradi stroškov ponovne postavitve peči, kar bi vplivalo na vse makro- in mikroekonomske kazalnike. Vlada LRK je navedla, da podatki ali informacije o letih, v katerih so proizvajalci Unije na novo postavljali peči, niso bili predloženi.
(248)
Ponovna postavitev peči je ponavljajoč se postopek, ki je del industrije. Ta postopek je ključen za zagotavljanje neprekinjenega delovanja in ohranjanje zmogljivosti. Naložbe v raziskave in razvoj so neposredno povezane z obratovalno zmogljivostjo in omogočajo razvoj izdelkov, prilagojenih potrebam strank. Te naložbe se torej niso izvajale samo v obravnavanem obdobju. Popravila ali ponovne postavitve peči bodo ne glede na obravnavano časovno obdobje vedno vplivala na obseg proizvodnje. Informacije o tem, kdaj so posamezne družbe na novo postavljale peči, se štejejo za zaupne.
(249)
En uporabnik je trdil še, da bi se industrija Unije lahko izognila škodljivemu učinku (subvencioniranega in dampinškega uvoza), saj je izkoriščenost zmogljivosti od leta 2010 do konca OP ostala razmeroma stabilna.
(250)
Proizvodnja podobnega izdelka je neprekinjen postopek in ga ni mogoče prilagajati kratkoročnim nihanjem v povpraševanju. Razmeroma nespremenjeno izkoriščenost zmogljivosti je treba presojati ob upoštevanju zmanjšane proizvodne zmogljivosti. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
5.2 Obseg prodaje in tržni delež
(251)
Obseg prodaje industrije Unije na prostem trgu Unije in obseg prodaje na zaprtem trgu Unije ter njuna tržna deleža so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
Preglednica 5
Obseg prodaje in tržni delež
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Obseg prodaje na prostem trgu Unije (v tonah)
420 000-470 000
390 000-440 000
400 000-450 000
420 000-470 000
Indeks
100
94
96
99
Tržni delež prodaje na prostem trgu
58-63 %
56-61 %
55-60 %
56-61 %
Indeks
100
96
95
97
Obseg prodaje na zaprtem trgu Unije (v tonah)
20 000-70 000
30 000-80 000
30 000-80 000
30 000-80 000
Indeks
100
114
123
121
Tržni delež prodaje na zaprtem trgu
4-9 %
5-10 %
5-10 %
5-10 %
Indeks
100
117
122
118
Vir: podatki, pridobljeni od združenja APFE
(252)
Obseg prodaje izdelkov iz steklenih vlaken industrije Unije (nepovezanim strankam) na prostem trgu se je v obravnavanem obdobju nekoliko zmanjšal, in sicer za 1 %. Vendar je glede na 3-odstotno povečanje potrošnje Unije to pomenilo zmanjšanje tržnega deleža industrije Unije z 58-63 % leta 2010 na 56-61 % v OP. Manjši obseg prodaje v letu 2011 je posledica učinka ustvarjanja zalog uvoza iz Kitajske v letu 2010, ki so postopoma prihajale na trg leta 2011.
(253)
Prodaja industrije Unije na zaprtem trgu je v obravnavanem obdobju zajemala 11-14 % skupne prodaje (na prostem in zaprtem trgu) industrije Unije na trgu Unije. Prodaja na zaprtem trgu se je med letoma 2010 in 2012 povečevala, potem pa se je v OP ustalila. Z vidika absolutnih vrednosti je bilo povečanje prodaje na zaprtem trgu med letoma 2010 in 2011 omejeno.
5.3 Zaposlenost in produktivnost
(254)
Zaposlenost in produktivnost proizvajalcev Unije sta se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
Preglednica 6
Zaposlenost in produktivnost
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Število zaposlenih
3 450-3 950
3 350-3 850
3 200-3 700
3 000-3 500
Indeks
100
97
95
89
Produktivnost (v enoti/zaposlenega)
153
163
150
164
Indeks
100
106
98
107
Vir: podatki, pridobljeni od združenja APFE
(255)
Iz stopnje zaposlenosti proizvajalcev Unije je razvidno, da je industrija Unije v celotnem obravnavanem obdobju poskušala racionalizirati proizvodnjo, da bi zmanjšala proizvodne stroške. Tako se je število zaposlenih v obravnavanem obdobju zmanjšalo za 11 %.
(256)
Skupni učinek spremembe števila zaposlenih in obsega proizvodnje v enakem obravnavanem obdobju je povzročil, da se je produktivnost delovne sile proizvajalcev Unije, izmerjena kot količina (v tonah) na zaposlenega na leto, med letom 2010 in OP povečala za 7 %.
5.4 Rast
(257)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 217, se je potrošnja Unije v obravnavanem obdobju povečala za 3 %. Glede na številna področja uporabe podobnega izdelka industrija Unije in uporabniki pričakujejo, da se bo rast v bližnji prihodnosti še nadaljevala.
5.5 Višina stopnje dampinga in subvencioniranja ter okrevanje po preteklem dampingu ali subvencioniranju
(258)
Industrija Unije je utrpela škodo zaradi dampinškega uvoza iz LRK do leta 2011, ko so bile uvedene dajatve. Veljavne dajatve za uvoz iz LRK so bile namenjene zagotavljanju enakih konkurenčnih pogojev, pod katerimi lahko industrija Unije pošteno konkurira temu uvozu in okreva od povzročene škode.
(259)
Vendar se to ni zgodilo. Industrija Unije zdaj znova posluje z izgubo in njen tržni delež se je še naprej manjšal, čeprav se je potrošnja v Uniji povečala. Uvoz iz LRK se je nadaljeval po zelo nizkih cenah in pridobival tržni delež. V obdobju preiskave je bil tržni delež uvoza iz Kitajske za 3 odstotne točke višji kot pred uvedbo dajatev (37). Industrija Unije se je prestrukturirala in zaprla nekaj svojih obratov (glej uvodno izjavo 244). Okrevanja od preteklega dampinga očitno ni bilo.
(260)
Glede na precejšnji obseg, tržni delež in cene dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK ter ob upoštevanju obstoječih stopenj dampinga (9,6 % in 29, 7 %) (38) se lahko vpliv na položaj industrije Unije šteje za pomembnega.
(261)
Ker je to prva protisubvencijska preiskava v zvezi z zadevnim izdelkom, okrevanje od preteklega subvencioniranja ni pomembno za oceno.
6. Mikroekonomski kazalniki
6.1 Cene
(262)
Tehtana povprečna prodajna cena na enoto vzorčenih proizvajalcev Unije se je v Uniji v obravnavanem obdobju gibala na naslednji način:
Preglednica 7
Prodajne cene na prostem trgu in na zaprtem trgu v Uniji
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Povprečna prodajna cena franko tovarna na enoto na prostem trgu v Uniji (v EUR/tono)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indeks (2010 = 100)
100
108
101
98
Povprečna prodajna cena franko tovarna na enoto na zaprtem trgu v Uniji (v EUR/tono)
1 006
1 031
1 027
989
Indeks (2010 = 100)
100
103
102
98
Vir: podatki vzorčenih proizvajalcev Unije
(263)
Prodajne cene na enoto na prostem trgu so se v obravnavanem obdobju znižale za 2 %. Po uvedbi začasnih dajatev septembra 2010 je industrija Unije lahko leta 2011 svoje cene zvišala. Vendar so se od leta 2011 prodajne cene na enoto znižale za 10 %.
(264)
Prodajne cene na enoto na zaprtem trgu (tj. transferne cene) so se gibale enako kot prodajne cene na enoto na prostem trgu, pri čemer je industrija Unije leta 2011 svoje prodajne cene na zaprtem trgu zvišala, prodajne cene na enoto pa so se nato znižale za 4 %.
6.2 Povprečni proizvodni stroški na enoto
(265)
Stroški proizvodnje na enoto so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
Preglednica 8
Stroški proizvodnje na enoto
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Proizvodni stroški na enoto (v EUR/tono)
964
990
1 032
976
Indeks (2010 = 100)
100
103
107
101
Vir: podatki vzorčenih proizvajalcev Unije
(266)
Povprečni stroški proizvodnje na enoto so se med letoma 2010 in 2012 povečevali, po letu 2012 pa so se znova zmanjšali skoraj na enako stopnjo kot leta 2010. Najvišja raven leta 2012 se pripisuje posebnemu stanju na področju naložb enega od proizvajalcev Unije v vzorcu. V celotnem obravnavanem obdobju so se povprečni stroški proizvodnje povečali le za 1 %.
(267)
Številni uporabniki so trdili, da splošni sklepi ne bi smeli temeljiti na stanju neke družbe. Sklep glede stroškov proizvodnje na enoto je bil, da so ti precej nespremenljivi. Najvišja raven leta 2012 ni spremenila splošnih sklepov.
(268)
Stroški proizvodnje na enoto temeljijo na celotnem obsegu proizvodnje vzorčenih proizvajalcev Unije. Prodajna cena na enoto v preglednici 7 temelji na prodaji nepovezanim strankam v Uniji. Kazalnika imata torej različni osnovi, zato nista neposredno primerljiva.
(269)
CCCLA je po dokončnem razkritju trdila, da mora Komisija nujno zagotoviti dovolj primerljivih podatkov za presojo, ali je mogoče znižanje prodajnih cen Unije pojasniti s spremembami proizvodnih stroškov.
(270)
Ta dva kazalnika imata različno osnovo, zato njune absolutne vrednosti niso neposredno primerljive, njuno gibanje pa je.
6.3 Stroški dela
(271)
Povprečni stroški dela vzorčenih proizvajalcev Unije so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
Preglednica 9
Povprečni stroški dela na zaposlenega
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Povprečna plača na zaposlenega (v EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indeks (2010 = 100)
100
103
104
106
Vir: podatki vzorčenih proizvajalcev Unije
(272)
Povprečni stroški dela na zaposlenega so se v obravnavanem obdobju postopoma povečevali (+ 6 %). To je bilo v skladu z indeksom stroškov dela v državah, kjer imajo sedež vzorčeni proizvajalci (39).
6.4 Zaloge
(273)
Ravni zalog vzorčenih proizvajalcev Unije so se v obravnavanem obdobju gibale na naslednji način:
Preglednica 10
Zaloge
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Končne zaloge (v tonah)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indeks (2010 = 100)
100
251
271
285
Vir: podatki vzorčenih proizvajalcev Unije
(274)
Končne zaloge so se leta 2011 zelo povečale in se nato tudi v obravnavanem obdobju še naprej povečevale.
(275)
Vlada LRK je trdila, da odstopanj pri zalogah iz podatkov, ki jih je predložilo združenje APFE, kažejo na neprijavljeno prodajo in v primerjavi s uvozom iz Kitajske ne pomenijo škode.
(276)
Trditev se ne sme upoštevati. Komisija je analizirala mikroekonomske kazalnike, kot so ravni zalog, na podlagi dejanskih podatkov, ki so jih predložili vzorčeni proizvajalci Unije. V preiskavi vzorčenih proizvajalcev Unije ni bila ugotovljena neprijavljena prodaja.
(277)
En uporabnik je po dokončnem razkritju trdil, da leto 2010 ni ustrezno referenčno leto, ker so bile ravni zalog nenavadno nizke v primerjavi z obdobjem od leta 2006 do oktobra 2009 (obdobje preiskave v okviru prvotne protidampinške preiskave).
(278)
Trditev se zavrne, ker se vzorčeni subjekti v trenutnih preiskavah razlikujejo od vzorčenih subjektov v predhodni preiskavi, zato podatki niso primerljivi. Komisija se je pri pregledu, zlasti glede mikroekonomskih podatkov, omejila na obravnavano obdobje, zato nima podatkov o ravneh zalog vzorčenih proizvajalcev Unije pred obravnavanim obdobjem. Vlada LRK je navedla, da so bile ravni zalog leta 2011 višje tudi glede na potrošnjo Unije, ki se je tega leta zmanjšala za 3 %. Vendar ta element ne vpliva na gibanje v obravnavnem obdobju.
6.5 Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe, donosnost naložb in zmožnost zbiranja kapitala
(279)
Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb vzorčenih proizvajalcev Unije so se v obravnavanem obdobju gibali na naslednji način:
Preglednica 11
Dobičkonosnost, denarni tok, naložbe in donosnost naložb
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Dobičkonosnost prodaje v Uniji nepovezanim strankam (v % prihodkov od prodaje)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indeks (2010 = 100)
100
66
- 200
- 134
Denarni tok (v EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indeks (2010 = 100)
100
33
- 4
45
Naložbe (v EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indeks (2010 = 100)
100
126
398
421
Donosnost naložb
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indeks (2010 = 100)
100
69
- 184
- 137
Vir: podatki vzorčenih proizvajalcev Unije
(280)
Komisija je dobičkonosnost vzorčenih proizvajalcev Unije določila tako, da je neto dobiček pred obdavčitvijo pri prodaji podobnega izdelka nepovezanim strankam v Uniji izrazila kot odstotek prihodkov od te prodaje. V obravnavanem obdobju se je dobičkonosnost vzorčenih proizvajalcev Unije znatno zmanjšala, in sicer s 3 % na -4 %.
(281)
Neto denarni tok je sposobnost proizvajalcev Unije, da sami financirajo svoje dejavnosti. Denarni tok se je v obravnavanem obdobju znatno zmanjšal (-55 %).
(282)
Raven naložb vzorčenih proizvajalcev Unije se je v obravnavanem obdobju povečevala. Povečanje je bilo opaznejše leta 2012 in v OP. Visoki stroški naložb so bili povezani s ponovno postavitvijo peči. V tej kapitalsko intenzivni industriji je treba peči na novo postaviti vsakih 7 do 10 let, stroški pri postavitvi peči pa lahko znašajo od 8 do 13 milijonov EUR (razpon je naveden zaradi zaupnosti). Naložbe vključujejo tudi visoke strukturne stroške naložb, povezane s porabo zlitin iz puš in z njihovo ponovno postavitvijo.
(283)
Donosnost naložb je izražena kot dobiček v odstotkih neto knjigovodske vrednosti naložb. Donosnost naložb je jasno sledila negativnemu gibanju dobičkonosnosti. Navedeno zmanjšanje donosnosti naložb jasno kaže na poslabšanje gospodarskega položaja industrije Unije v obravnavanem obdobju.
(284)
Ta ranljivi finančni položaj je nastal kljub povečani potrošnji v obravnavanem obdobju, kot je opisano v uvodni izjavi 217, in kljub prizadevanjem industrije Unije za racionalizacijo stroškov proizvodnje, kot je opisano v uvodnih izjavah 244 in 337.
(285)
Preiskavi sta pokazali, da vzorčeni proizvajalci Unije pri zbiranju kapitala niso imeli večjih težav.
(286)
Številne strani so po končnem razkritju navedle, da so bile ravni naložb za leto 2012 in OP tako visoke, da bi bili lahko ti visoki stroški naložb razlog za nedobičkonosnost industrije Unije v OP. Vlada LRK je trdila še, da je zmanjšana dobičkonosnost neposredno povezana s povečanjem stroškov proizvodnje in izpadlo proizvodnjo zaradi ponovne postavitve peči.
(287)
Prvič, naložbe v višini 32 milijonov EUR v OP od 1. oktobra 2012 do 30. septembra 2013 se delno prekrivajo s 30 milijoni EUR leta 2012. Drugič, naložbe, izvedene v navedenih obdobjih, so bile nujne za ponovne postavitve peči in se v poslovanju ponavljajo ter se zanje šteje, da se izvajajo v okviru rednega poslovanja, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 241-250. Tretjič, raven naložb je vplivala na rezultate industrije Unije, ker je povzročila dodatne stroške. Vendar so glavni učinki naložb razvidni iz bilance stanja, ne iz izkaza poslovnega izida, v katerem so prikazani ponavljajoči se standardni stroški amortizacije, zato izkaz sam po sebi ni zadostna podlaga za pojasnitev ustvarjene izgube. Kar zadeva trditev vlade LRK, se ponovne postavitve peči skrbno načrtujejo vnaprej. Neprekinjena oskrba strank se zagotovi z ustvarjanjem rezervnih zalog. Ne nazadnje, vpliv teh naložb na stroške in uspešnost družb se porazdeli na več let.
(288)
Poleg tega je več strani trdilo, da (i) se višji stroški naložb kažejo v nižji donosnosti naložb za leto 2012 in OP (glede na to, da pri nekaterih naložbah ni takojšnje donosnosti) ter (ii) je nerazumno upoštevati le dveletno obdobje, obremenjeno z velikimi naložbami, in na podlagi tega skleniti, da se je položaj industrije Unije poslabšal.
(289)
Naložbe v peči se niso izvajale samo v obravnavanem obdobju. Preiskava je pokazala, da je industrija Unije od leta 2004 izvajala naložbe v peči skoraj vsako leto. Zato bodo popravila ali ponovne postavitve peči ne glede na obravnavano časovno obdobje vedno vplivale na obseg proizvodnje in na donosnost naložb. Zmanjšanje dobičkonosnosti vzorčenih proizvajalcev Unije kaže na to, da za podobni izdelek niso mogli zaračunati toliko, da bi si lahko privoščili naložbe, nujne za neprekinjeno poslovanje.
(290)
Vlada LRK je trdila, da industrija najprej porabi razpoložljivo gotovino in šele nato izposojena sredstva ter da zato ni nič čudnega, da se je ob velikih naložbah, ki so jih vzorčeni proizvajalci Unije izvajali leta 2012 in v OP, denarni tok zmanjšal. Poleg tega je trdila, da industrija, ki ustvarja izgubo, ne bi mogla vložiti toliko, kot so vložile vzorčene družbe.
(291)
Industrija steklenih vlaken je globalna dejavnost s finančnimi mehanizmi, ki presegajo finančne zmogljivosti vzorčenih proizvajalcev Unije. Naložbene razmere ne vplivajo nujno na denarni tok. Te trditve se zato zavrnejo.
7. Sklep o položaju industrije Unije
(292)
Ugotovitve preiskav potrjujejo, da je industrija Unije utrpela znatno škodo, kot je opredeljeno v členu 3(5) osnovne protidampinške uredbe in členu 8(4) osnovne protisubvencijske uredbe.
(293)
Uvedba protidampinških ukrepov je industriji Unije omogočila, da je leta 2011 dvignila cene. Hkrati si je industrija Unije prizadevala povečati učinkovitost in produktivnost. Čeprav se je potrošnja Unije povečevala, je morala industrija Unije leta 2012 prodajne cene na enoto znova znižati, da je obdržala svoj tržni delež.
(294)
Analiza nelojalnega nižanja prodajnih cen (glej uvodno izjavo 231) in zniževanje prodajnih cen proizvajalcev Unije (glej uvodno izjavo 263) jasno kažeta, da so proizvajalci Unije poskušali konkurirati ceni uvoza iz Kitajske ter so odpravili razliko v ceni. Vendar je to privedlo do močnega poslabšanja finančnih rezultatov proizvajalcev Unije, pri čemer industrija Unije že od leta 2012 poroča o izgubah. Ta položaj kratko- in srednjeročno ni vzdržen.
(295)
Negativno je bilo tudi gibanje drugih kazalnikov, kot so proizvodnja, proizvodna zmogljivost, zaposlovanje, zaloge in denarni tok, in sicer celo po uvedbi ukrepov zoper LRK.
(296)
Ugotovitve obeh preiskav potrjujejo tudi, da so spremenjene okoliščine, ki so upravičile začetek delnega vmesnega protidampinškega pregleda, namreč prestrukturiranje in zaprtje nekaterih obratov Unije, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 244, bistvene in trajne. Obrat se po zaprtju v celoti razstavi. Poleg tega je postavitev nove peči zelo draga in zamudna ter je ni mogoče izvesti v kratkem času. Časa in stroškov postavitve novega obrata s pečmi se torej ne sme podcenjevati. Prestrukturiranje in zaprtje nekaterih obratov se zato lahko štejeta za pomemben in dolgotrajen ukrep.
(297)
Več strani je poročalo o jasnih znakih, da škode ni. Te trditve so obravnavane v naslednjih uvodnih izjavah.
(298)
CCCLA je navedla, da je enega od proizvajalcev Unije, družbo 3B Fibreglass, leta 2012 kupila skupina Binani in da mora biti splošna uspešnost industrije Unije dobra, saj noben razumen gospodarski subjekt ne bi vlagal v industrijo, ki ni uspešna. Zbornica navaja tudi letno poročilo družbe Braj Binani za leto 2013, v katerem je zapisano, da „se splošna uspešnost dveh proizvodnih enot v Belgiji in na Norveškem šteje za dobro“. Poleg tega je CCCLA navedla tudi, da se je prihodek obeh proizvajalcev Unije med letom 2010 in OP povečal ter da industrija Unije torej očitno ne trpi nobene škode.
(299)
Indijska skupina Binani je leta 2012 res kupila družbo 3B Fibreglass. Vendar se Komisija ne glede na posamezne poslovne nagibe skupine Binani sklicuje na svoje ugotovitve preiskave, da je industrija Unije izgubila tržni delež in dobičkonosnost. Navedku je treba dodati sobesedilo in ga prebrati v celoti: „Splošna uspešnost dveh proizvodnih enot v Belgiji in na Norveškem se šteje za dobro, zmogljivost pa je bila zaradi manjšega povpraševanja na trgu delno omejena. Povečanje proizvodnje na običajno zmogljivost je potekalo brez težav. Povprečna realizacija pa je bila zaradi poceni uvoza iz Azije nizka“.
(300)
Trditev, da industrija Unije ne trpi škode, ker se je prihodek obeh proizvajalcev Unije med letom 2010 in OP povečal, je zavajajoča in netočna. CCCLA je za analizo uporabila prihodek, izražen v kilogramih. Vendar sklepanje zgolj na podlagi večjih količin prodaje ni točno, saj se pri tem ne upoštevajo ravni cen navedene prodaje ter s tem vpliv na dobičkonosnost družbe.
(301)
Vlada LRK je trdila, da je vlaganje članov združenja APFE v povečanje zmogljivosti v Uniji in zunaj nje (npr. v LRK, Rusiji, Indiji in Tuniziji) jasen znak, da škode ni.
(302)
Ta preiskava škode je povezana z uspešnostjo proizvajalcev Unije na trgu Unije. Kot je razvidno iz preglednice 4, se je zmogljivost industrije Unije leta 2011 povečala za 1 %, medtem ko se je proti koncu OP zmanjšala za 5 odstotnih točk. V Uniji se torej zmogljivost ni povečala. Glede na to, da so številni proizvajalci steklenih vlaken multinacionalne družbe, pa ni nič nenavadnega, da v primeru poslovnih priložnosti vlagajo tudi zunaj Unije. V dodatne zmogljivosti zunaj Unije se vlaga zaradi izpolnjevanja potreb nastajajočih trgov in možnosti ustvarjanja dobička. Postavitev obratov v teh regijah ustreza tudi prizadevanjem za približevanje tem strankam. Vendar je poslovna odločitev o postavitvi obrata zunaj Unije popolnoma ločena od dejstva, da proizvajalci Unije trpijo škodo. Podobne trditve o velikih naložbah industrije Unije so obravnavane v oddelku o samopovzročeni škodi.
(303)
Več strani je trdilo, da škode ni, ker so nekateri proizvajalci Unije napovedali, da bodo zaradi pokrivanja vse večjih stroškov surovin, energije in prevoza januarja 2014 zvišali cene podobnega izdelka.
(304)
Prvič, ravni cen v letu 2014 se nanašajo na dogodke po OP. Drugič, industrija Unije je v zadnjih letih večino takšnih zvišanj cen absorbirala prek povečanj produktivnosti. Vendar na določeni točki kratkoročno izvajanje nadaljnjih povečanj produktivnosti postane veliko težje. Glede na to, da je industrija Unije v OP poslovala z izgubo in da absorpcija teh zvišanj cen ni več mogoča, bo morala na določeni točki ta zvišanja prenesti na stranke, pri čemer bo tvegala, da izgubi še več tržnega deleža. Trditve so bile na podlagi navedenega zavrnjene.
E. VZROČNA ZVEZA
1. Uvod
(305)
V skladu s členom 3(6) in 3(7) osnovne protidampinške uredbe ter členom 8(6) in 8(7) osnovne protisubvencijske uredbe je bilo proučeno, ali je dampinški in subvencionirani uvoz iz LRK industriji Unije povzročil tolikšno škodo, da jo je mogoče šteti za znatno.
(306)
Poleg dampinškega uvoza so bili proučeni tudi drugi znani dejavniki, ki bi lahko sočasno povzročili škodo industriji Unije, s čimer se je zagotovilo, da se morebitna škoda zaradi teh drugih dejavnikov ni pripisala dampinškemu in subvencioniranemu uvozu.
1.1 Učinek dampinškega in subvencioniranega uvoza
(307)
Preiskavi sta pokazali, da se je v obravnavanem obdobju, v katerem se je za referenčno leto upoštevalo leto 2009, obseg dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK kljub veljavnim protidampinškim ukrepom povečal (za 32 %). Posledica tega je bilo, da se je tržni delež LRK povečal, in sicer s 13-18 % leta 2009 na 15-20 % do konca OP.
(308)
Hkrati se je kljub povečanju potrošnje tržni delež industrije Unije v obravnavanem obdobju zmanjšal za tri odstotne točke.
(309)
Povprečne cene dampinškega in subvencioniranega uvoza so se med letom 2010 in OP znižale za 8 % ter so bile nižje od cen industrije Unije v istem obdobju.
(310)
Industrija Unije je v letih 2010 in 2011 še poslovala z dobičkom, potem pa je začela ustvarjati izgubo, kar je sovpadlo s povečanjem dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK. Industriji Unije ni uspelo obdržati tržnega deleža niti po znižanju prodajne cene. Zaradi tega znižanja cene se je zmanjšala dobičkonosnost, kar je privedlo do položaja, v katerem se je ustvarjala izguba.
(311)
Na podlagi navedenega se ugotavlja, da je raven cene dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK skupaj s povečanim obsegom precej negativno vplivala na gospodarski položaj industrije Unije ter je imela tako odločilno vlogo pri povzročitvi znatne škode industriji Unije.
(312)
Številne strani so po dokončnem razkritju trdile, da manjka analiza, ki bi dokazala, da je uvoz iz Kitajske povzročil znižanje cen industrije Unije in škodo, ki jo je zaradi tega utrpela, ter da se Komisija v svoji analizi zanaša le na časovno sovpadanje. Te strani se sklicujejo na poročilo odbora o kitajski rentgenski opremi: „Odbor priznava, da splošna povezava med dampinškim uvozom in škodo, ki jo je utrpela domača industrija, lahko podpre ugotovitev o vzročni zvezi. Vendar taka analiza sovpadanja pri vprašanju vzročne zveze ni odločilna; vzročna zveza in sovpadanje sta različna pojma. Vprašanja vzročne zveze glede na okoliščine tega primera […] ni mogoče rešiti s tako splošno ugotovitvijo sovpadanja“ (40).
(313)
Vendar sklepi temeljijo na analizi veliko kazalnikov. Kot je navedeno v oddelku D, je preiskava učinka dampinškega in subvencioniranega uvoza na industrijo vključevala oceno vseh pomembnih ekonomskih dejstev in pokazateljev, ki so vplivali na stanje industrije Unije. Veliko kazalnikov je kazalo na škodljiv položaj. V takem položaju je edini razlog za to, da je industrija Unije znižala cene, ohranitev tržnega deleža ali vsaj preprečitev nadaljnje izgube tržnega deleža pri spoprijemanju s cenovno konkurenco. Industriji Unije je po uvedbi prvotnih ukrepov leta 2011 uspelo zvišati cene, vendar jih je morala v naslednjih letih spet znižati, pri čemer pa ni zmanjšala stroškov proizvodnje. Kot je podrobneje opisano v uvodnih izjavah 320-335, se je izvoz iz tretjih držav v celotnem obravnavanem obdobju pretežno izvajal po visokih cenah, pri čemer je tržni delež tretjih držav ostal razmeroma enak in se je po letu 2011 celo zmanjšal. Industrija Unije torej ni znižala cen zaradi uvoza iz tretjih držav, temveč zaradi majhnega obsega dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK. Po letu 2011 se je precej povečal samo uvoz iz LRK, industriji Unije je tržni delež odvzel samo uvoz iz LRK in znižale so se samo cene uvoza iz LRK. Na podlagi tega je Komisija ugotovila, da je znižanje cen industrije Unije in škodo, ki jo je zaradi tega utrpela, povzročil dampinški in subvencionirani uvoz iz LRK. V nadaljevanju so analizirani drugi dejavniki, ki bi lahko prekinili to vzročno zvezo.
(314)
CCCLA in vlada LRK sta trdili, da ni bilo padca cen ali oviranja dviga cen, ker „znižanje prodajnih cen proizvajalcev Unije ni znatno, saj so se cene v obravnavanem obdobju znižale za največ 2 %“. Številne strani so trdile še, da 1-odstotno zmanjšanje prodaje Unije, 2-odstotno povečanje tržnega deleža uvoza iz LRK in 3-odstotno zmanjšanje tržnega deleža industrije Unije ne upravičujejo predlaganih drastičnih ukrepov.
(315)
Komisija ponavlja, da je, kot je bilo navedeno zgoraj, po uvedbi začasnih dajatev septembra 2010 industrija Unije lahko leta 2011 svoje cene zvišala. Vendar so se od leta 2011 prodajne cene na enoto znižale za 10 %. Zato gre brez dvoma za precejšen padec prodajnih cen. Čeprav so bili uvedeni protidampinški ukrepi, se je industrija Unije še naprej spoprijemala z zmanjšanjem obsega prodaje, znižanjem cen in zmanjšanjem tržnega deleža, medtem ko sta se obseg prodaje in tržni delež uvoza iz Kitajske povečala za veliko več kot v obdobju prvotne preiskave. Industrija Unije bi si morala po uvedbi ukrepov praviloma opomoči od učinkov preteklega dampinga ali subvencij. Vendar očitno ni bilo tako. Po nekaj znakih izboljšanja, ki jih je bilo opaziti takoj po uvedbi ukrepov, se je položaj industrije Unije v obravnavanem obdobju še bolj poslabšal.
(316)
En nepovezan uvoznik je navedel, da proizvajalcem Unije ne bi bilo treba znižati cen v tolikšnem obsegu, kot so jih, saj je bilo povpraševanje na trgu Unije večje od ponudbe. Vlada LRK je trdila, da znižanja prodajnih cen Unije in znižanja cen uvoza iz Kitajske ni mogoče obravnavati brez upoštevanja globalnega gibanja cen zadevnega izdelka ter da sta v skladu z običajnim dogajanjem na trgu. Poleg tega je vlada LRK trdila, da Komisija ni preverila, ali bi bilo ob upoštevanju globalnih tržnih razmer leta 2011 (po uvedbi ukrepov v predhodni preiskavi) mogoče zvišati cene in za koliko. Komisija je tudi napačno zavrnila predložene dokaze o zvišanju cen proizvajalcev Unije po OP, pri čemer se sklicuje na primere solarnega stekla in osebnih telefaksov (41).
(317)
Po mnenju Komisije je bila izjava, da je bilo povpraševanje večje od ponudbe, neutemeljena. Izguba tržnega deleža in povečanje zalog ne kažeta na to, da je bilo povpraševanje večje od ponudbe, temveč prej nasprotno. Kar zadeva trditev vlade LRK o zadevnem gibanju cen, je to povezano s prodajo na trgu Unije, ne z globalnim položajem. Na trgu Unije se konkurenca med podobnim izdelkom in zadevnim izdelkom obravnava na ravni cen. Kot je prikazano zgoraj, znižanja cen ni mogoče pripisati drugim dejavnikom kot cenovni konkurenci (glede na precej stabilne stroške proizvodnje in potrošnjo Unije). Poleg tega vlada LRK ni predložila dodatnih informacij o globalnem gibanju cen. Zato se ta trditev šteje za neutemeljeno. Kar zadeva zvišanje cen po OP, so dogodki po OP zunaj obsega te preiskave. Poleg tega tudi niso bili predloženi nikakršni utemeljeni dokazi o dejanskem zvišanju cen, ki naj bi se zgodili po OP. Zadevni argument se zato zavrne.
(318)
Poleg tega je CCCLA trdila, da bi bilo treba pri povprečnem 8-odstotnem znižanju cen uvoza iz Kitajske iz uvodne izjave 226 upoštevati cene, prilagojene carinam, manipulativnim stroškom, protidampinškim dajatvam, stopnji dobička za uvoznike in stroškom PSA, ki jih podpirajo uvozniki. Tako prilagojene cene bi bile potem na primerljivih ravneh s prodajnimi cenami Unije iz preglednice 7 in torej ne bi mogle odločilno vplivati na znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(319)
Pri analizi kazalnikov se vrednost CIF prodaje proizvajalcev izvoznikov iz preglednice 3 primerja s ceno franko tovarna proizvajalcev Unije iz preglednice 7. Ta metoda je pravilna za analiziranje gibanj. Za izračun stopnje nelojalnega nižanja prodajnih cen in škode so bile uporabljene prilagojene cene, kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (231). Komisija v zvezi s tem poudarja, da je nelojalno nižanje prodajnih cen le eden od kazalnikov škode, ki jih je treba upoštevati, pri analizi pa bi bilo treba upoštevati vse. Trditev se zato zavrne.
1.2 Učinki drugih dejavnikov
1.2.1 Uvoz iz drugih držav
(320)
V spodnji preglednici so prikazani obseg uvoza iz tretjih držav, povprečne cene na enoto in tržni delež v obravnavanem obdobju.
Preglednica 12
Obseg uvoza (v metričnih tonah), povprečne cene na enoto (v EUR/tono)
Leto 2010
Leto 2011
Leto 2012
OP
Tretje države skupaj
obseg (v tonah)
128 378
182 601
183 446
174 553
indeks (2010 = 100)
100
142
143
136
tržni delež
14-19 %
22-27 %
21-26 %
20-25 %
Malezija
obseg (v tonah)
37 919
70 847
60 931
60 841
povprečna cena za tono (v EUR)
980
1 029
998
958
tržni delež
2-7 %
7-12 %
5-10 %
5-10 %
Norveška
obseg (v tonah)
25 204
30 496
33 277
30 781
povprečna cena za tono (v EUR)
1 167
1 044
1 006
944
tržni delež
0-5 %
1-6 %
1-6 %
1-6 %
Turčija
obseg (v tonah)
18 430
20 017
23 235
19 233
povprečna cena za tono (v EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
tržni delež
0-5 %
0-5 %
0-5 %
0-5 %
Vir: Eurostat (COMEXT)
(321)
Zadevni izdelek se uvaža iz LRK ter še predvsem iz Malezije, Norveške in Turčije. V manjšem obsegu se uvaža tudi iz Mehike, Združenih držav in Tajvana. Celotni tržni delež tretjih držav se je med letoma 2010 in 2011 močno povečal. V OP pa je nato upadel.
(322)
Cena večine uvoza iz tretjih držav (razen majhnih količin iz Tajvana) je bila znatno višja od cen uvoza iz Kitajske. Poleg tega so bile povprečne cene uvoza iz drugih držav na splošno višje ali podobne kot cene industrije Unije.
(323)
Največji delež uvoza iz tretjih držav v Unijo pripada Maleziji (40 %). Vendar je bil uvoz iz Malezije omejen na eno vrsto izdelkov iz steklenih vlaken, in sicer na rezane niti. Tržni delež Malezije na trgu Unije se je v obravnavanem obdobju povečal. Uvozne cene rezanih niti iz Malezije so bile v povprečju tudi višje od cen uvoza iz LRK in skoraj enako visoke kot cene industrije Unije. Poleg tega so se cene proizvajalcev Unije med letoma 2010 in 2011, ko so bile uvedene začasne dajatve zoper LRK, kljub malezijskim cenam zvišale. Če bi malezijske cene res povzročale znatno škodo industriji Unije, proizvajalci Unije ne bi mogli zvišati cen, ko so bile uvedene začasne protidampinške dajatve na uvoz iz LRK. Uvoz iz Malezije je konkurenčen proizvodnji industrije Unije, vendar je v celotnem obravnavanem obdobju predstavljal stabilen dejavnik, kar zadeva ceno, vrsto izdelka in količine.
(324)
Drugi največji delež uvoza iz tretjih držav v Unijo pripada Norveški. Tržni delež Norveške na trgu Unije se v obravnavanem obdobju ni spreminjal. Povprečne uvozne cene na izdelek iz Norveške so bile višje od cen uvoza iz LRK. Uvoz iz Norveške predstavljajo predvsem rovingi, ki jih izdeluje družba, ki je del iste skupine kot eden od proizvajalcev Unije. Poleg tega se vsa norveška proizvodnja prodaja prek proizvajalca Unije. Zato Norveške ne štejemo za konkurenčno tretjo državo.
(325)
Tretji največji delež uvoza iz tretjih držav v Unijo pripada Turčiji. Tržni delež Turčije na trgu Unije se v obravnavanem obdobju ni spreminjal. Uvozne cene na vrsto izdelka so bile za podobni izdelek v povprečju tudi precej višje od cen uvoza iz LRK.
(326)
Vlada LRK je navedla tudi, da so se zaloge Unije leta 2011 po močnem povečanju uvoza iz tretjih držav povečale, medtem ko se je uvoz iz LRK istega leta zmanjšal.
(327)
Med letoma 2010 in 2011 se je uvoz iz Kitajske dejansko zmanjšal, uvoz iz tretjih držav pa povečal. Vendar je industrija Unije v letih 2010 in 2011 še poslovala z dobičkom, potem pa je začela ustvarjati izgubo, kar je sovpadlo s povečanjem dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK. Uvoz iz tretjih držav se je po letu 2011 zmanjšal, zato ne more biti vzrok za to, da je po tem letu industrija Unije začela ustvarjati izgubo. Na podlagi navedenega se upravičeno ugotavlja, da je del uvoza iz drugih držav morda res negativno vplival na industrijo Unije, vendar ne v tolikšni meri, da bi prekinil vzročno zvezo med dampinškim in subvencioniranim uvozom iz LRK ter škodo, povzročeno industriji Unije.
(328)
Številne strani so po dokončnem razkritju trdile, da nabor izdelkov, ki je bil uporabljen za analizo nelojalnega nižanja prodajnih cen (primerjave cen med kitajskimi proizvajalci in proizvajalci Unije), ni bil uporabljen za analizo uvoza iz tretjih držav. Vlada LRK je izrecno zahtevala podrobnosti o naboru izdelkov, uvoženih iz tretjih držav, ki niso razvidne iz statističnih podatkov Eurostata.
(329)
Komisija je pri analizi uvoza iz tretjih držav nabor izdelkov v celoti upoštevala, in sicer s primerjavo cen na vrsto izdelka tretjih držav z ustreznimi cenami na vrsto izdelka Unije. Ker je za vse tri tretje države samo en proizvajalec, natančnih podatkov zaradi zaupnosti ni bilo mogoče razkriti.
(330)
Vlada LRK je trdila, da sklep Komisije, da je del uvoza iz tretjih držav morda vplival na položaj proizvajalcev Unije, ni pa prekinil vzročne zveze, ni objektiven in ne temelji na utemeljeni analizi.
(331)
Tri glavne tretje države, ki so izvažale podobni izdelek v Unijo, so Malezija, Norveška in Turčija. Kot je bilo že navedeno, je bil uvoz iz Malezije osredotočen na eno vrsto izdelka in se je izvajal po cenah, primerljivih s cenami Unije. Norveški proizvajalec se zaradi že navedenih razlogov ne šteje za konkurenco iz tretjih držav. Tržni delež turškega uvoza se v obravnavanem obdobju ni spreminjal in je bil razmeroma majhen. Trditev, da je uvoz iz tretjih držav prekinil vzročno zvezo, se zato zavrne.
(332)
Vlada LRK je trdila še, da Komisija ni upoštevala učinkov uvoza iz Tajvana in Mehike, pri katerem so opazne velike spremembe cen in obsega.
(333)
Uvoz iz Tajvana in Mehike je bil tako omejen, da ne bi mogel prekiniti vzročne zveze.
(334)
Poleg tega je vlada LRK trdila, da Komisija pri analizi kopičenja zalog iz Kitajske ni upoštevala dejstva, da se je uvoz iz tretjih držav med letoma 2010 in 2011 povečal za več kot 40 %.
(335)
Iz statističnih podatkov (glej uvodno izjavo 224) je razvidno, da se je kopičenje zalog kitajskih izdelkov izvajalo v drugem in tretjem četrtletju leta 2010 (za porabo pred koncem leta 2010/na začetku leta 2011 zaradi omejenega roka uporabe). Povečanje uvoza iz tretjih držav je bilo evidentirano leta 2011, ko ni bilo več učinka kopičenja zalog in so bili uvedeni ukrepi zoper uvoz iz LRK, kar se je izkazalo za koristno za proizvajalce iz tretjih držav. Ta trditev se zato zavrne.
1.2.2 Stroški proizvodnje
(336)
Več strani je navedlo, da je povečanje stroškov proizvodnje industrije Unije, ki je bilo zlasti posledica povečanja stroškov surovin, energije, prevoza in zaposlenih, negativno vplivalo na dobičkonosnost industrije Unije. Ena stran je kot pomemben stroškovni dejavnik navedla tudi dejstvo, da stranke niso vračale vreten, ni pa natančneje opredelila vpliva stroškov. Strani so svoje trditve podprle z navedki proizvajalcev Unije, v katerih so ti navajali, da se res spoprijemajo s povečanjem stroškov.
(337)
Industrija Unije se je res spoprijemala s povečanjem stroškov surovin, energije, prevoza in zaposlenih. Vendar so se, kot je razvidno iz preglednice 8, povprečni stroški proizvodnje industrije Unije na tono med letom 2010 in OP povečali le za 1 %. To pomeni, da je lahko industrija Unije večino povečanj stroškov izravnala z večjo učinkovitostjo in večjo produktivnostjo. Zato se ugotavlja, da povečanje stroškov proizvodnje ni prispevalo k škodi in zato ni moglo prekiniti vzročne zveze.
(338)
Več strani je po dokončnem razkritju svoje trditve ponovilo brez predložitve novih argumentov.
1.2.3 Razvoj potrošnje
(339)
Kot je navedeno zgoraj, se je potrošnja Unije med letom 2010 in OP povečala za 3 %. Po navedbah industrije Unije in številnih uporabnikov je pričakovati, da se bo glede na nova področja uporabe podobnega izdelka potrošnja še povečala. Vendar industrija Unije ni uspela obdržati tržnega deleža in ga je del celo izgubila, medtem ko se je tržni delež dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK od leta 2011 povečeval. Spremembe potrošnje v Uniji torej niso mogle prekiniti vzročne zveze med škodo ter dampinškim in subvencioniranim uvozom iz LRK.
1.2.4 Nezadostna proizvodna zmogljivost in zaloge v Uniji
(340)
Vlada LRK je trdila, da morebitno škodo povzroča nezadostna proizvodna zmogljivost proizvajalcev Unije. Vlada LRK se je sklicevala na številne finančne izkaze proizvajalcev Unije. V finančnem izkazu družbe 3B Fibreglass za leto 2010 je navedeno, da „jim naše omejene proizvodne zmogljivosti niso omogočale pridobitve dodatnih tržnih deležev“ in „so nas prisilile, da smo se spoprijeli s spremenjenim povpraševanjem strank z omejeno ravnjo zalog.“ V finančnem izkazu družbe 3B Fibreglass za leto 2011 je navedeno, da „so bili znaki popravljanja gospodarstva v letu 2010 potrjeni v prvi polovici leta 2011, vendar zaradi ravni proizvodne zmogljivosti družbe, ki so bile v prvem trimesečju nižje od pričakovanih, ni bilo mogoče v celoti izkoristiti povečane dejavnosti, zato smo morali leta 2011 omejiti pogodbene obveznosti.“ V finančnem izkazu družbe Lanxess za leto 2011 je navedeno, da „je leta 2011 družba Lanxess proizvajala steklena vlakna z največjo zmogljivostjo“ in da „bo načrtovana zaustavitev peči 1 v drugem četrtletju leta 2012 trajala skoraj 10 tednov, zato bo letna proizvodnja v letu 2012 za 14 % manjša.“
(341)
Ravni zalog so bile leta 2010 res nizke, kot je razvidno iz preglednice 10. To je bila posledica zmanjšanja ravni proizvodnje leta 2009, ko so bile številne proizvodne linije razstavljene, začasno zaprte ali skrajšane zaradi nižanja cen in izgube tržnega deleža, ki ju je povzročil dampinški uvoz iz LRK (42). Vendar je industrija Unije leta 2011 ravni zalog povečala za več kot 150 % in jih od tedaj še vedno povečuje. Sklicevanje na izkaze majhnih zalog samo za leto 2010 ni ustrezno, pač pa je treba gibanje razbrati za celotno obravnavano obdobje.
(342)
Poleg tega se nekateri navedki nanašajo na zmanjšane ravni proizvodne zmogljivosti zaradi popravil/ponovne postavitve peči. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 241, so takšna popravila/ponovne postavitve del tega sektorja, zato je kopičenje zalog zaradi popravila/ponovne postavitve peči povsem običajno, saj omogoča neprekinjeno oskrbovanje ključnih strank.
(343)
Poleg tega bi lahko industrija Unije vlagala v večjo zmogljivost, če bi bili zagotovljeni pošteni konkurenčni pogoji, ki bi industriji Unije omogočili ustvarjanje dobička, s katerim bi bilo povečanje zmogljivosti upravičeno in izvedljivo.
(344)
Šteje se, da so zmogljivost proizvodnje in zaloge Unije zadostne, zato niso mogle prispevati k škodi ter niso mogle prekiniti vzročne zveze med dampinškim in subvencioniranim uvozom in škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
1.2.5 Vpliv gospodarske krize
(345)
Več strani je trdilo, da je škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, povzročila gospodarska kriza, zaradi katere se je povpraševanje uporabniških industrij (kot sta avtomobilska industrija in trg vetrne energije) močno zmanjšalo.
(346)
Vlada LRK se je sklicevala na številne proizvajalce Unije, med drugim na finančne izkaze družbe European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF“) za leto 2010, v katerih je navedeno, da „to zmanjšanje delno pojasnjuje močna odvisnost te dejavnosti od trga vetrne energije, na katerem se stanje še naprej poslabšuje zaradi težav, ki jih imajo sodelujoči subjekti na tem trgu pri financiranju novih projektov“, finančne izkaze družbe Lanxess za leto 2011, v katerih je navedeno, da „je družba LANXESS po uvedbi protidampinških ukrepov zoper uvoz iz Kitajske lahko zvišala svoje prodajne cene. Vendar v drugi polovici leta 2011 zaradi negativnega gospodarskega gibanja beležimo 16-odstotno znižanje v primerjavi z letom 2010“, ter finančne izkaze EOCF za leto 2012, v katerih je navedeno, da je višina prihodkov od prodaje v letu 2012 „predvsem posledica trajajoče gospodarske krize, ki jim ne omogoča delovanja s polno zmogljivostjo.“
(347)
Med letoma 2010 in 2011 se je potrošnja izdelkov iz steklenih vlaken v Uniji res zmanjšala za 3 %, vendar se je do konca OP spet povečala za 6 odstotnih točk.
(348)
Navedek, da je morala ena od družb v drugi polovici leta 2011 znižati cene za 16 % v primerjavi z letom 2010, le delno prikazuje položaj v letu 2011. Preiskava je pokazala, da se je cena na enoto v celotnem letu 2011 zvišala za 8 % (v primerjavi z letom 2010).
(349)
Poleg tega je industrija Unije v letih 2010 in 2011 še poslovala z dobičkom, potem pa je začela ustvarjati izgubo, kar je sovpadlo s povečanjem dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK, s katerim so se znižale prodajne cene industrije Unije.
(350)
Lahko bi se štelo, da je upad gospodarske rasti med letoma 2010 in 2011 prispeval k poslabšanju gospodarskega položaja industrije Unije. Vendar pa upad gospodarske rasti ne pojasni izgube, ki jo je industrija Unije ustvarjala v letu 2012 in OP. Največje izgube so se pojavile v obdobju takoj po upadu gospodarske rasti, ko se je potrošnja spet začela povečevati.
(351)
V zvezi z navedkom družbe Owens Corning za leto 2011 je treba omeniti, da gre za navedek družbe EOCF, ki je trgovalni subjekt družbe Owens Corning za vse posle v Evropi in na Bližnjem vzhodu. Družba EOCF je v tem obdobju poleg podobnega izdelka prodajala tudi netkane izdelke, tkanine, strešne izdelke (skodle) in izolacijske izdelke, ki v tem postopku niso zajeti. Ta navedek zato ni specifičen za podobni izdelek na trgu Unije.
(352)
Kar zadeva navedek družbe Owens Corning za leto 2012, se ta nanaša posebej na dejavnost v zvezi s tkaninami, ki jo EOCF izvaja v enem od svojih obratov. Glede na to, da tkanine niso del podobnega izdelka, navedek ni relevanten.
(353)
Ob upoštevanju navedenih okoliščin bi upad gospodarske rasti lahko negativno vplival na industrijo Unije, vendar ne v tolikšni meri, da bi lahko prekinil vzročno zvezo med dampinškim in subvencioniranim uvozom ter škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
1.2.6 Konkurenčnost dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK
(354)
Nekatere strani so trdile, da škode industriji Unije ne povzroča dampinški ali subvencionirani uvoz zadevnega izdelka, temveč uporabljena tehnologija, ki je v primerjavi s sodobno tehnologijo kitajskih proizvajalcev izvoznikov zastarela.
(355)
Vendar je preiskava potrdila, da ima industrija Unije prav tako sodobne proizvodne procese. Trditev, da bi stanje tehnologije industrije Unije prekinilo vzročno zvezo med dampinškim in subvencioniranim uvozom ter škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, se zato zavrne.
1.2.7 Samopovzročena škoda
(356)
Več strani je trdilo, da je bila lahko škoda samopovzročena, saj (i) so bile cene, ki so jih proizvajalci Unije ponujali leta 2014, nižje od kotiranih cen, ki so jih navedenim stranem ponudili kitajski proizvajalci izvozniki; (ii) so naložbe, ki so jih vložniki uresničevali v zadnjih letih, v nasprotju s škodo, saj si je ob tako velikih naložbah težko predstavljati, da industrija trpi škodo in da industriji Unije niso prinesle večjega tržnega deleža; (iii) so vložniki morda vlagali v prestrukturiranje in postavitev dodatnih zmogljivosti za proizvodnjo „napačnih“ izdelkov iz steklenih vlaken, na primer izdelkov, po katerih ni veliko povpraševanja, in ne na primer rezanih niti, po katerih je bilo po trditvah strani zelo veliko povpraševanje ter jih je v Uniji morda celo primanjkovalo.
(357)
V zvezi s trditvijo o nižjih cenah, ki so jih ponujali proizvajalci Unije, je treba opozoriti, da ta trditev vključuje dogodek po OP in da ravni cen v letu 2014 ni mogoče upoštevati. Glede na to, da peči delujejo 24 ur na dan in da je zmanjšanje proizvodnje zelo drago, je Unija tudi poskušala obdržati tržni delež s prodajo po nižjih cenah in na ta način še vedno pokriti del stalnih stroškov.
(358)
Kar zadeva velike naložbe industrije Unije v zadnjih letih, je treba spomniti, da je treba v tej kapitalsko intenzivni industriji peči na novo postaviti vsakih 7 do 10 let, stroški pri postavitvi peči pa lahko znašajo od 8 do 13 milijonov EUR (razpon je naveden zaradi zaupnosti). Dobršen del drugih, bolj strukturnih visokih stroškov naložb je povezan s porabo zlitin iz puš in posledično njihovo ponovno postavitvijo. Zato so te naložbe del industrije in so nujne za vzdrževanje trenutne zmogljivosti. Nujne so tudi naložbe v raziskave in razvoj za ohranitev položaja na trgu ter izpolnjevanje potreb strank.
(359)
V zvezi s tretjo trditvijo o domnevno „napačnih“ naložbah v izdelke, ki niso rezane niti, je treba opozoriti, da (i) se je industrija Unije prestrukturirala, tako da lahko zagotavlja široko ponudbo izdelkov. Predložen ni bil noben dokaz o tem, da takšna vrsta prestrukturiranja ni gospodarsko upravičena; in (ii) proizvodnja rezanih niti, ki je bila zaradi prestrukturiranja v zadnjih letih prekinjena, je bila prenesena v drug proizvodni obrat, ki je bil predelan v ta namen.
(360)
Vlada LRK je trdila, da so si proizvajalci Unije ustvarjali zaloge uvoza iz tretjih držav, in se sklicevala na finančne izkaze enega od proizvajalcev Unije za leto 2011, v katerem je bilo navedeno: „Zaloge blaga (21,4 milijona EUR na dan 31. decembra 2011) se povečujejo zaradi globalnega upada pri poslovanju v drugi polovici leta, pri čemer do 75 % zalog sestavljajo končni izdelki, ki smo jih uvozili od družb […][naše] skupine zunaj Evrope, preostali del pa predvsem materiali in izdelki, potrebni za proizvodnjo tkanin.“
(361)
Ravni zalog, o katerih navedeni proizvajalec Unije poroča v izkazih za leto 2011, so se povečale zaradi zagotovitve dobave enemu od njegovih obratov zunaj EU, v katerem se je leta 2012 izvajala ponovna postavitev peči. Če bi se izdelki za obrat zunaj EU lahko proizvedli v Uniji, uvoz iz drugih obratov zunaj EU ne bi bil potreben.
(362)
Vlada LRK je po dokončnem razkritju zahtevala, naj se pojasni, ali je bil ta uvoz izveden iz LRK ali od kod drugod in v kolikšnem obsegu. Vendar vzorčeni proizvajalci Unije v obravnavanem obdobju zadevnega izdelka niso kupovali v LRK.
(363)
Vlada LRK je trdila tudi, da bi bila škoda lahko samopovzročena, saj se je proizvajalec Unije 3B Fibreglass odločil obnoviti zaloge za BASF leta 2011, ko je bila proizvodnja nezadostna. Pri tem se je vlada sklicevala na finančne izkaze družbe 3B Fibreglass za leto 2011, v katerih je navedeno: „za obnovitev zalog za BASF in premostitev popravila peči št. 2.“
(364)
Vendar je zagotovitev zalog zaradi izpolnjevanja pogodbenih obveznosti do ključnih strank popolnoma običajna poslovna praksa. Poleg tega je v navedku omenjeno tudi načrtovano popravilo peči, zaradi česar je treba zagotoviti zaloge za omogočanje dobave strankam (in za izpolnjevanje dobavnih pogodbenih obveznosti družbe 3B do strank) med popravilom.
(365)
Ob upoštevanju navedenega se trditev o samopovzročeni škodi, ki bi prekinila vzročno zvezo med dampinškim in subvencioniranim uvozom ter škodo, ki jo je utrpela industrija Unije, zavrne.
1.2.8 Izvoz proizvajalcev Unije in premestitve zaradi približevanja trgom
(366)
Vlada LRK je trdila, da je domnevno škodo povzročila odločitev o premestitvi na lokacijo uporabniških industrij. Dodala je, da se to ne dogaja le na ravni Unije, temveč na globalni ravni. Vlada LRK je trdila, da je proizvajalec Unije P+D razširil svoje dejavnosti v Rusijo in Indijo, proizvajalec Unije 3B v Tunizijo, proizvajalec Unije PPG v LRK, proizvajalec Ahlstrom pa je v začetku leta 2011 preselil svojo proizvodnjo iz Evrope v LRK, da bi lahko bolje oskrboval rastoče trge vetrne energije v Aziji in predvsem v LRK.
(367)
Glede na to, da so številni proizvajalci steklenih vlaken multinacionalne družbe, ni nič nenavadnega, da ob poslovnih priložnostih vlagajo tudi zunaj Unije. V dodatne zmogljivosti zunaj Unije se vlaga zaradi izpolnjevanja potreb nastajajočih trgov in možnosti ustvarjanja dobička. Postavitev obratov v teh regijah vsekakor ustreza tudi prizadevanjem za približevanje strankam. Vendar je poslovna odločitev o postavitvi obrata zunaj Unije popolnoma ločena od dejstva, da proizvajalci Unije trpijo škodo.
(368)
Vlada LRK je po dokončnem razkritju ponovila svojo trditev, da so se zaradi velikih čezmorskih naložb zmanjšali proizvodnja, število delovnih mest in obseg izvoza Unije, ki je zaradi tega utrpela škodo.
(369)
Ta trditev ni utemeljena. Proizvajalci steklenih vlaken delujejo v skladu z modelom regionalne bližine, po katerem stranke oskrbujejo proizvodni obrati iz njihovih ustreznih regij. Iz kazalnikov zmogljivosti in zaposlovanja ni razvidno, da bi bile izvedene velike čezmorske naložbe, ki bi lahko škodile dejavnostim Unije.
(370)
Vlada LRK je trdila še, da je imelo zmanjšanje izvoza industrije Unije zelo negativne učinke, ki jih Komisija ni analizirala.
(371)
Trenutni preiskavi sta pokazali, da je izvoz industrije Unije (povezanim in nepovezanim strankam) od leta 2010 do konca OP zajemal od 11 % do 13 % skupne prodaje industrije Unije (povezanim in nepovezanim strankam). Podobno je bilo ugotovljeno v prvotni protidampinški preiskavi, ki je pokazala, da se je obseg izvoza med letom 2006 in septembrom 2009 gibal med 10 % in 14 %. Glede na to, da so nihanja obsega izvoza majhna in v skladu z obsegom izvoza, ki je bil ugotovljen v prejšnji protidampinški preiskavi, gibanje izvoza ni imelo resnih negativnih učinkov, kot je bilo navedeno v zgornji trditvi.
(372)
Iz zgoraj navedenih razlogov je razvidno, da izvoz proizvajalcev Unije in premestitve niso prispevali k škodi, zato niso mogli prekiniti vzročne zveze med dampinškim in subvencioniranim uvozom ter škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
1.2.9 Menjalni tečaj Euro/USD
(373)
Vlada LRK je trdila, da dobava iz Kitajske vključuje tveganja, povezana z zapletenejšo logistiko in tečajnimi nihanji, ter da se stranke nočejo preveč izpostavljati takšnim tveganjem. En uporabnik je navedel, da so cene kitajskih izdelkov iz steklenih vlaken zelo odvisne od menjalnega tečaja med EUR in USD. Ker je od leta 2000 vrednost USD v primerjavi z EUR padala, bi to lahko domnevno prekinilo vzročno zvezo.
(374)
Vrednost EUR je bila v začetku leta 2000 v primerjavi z USD manjša kot danes. Vendar je treba opozoriti, da je bil menjalni tečaj EUR/USD v obravnavanem obdobju razmeroma stabilen. Kljub temu se je v obravnavanem obdobju dobičkonosnost vzorčenih proizvajalcev Unije znatno zmanjšala, in sicer s 3 % na -4 %. Čeprav bi se zato lahko štelo, da je menjalni tečaj EUR/USD prispeval k škodi v OP, to nikakor ne more zmanjšati škodljivega učinka dampinškega uvoza iz LRK na trg Unije po zelo nizkih cenah v obdobju od leta 2011 do konca OP.
(375)
Menjalni tečaj EUR/USD zato ni prispeval k škodi in ni mogel prekiniti vzročne zveze med dampinškim uvozom ter škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
1.3 Sklepi o vzročni zvezi
(376)
Povzamemo lahko, da je zgornja analiza pokazala porast obsega in tržnega deleža dampinškega in subvencioniranega uvoza iz LRK. Zaradi pritiska, ki se je izvajal s povečanjem dampinškega in subvencioniranega uvoza na trg Unije, industrija Unije svojih prodajnih cen ni mogla določiti v skladu z običajnimi tržnimi razmerami in zabeleženim povečanjem stroškov. Proizvajalcem industrije Unije ni uspelo obdržati tržnega deleža niti po znižanju prodajne cene. Zaradi tega znižanja cene se je zmanjšala dobičkonosnost, kar je privedlo do netrajnostnega položaja, v katerem se je ustvarjala izguba.
(377)
Navedena analiza ustrezno opredeljuje učinke vseh znanih dejavnikov na položaj industrije Unije in jih ločuje od škodljivih učinkov dampinškega uvoza. Na podlagi te analize lahko sklenemo, da je dampinški in subvencionirani uvoz iz LRK povzročil znatno škodo industriji Unije v smislu člena 3(6) osnovne protidampinške uredbe in člena 8(5) osnovne protisubvencijske uredbe.
(378)
Poleg dampinškega in subvencioniranega uvoza so bili v skladu s členom 3(7) osnovne protidampinške uredbe in členom 8(6) osnovne protisubvencijske uredbe proučeni tudi drugi znani dejavniki, in sicer posamično in skupaj, vendar ni bil najden noben dokaz, da so prekinili vzročno zvezo med dampinškim in subvencioniranim uvozom ter škodo, ki jo je utrpela industrija Unije.
(379)
Vlada LRK je po dokončnem razkritju trdila, da je Komisija le zavrnila argumente zainteresiranih strani, namesto da bi proučila vse znane dejavnike poleg dampinškega uvoza, ki povzročajo škodo industriji Unije.
(380)
Komisija je proučila učinek naslednjih drugih dejavnikov: uvoza iz drugih držav, stroškov proizvodnje, gibanja potrošnje, proizvodnih zmogljivosti in zalog, gospodarske krize, konkurenčnosti uvoza iz LRK, samopovzročene škode, izvoza proizvajalcev Unije in premestitev ter menjalnega tečaja EUR/USD. V preiskavi niso bili ugotovljeni nobeni drugi dejavniki, ki bi lahko prekinili vzročno zvezo.
F. INTERES UNIJE
(381)
V skladu s členom 31 osnovne protisubvencijske uredbe je Komisija proučila, ali so kljub sklepu o škodljivem subvencioniranju obstajali utemeljeni razlogi za sklep, da sprejetje ukrepov v tem posebnem primeru ni v interesu Unije. Določitev interesa Unije je temeljila na oceni vseh različnih vpletenih interesov, vključno z interesi industrije Unije, uvoznikov in uporabnikov.
(382)
Vse zainteresirane strani so imele možnost, da izrazijo svoja stališča v skladu s členom 31(2) osnovne protisubvencijske uredbe. Komisija je poslala vprašalnike 5 neodvisnim uvoznikom in 34 uporabnikom. 2 uvoznika in 13 uporabnikov so izpolnjene vprašalnike poslali v predpisanem roku. Poleg tega so med preiskavo pisna stališča poslali tudi številni uporabniki in združenja uporabnikov, ki so nasprotovali morebitnim ukrepom v tej zadevi. Pisna stališča s trditvami proti morebitnim ukrepom v tej zadevi sta poslali tudi vlada LRK in CCCLA.
(383)
V prvotni protidampinški preiskavi je bilo ugotovljeno, da uvedba ukrepov ni v nasprotju z interesom Unije. Ker je vmesni pregled omejen na škodo, so tedanje ugotovitve glede interesov Unije še vedno veljavne. Spodnja analiza torej zadeva protisubvencijsko preiskavo.
1. Interes industrije Unije
(384)
Zaradi veljavnih protidampinških ukrepov se dampinški uvoz iz LRK ni zmanjšal, industrija Unije pa se ni razbremenila. Kot je navedeno zgoraj, je industrija Unije po znižanju cen, ki jo je povzročil dampinški uvoz iz LRK, še naprej trpela znatno škodo. Brez ukrepov bi se negativno gibanje v zvezi s finančnim položajem industrije Unije najverjetneje nadaljevalo. Na položaj vzorčenih proizvajalcev Unije je vplivalo zlasti zmanjšanje dobičkonosnosti, in sicer s +3 % leta 2010 na -4 % do konca OP. Vsako nadaljnje zmanjšanje uspešnosti bi povzročilo zmanjšanje obsega proizvodnih linij in zaprtje še več proizvodnih enot, kar bi ogrozilo zaposlovanje in naložbe v Uniji.
(385)
Z uvedbo ukrepov bi se lojalna konkurenca na trgu ponovno vzpostavila. Zmanjševanje dobičkonosnosti industrije Unije je posledica njene nezmožnosti konkuriranja subvencioniranemu uvozu po nizkih cenah iz LRK. Pričakuje se torej, da bi uvedba protisubvencijskih ukrepov zaustavila zniževanje cen in izgubo tržnega deleža ter da bi se prodajna cena industrije Unije začela višati, s čimer bi se dobičkonosnost industrije Unije povečala do ravni, ki se za to kapitalsko intenzivno industrijo zdi potrebna.
(386)
Zaradi ukrepov bi lahko industrija Unije okrevala od škodljivega dampinga, ugotovljenega v preiskavi.
(387)
Zato je bilo sklenjeno, da bi bila uvedba protisubvencijskih ukrepov nedvomno v interesu industrije Unije.
(388)
Eno industrijsko združenje je po dokončnem razkritju trdilo, da s povečanjem ukrepov ne bi izboljšali položaja industrije Unije, ker tudi prvotni ukrepi, uvedeni leta 2011, očitno niso imeli nikakršnega učinka.
(389)
Komisija to trditev zavrača in se sklicuje na zgornje uvodne izjave, v katerih je navedeno, da bi se brez povečanja ukrepov negativno gibanje v zvezi s finančnim položajem industrije Unije najverjetneje nadaljevalo.
2. Interes uvoznikov
(390)
Kot je že navedeno, se vzorčenje ni uporabilo za nepovezane uvoznike, v preiskavi pa sta polno sodelovala dva nepovezana uvoznika, ki sta predložila izpolnjene vprašalnike. Dejavnosti, povezane z zadevnim izdelkom, predstavljajo le majhen del skupnega prihodka teh dveh uvoznikov (manj kot 0,5 %). Oba sta nasprotovala morebitnemu povečanju protidampinških ukrepov, saj sta menila, da lahko povzročijo prenehanje uvoza zadevnega izdelka iz LRK.
(391)
Uvoz, ki sta ga deklarirala ta dva uvoznika, je skupno predstavljal precejšen delež vsega uvoza iz LRK v OP, zato se šteje kot reprezentativen za uvoznike v Unijo. Noben drugi uvoznik ni sodeloval, tako da bi predložil izpolnjen vprašalnik ali utemeljene pripombe. Na podlagi tega se ugotavlja, da glede na omejen delež zadevnega izdelka v celotni dejavnosti uvoznikov uvedba ukrepov ne bo znatno negativno vplivala na splošni interes uvoznikov Unije.
3. Interes uporabnikov
(392)
Podobni izdelek se uporablja na številnih področjih, med drugim v avtomobilski industriji, pri turbinah za vetrno energijo ter na področju pomorskih, prometnih, vesoljskih in infrastrukturnih aplikacij. Sodelovalo je veliko različnih uporabnikov, ki so bili razvrščeni v skupine po sektorjih: proizvajalci sestavljenih materialov, proizvajalci kompozitnih materialov, prejci večosnih tkanin in proizvajalci vetrnih turbin. Na ta način je lahko Komisija proučila vpliv povečanih ukrepov na različne vrste uporabnikov.
(393)
Sodelujoči uporabniki so v OP kupili približno 13 % zadevnih izdelkov iz LRK. To pomeni, da je bila večina podobnega izdelka kupljena pri drugih virih, kot so tretje države in industrija Unije. Le malokateri so kupovali zadevni izdelek izključno iz LRK.
(394)
Podobni izdelek uporabljajo številne industrije različnih velikosti, ki so nižje v prodajni verigi, obsegajo pa od malih in srednje velikih podjetij do svetovnih korporacij. Iz podatkov, predloženih med preiskavo, je razvidno tudi, da je v uporabniški industriji Unije zaposlenih precej ljudi, njihovo število pa se, kljub temu da o tem niso bili predloženi izčrpni in utemeljeni podatki, ocenjuje na 100 000.
3.1 Možni učinki ukrepov na dobičkonosnost uporabnikov
(395)
Na podlagi izpolnjenih vprašalnikov je bilo ugotovljeno, da so uporabniške industrije steklenih vlaken na splošno v razmeroma dobrem stanju. Večina sodelujočih uporabnikov je namreč za celotno obravnavano obdobje prijavila, da je ustvarjala dobiček pri prodaji izdelkov, ki so vsebovali zadevni izdelek. Izgubo za to dejavnost je v OP prijavilo le nekaj uporabnikov, medtem ko se je dobiček večine drugih gibal med 2 % in 22 %. Uporabniškim industrijam je torej celo ob trenutnih ukrepih uspelo ustvariti dobiček.
(396)
Na podlagi prejetih podatkov se je za vsako skupino uporabnikov opravila analiza vpliva.
(397)
Preiskava je pokazala, da se zmožnost uporabniških industrij za prenos kakršnega koli zvišanja dajatev na svoje stranke razlikuje glede na značilnosti posamezne uporabniške industrije, zato je vpliv zvišanja dajatev na stopnjo dobička pri vsaki uporabniški industriji drugačen.
(398)
Če povzamemo, bi uvedba kombiniranih ukrepov pri veliki večini uporabniških industrij povzročila, da bi se uporabnikom zmanjšal dobiček za manj kot eno odstotno točko, razen pri večosni tkalni industriji. Pri tej je delež zadevnega izdelka v stroških proizvodnje večji kot pri drugih zadevnih uporabniških industrijah. Vpliv bo za te uporabnike zato večji kot za druge proučevane uporabnike.
(399)
Na podlagi zgornje analize je mogoče z veliko gotovostjo sklepati, da lahko uporabniki industrij sestavljenih materialov, kompozitnih materialov in vetrnih turbin absorbirajo del povečanja ali celotno povečanje stroškov. Še več, del povečanih stroškov morda lahko prenesejo tudi na svoje stranke. V zvezi s tem je eden glavnih uporabnikov na področju proizvodnje vetrnih turbin pripomnil, da sprejema sklepe preiskave in bo absorbiral dajatve.
(400)
Ta na splošno omejeni vpliv na dobičkonosnost pomeni tudi, da predlagano zvišanje dajatev ne ogroža zaposlenosti na ravni uporabniških industrij v tolikšni meri, kot to domneva več uporabnikov.
(401)
V vsakem primeru bi se vsak morebitni negativni učinek ublažil z dostopom do uvoza iz tretjih držav, ki je uporabnikom ves čas na voljo. Kljub uvedbi ukrepov lahko uporabniki uvažajo od različnih dobaviteljev.
(402)
Več uporabnikov je po dokončnem razkritju trdilo, da so bili argumenti uporabnikov zavrnjeni le na podlagi kvalitativnih izjav. Ti uporabniki so trdili tudi, da se jim je stopnja dobička zmanjšala za veliko več kot eno odstotno točko, kot je navedeno v uvodni izjavi 398, zlasti ob upoštevanju posameznega izdelka.
(403)
Te trditve se zavrnejo iz naslednjih razlogov: Komisija je na podlagi podatkov, ki jih je prejela od uporabnikov, opravila natančne izračune za oceno kvantitativnega učinka povečanja ukrepov na dobičkonosnost uporabnikov. Industrije, ki uporabljajo zadevni izdelek, so heterogene in se zelo razlikujejo, kar zadeva velikost (obsegajo od malih in srednje velikih podjetij do večnacionalnih podjetij), njihovo odvisnost od zadevnega izdelka, vrste uporabe njihovega končnega izdelka in skupino strank (od majhnih do velikih družb, prodaja v Uniji glede na izvoz). Kot je bilo že pojasnjeno v uvodni izjavi 398, Komisija priznava, da učinek ni enak na vse uporabniške segmente. Na podlagi podatkov, ki so jih predložili sodelujoči uporabniki, je bil delež uporabljenega zadevnega izdelka, kupljenega v LRK, precej omejen (manj kot 13 % - glej uvodno izjavo 393). Poleg tega je bil delež zadevnega izdelka iz LRK v povprečju omejen tudi, kar zadeva celotne stroške, tj. manj kot 4 %. Ta delež pa je precej večji pri preverjenem večosnem tkalcu. Učinek zvišanja dajatev je bil izračunan ob predpostavkah, da bi se steklena vlakna kupovala iz LRK v podobnem obsegu, ki je bil evidentiran v OP, in da bi za cene uvoza iz Kitajske veljale približno 30-odstotne dajatve, čeprav bodo te za veliko večino kitajskih proizvajalcev izvoznikov nižje. Rezultati, izračunani ob teh predpostavkah, so pokazali, da se bo dobičkonosnost sodelujočih uporabnikov zaradi zvišanja cene zadevnega izdelka iz LRK v povprečju zmanjšala za manj kot eno odstotno točko, kot je bilo navedeno zgoraj.
3.2 Pomanjkanje medsebojne zamenljivosti
(404)
Nekateri uporabniki so trdili, da veliko izdelkov iz steklenih vlaken, ki jih potrebuje uporabniška industrija, ni mogoče serijsko kupiti na trgu, pač pa morajo dobavitelji skozi dolgotrajen in zapleten postopek za izpolnjevanje pogojev, ki lahko traja od 6 do 12 mesecev brez zagotovljenega uspeha. Zato bi bila zamenjava dobavitelja zaradi izogibanja plačevanja dajatev draga, kratkoročno nemogoča in tehnološko tvegana.
(405)
Pri tem se priznava, da se pri nekaterih uporabah zaradi značilnosti zadevnega izdelka lahko zahtevajo dolgotrajni postopki za izpolnjevanje pogojev, ki vključujejo preskušanje. Vendar je tudi po prejetih pripombah več uporabnikov v tem trenutku za večino primerov na voljo več virov. Poleg tega je preiskava pokazala, da imajo uporabniki običajno za vsak slučaj več možnosti dobave in pogosto preskušene izdelke več dobaviteljev, da niso odvisni zgolj od enega dobavitelja. Spomniti moramo tudi na to, da ukrepi niso namenjeni temu, da bi nekaterim dobaviteljem preprečili dostop do trga Unije, saj je vsak predlagani ukrep namenjen temu, da se obnovi poštena trgovina in popravijo izkrivljene tržne razmere.
(406)
Zato ni verjetno, da bi uvedba ukrepov zoper zadevni izdelek iz LRK privedla do začasne prekinitve dobave surovin uporabnikom.
3.3 Nezmožnost prenosa višjih stroškov in večja konkurenca izdelkov s konca proizvodne verige, ki ne prihajajo iz Unije
(407)
Številni uporabniki so trdili, da se spoprijemajo s hudo konkurenco proizvajalcev, ki ne prihajajo iz Unije, in si zato ne morejo privoščiti, da bi povišanja cen zadevnega izdelka prenašali na svoje stranke, saj bi se zato zmanjšala prodaja. Zaradi raznolikosti uporabniških družb je zmožnost prenosa morebitnih povišanj stroškov na stranke pri vsaki vrsti uporabnika drugačna. Ne glede na to pa je iz podatkov iz izpolnjenih vprašalnikov razvidno, da bi bil pri uporabnikih, ki si ne morejo privoščiti prenosa večine povečanih stroškov, učinek na prihodek in dobičkonosnost v večini primerov omejen.
(408)
Številni uporabniki so izrazili zaskrbljenost, da bo uvedba protisubvencijskih dajatev ustvarila podrejen konkurenčni položaj v primerjavi s proizvajalci, ki ne prihajajo iz Unije in imajo dostop do zadevnega izdelka brez ukrepov. Uporabniki trdijo, da so na podrejenih trgih v konkurenci z uvozom iz LRK. Uvedba kombiniranih ukrepov bi konkurenčno stanje še poslabšala. Glede na navedene okoliščine se je trdilo, da zvišanja cen surovin ne bi bilo mogoče prenesti na stranke. Nadalje se je trdilo, da bi to privedlo do premestitve proizvodnje zunaj Unije, kar bi povzročilo veliko izgubljenih delovnih mest.
(409)
Opozoriti je treba, da dejstvo, da bi uvedba protisubvencijskih ukrepov lahko povzročila večjo konkurenco, ne more biti razlog za to, da se ukrepi ne uvedejo, če so upravičeni. Ti preiskavi zadevata specifičen izdelek. Vsaka uporabniška industrija se ima pravico sklicevati na zakon o trgovini Unije in zahtevati protidampinško preiskavo za svoje izdelke. Poleg tega so odločitve družb glede lokacij odvisne od številnih dejavnikov. Ni verjetno, da bi bila odločitev glede preselitve odvisna zgolj od dajatev na eno surovino.
(410)
Več strani je trdilo, da so proizvajalci Unije globalna podjetja v tuji lasti, večina sestavljenih podjetij pa je malih ali srednje velikih in v lokalni lasti. Ta mala in srednje velika podjetja so trdila, da bo zvišanje dajatev povzročilo izgubo delovnih mest. Tudi CCCLA je trdila, da bo to v Uniji pomenilo izgubo delovnih mest, ko se bodo uporabniki preselili zaradi zvišanja dajatev. Poleg tega je en uporabnik trdil, da se bo zaradi selitev uporabnikov zmanjšala tudi prodaja industrije Unije.
(411)
Komisija vsa delovna mesta v Uniji obravnava enako, ne glede na lastništvo in velikost podjetij. V zvezi s tem se sklicuje tudi na uvodni izjavi 400 in 403. Poleg tega meni, da so trditve o selitvi, morebitni izgubi delovnih mest in manjši prodaji industrije Unije špekulativne ter neutemeljene.
(412)
Več strani je navedlo, da se izdelki za globalni trg v Uniji trenutno izdelujejo v konkurenci s tretjimi državami. En uporabnik je navedel, da lahko zadevni izdelek uvozi pod nadzorom za aktivno oplemenitenje brez plačila protidampinških dajatev, če nato končni izdelek, ki ga proizvede, izvozi v države zunaj Unije. Ta uporabnik lahko potem strankam v državah zunaj Unije ponudi konkurenčnejše cene kot strankam v Uniji.
(413)
Uporabniki res lahko uvažajo zadevni izdelek pod nadzorom za aktivno oplemenitenje brez plačila protidampinških dajatev, če nato končni izdelek, ki ga proizvedejo, izvozijo v države zunaj Unije. Vendar to ne spremeni sklepov Komisije v tej preiskavi.
3.4 Pomanjkanje dobave
(414)
En uporabnik je trdil, da industrija Unije ne more v celoti zadostiti povpraševanju v Uniji, zlasti kar zadeva nekatere vrste velikih naročil po meri izdelanih izdelkov iz steklenih vlaken. Isti uporabnik tudi navaja, da noben proizvajalec Unije, najverjetneje zaradi omejenih proizvodnih zmogljivosti Unije, ne bi bil pripravljen nameniti velikega dela zmogljivosti za oskrbo ene stranke. Drug uporabnik je navedel, da ponudba rezanih niti ni presežena in da bi izključitev LRK s trga Unije povzročila velike težave z dobavo na trgu Unije, zlasti zaradi povečanega povpraševanja. Vlada LRK se sklicuje na proizvajalca Unije 3B, ki trdi, da od leta 2002 ni bila v industriji postavljena nobena nova talilna zmogljivost in da je za zadostitev potreb trga, zlasti v Evropi, potrebnih dodatnih 200 000 ton proizvodne zmogljivosti.
(415)
Pri tem je treba najprej omeniti, da protisubvencijski ukrepi niso namenjeni odpravi uvoza, ampak odpravi nepoštenih trgovinskih praks, ki škodujejo industriji Unije, in ponovni vzpostavitvi stanja učinkovite konkurence na trgu Unije. Namen predlaganih ukrepov ni to, da se zapre trg Unije za proizvajalce izvoznike iz LRK, kljub neškodljivim cenam, zato se bo torej še naprej omogočal uvoz rezanih niti in drugih izdelkov iz steklenih vlaken iz LRK na trg Unije.
(416)
Kar zadeva zmožnost ukrepanja industrije Unije v primeru morebitnega pomanjkanja rezanih niti, trenutna raven izkoriščenosti zmogljivosti industriji Unije omogoča še nekaj dodatne proizvodnje.
(417)
Rezane niti in vsako drugo vrsto zadevnega izdelka bi bilo mogoče v Unijo uvažati tudi iz tretjih držav, kot je Malezija.
(418)
Poleg tega kitajski proizvajalci steklenih vlaken postavljajo obrate bližje Uniji (v Egiptu in Bahrajnu) kot bazo za oskrbovanje trga Unije.
(419)
Glede na navedeno se lahko sklene, da se je na morebitno pomanjkanje dobave rezanih niti mogoče odzvati z večjo izkoriščenostjo zmogljivosti industrije Unije, z uvozom iz drugih izvoznih držav in z nadaljnjim uvozom iz LRK po neškodljivih cenah.
(420)
Na podlagi zgornjih oddelkov se sklene, da je splošni učinek uvedbe kombiniranih ukrepov na industrije Unije, nižje v prodajni verigi, omejen in ne bi prevladal nad pozitivnim učinkom ukrepov za industrijo Unije.
(421)
Eno industrijsko združenje je po dokončnem razkritju navedlo, da je težko razumeti, da imajo proizvajalci Unije neizkoriščene zmogljivosti, medtem ko na trgu Unije steklenih vlaken primanjkuje in se cene zanje zvišujejo. Več strani je ponovilo svoje navedbe, da bo uvedba nadaljnjih ukrepov povzročila pomanjkanje ponudbe proizvajalcev Unije.
(422)
Preiskava za obravnavano obdobje ni pokazala pomanjkanja ponudbe. Glede morebitnega pomanjkanja ponudbe v prihodnje pa Komisija meni, da zvišanje dajatev ne preprečuje uvoza iz LRK in tretjih držav v Unijo, kot je navedeno zgoraj.
4. Sklep o interesu Unije
(423)
Na podlagi zgoraj navedenega se pričakuje, da bi uvedba kombiniranih ukrepov industriji Unije zagotovila priložnost, da izboljša svoj položaj z zvišanjem prodajnih cen in povečanjem tržnega deleža. Čeprav so možni nekateri negativni učinki v obliki višjih stroškov za nekatere uporabnike, bodo pričakovane koristi za industrijo Unije in dobavitelje verjetno večje.
(424)
Zato se sklene, da ni utemeljenih razlogov proti uvedbi ukrepov za uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz LRK.
(425)
Več strani je po dokončnem razkritju trdilo, da so posledice predlaganih ukrepov podcenjene. Trdili so, da Komisija bolj zaupa trditvi majhne skupine proizvajalcev steklenih vlaken kot nasprotovanju veliko večje, a razdrobljene skupine pretežno malih in srednje velikih poddobaviteljev, ki niso imeli prave priložnosti, da bi se odzvali na enaki ravni.
(426)
Te trditve se zavrnejo, ker so imeli uporabniki med preiskavo veliko priložnosti, da se odzovejo. Številni so to storili in njihovi podatki so se skrbno proučili in upoštevali. Med preiskavo je bila pozornost namenjena vsem zainteresiranim stranem.
G. DOKONČNI PROTIDAMPINŠKI IN PROTISUBVENCIJSKI UKREPI
(427)
Na podlagi sklepov Komisije o subvencioniranju, škodi, vzročni zvezi in interesu Unije bi bilo treba uvesti dokončne ukrepe, s čimer bi se preprečilo, da bi dampinški in subvencionirani uvoz še naprej povzročal škodo industriji Unije.
1. Stopnja odprave škode
(428)
Komisija je pri določanju ravni ukrepov najprej določila višino dajatve, potrebne za odpravo škode, ki jo je utrpela industrija Unije.
(429)
Škoda bi bila odpravljena, če bi industrija Unije lahko krila svoje stroške proizvodnje in ustvarila dobiček pred davkom na prodajo podobnega izdelka na trgu Unije, ki bi ga tovrstna industrija v sektorju lahko razumno ustvarila v običajnih konkurenčnih pogojih, tj. brez dampinškega uvoza. Tudi tu je bil tako kot v prvotni preiskavi uporabljen ciljni dobiček v višini 5 %.
(430)
Združenje APFE je zahtevalo ciljni dobiček v višini 10-12 %. Združenje APFE je trdilo, da bi bilo treba pri ciljnem dobičku za analizo upoštevati potrebo po izjemno kapitalsko intenzivni industriji, da bi se dosegel zadovoljiv donos vloženega kapitala, ki ga pričakujejo vlagatelji. Združenje APFE se je sklicevalo tudi na poročilo poslovne šole Stern Univerze v New Yorku, kjer so izračunali tehtane povprečne stroške kapitala s kombiniranjem stroškov kapitala in stroškov dolga za različne industrijske sektorje (43). V poročilu šole Stern so izračunani tehtani povprečni stroški kapitala za industrijo steklenih vlaken med 8,3 % in 8,4 %. Poleg tega se je združenje APFE sklicevalo na 8,3-odstotni dobiček, uporabljen v primeru kitajskega solarnega stekla (44). Trdilo je tudi, da bi bil glede na to, da so stroški kapitala in dolga v Uniji nekoliko višji kot v ZDA, razpon stopnje nekoliko višji, in sicer med 10 % in 12 %.
(431)
Dejanskega dobička, ustvarjenega v obravnavanem obdobju, ni mogoče uporabiti, ker je bil takrat obseg dampinškega uvoza iz LRK kljub trenutno veljavnim dajatvam še vedno zelo velik.
(432)
V primeru solarnega stekla iz LRK je bil uporabljen 8,3-odstotni ciljni dobiček, ki je temeljil na povprečnem dobičku, ki so ga ustvarili vzorčeni proizvajalci Unije leta 2010, ko je bil uvoz zadevnega izdelka še vedno majhen in še ne bi mogel izkrivljati običajnih konkurenčnih pogojev (tj. dobiček, na katerega dampinški uvoz še ni vplival).
(433)
Čeprav je industrija Unije brez dvoma izjemno kapitalsko intenzivna industrija, združenje APFE ni moglo dokazati, da ciljni dobiček na podlagi poročila šole Stern o tehtanih povprečnih stroških kapitala ustreza preskusu, ki se uporablja. Zato je bila trditev zavrnjena.
(434)
Združenje APFE je po dokončnem razkritju trdilo, da bi bilo treba ugotovitve o ciljnem dobičku revidirati, ker lahko industrija Unije doseže več kot 5-odstotno stopnjo dobička za vrste izdelkov, kot so rezane niti za mokro uporabo (RNMU) za netkane tkanine in RNMU za surovo sadro, pri katerih lahko pošteno konkurira uvozu iz tretjih držav ter se ji ni treba spoprijemati z agresivnim nelojalnim nižanjem prodajnih cen zaradi dampinških in subvencioniranih kitajskih izdelkov iz steklenih vlaken.
(435)
V prejšnji preiskavi je bil uporabljen 5-odstotni ciljni dobiček. Ta ciljni dobiček se je ohranil, ker niso bili predloženi utemeljeni argumenti v zvezi s spremenjenimi tržnimi razmerami, zaradi katerih bi bil utemeljen višji ciljni dobiček.
(436)
Poleg tega imajo RNMU, ki se kot vse druge vrste zadevnega izdelka uporabljajo kot material za utrjevanje, omejen rok uporabe in večje stroške prevoza, ki so posledica teže zaradi vsebnosti vode (glej uvodno izjavo (63)). RNMU se v Unijo uvažajo v veliko manjših količinah kot drugi izdelki iz steklenih vlaken. Stopnja dobička samo za to vrsto izdelka zato ni reprezentativna za zadevni izdelek.
(437)
Komisija je nato določila stopnjo odprave škode na podlagi primerjave med tehtano povprečno uvozno ceno vzorčenih proizvajalcev izvoznikov iz LRK in tehtano povprečno neškodljivo ceno podobnega izdelka, ki so ga vzorčeni proizvajalci Unije prodajali na trgu Unije v obdobju preiskave. Kakršna koli razlika, ki izhaja iz te primerjave, je bila izražena kot odstotek tehtane povprečne uvozne vrednosti CIF.
(438)
En proizvajalec izvoznik je po dokončnem razkritju trdil, da je bilo pri vrednostih CIF treh PCN nekaj nepravilnosti.
(439)
Komisija je po pregledu popravila zadevne vrednosti CIF, kar je povzročilo manjšo spremembo v stopnji nelojalnega nižanja prodajnih cen in stopnji nelojalnega nižanja ciljnih cen tega proizvajalca izvoznika.
(440)
Tako so bile določene naslednje stopnje odprave škode:
Družba
Stopnja odprave škode
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Druge sodelujoče družbe
26,1 %
(441)
En uporabnik je trdil, da so vsa dejstva ostala enaka in da bi zato lahko Komisija svoj sklep o povečanju škode, ki jo je domnevno povzročil uvoz iz LRK, dokazala samo tako, da bi za izračun stopnje škode uporabila drugačno metodologijo kot v prvotni preiskavi.
(442)
Vendar so se dejstva spremenila. Zato je uporaba metodologije iz prvotne preiskave pri izračunu trenutne stopnje škode privedla do drugačnih rezultatov, pri čemer se je upoštevala sprememba osnovnih podatkov, kot so stroški, cene in izgube.
(443)
Enega proizvajalca izvoznika je po dokončnem razkritju zanimalo, katere spremenjene okoliščine so upravičile izračun stopnje škode na podlagi PCN namesto na podlagi preproste primerjave cen, ki je bila uporabljena v prvotni preiskavi.
(444)
Komisija meni, da je osnovna metodologija trenutnih preiskav enaka metodologiji, uporabljeni v prejšnji preiskavi. Uporabljeno je bilo vzorčenje, primerjave pa so bile izvedene na podlagi istovrstnosti. Računanje stopnje škode na podlagi PCN je omogočilo natančnejši in točnejši izračun, vendar se to ne more šteti za spremembo metodologije.
(445)
Isti proizvajalec izvoznik je navedel še, da so rogoznice iz rezanih niti, izdelane iz steklenih vlaken, del zadevnega izdelka, vendar da izračun stopnje škode ne izraža PCN za rogoznice iz rezanih niti. Proizvajalca izvoznika je zanimalo, (i) ali proizvajalci Unije nič več ne izdelujejo teh rogoznic iz rezanih niti in (ii) zakaj se zdi, da Komisija v preteklosti ni imela težav pri iskanju nadomestka glavne vrste izdelka za namen izračuna stopnje škode, tudi če ni bilo popolnega ujemanja na podlagi PCN.
(446)
Zadevni izdelek res vključuje rogoznice iz rezanih niti in nekateri proizvajalci Unije (ali njihovi subjekti) jih tudi proizvajajo. Vzorčeni proizvajalci Unije so proizvajali vrste rogoznic, ki v OP niso bile uvožene iz LRK. Vendar je bilo ujemanje PCN na splošno visoko, zato ni bilo treba uporabiti nadomestkov.
(447)
Tega proizvajalca izvoznika je zanimalo tudi, i) zakaj je bila potrebna prilagoditev trgovinske ravni in komu proizvajalci Unije dejansko prodajajo svoje izdelke ter ii) zakaj pri stopnji škode za kitajsko prodajo niso bili upoštevani stroški prevoza do skladišča in stroški skladiščenja v EU.
(448)
Vzorčeni proizvajalci Unije svoje izdelke pretežno prodajajo neposredno končnim uporabnikom. To pa ne velja tudi za vzorčene kitajske izvoznike. Večji del prodaje je bil izveden prek distributerjev ali drugih vmesnih prodajnih poti. Zato se je zdelo, da bi uskladitev vseh prodaj z ravnjo prodaje končnim uporabnikom zagotovila bolj primerljive cene. V skladu s standardno metodologijo se pri izračunu nelojalnega nižanja prodajnih cen upoštevajo stroški po uvozu, stopnja škode pa temelji na vrednosti CIF kitajskega izvoza.
(449)
Proizvajalca izvoznika je zanimalo še, zakaj v stopnjo škode ni vključena protidampinška dajatev, saj bi bila vključitev te dajatve v vrednost CIF v skladu z uporabljeno metodologijo za izračun nelojalnega nižanja prodajnih cen.
(450)
Stopnja odprave škode, ki je prikazana v tej uredbi, izraža popolno stopnjo, potrebno za odpravo škode. Z vključitvijo sedanje protidampinške stopnje v stopnjo odprave škode bi dobili le delno stopnjo odprave.
(451)
Pritožnik je po dokončnem razkritju trdil, da zaradi nepopolnega sodelovanja skupine Jiangsu Changhai Group v preiskavi (glej oddelek C. 2.1.) informacije v zvezi z njeno izvozno ceno niso zanesljive in se zato ne bi smele uporabiti pri izračunu stopnje škode. Pritožnik je trdil, da je izvozna cena skupine morda napačna, če je bila določena na podlagi stroškov proizvodnje družbe, ki jih ni bilo mogoče ustrezno preveriti, ker družba v preiskavi ni popolnoma sodelovala. Izvozno ceno skupine bi bilo bolje določiti na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 18(1) osnovne protidampinške uredbe in členom 28(1) osnovne protisubvencijske uredbe.
(452)
Kot je bilo pojasnjeno v uvodni izjavi 92, zadevnega izdelka v skupini ni izvažala družba, ki je predložila zavajajoče informacije, temveč samo družba OCH. Ta je polno sodelovala v obeh preiskavah in predložila zanesljive informacije o izvozni ceni skupine (npr. predložila je račune, ki jih je Komisija preverila na kraju samem). Komisija zato nima razloga, da bi dvomila o izvozni ceni skupine. Stopnja škode je bila izračunana na podlagi dejansko preverjene izvozne cene, prikazane na prodajnih računih, ne glede na to, kako je bila ta določena in ali je temeljila na katerem od delov stroškov proizvodnje družbe. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
2. Dokončni ukrepi
(453)
Protisubvencijska preiskava se je izvajala vzporedno s pregledom protidampinških ukrepov, omejenih na škodo. Na podlagi uporabe pravila nižje dajatve in dejstva, da so dokončne stopnje subvencije nižje od stopnje odprave škode, bi morala Komisija v skladu s členom 15 osnovne protisubvencijske uredbe uvesti dokončne izravnalne dajatve na ravni ugotovljenih dokončnih stopenj subvencije, nato pa uvesti dokončne protidampinške dajatve v višini, ki ne bi presegala ustrezne stopnje odprave škode.
(454)
Na podlagi te metodologije in dejstev primera, zlasti dejstva, da so ukrepi omejeni s stopnjo škode, Komisija meni, da v tem primeru ni vprašanja „dvojnega štetja“.
(455)
Ob upoštevanju visoke stopnje sodelovanja kitajskih proizvajalcev izvoznikov je bila dajatev, ki velja za „vse druge družbe“, določena na ravni najvišje dajatve, ki bo uvedena za vzorčene družbe ali družbe, ki sodelujejo v preiskavah. Dajatev, ki velja za „vse druge družbe“, se bo uporabljala za družbe, ki v preiskavah niso sodelovale.
(456)
Za vse ostale sodelujoče nevzorčene kitajske proizvajalce izvoznike iz Priloge I se dokončna stopnja dajatve določi na ravni tehtanega povprečja stopenj, ugotovljenega za sodelujoče proizvajalce izvoznike v vzorcu, razen skupine, v katero spada proizvajalec izvoznik, za katerega veljajo določbe člena 28(1).
(457)
En proizvajalec izvoznik je po dokončnem razkritju zahteval, da se mu odobri individualna obravnava v skladu s členom 9(5) osnovne protidampinške uredbe in da prejme individualni izračun stopnje dampinga.
(458)
Vendar glede na to, da je delni vmesni pregled omejen na škodo, ostanejo stopnje dampinga, določene v prejšnji protidampinški preiskavi, enake. Zahteva za individualni izračun stopnje dampinga se zato zavrne.
(459)
Na podlagi navedenega so stopnje, po katerih se bodo uvedle take dajatve, določene, kot je navedeno spodaj:
Kitajski izvoznik
Stopnja dampinga (ugotovljena v prvotni preiskavi)
Subvencijska stopnja
Stopnja odprave škode
Izravnalna dajatev
Protidampinška dajatev
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Druge sodelujoče družbe
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Stopnje dajatve za vse druge družbe
10,3 %
19,9 %
(460)
Stopnja protidampinške in protisubvencijske dajatve za posamezne družbe, navedene v tej uredbi, je bila določena na podlagi ugotovitev sedanjih preiskav. Zato izraža stanje, ki je bilo ugotovljeno med tema preiskavama v zvezi z zadevno družbo. Ta stopnja dajatve (v nasprotju z dajatvijo na ravni države, ki se uporablja za „vse druge družbe“) se torej uporablja izključno za uvoz izdelkov s poreklom iz zadevne države in proizvedenih v navedeni družbi. Za uvožene izdelke, ki jih proizvaja katera koli druga družba, ki ni izrecno navedena v izvedbenem delu te uredbe, vključno s subjekti, povezanimi s tistimi, ki so izrecno navedeni, se te stopnje ne morejo uporabiti in zanje velja stopnja dajatve, ki se uporablja za „vse druge družbe“.
(461)
Družba lahko zahteva uporabo individualne stopnje dajatve, če pozneje spremeni ime subjekta. Zahtevek je treba poslati Komisiji (45). Vsebovati mora vse pomembne informacije, s katerimi se lahko dokaže, da sprememba ne vpliva na pravico družbe do koriščenja stopnje dajatve, ki se uporablja zanjo. Če sprememba imena družbe ne vpliva na njeno pravico do uporabe stopnje dajatve, ki velja zanjo, se v Uradnem listu Evropske unije objavi obvestilo o spremembi imena.
(462)
Da se zagotovi ustrezno izvrševanje protidampinške dajatve, je treba stopnjo dajatve za vse druge družbe uporabljati ne le za nesodelujoče proizvajalce izvoznike, ampak tudi za tiste proizvajalce, ki v OP niso izvažali v Unijo.
3. Zaveza
(463)
En kitajski proizvajalec izvoznik je ponudil cenovno zavezo v skladu s členom 8(1) osnovne protidampinške uredbe in členom 13(1) osnovne protisubvencijske uredbe. Ponujena zaveza je vsebovala minimalne uvozne cene (MIP) za več glavnih vrst in podvrst zadevnega izdelka.
(464)
Komisija meni, da obstajajo številne podvrste in razredi zadevnega izdelka, katerih cene se razlikujejo do 700 %. Obstaja torej veliko tveganje navzkrižne kompenzacije. Cene se lahko tudi pri eni sami vrsti izdelka razlikujejo do 550 %, odvisno od podvrst izdelka. Poleg tega so bile številne MIP, ki so jih predlagali kitajski proizvajalci izvozniki, veliko nižje od neškodljive cene in torej ne bi odpravile škode, ki jo je utrpela industrija Unije.
(465)
Ob upoštevanju navedenega bi bilo pri carini nemogoče razločiti specifikacijo brez individualne analize posameznega uvoza, na podlagi katere bi se izdelek uvrstil v ustrezno skupino MIP, zaradi česar bi bilo nadzorovanje zelo obremenjujoče ali celo neizvedljivo.
(466)
Poleg tega družba v Unijo izvaža tudi druge izdelke, za katere ukrepi ne veljajo. Zato v primeru prodaje teh izdelkov istim strankam obstaja tveganje kompenzacije. Nekatere stranke v Uniji so povezane družbe, ki poslujejo tudi z drugimi povezanimi družbami zunaj Unije. Zaradi teh kompleksnih trgovskih in poslovnih povezav je tveganje navzkrižne kompenzacije še večje.
(467)
Na podlagi navedenega je bila zaveza zavrnjena.
(468)
Odbor, ustanovljen na podlagi člena 15(1) osnovne protidampinške uredbe, ni podal mnenja -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna izravnalna dajatev na uvoz rezanih niti iz steklenih vlaken dolžine 50 mm ali manj; rovingov iz steklenih vlaken, razen tistih ki so impregnirani in premazani ter imajo izgubo pri sežigu več kot 3 % (kot je določeno v standardu ISO 1887); in rogoznic iz steklenih vlaken, razen rogoznic iz steklene volne s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (oznake TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) in 7019 31 00.
2. Stopnja dokončne izravnalne dajatve, ki se uporablja za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatev za izdelek iz odstavka 1, ki ga proizvajajo naslednje družbe, so:
Družba
Dokončna izravnalna dajatev (v %)
Dodatna oznaka TARIC
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Druge sodelujoče družbe iz Priloge I
10,2
Vse druge družbe
10,3
A999
3. Uporaba individualnih stopenj izravnalne dajatve, določenih za družbe, navedene v odstavku 2, je pogojena s predložitvijo veljavnega trgovinskega računa carinskim organom držav članic, ki je v skladu z zahtevami iz Priloge II. Če tak račun ni predložen, se uporablja dajatev, ki velja za „vse druge družbe“.
4. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavne določbe o carinskih dajatvah.
Člen 2
Člen 1 Izvedbene uredbe Sveta (EU) št. 248/2011 se nadomesti z naslednjim:
1.
Uvede se dokončna protidampinška dajatev na uvoz rezanih niti iz steklenih vlaken dolžine 50 mm ali manj; rovingov iz steklenih vlaken, razen tistih ki so impregnirani in premazani ter imajo izgubo pri sežigu več kot 3 % (kot je določeno v standardu ISO 1887); ter rogoznic iz steklenih vlaken, razen rogoznic iz steklene volne s poreklom iz Ljudske Republike Kitajske, ki so trenutno uvrščeni pod oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (oznake TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) in 7019 31 00.
2.
Stopnja veljavne dokončne protidampinške dajatve, ki se uporablja za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatev za izdelek iz odstavka 1, ki ga proizvajajo naslednje družbe, je:
Družba
Dokončna protidampinška dajatev (v %)
Dodatna oznaka TARIC
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Druge sodelujoče družbe iz Priloge 1
15,9
Vse druge družbe
19,9
A999
3.
Uporaba individualnih stopenj protidampinške dajatve, določenih za družbe, navedene v odstavku 2, je pogojena s predložitvijo veljavnega trgovinskega računa carinskim organom držav članic, ki je v skladu z zahtevami iz Priloge II. Če tak račun ni predložen, se uporablja dajatev, ki velja za „vse druge družbe“.
4.
Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavne določbe o carinskih dajatvah.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Bruslju, 16. decembra 2014