PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 990/2013
ze dne 15. října 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1187/2009, pokud jde o vývoz mléka a mléčných výrobků do Spojených států amerických a Dominikánské republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 161 odst. 3, článek 170 a čl. 171 odst. 1 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kapitola III oddíl 2 nařízení Komise (ES) č. 1187/2009 (2) stanoví pravidla, pokud jde o vývozní licence pro sýry vyvážené do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT. Zkušenosti s některými z těchto kvót ukázaly, že kvůli neustále se měnící situaci na trhu, zvláště vysoké nestálosti cen, větší hospodářské soutěži a změnám směnných kurzů, k nimž dochází v dlouhé časové prodlevě mezi lhůtou pro podání žádostí o vývozní licence („žádosti o licence“) a okamžikem, kdy se vývozy uskutečňují, nemusí mít vývozci možnost své licence využít a v důsledku toho mohou přijít o související jistoty. Aby vývozci nebyli odrazováni od podávání žádostí týkajících se těch kvót, pro které je časová prodleva stanovena v dohodě s orgány Spojených států amerických, je nutné snížit platnou výši jistoty, a to od kvótového roku 2015.
(2)
Podle ustanovení čl. 22 odst. 3) nařízení (ES) č. 1187/2009 je podání žádostí o licence týkajících se kvót otevřených Spojenými státy americkými podmíněno složením jistoty v souladu s článkem 9 uvedeného nařízení. Článek 9 je v nařízení (ES) č. 1187/2009 součástí kapitoly o obecných pravidlech a stanoví mechanismus pro výpočet jistoty u vývozů, na které se nevztahují obchodní preference udělené třetími zeměmi. S ohledem na zkušenosti při uplatňování preferenčních kvót otevřených Spojenými státy americkými a v zájmu zvýšení jejich atraktivnosti pro vývozce je proto vedle snižování výše jistoty také nutné uvést, že článek 9 by v celém svém rozsahu neměl být na tyto kvóty uplatňován.
(3)
Kapitola III oddíl 3 nařízení (ES) č. 1187/2009 stanoví podmínky a postup, které musí vývozci dodržovat, aby mohli zažádat o kvótu na sušené mléko otevřenou Dominikánskou republikou. Zatímco od zavedení kvóty až do kvótového roku 2010-2011 byla tato kvóta plně využívána, zdá se, že od kvótového roku 2011-2012 je celkové množství, na které byly podány žádosti, nižší než dostupné množství kvóty.
(4)
S ohledem na maximální využití kvóty v následujících letech je nutné upravit pravidla, pokud jde o způsobilost, použitelné množství, období pro podávání žádostí o licence a jistotu.
(5)
Aby byla kvóta pro vývozce snadněji dostupná, měly by být navíc zmírněny požadavky na minimální historické obchodní výsledky při podávání žádosti o tu část kvóty, která je uvedena v čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1187/2009.
(6)
Za účelem maximálního využití kvóty a v zájmu zjednodušení by maximální množství, na která lze podat žádosti o licence, jak je stanoveno v čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 1187/2009, měla být zvýšena na úrovně množství kvóty. Minimální množství, na které mohou být žádosti o licence podány, by mělo být stanoveno na 20 tun.
(7)
Dlouhá časová prodleva mezi lhůtou pro podání žádostí o licence, jak je stanoveno v článku 29 nařízení (ES) č. 1187/2009, a kvótovým rokem, během kterého se vývozy uskutečňují, jakož i vysoká nestálost cen v mlékárenském průmyslu a větší hospodářská soutěž v oblasti sušeného mléka v Dominikánské republice zvýšily riziko, že vývozcům zůstanou licence, které nejsou využité nebo jsou jen částečně využité, což má za následek ztrátu související jistoty. Je proto vhodné odložit podávání žádostí o licence z dubna na květen a stanovit druhé období přidělování.
(8)
Kromě toho snížení jistoty uvedené v čl. 28 odst. 3 by podnítilo hospodářské subjekty k tomu, aby nepřestaly podávat žádosti o licence, a je proto třeba toto snížení stanovit. Je rovněž nezbytné upřesnit, že článek 9 by se neměl vztahovat na preferenční kvótu otevřenou Dominikánskou republikou, aby byla tato kvóta pro vývozce atraktivnější.
(9)
Nařízení (ES) č. 1187/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna nařízení (ES) č. 1187/2009
Kapitola III nařízení (ES) č. 1187/2009 se mění takto:
1)
Oddíl 2 se mění takto:
a)
V článku 22 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Podání žádostí o licence je podmíněno složením jistoty ve výši 3 EUR na 100 kg.“
b)
Článek 26 se nahrazuje tímto:
„Článek 26
Ustanovení kapitoly II se použijí s výjimkou článků 7, 9 a 10.“
2)
Oddíl 3 se nahrazuje tímto:
„ODDÍL 3
Vývoz do Dominikánské republiky
Článek 27
1. Při vývozu sušeného mléka do Dominikánské republiky v rámci kvóty stanovené v dodatku 2 přílohy III Dohody o hospodářském partnerství mezi státy Carifora a Evropskou unií a jejími členskými státy je nutné v případě každé zásilky příslušným orgánům Dominikánské republiky předložit ověřenou kopii vývozní licence vydané v souladu s tímto oddílem, jakož i řádně potvrzenou kopii vývozního prohlášení.
2. Žádosti o vývozní licence („žádosti o licence“) se mohou podávat na všechny produkty kódů KN 0402 10, 0402 21 a 0402 29.
Produkty musí být vyrobeny pouze v Unii. Na žádost příslušných orgánů předloží žadatel všechny dodatečné doklady, které tyto orgány považují za nezbytné pro vydání licence, a souhlasí případně s tím, aby tyto orgány provedly kontrolu účetnictví a výrobních podmínek dotyčných produktů.
Článek 28
1. Kvóta uvedená v čl. 27 odst. 1 činí 22 400 tun na období dvanácti měsíců, které začíná 1. července. Kvóta se dělí na dvě části:
a)
první část ve výši 80 % neboli 17 920 tun je rozdělena mezi vývozce Unie, kteří mohou doložit, že vyváželi produkty uvedené v čl. 27 odst. 2 do Dominikánské republiky v průběhu alespoň jednoho ze čtyř kalendářních roků před lhůtou pro podání žádostí o licence;
b)
druhá část ve výši 20 % neboli 4 480 tun je vyhrazena pro žadatele, kteří nejsou uvedeni v písmenu a) a kteří v okamžiku podání žádosti o licenci mohou prokázat, že po dobu posledních dvanácti měsíců obchodovali se třetími zeměmi s mléčnými výrobky uvedenými v kapitole 4 kombinované nomenklatury.
Doklad o obchodu, na který odkazuje první pododstavec, se předkládá v souladu s čl. 5 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1301/2006.
2. Žádosti o licence se vztahují nejméně na 20 tun a u jednoho žadatele se mohou vztahovat maximálně na tato množství:
a)
příslušná množství uvedená v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b), pokud jde o lhůtu pro podání žádostí o licence uvedenou v čl. 29 prvním pododstavci;
b)
celkové zbývající množství z obou částí kvóty uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b), pokud jde o lhůtu pro podání žádostí o licence uvedenou v čl. 29 druhém pododstavci.
Žádosti o licence pro celkové zbývající množství uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) mohou podat buď vývozci uvedení v odst. 1 prvním pododstavci písm. a), nebo žadatelé uvedení v odst. 1 prvním pododstavci písm. b).
Žádosti o licence pro množství, která budou přesahovat omezení stanovená v prvním pododstavci písm. a) a b), budou zamítnuty.
3. Aby byla žádost o licenci přípustná, lze pro každý kód produktu kombinované nomenklatury podat pouze jednu takovou žádost za období pro podávání žádostí uvedené v článku 29. Každý žadatel musí příslušnému orgánu jednoho členského státu podat všechny žádosti o licence ve stejnou dobu.
Žádosti o licence jsou přípustné pouze tehdy, pokud žadatelé při podání těchto žádostí:
a)
složí jistotu ve výši 3 EUR na 100 kg;
b)
u části uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) uvedou množství produktů stanovených v čl. 27 odst. 2, které vyvezli do Dominikánské republiky v průběhu jednoho ze čtyř kalendářních roků před příslušnou lhůtou pro podání žádostí o licence uvedenou v článku 29, a jsou schopni to uspokojivě doložit příslušnému orgánu dotyčného členského státu. V tomto ohledu je za vývozce považován hospodářský subjekt, jehož jméno je uvedeno v příslušném vývozním prohlášení;
c)
u části uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) jsou schopni uspokojivě doložit příslušnému orgánu dotyčného členského státu, že splňují stanovené podmínky.
Článek 29
Pro vývozy během kvótového roku od 1. července do 30. června následujícího roku se žádosti o licence podávají od 20. do 30. května každého roku.
Pokud po uplynutí lhůty pro podání žádostí o licence uvedené v prvním pododstavci zůstane k dispozici jakékoli množství, pak se pro vývozy během zbývajícího období probíhajícího kvótového roku žádosti o licence podávají od 1. do 10. listopadu každého roku.
Článek 30
Žádosti o licence a licence musí obsahovat:
a)
v kolonce 7 slova „Dominikánská republika - DO“;
b)
v kolonkách 17 a 18 množství, na něž se žádost o licenci nebo licence vztahuje;
c)
v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze III.
Z licencí, které byly vydány podle tohoto oddílu, vyplývá povinnost vyvážet do Dominikánské republiky.
Článek 31
1. Co se týče žádostí o licence uvedených v čl. 29 prvním pododstavci, do 6. června každého roku sdělí členské státy Komisi pro každou ze dvou částí kvóty a pro každý kód produktů kombinované nomenklatury množství uvedená v žádostech o licence, nebo jí případně sdělí, že nebyly podány žádné žádosti.
2. Komise rozhodne co možná nejrychleji, v jakém rozsahu lze licence na požadovaná množství udělit, a pro každou část kvóty stanoví koeficienty přidělení. Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí dolů na celé kilogramy.
3. Pokud nejméně u jedné ze dvou částí kvóty jsou žádosti o licence předloženy na množství nižší než množství uvedená v čl. 28 odst. 1, zahrne Komise do svého rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 celkové zbývající množství, na které mohou být žádosti o licence podány během období uvedeného v čl. 29 druhém pododstavci.
Co se týče žádostí o licence uvedených v čl. 29 druhém pododstavci, do 17. listopadu každého roku sdělí členské státy Komisi pro každý kód produktů kombinované nomenklatury množství uvedená v žádostech o licence, nebo jí případně sdělí, že nebyly podány žádné žádosti.
Komise rozhodne co možná nejrychleji, v jakém rozsahu lze licence na požadovaná množství udělit, a stanoví koeficient přidělení. Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí dolů na celé kilogramy.
Pokud množství požadovaná v souladu s prvním pododstavcem nedosáhnou celkového zbývajícího množství, přidělí Komise podle rozhodnutí uvedeného v třetím pododstavci zbývající množství v poměru k požadovaným množstvím.
Žadatelé musí do jednoho týdne ode dne zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v třetím pododstavci informovat příslušný orgán, zda dodatečné množství přijímají. Odpovídajícím způsobem se navýší složená jistota. Dodatečné množství, které bylo přijato, sdělí příslušný orgán Komisi nejpozději do 31. prosince.
4. Před oznámením podle odstavce 1 a odst. 3 druhého pododstavce členské státy ověří, zda jsou splněny podmínky uvedené v čl. 27 odst. 2 a v článku 28.
5. Pokud použití koeficientu přidělení vede k tomu, že množství na jednoho žadatele je nižší než 20 tun, žadatelé mohou své žádosti o licence stáhnout. V takovém případě o tom uvědomí příslušný orgán do tří pracovních dnů od zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v odstavci 2 a v odst. 3 třetím pododstavci. Jistota je okamžitě uvolněna. Příslušný orgán sdělí Komisi do deseti dnů od zveřejnění rozhodnutí Komise množství - v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury - pro která byly žádosti o licence staženy a pro která byla uvolněna jistota.
Článek 32
1. Vývozní licence se vydávají do 30. června po zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v čl. 31 odst. 2 či případně do 31. prosince po zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v čl. 31 odst. 3 třetím pododstavci.
Vydávají se pouze hospodářským subjektům, jejichž žádosti o licence byly vzaty v úvahu pro množství oznámená členskými státy podle čl. 31 odst. 1 a čl. 31 odst. 3 druhého pododstavce.
Pokud se zjistí, že hospodářský subjekt, kterému byla vydána licence, uvedl nepřesné údaje, licence se zruší a jistota propadne.
2. Vývozní licence vydané v souladu s tímto oddílem jsou platné od skutečného dne vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 do 30. června kvótového roku, pro který byla žádost o licenci podána.
Pro účely čl. 6 odst. 2 musí vývozní licence rovněž platit pro všechny produkty spadající pod kódy uvedené v čl. 27 odst. 2 prvním pododstavci.
3. Členské státy sdělí Komisi do 15. července či případně do 15. ledna množství, pro něž byly vydány licence, v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury.
4. Jistota se uvolní pouze v jednom z těchto případů:
a)
po předložení důkazu uvedeného v čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 společně s přepravním dokladem uvedeným v čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 612/2009, který jako místo určení uvádí Dominikánskou republiku;
b)
pro požadovaná množství, pro něž nemohla být vydána licence.
Jistota týkající se množství, které nebylo vyvezeno, propadne.
5. Odchylně od článku 8 nařízení (ES) č. 376/2008 nejsou licence převoditelné.
6. Nejpozději do 31. srpna každého roku oznámí členské státy Komisi pro obě části kvóty uvedené v čl. 28 odst. 1 za předchozí období dvanácti měsíců podle čl. 28 odst. 1 tato množství v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury:
a)
množství, na které nebyly vydány licence nebo byly zrušeny;
b)
vyvezené množství.
Článek 33
1. Ustanovení kapitoly II se použijí s výjimkou článků 7, 9 a 10.
2. Oznámení Komisi uvedená v této kapitole se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (3).
Článek 2
Přechodná opatření
Pokud jde o vývoz do Dominikánské republiky pro kvótový rok 2013-2014, celkové zbývající množství uvedené v čl. 28 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) nařízení (ES) č. 1187/2009 ve znění čl. 1 bodu 2 tohoto nařízení činí 9 018 tun.
Žádosti o vývozní licence týkající se množství uvedeného v prvním pododstavci tohoto článku se mohou podávat od 1. do 10. listopadu 2013 v souladu s kapitolou III oddílem 3 nařízení (ES) č. 1187/2009 ve znění čl. 1 bodu 2 tohoto nařízení.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 bodu 1 se použijí od kvótového roku 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. října 2013.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 990/2013
z dne 15. oktobra 2013
o spremembi Uredbe (ES) št. 1187/2009 glede izvoza mleka in mlečnih izdelkov v Združene države Amerike in Dominikansko republiko
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (1) ter zlasti člena 161(3), člena 170 in člena 171(1) v povezavi s členom 4 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V oddelku 2 poglavja III Uredbe Komisije (ES) št. 1187/2009 (2) so navedene določbe glede izvoznih dovoljenj za sir, ki se izvaža v Združene države v okviru nekaterih kvot GATT. Izkušnje z nekaterimi od navedenih kvot so pokazale, da zaradi nenehno spreminjajočih se tržnih razmer, zlasti v zvezi z izjemno cenovno nestabilnostjo, povečano konkurenco in spremembami menjalnih tečajev, do katerih pride pri dolgem časovnem zamiku med obdobjem za vložitev zahtevkov za izvozna dovoljenja (v nadaljnjem besedilu: zahtevki za dovoljenja) in dejanskim izvozom, izvozniki morda ne morejo uporabiti svojih dovoljenj, zaradi česar izgubijo zadevne varščine. Da se izvoznikov ne bi odvračalo od vložitve zahtevkov za navedene kvote, za katere je rok določen ob dogovoru z organi Združenih držav, je treba s kvotnim letom 2015 znižati veljavno stopnjo varščine.
(2)
V členu 22(3) Uredbe (ES) št. 1187/2009 je določeno, da se za zahtevke za dovoljenja za kvote, ki so jih odprle Združene države, položi varščina v skladu s členom 9 navedene uredbe. V členu 9, ki je del poglavja o splošnih pravilih v Uredbi (ES) št. 1187/2009, je določen mehanizem za izračun varščine za izvoz, ki nima koristi od trgovinskih preferencialov, ki jih odobrijo tretje države. Zato je treba glede na izkušnje s preferencialnimi kvotami, ki so jih odprle Združene države, in za to, da bi bile te kvote privlačnejše za izvoznike, poleg znižanja stopenj varščine tudi določiti, da za navedene kvote ne bi smela veljati nobena določba člena 9.
(3)
V oddelku 3 poglavja III Uredbe (ES) št. 1187/2009 so določeni pogoji in postopek za izvoznike, ki sodelujejo pri kvoti za mleko v prahu, ki jo je odprla Dominikanska republika. Medtem ko je bila kvota od uvedbe do kvotnega leta 2010/2011 v celoti izkoriščena, se zdi, da so od kvotnega leta 2011/2012 skupne zahtevane količine manjše od razpoložljive kvotne količine.
(4)
Za čim boljše izkoriščanje kvote v prihodnjih letih je treba prilagoditi pravila glede upravičenosti, veljavnih količin, obdobij za vložitev zahtevkov za dovoljenja in varščine.
(5)
Poleg tega bi bilo treba za lažji dostop izvoznikov do kvote zmanjšati zahteve glede minimalne uspešnosti trgovanja v preteklosti pri predložitvi zahtevka za del kvote iz člena 28(1)(a) Uredbe (ES) št. 1187/2009.
(6)
Za čim boljše izkoriščanje kvote in zaradi poenostavitve bi bilo treba največje količine, za katere se lahko vložijo zahtevki za dovoljenja, kot je določeno v členu 28(2) Uredbe (ES) št. 1187/2009, povečati na raven kvotne količine. Najmanjšo količino, za katero se lahko vložijo zahtevki za dovoljenja, bi bilo treba določiti na 20 ton.
(7)
Zaradi dolgega časovnega zamika med obdobjem za vložitev zahtevkov za dovoljenja, kot je določeno v členu 29 Uredbe (ES) št. 1187/2009, in kvotnim letom, v katerem se izvaja izvoz, ter zaradi izjemne cenovne nestabilnosti v sektorju mleka in povečane konkurence na področju mleka v prahu v Dominikanski republiki se je povečalo tveganje, da dovoljenja izvoznikov ostanejo neuporabljena ali so le delno uporabljena, zaradi česar izvozniki izgubijo zadevno varščino. Zato je primerno preložiti vložitev zahtevkov za dovoljenja z aprila na maj in zagotoviti dodatno obdobje za dodeljevanje.
(8)
Poleg tega bi znižanje varščine iz člena 28(3) spodbudilo izvoznike k vložitvi zahtevkov za dovoljenja, zato bi bilo treba to znižanje tudi zagotoviti. Prav tako je treba določiti, da se člen 9 ne bi smel uporabljati za preferencialno kvoto, ki jo je odprla Dominikanska republika, s čimer bi bila navedena kvota privlačnejša za izvoznike.
(9)
Uredbo (ES) št. 1187/2009 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(10)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za skupno ureditev kmetijskih trgov -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Sprememba Uredbe (ES) št. 1187/2009
Poglavje III Uredbe (ES) št. 1187/2009 se spremeni:
1.
oddelek 2 se spremeni:
(a)
v členu 22 se odstavek 3 nadomesti z naslednjim:
„3. Za zahtevke za dovoljenja se položi varščina v višini 3 EUR/100 kg.“;
(b)
člen 26 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 26
Poglavje II se uporablja z izjemo členov 7, 9 in 10.“;
2.
oddelek 3 se nadomesti z naslednjim:
„ODDELEK 3
Izvoz v Dominikansko republiko
Člen 27
1. Pristojnim organom Dominikanske republike je treba predložiti overjeno kopijo izvoznega dovoljenja, izdanega skladno s tem oddelkom, in pravilno overjeno kopijo izvozne deklaracije za vsako pošiljko pri izvozu mleka v prahu v Dominikansko republiko v okviru kvote iz Dodatka 2 k Prilogi III k Sporazumu o gospodarskem partnerstvu med državami CARIFORUMA ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami.
2. Zahtevki za izvozna dovoljenja (v nadaljnjem besedilu: zahtevki za dovoljenja) se lahko vložijo za vse proizvode z oznakami KN 0402 10, 0402 21 in 0402 29.
Izdelki morajo biti v celoti proizvedeni v Uniji. Na zahtevo pristojnih organov priskrbijo vlagatelji kakršno koli nadaljnjo utemeljitev, ki je po mnenju organov potrebna za izdajo dovoljenj, ter sprejmejo, kadar je to potrebno, kakršna koli preverjanja vodenja poslovnih knjig in proizvodnje zadevnih proizvodov, ki jih izvedejo navedeni organi.
Člen 28
1. Kvota iz člena 27(1) je 22 400 ton za 12-mesečno obdobje, ki se začne 1. julija. Kvota se razdeli na dva dela:
(a)
prvi del, enak 80 % ali 17 920 tonam, se porazdeli med izvoznike Unije, ki lahko dokažejo, da so izvažali proizvode iz člena 27(2) v Dominikansko republiko v vsaj enem od štirih koledarskih let pred obdobjem za vložitev zahtevkov za dovoljenja;
(b)
drugi del, enak 20 % ali 4 480 tonam, se rezervira za vlagatelje, ki niso vlagatelji iz točke (a), ki lahko ob predložitvi svojih zahtevkov za dovoljenja dokažejo, da so v zadnjih 12 mesecih trgovali s tretjimi državami z mlečnimi izdelki, navedenimi v poglavju 4 kombinirane nomenklature.
Dokazilo o trgovanju iz prvega pododstavka se predloži v skladu z drugim odstavkom člena 5 Uredbe (ES) št. 1301/2006.
2. Zahtevki za dovoljenja se nanašajo na vsaj 20 ton in na vlagatelja ne vključujejo več kot:
(a)
zadevne količine iz točk (a) in (b) prvega pododstavka odstavka 1, kar zadeva obdobje za vložitev zahtevkov za dovoljenja iz prvega odstavka člena 29;
(b)
skupno preostalo količino iz obeh delov kvote iz točk (a) in (b) prvega pododstavka odstavka 1, kar zadeva obdobje za vložitev zahtevkov za dovoljenja iz drugega odstavka člena 29.
Zahtevke za dovoljenja za skupno preostalo količino iz točke (b) prvega pododstavka lahko vložijo izvozniki iz točke (a) prvega pododstavka odstavka 1 ali vlagatelji iz točke (b) prvega pododstavka odstavka 1.
Zahtevki za dovoljenja za količine, ki presegajo zgornjo mejo iz točk (a) in (b) prvega pododstavka, se zavrnejo.
3. Zahtevki so sprejemljivi, če se na obdobje za vložitev zahtevkov iz člena 29 in na oznako proizvoda kombinirane nomenklature vloži samo en zahtevek za dovoljenje. Vsak vlagatelj vse zahtevke za dovoljenja vloži sočasno pri pristojnem organu ene same države članice.
Zahtevki za dovoljenja so sprejemljivi samo, kadar vlagatelji ob vložitvi svojih zahtevkov:
(a)
položijo varščino v višini 3 EUR/100 kg;
(b)
za del iz točke (a) prvega pododstavka odstavka 1 navedejo količino proizvodov iz člena 27(2), ki so jo izvozili v Dominikansko republiko v enem od štirih koledarskih let pred zadevnim obdobjem za vložitev zahtevkov za dovoljenja iz člena 29, ter lahko to dokažejo pristojnemu organu zadevne države članice. V ta namen se nosilec dejavnosti, katerega ime je navedeno na ustrezni izvozni deklaraciji, šteje za izvoznika;
(c)
za del iz točke (b) prvega pododstavka odstavka 1 lahko dokažejo pristojnemu organu zadevne države članice, da izpolnjujejo tam predpisane pogoje.
Člen 29
Zahtevki za dovoljenja se vložijo od 20. do 30. maja vsako leto za izvoz v kvotnem letu, ki traja od 1. julija do 30. junija naslednje leto.
Če so po obdobju za vložitev zahtevkov za dovoljenja iz prvega odstavka količine še vedno na voljo, se zahtevki za dovoljenja vložijo od 1. do 10. novembra vsako leto za izvoz v preostalem obdobju tekočega kvotnega leta.
Člen 30
Zahtevki za dovoljenja in dovoljenja vsebujejo:
(a)
v oddelku 7 besedilo ‚Dominikanska republika - DO‘;
(b)
v oddelkih 17 in 18 količino, na katero se nanaša zahtevek za dovoljenje ali dovoljenje;
(c)
v oddelku 20, eno od navedb iz Priloge III.
Dovoljenje, izdano v skladu s tem oddelkom, pomeni, da je obvezen izvoz v Dominikansko republiko.
Člen 31
1. Kar zadeva zahtevke za dovoljenja iz prvega odstavka člena 29, države članice za vsakega od obeh delov kvote in za vsako oznako proizvoda kombinirane nomenklature Komisiji do 6. junija vsako leto sporočijo količine, vključene v zahtevke za dovoljenja, ali, kadar je to primerno, da zahtevki niso bili vloženi.
2. Komisija čim prej odloči, koliko dovoljenj za zahtevane količine se lahko odobri, ter določi koeficiente dodeljevanja za vsak del kvote. Znesek, dobljen z uporabo koeficienta, se zaokroži navzdol na najbližji kilogram.
3. Če se vsaj za enega od obeh delov kvote zahtevki za dovoljenje vložijo za količine, ki so manjše od količin iz člena 28(1), Komisija v svoj sklep iz odstavka 2 vključi skupno preostalo količino, za katero se lahko vložijo zahtevki za dovoljenja v obdobju iz drugega odstavka člena 29.
Kar zadeva zahtevke za dovoljenja iz drugega odstavka člena 29, države članice za vsako oznako proizvoda kombinirane nomenklature Komisiji do 17. novembra vsako leto sporočijo količine, vključene v zahtevke za dovoljenja, ali, kadar je to primerno, da zahtevki niso bili vloženi.
Komisija čim prej odloči, koliko dovoljenj za zahtevane količine se lahko odobri, ter določi koeficient dodeljevanja. Znesek, dobljen z uporabo koeficienta, se zaokroži navzdol na najbližji kilogram.
Če količine, zahtevane v skladu s prvim pododstavkom, ne dosežejo skupne preostale količine, Komisija v skladu s sklepom iz tretjega pododstavka dodeli preostalo količino v sorazmerju z zahtevanimi količinami.
Vlagatelji v enem tednu od dneva objave sklepa Komisije iz tretjega pododstavka obvestijo pristojni organ o tem, ali sprejmejo dodatno količino. Položena varščina se ustrezno poviša. Pristojni organ najpozneje do 31. decembra obvesti Komisijo o dodatni količini, ki je bila sprejeta.
4. Države članice pred obvestili iz odstavka 1 in drugega pododstavka odstavka 3 preverijo, da so pogoji iz člena 27(2) in člena 28 izpolnjeni.
5. Če je zaradi uporabe koeficienta dodeljevanja količina na vlagatelja manjša od 20 ton, lahko vlagatelji umaknejo svoje zahtevke za dovoljenja. V takih primerih obvestijo pristojni organ v treh delovnih dneh po objavi sklepa Komisije iz odstavka 2 in tretjega pododstavka odstavka 3. Varščina se takoj sprosti. Pristojni organ v desetih delovnih dneh po objavi sklepa Komisiji sporoči količine, razčlenjene po oznakah proizvoda kombinirane nomenklature, za katere so bili zahtevki za dovoljenja umaknjeni in je bila sproščena varščina.
Člen 32
1. Izvozna dovoljenja se izdajo do 30. junija oziroma, kadar je to primerno, do 31. decembra po objavi sklepa Komisije iz člena 31(2) oziroma tretjega pododstavka člena 31(3).
Izdajo se samo nosilcem dejavnosti, katerih zahtevki za dovoljenja so bili upoštevani za količine, ki so jih države članice sporočile v skladu s členom 31(1) in drugim pododstavkom člena 31(3).
Če se ugotovi, da so informacije, ki jih zagotovi nosilec dejavnosti, kateremu se izda dovoljenje, netočne, se dovoljenje prekliče in varščina zaseže.
2. Izvozna dovoljenja, izdana v skladu s tem oddelkom, veljajo od dejanskega dneva njihove izdaje v smislu člena 22(2) Uredbe (ES) št. 376/2008 do 30. junija kvotnega leta, za katero je bil vložen zahtevek za dovoljenje.
Za namen člena 6(2) je izvozno dovoljenje veljavno tudi za proizvode, ki se uvrščajo v oznake iz prvega pododstavka člena 27(2).
3. Države članice Komisiji do 15. julija ali, kadar je to primerno, do 15. januarja sporočijo količine, za katere so bila izdana dovoljenja in ki so razčlenjene po oznakah proizvoda kombinirane nomenklature.
4. Varščina se sprosti samo v enem od naslednjih primerov:
(a)
ob predložitvi dokazila iz člena 32(2) Uredbe (ES) št. 376/2008 skupaj s prevozno listino iz člena 17(3) Uredbe (ES) št. 612/2009, na kateri je kot cilj navedena Dominikanska republika;
(b)
za količino, zajeto v zahtevkih, za katere dovoljenja ni bilo mogoče izdati.
Varščina, ki se nanaša na neizvoženo količino, se zaseže.
5. Z odstopanjem od člena 8 Uredbe (ES) št. 376/2008 dovoljenja niso prenosljiva.
6. Države članice najpozneje do 31. avgusta vsako leto za vsakega od obeh delov kvote iz člena 28(1) in za obdobje preteklih 12 mesecev iz člena 28(1) Komisiji sporočijo spodaj navedene količine, razčlenjene po oznakah proizvoda kombinirane nomenklature:
(a)
količine, za katere dovoljenja niso bila izdana ali so bila preklicana;
(b)
izvožene količine.
Člen 33
1. Poglavje II se uporablja z izjemo členov 7, 9 in 10.
2. Obvestila Komisiji iz tega poglavja se pošljejo v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 792/2009 (3).
Člen 2
Prehodni ukrepi
Kar zadeva izvoz v Dominikansko republiko za kvotno leto 2013/2014, je skupna preostala količina iz točke (b) prvega pododstavka člena 28(2) Uredbe (ES) št. 1187/2009, kakor jo spreminja točka 2 člena 1 te uredbe, 9 018 ton.
Zahtevki za izvozna dovoljenja, ki se nanašajo na količino iz prvega odstavka tega člena, se lahko vložijo od 1. do 10. novembra 2013 v skladu z oddelkom 3 poglavja III Uredbe (ES) št. 1187/2009, kakor jo spreminja točka 2 člena 1 te uredbe.
Člen 3
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Točka 1 člena 1 se uporablja od kvotnega leta 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 15. oktobra 2013