PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. března 2014,
kterým se stanoví zvláštní kontrolní a inspekční program pro rybolov populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a pro rybolov populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře
(oznámeno pod číslem C(2014) 1717)
(2014/156/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (1), a zejména na článek 95 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1224/2009 se vztahuje na veškeré činnosti provozované v rámci společné rybářské politiky na území členských států nebo ve vodách Unie nebo rybářskými plavidly Unie nebo, aniž je dotčena prvořadá odpovědnost členského státu vlajky, státními příslušníky členských států, a zejména stanoví, že členské státy zajistí, aby kontrola, inspekce a vynucování probíhaly bez diskriminace jakýchkoli odvětví, plavidel nebo osob a na základě řízení rizik.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2) stanoví obecná pravidla, podle nichž Unie uplatňuje víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného (Thunnus thynnus), který doporučila Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT).
(3)
Nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 (3) stanoví pravidla týkající se technických opatření, plánů řízení a zvláštních opatření pro vysoce stěhovavé druhy pro účely zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů.
(4)
Na 37. výročním zasedání v květnu 2013 Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (GFCM) schválila doporučení GFCM 37/2013/1 (4) k víceletému plánu řízení pro rybolov malých pelagických populací v zeměpisné podoblasti GFCM 17 (severní oblast Jaderského moře) a přechodným opatřením pro zachování zdrojů při rybolovu malých pelagických populací v zeměpisné podoblasti 18 (jižní oblast Jaderského moře).
(5)
Na výročním zasedání v roce 2011 přijala komise ICCAT doporučení [11-03] (5) k opatřením pro řízení mečouna obecného ve Středozemním moři. Ustanovení doporučení schválená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu jsou pro členské státy závazná, a tudíž relevantní pro toto rozhodnutí, které se zabývá způsobem, jakým mají členské státy plánovat, časově rozvrhnout a provést kontrolní a inspekční činnosti prováděné v rámci oblasti působnosti SRP.
(6)
Článek 95 nařízení (ES) č. 1224/2009 stanoví, že Komise může ve shodě s dotčenými členskými státy stanovit, na které oblasti rybolovu se má zvláštní kontrolní a inspekční program vztahovat. Tento zvláštní kontrolní a inspekční program musí obsahovat cíle, priority a postupy, jakož i standardy inspekčních činností, které se stanoví na základě řízení rizik a po provedení analýzy dosažených výsledků jsou pravidelně revidovány. Dotčené členské státy jsou povinny přijmout nezbytná opatření s cílem zajistit provádění stanoveného kontrolního a inspekčního programu, zejména pokud jde o požadované lidské a materiální zdroje i období a oblasti, v nichž mají být tyto zdroje využity.
(7)
Ustanovení čl. 95 odst. 2 nařízení (ES) č. 1224/2009 stanoví, že zvláštní kontrolní a inspekční program uvádí standardy inspekční činnosti, které mají být stanoveny na základě řízení rizik. Za tímto účelem je vhodné stanovit pro činnosti v oblasti kontroly, inspekce a ověřování společná kritéria posouzení a řízení rizik, aby bylo možno provést včas analýzy rizik a celkové posouzení příslušných informací o kontrolách a inspekcích. Cílem společných kritérií je zajistit ve všech členských státech harmonizovaný přístup k inspekcím a ověřování a rovné podmínky pro všechny provozovatele.
(8)
Zvláštní kontrolní a inspekční program by měl být stanoven pro období od 16. března 2014 do 15. března 2018 a měl by se provádět v Chorvatsku, na Kypru, ve Francii, Řecku, Itálii, na Maltě, v Portugalsku, ve Slovinsku a Španělsku.
(9)
Ustanovení čl. 98 odst. 1 a 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 404/2011 (6) stanoví, že aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, musejí příslušné orgány členských států přijmout přístup založený na posouzení míry rizika pro výběr cílů inspekce, a to s využitím všech dostupných informací, a podle strategie kontroly a vymáhání práva založené na posouzení míry rizika provádět nezbytné inspekční činnosti objektivním způsobem, tak aby se zabránilo uchovávání na palubě, překládce, vykládce, zpracování, přepravě, skladování, uvádění na trh a prodeji produktů rybolovu pocházejících z činností, které nejsou v souladu s pravidly SRP.
(10)
Evropská agentura pro kontrolu rybolovu, zřízená nařízením Rady (ES) č. 768/2005 (7), (dále jen „EFCA“) koordinuje provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu prostřednictvím plánu společného nasazení, který naplňuje cíle, priority, postupy a standardy pro inspekční činnosti určené zvláštním kontrolním a inspekčním programem, a určuje kontrolní a inspekční prostředky, které by každý dotčený členský stát mohl vyčlenit. Proto by se měly upřesnit vztahy mezi postupy stanovenými zvláštním kontrolním a inspekčním programem a postupy stanovenými v plánu společného nasazení.
(11)
V zájmu harmonizace kontrolních a inspekčních postupů u rybolovných činností zaměřených na populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a populace sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře a v zájmu zajištění úspěchu víceletých plánů pro tyto populace a příslušné rybolovné oblasti je vhodné, aby byla vypracována společná pravidla pro kontrolní a inspekční činnosti, které mají provádět příslušné orgány dotčených členských států, včetně vzájemného přístupu k příslušným údajům. Za tímto účelem by cílové standardy a cíle měly stanovit intenzitu a priority kontrolních a inspekčních činností.
(12)
Společné inspekční a dohledové činnosti by měly dotčené členské státy případně provádět v souladu s plány společného nasazení vypracovanými agenturou EFCA, aby se tak zvýšila jednotnost kontrolních, inspekčních a dohledových postupů a aby se přispělo k rozvoji koordinace činností v oblasti kontroly, inspekce a sledování mezi příslušnými orgány těchto členských států.
(13)
Výsledky získané prováděním zvláštního kontrolního a inspekčního programu by se měly hodnotit prostřednictvím ročních hodnotících zpráv, které každý dotčený členský stát předá Komisi a agentuře EFCA.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla zavedena ve shodě s dotčenými členskými státy. Toto rozhodnutí by proto mělo být určeno těmto členských státům.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a definice
Toto rozhodnutí stanoví zvláštní kontrolní a inspekční program pro rybolov populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a pro rybolov populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře.
Na východní Atlantik, Středozemní moře, severní oblast Jaderského moře se dále odkazuje jako na „dotčené oblasti“.
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„Severní oblastí Jaderského moře“ se rozumí oblast definovaná v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1343/2011 (8).
b)
„Středozemním mořem“ se rozumí podoblasti 37.1, 37.2 a 37.3 Organizace pro výživu a zemědělství (FAO).
c)
„Východním Atlantikem“ se rozumí oblasti VII, VIII, IX a X Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) definované v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 (9) a divize 34.1.2 FAO.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Zvláštní kontrolní a inspekční program se zejména vztahuje na tyto činnosti:
a)
rybolovné činnosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1224/2009 v dotčených oblastech;
b)
činnosti spojené s rybolovem, včetně chovu, vážení, zpracování, uvádění na trh, přepravy a uskladnění produktů rybolovu;
c)
sportovní a rekreační rybolov;
d)
dovoz ve smyslu definice uvedené v čl. 2 odst. 11 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (10);
e)
vývoz ve smyslu definice uvedené v čl. 2 odst. 13 nařízení (ES) č. 1005/2008.
2. Zvláštní kontrolní a inspekční program se použije do 15. března 2018.
3. Zvláštní kontrolní a inspekční program provádí Chorvatsko, Kypr, Francie, Řecko, Itálie, Malta, Portugalsko, Slovinsko a Španělsko (dále jen „dotčené členské státy“).
KAPITOLA II
CÍLE, PRIORITY, POSTUPY A STANDARDY
Článek 3
Cíle
1. Zvláštní kontrolní a inspekční program zajišťuje jednotné a účinné provádění opatření pro zachování zdrojů a kontrolních opatření, která se vztahují na populace uvedené v článku 1.
2. Kontrolní a inspekční činnosti prováděné v rámci zvláštního kontrolního a inspekčního programu se zejména zaměřují na zajištění dodržování těchto ustanovení:
a)
řízení rybolovných práv a jakékoli související zvláštní podmínky, včetně sledování čerpání kvót, režimu intenzity rybolovu a technických opatření v dotčených oblastech;
b)
oznamovací povinnosti týkající se rybolovných činností, zejména pokud jde o spolehlivost zaznamenaných a oznámených informací;
c)
povinnost vykládky všech úlovků populací a oblasti, jichž se týká toto rozhodnutí, na něž se vztahuje povinnost vykládky v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (11);
d)
zvláštní ustanovení schválená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu týkající se populací a oblastí, na něž se vztahuje toto rozhodnutí.
Článek 4
Priority
1. Dotčené členské státy provádějí kontrolní a inspekční činnosti týkající se rybolovných činností prováděných rybářskými plavidly a činností spojených s rybolovem prováděných jinými provozovateli na základě strategie řízení rizik v souladu s čl. 4 odst. 18 nařízení (ES) č. 1224/2009 a článkem 98 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011.
2. Kontrola a inspekce se u každé populace uvedené v článku 1 vztahuje na každé rybářské plavidlo, skupinu rybářských plavidel, kategorii lovného zařízení, provozovatele nebo činnost související s rybolovem v souladu s úrovní priority podle odstavce 3.
3. Každý dotčený členský stát přidělí úroveň priority na základě výsledků posouzení rizik provedeného v souladu s postupy stanovenými v článku 5.
Článek 5
Postupy posouzení rizik
1. Dotčené členské státy posuzují rizika s ohledem na dotčené populace a dotčenou oblast / dotčené oblasti na základě tabulky uvedené v příloze I.
2. V posouzení rizik prováděném každým dotčeným členským státem se na základě zkušeností z minulosti a za využití všech dostupných a relevantních informací zváží, s jakou pravděpodobností by mohlo dojít k nedodržení předpisů, a možný důsledek/možné důsledky, pokud by k tomu došlo. Spojením těchto prvků odhadne každý dotčený členský stát úroveň rizika („velmi nízká“, „nízká“, „střední“, „vysoká“ nebo „velmi vysoká“) pro každou kategorii inspekce uvedenou v čl. 4 odst. 2.
3. V případě, že v oblasti/oblastech uvedené/uvedených v článku 1 provozuje činnost rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu, který není dotčeným členským státem, nebo rybářské plavidlo třetí země, přiřadí se mu úroveň rizika v souladu s odstavcem 3. V případě, že chybějí informace a orgány jeho státu vlajky neposkytnou v rámci článku 9 výsledky vlastního posouzení rizika provedeného podle čl. 4 odst. 2 a odstavce 3 tohoto článku, které stanoví odlišnou úroveň rizika, považuje se za rybářské plavidlo s „velmi vysokou“ úrovní rizika.
Článek 6
Strategie řízení rizik
1. Na základě svého posouzení rizik vymezí každý dotčený členský stát strategii řízení rizik zaměřenou na to, aby se zajistilo dodržování předpisů. Tato strategie zahrnuje určení, popis a rozdělení vhodných nákladově efektivních kontrolních nástrojů a inspekčních prostředků podle povahy a odhadované míry každého rizika a dosažení cílových standardů.
2. Strategie řízení rizik uvedená v odstavci 1 se na regionální úrovni koordinuje prostřednictvím plánu společného nasazení podle čl. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 768/2005.
Článek 7
Vztah k postupům plánů společného nasazení
1. V rámci plánu společného nasazení případně každý dotčený členský stát sdělí agentuře EFCA výsledky svého posouzení rizik provedeného v souladu s čl. 5 odst. 3, a zejména seznam odhadovaných úrovní rizika s odpovídajícími cíli inspekcí.
2. Seznam úrovní rizika a cílů uvedený v odstavci 1 se případně aktualizuje s využitím informací získaných během společných inspekčních a dohledových činností. Po dokončení každé aktualizace se neprodleně informuje EFCA.
3. EFCA použije informace získané od dotčených členských států ke koordinaci strategie řízení rizik na regionální úrovni v souladu s čl. 6 odst. 2.
Článek 8
Cílové standardy
1. Aniž jsou dotčeny cílové standardy vymezené v příloze I nařízení (ES) č. 1224/2009 a v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1005/2008, cílové standardy pro rybářská plavidla, pasti nebo jiné provozovatele s „vysokou“ a „velmi vysokou“ úrovní rizika jsou uvedeny v příloze II.
2. U některých druhů, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, jsou v příloze II uvedeny pro všechny úrovně rizika cíle v oblasti kontroly.
3. Cílové standardy pro rybářská plavidla, pasti nebo jiné provozovatele s „velmi nízkou“, „nízkou“ a „střední“ úrovní rizika určují dotčené členské státy prostřednictvím národních kontrolních akčních programů uvedených v článku 46 nařízení (ES) č. 1224/2009 a vnitrostátních opatření uvedených v čl. 95 odst. 4 uvedeného nařízení.
4. Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou členské státy případně použít odlišné cílové standardy, vyjádřené jako vyšší úroveň dodržování předpisů, pokud:
a)
podrobná analýza rybolovných činností nebo činností spojených s rybolovem a otázky spojené s prosazováním předpisů odůvodňují potřebu stanovit cílové standardy v podobě vyšší úrovně dodržování předpisů;
b)
standardy vyjádřené jako vyšší úrovně dodržování předpisů jsou oznámeny Komisi, která vůči nim do 90 dnů nevznese námitky, nejsou diskriminační a nenarušují cíle, priority a postupy založené na posouzení rizika vymezeném zvláštním kontrolním a inspekčním programem.
5. Všechny cílové standardy a cíle se každoročně posuzují na základě hodnotících zpráv uvedených v čl. 13 odst. 1 a případně se odpovídajícím způsobem revidují v rámci hodnocení uvedeného v čl. 13 odst. 4.
6. Cílové standardy uvedené v tomto článku případně provádí plán společného nasazení.
KAPITOLA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 9
Spolupráce mezi členskými státy a se třetími zeměmi
1. Dotčené členské státy spolu navzájem při provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu spolupracují.
2. S dotčenými členskými státy případně spolupracují všechny ostatní členské státy.
3. Členské státy mohou při provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu spolupracovat s příslušnými orgány třetích zemí.
Článek 10
Společné inspekční a dohledové činnosti
1. Za účelem zvýšení efektivity a účinnosti svých vnitrostátních systémů kontroly rybolovu provádějí dotčené členské státy ve vodách spadajících pod jejich jurisdikci a případně na svém území společné inspekční a dohledové činnosti. Tyto činnosti se případně provádějí v rámci plánů společného nasazení uvedených v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 768/2005.
2. Pro účely společných inspekčních a dohledových činností každý dotčený členský stát:
a)
zajistí, aby byli úředníci z ostatních dotčených členských států přizváni k účasti na společných inspekčních a dohledových činnostech;
b)
stanoví společné provozní postupy pro využívání svých plavidel pro dohled;
c)
případně určí kontaktní místa uvedená v čl. 80 odst. 5 nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Společných inspekčních a dohledových činností se mohou účastnit úředníci a inspektoři Unie.
Článek 11
Výměna údajů
1. Pro účely provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu zajistí každý dotčený členský stát přímou elektronickou výměnu údajů uvedených v článku 111 nařízení (ES) č. 1224/2009 a příloze XII prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 s jinými dotčenými členskými státy a s agenturou EFCA.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 se vztahují k rybolovným činnostem a činnostem spojeným s rybolovem v oblasti/oblastech, na kterou/které se vztahuje zvláštní kontrolní a inspekční program.
Článek 12
Informace
1. Do plného provedení hlavy XII kapitoly III nařízení (ES) č. 1224/2009 a v souladu s formátem stanoveným v příloze III tohoto rozhodnutí sděluje každý dotčený členský stát Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou tyto informace:
a)
označení, datum a druh každé provedené kontroly nebo inspekce;
b)
označení každého rybářského plavidla (číslo v rejstříku loďstva Unie), pasti, vozidla nebo provozovatele (název společnosti), u nichž byla kontrola nebo inspekce provedena;
c)
případně druh lovného zařízení, u kterého byla inspekce provedena, a
d)
v případě, že bylo zjištěno jedno nebo více porušení předpisů:
i)
druh/druhy porušení předpisů,
ii)
současný stav následných opatření po porušení/porušeních předpisů (zejména, zda se případ vyšetřuje, probíhá řízení nebo je podáno odvolání) a
iii)
sankce uložená/uložené na základě porušení předpisů: výši pokut, hodnotu zabavených ryb nebo zařízení, body přidělené v souladu s čl. 126 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 nebo jiné druhy sankcí.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se poskytují pro každou kontrolu nebo inspekci a v každé zprávě se nadále uvádějí a aktualizují, dokud není přijato konečné opatření podle zákonů dotčeného členského státu. Pokud nebyla po zjištění závažného porušení předpisů přijata žádná opatření, uvede se vysvětlení.
3. V případě rybolovu populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři a mečouna obecného ve Středozemním moři se informace uvedené v odstavcích 1 a 2 zasílají Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou dne 15. září a aktualizují dne 31. ledna následujícího roku.
4. V případě rybolovu populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře se informace uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku zasílají Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou dne 15. dubna a aktualizují dne 31. ledna následujícího roku.
Článek 13
Hodnocení
1. Každý dotčený členský stát zašle nejpozději do 31. března roku, který následuje po příslušném kalendářním roce, Komisi a agentuře EFCA hodnotící zprávu o účinnosti kontrolních a inspekčních činností provedených v rámci tohoto zvláštního kontrolního a inspekčního programu.
2. Hodnotící zpráva uvedená v odstavci 1 obsahuje alespoň informace uvedené v příloze IV. Dotčené členské státy mohou do svých hodnotících zpráv zařadit také jiné akce, jako např. školení nebo informační schůzky, jejichž smyslem je ovlivnit dodržování předpisů rybářskými plavidly, pastmi a jinými provozovateli.
3. Hodnotící zprávy uvedené v odstavci 1 zohledňuje EFCA ve svém každoročním hodnocení účinnosti plánů společného nasazení uvedeném v článku 14 nařízení (ES) č. 768/2005.
4. Komise svolá jedenkrát ročně zasedání Výboru pro rybolov a akvakulturu s cílem vyhodnotit na základě hodnotících zpráv uvedených v odstavci 1 vhodnost, přiměřenost a účinnost zvláštního kontrolního a inspekčního programu a jeho celkový dopad na dodržování předpisů rybářskými plavidly, pastmi a jinými provozovateli. Cílové standardy a cíle uvedené v příloze II mohou být podle toho přezkoumány.
Článek 14
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 19. března 2014.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 19. marca 2014
o oblikovanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribolov, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju, mečarice v Sredozemskem morju, in za ribolov, ki izkorišča staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju
(notificirano pod dokumentarno številko C(2014) 1717)
(2014/156/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006 (1), ter zlasti člena 95 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 1224/2009 se uporablja za vse dejavnosti, zajete v skupni ribiški politiki, ki se izvajajo na ozemlju držav članic ali v vodah Unije ali jih izvajajo ribiška plovila Unije ali državljani držav članic, ne da bi to vplivalo na primarno odgovornost države zastave, pri čemer zlasti določa, da države članice zagotovijo, da se nadzor, inšpekcijski pregledi in uveljavljanje predpisov izvajajo na nediskriminatorni podlagi, kar zadeva sektorje, plovila ali osebe, in na podlagi obvladovanja tveganja.
(2)
Uredba Sveta (ES) št. 302/2009 (2) določa splošna pravila za uporabo večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna (Thunnus thynnus) s strani Unije, ki ga je priporočila Mednarodna komisija za ohranitev tunov v Atlantiku (v nadaljnjem besedilu: ICCAT).
(3)
Uredba Sveta (ES) št. 1967/2006 (3) določa pravila za tehnične ukrepe, načrte upravljanja in posebne ukrepe za izrazito selivske vrste za ohranjanje, upravljanje in izkoriščanje živih vodnih virov.
(4)
Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (v nadaljnjem besedilu: GFCM) je na svojem 37. letnem zasedanju maja 2013 odobrila Priporočilo GFCM 37/2013/1 (4) o večletnem načrtu upravljanja za ribolov na majhne pelagične staleže v geografskem podobmočju GFCM 17 (severno Jadransko morje) in o prehodnih ukrepih za ohranjanje ribištva na majhne pelagične staleže v geografskem podobmočju 18 (južno Jadransko morje).
(5)
Na svojem letnem srečanju leta 2011 je ICCAT sprejela Priporočilo [11-03] (5) za ukrepe upravljanja za sredozemsko mečarico. Določbe iz priporočil, ki so jih odobrile regionalne organizacije za upravljanje ribištva, so zavezujoče za države članice in so zato pomembne za ta sklep, ki obravnava način, na katerega države članice načrtujejo, organizirajo in izvajajo svoje nadzorne in inšpekcijske dejavnosti, izvedene v okviru skupne ribiške politike.
(6)
V členu 95 Uredbe (ES) št. 1224/2009 je navedena možnost, da lahko Komisija v dogovoru z zadevnimi državami članicami določi, za katero vrsto ribolova velja poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov. V takšnem posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov morajo biti določeni cilji, prednostne naloge, postopki in referenčna merila za dejavnosti inšpekcijskih pregledov, ki jih je treba oblikovati na podlagi obvladovanja tveganja in redno preverjati po opravljeni analizi doseženih rezultatov. Zadevne države članice morajo sprejeti potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo izvajanje posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov, zlasti kar zadeva potrebne človeške in materialne vire ter obdobja in območja njihove uporabe.
(7)
Člen 95(2) Uredbe (ES) št. 1224/2009 določa, da so v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov navedena referenčna merila za inšpekcijske dejavnosti, ki jih je treba oblikovati na podlagi obvladovanja tveganja. V ta namen je ustrezno določiti merila za skupno oceno tveganja in upravljanje za dejavnosti preverjanja in inšpekcijskih pregledov, da se omogočijo pravočasne analize tveganja in celovite ocene zadevnih informacij o nadzoru in inšpekcijskih pregledih. Cilj skupnih meril je zagotoviti usklajen pristop k inšpekcijskim pregledom in preverjanju v vseh državah članicah ter vzpostaviti enake konkurenčne pogoje za vse gospodarske subjekte.
(8)
Za obdobje od 16. marca 2014 do 15. marca 2018 bi bilo treba oblikovati poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov, ki bi ga morale izvajati Hrvaška, Ciper, Francija, Grčija, Italija, Malta, Portugalska, Slovenija in Španija.
(9)
Člen 98(1) in (3) Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 404/2011 (6) določa, da morajo pristojni organi držav članic brez poseganja v določbe iz večletnih načrtov sprejeti pristop, ki temelji na oceni tveganja, za izbiro ciljev za inšpekcijski pregled, pri čemer uporabijo vse razpoložljive informacije, ter ob upoštevanju strategije za nadzor in uveljavljanje predpisov, ki temelji na oceni tveganja, izvajati potrebne inšpekcijske dejavnosti, da bi preprečili hranjenje na krovu, pretovarjanje, iztovarjanje, predelavo, prevoz, shranjevanje, trženje in skladiščenje ribiških proizvodov, ki izhajajo iz dejavnosti, ki niso v skladu s pravili skupne ribiške politike.
(10)
Evropska agencija za nadzor ribištva, ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 768/2005 (7) (v nadaljnjem besedilu: EFCA), usklajuje izvajanje posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov v okviru načrta skupne uporabe, v katerem se upoštevajo cilji, prednostne naloge, postopki in referenčna merila za dejavnosti inšpekcijskih pregledov, določene v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov, ter v katerem so opredeljeni načini nadzora in inšpekcijskih pregledov, ki bi jih lahko združila vsaka zadevna država članica. Zato bi bilo treba pojasniti povezave med postopki, opredeljenimi v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov, in postopki, opisanimi v načrtu skupne uporabe.
(11)
Da bi se uskladili postopki nadzora in inšpekcijskih pregledov ribolova, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju, mečarice v Sredozemskem morju, staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju, ter zagotovila uspešnost večletnih načrtov in ukrepov upravljanja za te staleže in njihov ribolov, je ustrezno pripraviti pravila za dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, ki jih morajo izvesti pristojni organi zadevnih držav članic, vključno z vzajemnim dostopom do ustreznih podatkov. V ta namen bi morali ciljna referenčna merila in cilji določati intenzivnost in prednostne naloge dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov.
(12)
Po potrebi bi bilo treba izvesti skupne dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov med zadevnimi državami članicami, in sicer v skladu z načrti skupne uporabe, ki jih določi EFCA, da se okrepi enotnost praks na področju nadzora, inšpekcijskih pregledov in spremljanja ter pripomore k usklajevanju dejavnosti nadzora, inšpekcijskih pregledov in spremljanja med pristojnimi organi zadevnih držav članic.
(13)
Rezultate, pridobljene z uporabo posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov, bi bilo treba oceniti v okviru letnih ocenjevalnih poročil, ki jih vsaka država članica predloži Komisiji in EFCA.
(14)
Ukrepi iz tega sklepa so bili oblikovani v soglasju z zadevnimi državami članicami. Ta sklep bi zato moral biti naslovljen na zadevne države članice.
(15)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Odbora za ribištvo in ribogojstvo -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Predmet urejanja in opredelitev pojmov
S tem sklepom se oblikuje poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribolov, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju, mečarice v Sredozemskem morju, in za ribolov, ki izkorišča staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju.
Vzhodni Atlantik, Sredozemsko morje in severno Jadransko morje se v nadaljnjem besedilu obravnavajo kot „zadevna območja“.
V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
„Severno Jadransko morje“ pomeni območje, kakor je opredeljeno v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1343/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (8).
(b)
„Sredozemsko morje“ pomeni podobmočja 37.1, 37.2 in 37.3 Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO).
(c)
„Vzhodni Atlantik“ pomeni območja VII, VIII, IX in X Mednarodnega sveta za raziskovanje morja (ICES), kakor so opredeljena v Prilogi III k Uredbi (ES) št. 218/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (9) ter razdelek 34.1.2 FAO.
Člen 2
Področje uporabe
1. Poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov zajema zlasti naslednje dejavnosti:
(a)
ribolovne dejavnosti v smislu člena 4(1) Uredbe (ES) št. 1224/2009 na zadevnih območjih;
(b)
z ribolovom povezane dejavnosti, vključno z gojenjem, tehtanjem, predelavo, trženjem, prevozom in skladiščenjem ribiških proizvodov;
(c)
športni in rekreacijski ribolov;
(d)
uvoz, kot je opredeljen v členu 2(11) Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 (10);
(e)
izvoz, kot je opredeljen v členu 2(13) Uredbe (ES) št. 1005/2008.
2. Poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov se uporablja do 15. marca 2018.
3. Poseben program nadzora in inšpekcijskih pregledov izvajajo Hrvaška, Ciper, Francija, Grčija, Italija, Malta, Portugalska, Slovenija in Španija (v nadaljnjem besedilu: zadevne države članice).
POGLAVJE II
CILJI, PREDNOSTNE NALOGE, POSTOPKI IN REFERENČNA MERILA
Člen 3
Cilji
1. S posebnim programom nadzora in inšpekcijskih pregledov se zagotovi enotno in učinkovito izvajanje ukrepov za ohranjanje in nadzor, ki se uporabljajo za staleže iz člena 1.
2. Cilj dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, izvedenih v okviru posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov, je zlasti zagotavljanje skladnosti z naslednjimi določbami:
(a)
upravljanje ribolovnih možnosti in vsi s tem povezani posebni pogoji, vključno s spremljanjem izkoriščenosti kvot, ureditvijo ribolovnega napora in tehničnimi ukrepi na zadevnih območjih;
(b)
obveznosti poročanja, ki se uporabljajo za ribolovne dejavnosti, zlasti kar zadeva zanesljivost zabeleženih in sporočenih informacij;
(c)
obveznost iztovarjanja celotnega ulova za staleže in območja, ki jih zadeva ta sklep, za katere velja obveznost iztovarjanja v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11);
(d)
posebne določbe, ki jih odobrijo regionalne organizacije za upravljanje ribištva v zvezi s staleži in območji, ki jih zadeva ta sklep.
Člen 4
Prednostne naloge
1. Zadevne države članice izvajajo dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov za ribolovne dejavnosti ribiških plovil in z ribolovom povezane dejavnosti drugih gospodarskih subjektov na podlagi strategije obvladovanja tveganja v skladu s členom 4(18) Uredbe (ES) št. 1224/2009 in členom 98 Izvedbene uredbe (EU) št. 404/2011.
2. Za vsako ribiško plovilo, skupino ribiških plovil, kategorijo ribolovnega orodja, gospodarski subjekt ali z ribolovom povezano dejavnost za vsak stalež iz člena 1 se nadzor in inšpekcijski pregledi opravijo glede na prednostno raven, določeno v skladu z odstavkom 3.
3. Vsaka zadevna država članica določi prednostno raven na podlagi rezultatov ocene tveganja, izvedene v skladu s postopki iz člena 5.
Člen 5
Postopki za oceno tveganja
1. Zadevne države članice na podlagi razpredelnice iz Priloge I ocenijo tveganja glede na zadevne staleže in območja.
2. Pri oceni tveganja vsake zadevne države članice se na podlagi preteklih izkušenj ter z uporabo vseh razpoložljivih in ustreznih informacij obravnava verjetnost neskladnosti in morebitnih posledic v primeru take neskladnosti. Z združevanjem teh elementov vsaka zadevna država članica za vsako kategorijo inšpekcijskega pregleda iz člena 4(2) oceni stopnjo tveganja („zelo nizka“, „nizka“, „srednje visoka“, „visoka“ ali „zelo visoka“).
3. V primerih, ko v območjih iz člena 1 dejavnosti opravlja ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice, ki ni zadevna država članica, ali ribiško plovilo tretje države, se mu določi stopnja tveganja v skladu z odstavkom 3. Če informacije niso na voljo, se ribiško plovilo obravnava kot ribiško plovilo z „zelo visoko“ stopnjo tveganja, razen če organi države zastave v okviru člena 9 predložijo rezultate lastnih ocen tveganja, izvedenih v skladu s členom 4(2) in odstavkom 3, ki kažejo na drugačno stopnjo tveganja.
Člen 6
Strategija obvladovanja tveganja
1. Vsaka zadevna država članica na podlagi svoje ocene tveganja določi strategijo obvladovanja tveganja, osredotočeno na zagotavljanje skladnosti. Takšna strategija vključuje opredelitev, opis in dodelitev ustreznih stroškovno učinkovitih instrumentov za nadzor in sredstev za opravljanje inšpekcijskih pregledov v povezavi z naravo in ocenjeno stopnjo posameznega tveganja ter izpolnjevanje ciljnih referenčnih meril.
2. Strategija obvladovanja tveganja iz odstavka 1 se usklajuje na regionalni ravni v okviru načrta skupne uporabe, kot je opredeljeno v členu 2(c) Uredbe (ES) št. 768/2005.
Člen 7
Povezava s postopki načrta skupne uporabe
1. V okviru načrta skupne uporabe vsaka zadevna država članica po potrebi EFCA sporoči rezultate ocene tveganja, ki je bila izvedena v skladu s členom 5(3), in zlasti seznam ocenjenih stopenj tveganja z ustreznimi cilji za inšpekcijski pregled.
2. Seznami stopenj tveganja in ciljev iz odstavka 1 se po potrebi ustrezno posodobijo na podlagi informacij, zbranih med skupnimi dejavnostmi inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja. Po vsaki posodobitvi je treba o tem takoj obvestiti EFCA.
3. EFCA uporabi informacije, ki jih predložijo zadevne države članice, za usklajevanje strategije obvladovanja tveganja na regionalni ravni v skladu s členom 6(2).
Člen 8
Ciljna referenčna merila
1. Ciljna referenčna merila za „visoko“ in „zelo visoko“ tveganje ribiških plovil, pasti ali drugih gospodarskih subjektov so brez poseganja v ciljna referenčna merila iz Priloge I k Uredbi (ES) št. 1224/2009 in člena 9(1) Uredbe (ES) št. 1005/2008 določena v Prilogi II.
2. Za nekatere vrste, ki jih zajema ta sklep, so cilji glede nadzora za vse stopnje tveganja določeni v Prilogi II.
3. Ciljna referenčna merila za „zelo nizko“, „nizko“ in „srednje visoko“ stopnjo tveganja ribiških plovil, pasti ali drugih gospodarskih subjektov določijo zadevne države članice, in sicer na podlagi nacionalnih programov nadzora iz člena 46 Uredbe (ES) št. 1224/2009 in nacionalnih ukrepov iz člena 95(4) navedene Uredbe.
4. Države članice lahko z odstopanjem od odstavkov 1 in 2 uporabijo tudi druga ciljna referenčna merila, izražena v obliki večje skladnosti, če:
(a)
je na podlagi podrobne analize ribolovnih dejavnosti ali z ribolovom povezanih dejavnosti ali vprašanj v zvezi z izvrševanjem upravičena potreba po določitvi ciljnih referenčnih meril v obliki večje skladnosti;
(b)
so referenčna merila, izražena v obliki večje skladnosti, priglašena Komisiji, pri čemer jim ta v 90 dneh ne nasprotuje, hkrati pa niso diskriminatorna in ne vplivajo na cilje, prednostne naloge in postopke, ki temeljijo na tveganju, kot so opredeljeni v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov.
5. Vsa ciljna referenčna merila in cilji se vsako leto ocenijo na podlagi ocenjevalnih poročil iz člena 13(1) in se po potrebi ustrezno pregledajo v okviru ocenjevanja iz člena 13(4).
6. Kjer je primerno, se ciljna referenčna merila iz tega člena uveljavljajo v okviru načrta skupne uporabe.
POGLAVJE III
IZVAJANJE
Člen 9
Sodelovanje med državami članicami in s tretjimi državami
1. Zadevne države članice med seboj sodelujejo pri izvajanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov.
2. Z zadevnimi državami članicami po potrebi sodelujejo vse ostale države članice.
3. Države članice lahko pri izvajanju posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov sodelujejo s pristojnimi organi tretjih držav.
Člen 10
Skupne dejavnosti nadzorovanja in inšpekcijskih pregledov
1. Da bi se povečali učinkovitost in uspešnost nacionalnih sistemov za nadzor ribolova, zadevne države članice izvajajo skupne dejavnosti inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja v vodah pod njihovo jurisdikcijo in po potrebi na njihovem ozemlju. Kjer je primerno, se takšne dejavnosti izvajajo v okviru načrtov skupne uporabe iz člena 9(1) Uredbe (ES) št. 768/2005.
2. Zadevne države članice za namene izvajanja skupnih dejavnosti inšpekcijskih pregledov in nadzora:
(a)
zagotovijo, da so k udeležbi v skupnih dejavnostih inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja povabljeni uradniki iz drugih zadevnih držav članic;
(b)
določijo skupne operativne postopke, ki se nanašajo na njihova plovila za nadzorovanje;
(c)
po potrebi določijo kontaktne točke iz člena 80(5) Uredbe (ES) št. 1224/2009.
3. Uradniki in inšpektorji Unije lahko sodelujejo pri skupnih dejavnostih inšpekcijskih pregledov in nadzorovanja.
Člen 11
Izmenjava podatkov
1. Za namene izvajanja posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov vsaka zadevna država članica zagotovi neposredno elektronsko izmenjavo podatkov iz člena 111 Uredbe (ES) št. 1224/2009 in Priloge XII k Izvedbeni uredbi (EU) št. 404/2011 z drugimi zadevnimi državami članicami in EFCA.
2. Podatki iz odstavka 1 se nanašajo na ribolovne dejavnosti in z ribolovom povezane dejavnosti, ki se izvajajo na območjih, zajetih v posebnem programu nadzora in inšpekcijskih pregledov.
Člen 12
Obveščanje
1. Dokler se določbe iz poglavja III naslova XII Uredbe (ES) št. 1224/2009 ne izvedejo v celoti in v skladu z obliko, določeno v Prilogi III k temu sklepu, vsaka zadevna država članica Komisiji in EFCA v elektronski obliki sporoči naslednje informacije:
(a)
opredelitev, datum in vrsto posamezne dejavnosti nadzora ali inšpekcijskega pregleda;
(b)
opredelitev vsakega ribiškega plovila (številka iz registra ladjevja Unije), pasti, prevoznega sredstva ali gospodarskega subjekta (ime družbe), v zvezi s katerim se izvaja nadzor ali inšpekcijski pregled;
(c)
kjer je ustrezno, vrsta pregledanega ribolovnega orodja ter
(d)
v primeru ugotovljene hude kršitve ali več takih kršitev:
(i)
vrste kršitev;
(ii)
stanje glede nadaljnjega spremljanja kršitev (zlasti ali je zadeva v preiskavi, v postopku reševanja ali v postopku pritožbe) ter
(iii)
sankcije, uvedene kot ukrepanje zoper kršitve: višina glob, vrednost zaseženih rib ali orodja, število dodeljenih točk v skladu s členom 126(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 404/2011 ali druga vrsta sankcij.
2. Informacije iz odstavka 1 se sporočijo za vsak nadzor ali inšpekcijski pregled ter se nato navedejo in posodobijo v vsakem poročilu, dokler se ukrep ne zaključi v skladu z zakonodajo zadevne države članice. Kadar se po ugotovitvi hude kršitve ne sprejme noben ukrep, se doda pojasnilo.
3. Za ribolov, ki izkorišča staleže modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju ter mečarice v Sredozemskem morju, se informacije, navedene v odstavkih 1 in 2, pošljejo z elektronskimi sredstvi Komisiji in EFCA 15. septembra in se posodobijo 31. januarja naslednjega leta.
4. Za ribolov, ki izkorišča staleže sardele in sardona v severnem Jadranskem morju, se informacije iz odstavka 1 in 2 tega člena pošljejo z elektronskimi sredstvi Komisiji in EFCA 15. aprila in se posodobijo 31. januarja naslednjega leta.
Člen 13
Ocena
1. Vsaka zadevna država članica do 31. marca v letu, ki sledi ustreznemu koledarskemu letu, Komisiji in EFCA predloži poročilo o oceni glede učinkovitosti dejavnosti nadzora in inšpekcijskih pregledov, izvedenih v okviru posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov.
2. Poročilo o oceni iz odstavka 1 vključuje vsaj informacije iz Priloge IV. Zadevne države članice lahko v svoje poročilo o oceni vključijo tudi druge ukrepe, kot so usposabljanje ali informativni sestanki, ki naj bi vplivali na skladnost ribiških plovil, pasti in drugih gospodarskih subjektov s predpisi.
3. EFCA pri svoji letni oceni učinkovitosti načrtov skupne uporabe iz člena 14 Uredbe (ES) št. 768/2005 upošteva poročila o oceni iz odstavka 1.
4. Komisija enkrat letno skliče sejo Odbora za ribištvo in ribogojstvo, da se ocenijo ustreznost, primernost in učinkovitost posebnega programa za nadzor in inšpekcijske preglede ter njegov splošen vpliv na skladnost ribiških plovil, pasti in drugih gospodarskih subjektov s predpisi na podlagi poročil o oceni iz odstavka 1. Ciljna referenčna merila in cilji iz Priloge II se ustrezno revidirajo.
Člen 14
Naslovniki
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 19. marca 2014