NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1123/2013
ze dne 8. listopadu 2013
o stanovení nároků na mezinárodní kredity podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 11a odst. 8 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Protokol k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (Kjótský protokol) zavádí dva mechanismy pro vytvoření mezinárodních kreditů, které mohou smluvní strany použít ke kompenzaci emisí. Mechanismus společného provádění stanoví tvorbu jednotek snížení emisí (ERU), zatímco mechanismus čistého rozvoje stanoví tvorbu jednotek ověřeného snížení emisí (CER).
(2)
Národní alokační plány členských států přijaté podle článku 9 směrnice 2003/87/ES stanoví, že za období 2008-2012 mohou provozovatelé využít určitý počet jednotek CER a ERU, aby splnili své závazky ohledně vyřazení povolenek, jak je uvedeno v článku 12 směrnice 2003/87/ES.
(3)
Článek 11a směrnice 2003/87/ES stanoví další používání CER a ERU vydaných podle Kjótského protokolu v rámci systému pro obchodování s emisemi podle směrnice 2003/87/ES v období od roku 2013 do roku 2020 a obsahuje ustanovení týkající se povolené výše použití, která provozovatelům a provozovatelům letadel umožňuje, aby splnili své povinnosti vyřadit povolenky podle článku 12 směrnice 2003/87/ES. Ustanovení čl. 11a odst. 8 uvádí konkrétní minimální nároky, vyjádřené v procentech využívání mezinárodních kreditů provozovateli a provozovateli letadel v období 2008-2020, a předpokládá opatření ke stanovení přesných procentních limitů.
(4)
Směrnice 2003/87/ES stanoví propojení mechanismů na bázi projektů obsažených v Kjótském protokolu se systémem obchodování s emisemi za účelem zvýšení nákladové efektivnosti při dosahování snížení celosvětových emisí skleníkových plynů. S ohledem na počet povolenek na období 2013-2020 vydaných podle čl. 13 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/87/ES by nároky na použití mezinárodních kreditů měly být stanoveny v minimálních výších uvedených v čl. 11a odst. 8 prvním a třetím pododstavci. V důsledku toho bude celkové omezení pro využití mezinárodních kreditů stanovené v čl. 11a odst. 8 pátém pododstavci směrnice 2003/87/ES dodrženo a druhý pododstavec a druhá věta čl. 11a odst. 8 čtvrtého pododstavce směrnice 2003/87/ES se zde nepoužijí. Veškeré zbývající nároky provozovatelů letadel z roku 2012 zůstanou zachovány v souladu s čl. 11a odst. 2, 3 a 4 směrnice 2003/87/ES.
(5)
Provozovatelé stacionárních zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity podle článku 20 rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (2), by měli mít nárok, aby se s nimi zacházelo buď jako se stávajícími provozovateli, nebo novými účastníky.
(6)
Ustanovení článků 58 až 61 nařízení Komise (EU) č. 389/2013 ze dne 2. května 2013 o vytvoření registru Unie podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a o zrušení nařízení Komise (EU) č. 920/2010 a č. 1193/2011 (3) uvádějí podrobnosti praktického provedení omezení nároků zde uvedených.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který obdržel bezplatné povolenky nebo nárok na použití mezinárodních kreditů na období 2008-2012, je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena v období 2008-2012, nebo do maximální výše 11 % svého přídělu v období 2008-2012, podle toho, která hodnota je vyšší.
2. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který neobdržel bezplatné povolenky ani právo na použití mezinárodních kreditů v období 2008-2012, a odchylně od odstavce 1, každý provozovatel stacionárního zařízení ve smyslu čl. 3 písm. h) prvních dvou odrážek směrnice 2003/87/ES je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do maximální výše 4,5 % svých ověřených emisí v období 2013-2020.
3. Každý provozovatel stacionárního zařízení po rozsáhlém rozšíření kapacity podle článku 20 rozhodnutí 2011/278/EU je v období 2008-2020 oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena na období 2008-2012, nebo do výše, která odpovídá maximálně 11 % jeho přídělu v období 2008-2012, nebo až do maximální výše 4,5 % jeho ověřených emisí v období 2013-2020, podle toho, která hodnota je vyšší.
4. Každý provozovatel stacionárního zařízení, který obdržel bezplatné povolenky v období 2008-2012 a který vykonává činnosti neuvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 219/2009 (4), ale uvedené v příloze I směrnice 2003/87/ES ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES (5), je oprávněn použít mezinárodní kredity až do výše, která mu byla povolena na období 2008-2012, nebo do výše, která odpovídá maximálně 11 % jeho přídělu v období 2008-2012, nebo až do maximální výše 4,5 % jeho ověřených emisí v období 2013-2020, podle toho, která hodnota je vyšší.
5. Každý provozovatel letadel je oprávněn použít mezinárodní kredity až do maximální výše 1,5 % svých ověřených emisí v období 2013-2020, aniž jsou dotčeny veškeré zbývající nároky z roku 2012.
Článek 2
1. Členské státy vypočítají a zveřejní nároky na mezinárodní kredity pro všechny své provozovatele v souladu s čl. 1 odst. 1 a uvědomí Komisi v souladu s článkem 59 nařízení (EU) č. 389/2013 jeden měsíc po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Pro všechny provozovatele uvedené v čl. 1 odst. 2 a provozovatele letadel uvedené v čl. 1 odst. 5 se nárok na mezinárodní kredity vypočítá na základě ověřených emisí, jež se každoročně aktualizují. Pro provozovatele uvedené v čl. 1 odst. 3 a 4 se aktualizovaný nárok na mezinárodní kredity vypočítá podle vyšší hodnoty nároku vypočteného v čl. 1 odst. 1 nebo ve výši 4,5 % ověřených emisí na období 2013-2020. Jakmile jsou ověřené emise schváleny, členské státy uvědomí Komisi o změnách nároků na mezinárodní kredity v souladu s článkem 59 nařízení EU č. 389/2013.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. listopadu 2013.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1123/2013
z dne 8. novembra 2013
o določanju upravičenosti do mednarodnih dobropisov v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1) ter zlasti člena 11a(8) Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Protokol k Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja (Kjotski protokol) je ustanovil dva mehanizma za vzpostavitev mednarodnih dobropisov, ki jih pogodbenice lahko uporabijo za zmanjšanje emisij. Skupno izvajanje zagotavlja določitev enot zmanjšanja emisij (ERU), medtem ko mehanizem čistega razvoja zagotavlja določitev potrjenih zmanjšanj emisij (CER).
(2)
Nacionalni načrti razdelitve pravic držav članic, sprejeti v skladu s členom 9 Direktive 2003/87/ES, upravljavcem zagotavljajo uporabo določenih količin CER in ERU, da lahko izpolnijo svoje obveznosti in predajo pravice iz člena 12 Direktive 2003/87/ES za obdobje 2008-2012.
(3)
Člen 11a Direktive 2003/87/ES predvideva dolgoročno uporabo CER in ERU, izdanih v okviru Kjotskega protokola prek sistema trgovanja z emisijami, določenega v Direktivi 2003/87/ES, za obdobje 2013-2020 in vključuje določbe o ravneh, do katerih je upravičen upravljavec in operater zrakoplovov, da lahko izpolni svoje obveznosti in preda pravice, kakor določa člen 12 Direktive 2003/87/ES. Člen 11a(8) predvideva določene minimalne, v odstotkih izražene upravičenosti do mednarodnih dobropisov za upravljavce in operaterje zrakoplovov za obdobje 2008-2020 in predvideva ukrepe za natančno določitev odstotnih mejnih vrednosti.
(4)
Direktiva 2003/87/ES je zagotovila povezavo med projektno osnovanimi mehanizmi kjotskega protokola s sistemom trgovanja z emisijami, s čimer bi povečala stroškovno učinkovitost pri doseganju zmanjševanja globalnih emisij toplogrednih plinov. Zaradi števila veljavnih pravic v obdobju 2013-2020, izdanih v skladu z drugim pododstavkom člena 13(2) Direktive 2003/87/ES, bi morale biti upravičenosti do uporabe mednarodnih dobropisov določene najmanj na ravni, kot jo določata prvi in tretji pododstavek člena 11a(8). Zato se bo upoštevala skupna omejitev uporabe mednarodnih dobropisov, določenih v petem pododstavku člena 11a(8) Direktive 2003/87/ES, drugi pododstavek in drugi stavek četrtega pododstavka člena 11a(8) Direktive 2003/87/ES pa se ne bosta uporabljala. Preostala upravičenost operaterjev zrakoplovov za leto 2012 se ohrani v skladu s členi 11a(2), (3) in (4) Direktive 2003/87/ES.
(5)
Upravljavci nepremičnih naprav z bistvenim povečanjem zmogljivosti v skladu s členom 20 Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES (2) Evropskega parlamenta in Sveta bi morali biti obravnavani kot obstoječi upravljavci ali novi udeleženci.
(6)
Členi 58 do 61 Uredbe Komisije (EU) št. 389/2013 z dne 2. maja 2013 o določitvi registra Unije v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter odločbama št. 280/2004/ES in št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi uredb Komisije (EU) št. 920/2010 in št. 1193/2011 (3) določajo podrobnosti konkretnega izvajanja mejnih vrednosti upravičenosti iz te uredbe.
(7)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za podnebne spremembe -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Vsak upravljavec nepremičnih naprav, ki je prejel brezplačno dodelitev ali upravičenost do uporabe mednarodnih dobropisov v obdobju 2008-2012, je upravičen do uporabe mednarodnih dobropisov v obdobju 2008-2020 do višine zneska, ki mu je bil odobren v obdobju 2008-2012, ali do zneska, ki ustreza največ 11 % njegove dodelitve v obdobju 2008-2012; uporabi se višji znesek.
2. Vsak upravljavec nepremičnih naprav, ki ni prejel niti brezplačne dodelitve niti upravičenosti do uporabe mednarodnih dobropisov v obdobju 2008-2012, in, z odstopanjem od odstavka 1, vsak upravljavec nepremičnih naprav v smislu prvih dveh alinej člena 3(h) Direktive 2003/87/ES je upravičen do uporabe mednarodnih dobropisov v obdobju 2008-2020 do zneska v višini največ 4,5 % svojih preverjenih emisij v obdobju 2013-2020.
3. Vsak upravljavec nepremičnih naprav z bistvenim povečanjem zmogljivosti v skladu s členom 20 Sklepa 2011/278/EU je upravičen do uporabe mednarodnih dobropisov za obdobje 2008-2020 do zneska, ki je bil upravljavcu odobren za obdobje 2008-2012, ali do zneska, ki ustreza največ 11 % njegove dodelitve v obdobju 2008-2012, ali do največ 4,5 % njegovih preverjenih emisij v obdobju 2013-2020; uporabi se višji znesek.
4. Vsak upravljavec nepremičnih naprav, ki je za obdobje 2008-2012 prejel brezplačno dodelitev in je izvajal dejavnosti, ki niso navedene v Prilogi I k Direktivi 2003/87/ES, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 219/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (4), so pa navedene v Prilogi I k Direktivi 2003/87/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5), je upravičen do uporabe mednarodnih dobropisov v obdobju 2008-2020 do zneska, ki mu je bil odobren v obdobju 2008-2012 ali do zneska, ki ustreza največ 11 % njegove dodelitve v obdobju 2008-2012, ali do največ 4,5 % njegovih preverjenih emisij v obdobju 2013-2020; uporabi se višji znesek.
5. Vsak operater zrakoplovov je upravičen do uporabe mednarodnih dobropisov v višini največ 1,5 % svojih preverjenih emisij v obdobju 2013-2020 brez poseganja v katero koli preostalo upravičenost za leto 2012.
Člen 2
1. Države članice v skladu s členom 1(1) izračunajo in objavijo upravičenost do mednarodnega dobropisa za vsakega od svojih upravljavcev ter Komisijo v skladu s členom 59 Uredbe (EU) št. 389/2013 obvestijo en mesec po dnevu začetka veljavnosti te uredbe.
2. Za vsakega upravljavca iz člena 1(2) in operaterje zrakoplovov iz člena 1(5) je na podlagi preverjenih emisij izračunana in letno posodobljena upravičenost do mednarodnega dobropisa. Za upravljavce iz členov 1(3) in 1(4) bo posodobljena upravičenost do mednarodnega dobropisa izračunana glede na višjo od upravičenosti iz člena 1(1) ali 4,5 % preverjenih emisij v obdobju 2013-2020. Ko so preverjene emisije odobrene, države članice Komisijo v skladu s členom 59 Uredbe (EU) št. 389/2013 obvestijo o spremembah v zvezi z upravičenostjo do mednarodnih dobropisov.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 8. novembra 2013