NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 651/2014
ze dne 17. června 2014,
kterým se v souladu s články 107 a 108 Smlouvy prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné s vnitřním trhem
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 4 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (1), a zejména na čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem pro státní podpory,
Vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Státní financování, které splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy, představuje státní podporu a vyžaduje oznámení Komisi podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Podle článku 109 Smlouvy však Rada může vymezit druhy podpor, které jsou z této oznamovací povinnosti vyňaty. V souladu s čl. 108 odst. 4 Smlouvy může Komise přijmout nařízení týkající se těchto kategorií státní podpory. Nařízením Rady (ES) č. 994/98 je Komise zmocněna v souladu s článkem 109 Smlouvy prohlásit, že z oznamovací povinnosti mohou být za určitých podmínek vyňaty tyto kategorie podpor: podpora ve prospěch malých a středních podniků, výzkumu a vývoje, ochrany životního prostředí, zaměstnanosti a vzdělávání a dále podpora, jež odpovídá mapě poskytování regionální podpory schválené Komisí pro každý členský stát. Na tomto základě přijala Komise nařízení (ES) č. 800/2008 (2). Nařízení (ES) č. 800/2008 bylo původně použitelné do 31. prosince 2013, avšak jeho období použitelnosti bylo následně prodlouženo nařízením Komise (EU) č. 1224/2013 ze dne 29. listopadu 2013, kterým se mění nařízení (ES) č. 800/2008, pokud jde o dobu jeho použitelnosti (3), a nyní končí ke dni 30. června 2014. Dne 22. července 2013 bylo nařízení (ES) č. 994/98 změněno nařízením Rady (EU) č. 733/2013 ze dne 22. července 2013, kterým se mění nařízení (ES) č. 994/98 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (4), tak aby byla Komise zmocněna rozšířit blokovou výjimku na nové kategorie podpory, u nichž lze vymezit přesné podmínky slučitelnosti. K těmto novým kategoriím podpory v působnosti blokové výjimky patří: podpora na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami, sociální podpora na dopravu obyvatel odlehlých regionů, podpora na širokopásmovou infrastrukturu, podpora inovací, podpora kultury a zachování kulturního dědictví a podpora na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu. Budou-li shromážděny dostatečné zkušenosti z praxe, jež umožní koncipovat praktická kritéria pro vyjímání podpory z oznamovací povinnosti, která zajistí slučitelnost dalších kategorií podpory ex ante, má Komise v úmyslu přezkoumat oblast působnosti tohoto nařízení s cílem zahrnout do těchto oblastí některé druhy podpory. Komise má zejména v úmyslu vypracovat do prosince 2015 kritéria pro přístavní a letištní infrastrukturu.
(2)
Svým sdělením o modernizaci státní podpory v EU (5) zahájila Komise širší přezkum pravidel státní podpory. K hlavním cílům této modernizace patří: i) dosáhnout udržitelného, inteligentního a inkluzivního růstu na konkurenceschopném vnitřním trhu a současně přispět k úsilí členských států o efektivnější využívání veřejných financí, ii) soustředit kontrolu ex ante, jíž Komise podrobuje opatření podpory, na případy s největším dopadem na vnitřní trh a současně posílit spolupráci členských států při vymáhání pravidel státní podpory a iii) racionalizovat právní úpravu a upravit rychlejší, informovanější a lépe podložená rozhodnutí, která se opírají o jasnou ekonomickou logiku, společný přístup a přesně vymezené povinnosti. Ústředním prvkem modernizace státní podpory je pak přezkum nařízení (ES) č. 800/2008.
(3)
Toto nařízení by mělo umožnit lépe stanovovat priority činností v oblasti prosazování pravidel státní podpory, mělo by přinést větší zjednodušení a posílit transparentnost, účinné posuzování a kontrolu souladu s pravidly státní podpory na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie při současném zachování institucionálních pravomocí Komise a členských států. V souladu se zásadou proporcionality toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.
(4)
Zkušenosti, které Komise získala při uplatňování nařízení (ES) č. 800/2008, jí umožnily lépe stanovit podmínky, za nichž lze určité kategorie podpory považovat za slučitelné s vnitřním trhem, a rozšířit oblast působnosti blokových výjimek. Tyto zkušenosti též ukázaly nutnost posílit transparentnost, kontrolu a řádné posuzování režimů podpory značného rozsahu na základě jejich účinku na hospodářskou soutěž na vnitřním trhu.
(5)
Obecné podmínky pro uplatňování tohoto nařízení by měly být stanoveny na základě souboru společných zásad, které zajišťují, aby podpora sloužila společnému zájmu, měla jednoznačný motivační účinek, byla vhodná a přiměřená, byla poskytována zcela transparentně, podléhala kontrolnímu mechanismu a pravidelnému hodnocení a neměla negativní vliv na podmínky obchodu v rozsahu, který odporuje společnému zájmu.
(6)
Podpora, která splňuje všechny podmínky stanovené v tomto nařízení, a to jak obecné podmínky, tak i zvláštní podmínky vztahující se na příslušné kategorie podpory, by měla být vyňata z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
(7)
Státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, na niž se toto nařízení nevztahuje, podléhá i nadále oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Tímto nařízením není dotčena možnost členských států oznámit poskytnutí podpory, jejíž cíle odpovídají cílům, na něž se vztahuje toto nařízení.
(8)
Vzhledem k potenciálně výraznějšímu dopadu velkých režimů na obchod a hospodářskou soutěž by ty režimy státní podpory, jejichž průměrný roční rozpočet překračuje prahovou hodnotu odvozenou od určité absolutní částky, měly být v zásadě předmětem hodnocení státní podpory. Při tomto hodnocení by mělo být ověřeno, zda byly naplněny předpoklady a podmínky slučitelnosti režimu, i by měla být ověřena účinnost opatření podpory podle obecných i specifických cílů a měly by být stanoveny ukazatele pro hodnocení dopadu režimu na hospodářskou soutěž a obchod. Aby se zajistilo rovné zacházení, mělo by toto hodnocení státní podpory být prováděno na základě plánu hodnocení schváleného Komisí. Tento plán by měl být obvykle navržen v okamžiku přípravy režimu a schválen v dostatečném předstihu, aby režim vstoupil v platnost, to však nemusí být ve všech případech možné. Aby se proto neodkládal vstup takových režimů v platnost, toto nařízení se na ně použije po dobu maximálně šesti měsíců. Komise může rozhodnout, že tuto dobu poté, co schválí plán hodnocení, prodlouží. Plán hodnocení by proto měl být oznámen Komisi do dvaceti pracovních dní po vstupu režimu v platnost. Ve výjimečných případech může také Komise rozhodnout, že hodnocení není vzhledem ke specifickým okolnostem daného případu zapotřebí. Členské státy by měly Komisi poskytnout veškeré informace, které jsou zapotřebí k tomu, aby mohla bez zbytečného odkladu provést posouzení plánu hodnocení a vyžádat si doplňující informace, což členskému státu umožní doplnit prvky chybějící k tomu, aby Komise přijala rozhodnutí. Komise s ohledem na skutečnost, že je tento proces zcela nový, poskytne v samostatném dokumentu podrobné pokyny o postupu použitelném v období prvních šesti měsíců pro účely schválení plánu hodnocení a příslušné šablony, na nichž se plány hodnocení budou předkládat. Změny posuzovaných režimů, které nejsou změnami, jež nemohou ovlivnit slučitelnost režimu podpory v rámci tohoto nařízení nebo nemohou významně ovlivnit obsah schváleného plánu hodnocení, by měly být zhodnoceny na základě výsledků uvedeného hodnocení a měly by být vyloučeny z oblasti působnosti tohoto nařízení. Takové změny, jako jsou čistě formální změny, administrativní změny nebo změny provedené v rámci opatření spolufinancovaného z prostředků EU, by v zásadě neměly být považovány za změny, jež mohou významně ovlivnit obsah schváleného plánu hodnocení.
(9)
Toto nařízení by se nemělo použít na podporu, která je podmíněna přednostním použitím domácích výrobků před výrobky dováženými, ani na podporu činností spojených s vývozem. Zejména by se nemělo použít na podporu k financování zřízení a provozu distribuční sítě v jiných zemích. Podporu činností spojených s vývozem zpravidla nepředstavuje podpora na pokrytí nákladů na účast na veletrzích nebo na studie či poradenské služby potřebné k uvedení nového nebo stávajícího výrobku na nový trh v jiném členském státě nebo třetí zemi.
(10)
Toto nařízení by se mělo v zásadě použít na většinu hospodářských odvětví. V některých odvětvích, např. v odvětví rybolovu a akvakultury či zemědělské prvovýroby, by oblast působnosti měla být omezena na základě zvláštních použitelných pravidel.
(11)
Toto nařízení by se mělo použít na zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky. Pro účely tohoto nařízení by se za zpracování nebo uvedení na trh neměly považovat činnosti probíhající v zemědělských podnicích potřebné pro přípravu produktu k prvnímu prodeji, první prodej prvovýrobcem dalším prodejcům nebo zpracovatelům ani činnosti, jimiž se produkt k prvnímu prodeji připravuje.
(12)
Toto nařízení by se nemělo použít na podporu k usnadnění uzavírání nekonkurenceschopných uhelných dolů, kterou upravuje rozhodnutí Rady ze dne 10. prosince 2010 o státní podpoře k usnadnění uzavírání nekonkurenceschopných uhelných dolů (6). Na jiné druhy podpory v uhelném průmyslu, s výjimkou podpory regionální, by se toto nařízení použít mělo.
(13)
Komise by měla zajistit, aby schválená podpora neměla negativní vliv na podmínky obchodu v rozsahu, který by odporoval společnému zájmu. Z oblasti působnosti tohoto nařízení by proto měla být vyňata podpora poskytnutá příjemci, vůči němuž je vydán inkasní příkaz poté, co Komise svým rozhodnutím prohlásí tuto podporu za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem, s výjimkou režimů podpory na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami.
(14)
Z oblasti působnosti tohoto nařízení by měla být vyňata podpora poskytnutá podnikům v obtížích, neboť takováto podpora by se měla posuzovat podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích ze dne 1. října 2004 (7), jejichž platnost byla prodloužena sdělením Komise o prodloužení používání pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích ze dne 1. října 2004 (8), nebo podle pokynů, které je nahradí, tak aby se zamezilo jejich obcházení; výjimku představují režimy podpory na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami. V zájmu právní jistoty je vhodné stanovit jednoznačná kritéria, která nevyžadují posouzení všech zvláštních aspektů situace určitého podniku k tomu, aby bylo stanoveno, zda se dotyčný podnik považuje pro účely tohoto nařízení za podnik v obtížích.
(15)
Prosazování pravidel státní podpory velmi závisí na spolupráci členských států. Členské státy by proto měly přijmout všechna nezbytná opatření k zajištění souladu s tímto nařízením, včetně souladu jednotlivé podpory poskytnuté na základě režimů, na něž se vztahují blokové výjimky.
(16)
Vzhledem k vysokému riziku, že budou negativně ovlivněny podmínky obchodu, by Komise měla na základě oznámení posuzovat podporu dosahující značné výše, ať již byla tato podpora poskytnuta jednotlivě, nebo kumulativně. Pro každou kategorii podpory, jež spadá do oblasti působnosti tohoto nařízení, by proto měly být stanoveny prahové hodnoty ve výši, která zohledňuje kategorii dotyčné podpory a její pravděpodobný účinek na podmínky obchodu. Podpora poskytnutá ve výši, jež tyto prahové hodnoty překračuje, by měla nadále podléhat oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Prahové hodnoty stanovené v tomto nařízení by neměly být obcházeny tím způsobem, že budou režimy či projekty podpory uměle rozdělovány do několika režimů či projektů podpory, jež se budou vyznačovat podobnými charakteristikami či cíli nebo budou mít podobné příjemce.
(17)
Pro účely transparentnosti, rovného zacházení a účinné kontroly by se toto nařízení mělo použít pouze na podporu, u níž lze předem přesně vypočítat hrubý grantový ekvivalent, aniž by bylo nutné provést posouzení rizik (dále jen „transparentní podpora“). U určitých zvláštních nástrojů podpory, jako jsou půjčky, záruky, daňová opatření, opatření v oblasti rizikového financování, a zejména vratné zálohy, by toto nařízení mělo stanovit, za jakých podmínek je lze považovat za transparentní. Za transparentní podporu by neměly být považovány kapitálové injekce; tím nejsou dotčeny zvláštní podmínky pro rizikové financování a podporu na zahájení činnosti. Podpora obsažená v zárukách by se měla považovat za transparentní tehdy, je-li její hrubý grantový ekvivalent vypočítán na základě prémií „safe-harbour“ stanovených pro příslušnou kategorii podniku. V případě malých a středních podniků se ve sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy ES na státní podpory ve formě záruk (9) uvádí výše ročních prémií, při jejichž překročení by se státní záruka za podporu nepovažovala.
(18)
Aby bylo zaručeno, že podpora je nezbytná a že působí jako pobídka k dalšímu rozvoji činností nebo projektů, nemělo by se toto nařízení použít na podporu těch činností, které by příjemce v každém případě vykonával, a to i bez poskytnutí podpory. Podpora by měla být vyňata z oznamovací povinnosti na základě tohoto nařízení pouze tehdy, byla-li práce na podporovaném projektu nebo podporovaná činnost zahájena až poté, co příjemce podal písemnou žádost o podporu.
(19)
Co se týká podpory ad hoc, na niž se vztahuje toto nařízení a která byla poskytnuta velkému podniku jakožto příjemci, měl by členský stát kromě dodržení podmínek týkajících se motivačního účinku, které se uplatňují na malé a střední podniky, rovněž zajistit, aby tento příjemce v interním dokumentu analyzoval, nakolik jsou podporovaný projekt nebo činnost životaschopné s podporou a bez podpory. Členský stát by měl ověřit, zdali tento interní dokument potvrzuje, že se významně zvýší rozsah projektu či činnosti nebo celková částka, kterou příjemce na subvencovaný projekt nebo činnost vynaloží, nebo že se dokončování příslušného projektu či činnosti významně urychlí. U regionální podpory by se mělo mít za to, že má motivační účinek v případě, že by investiční projekt nebyl v daném podporovaném regionu bez poskytnutí podpory realizován.
(20)
Pro automatické režimy podpory v podobě daňových zvýhodnění by měla i nadále platit zvláštní podmínka motivačního účinku vzhledem k tomu, že k poskytování tohoto druhu podpory dochází jinými postupy než u ostatních kategorií podpory. Tyto režimy by měly být přijaty již před zahájením prací na podporovaném projektu nebo podporované činnosti. Tato podmínka by se však neměla použít v případě následných daňových režimů, pokud se na danou činnost vztahoval již předchozí daňový režim v podobě daňových zvýhodnění. Pro účely posouzení motivačního účinku těchto režimů je rozhodující okamžik, k němuž bylo daňové opatření poprvé uvedeno v původním režimu, jenž byl poté nahrazen režimem následným.
(21)
U následujících kategorií podpory se požadavek týkající se motivačního účinku neuplatní nebo by měl být pokládán za splněný, jsou-li dodrženy příslušné zvláštní podmínky stanovené tímto nařízením: regionální provozní podpora, regionální urbanistická podpora, podpora přístupu malých a středních podniků k financování, podpora na nábor znevýhodněných pracovníků, podpora na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením a na úhradu souvisejících dodatečných nákladů, podpora v podobě úlev na ekologických daních, podpora na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami, sociální podpora na dopravu obyvatel odlehlých regionů a podpora kultury a zachování kulturního dědictví.
(22)
V zájmu zajištění přiměřenosti a omezení podpory na nezbytnou výši by maximální výše podpory měla být pokud možno vymezena intenzitou podpory v poměru k souboru způsobilých nákladů. Nelze-li maximální intenzitu podpory stanovit, jelikož nelze identifikovat způsobilé náklady, nebo je-li v případě malých částek vhodné poskytnout jednodušší nástroje, měla by být maximální výše podpory stanovena v nominálním vyjádření, aby byla zajištěna přiměřenost opatření podpory. Intenzita a maximální výše podpory by měly být stanoveny na základě zkušeností Komise v objemu, který minimalizuje narušení hospodářské soutěže v podporovaném odvětví, přičemž náležitě řeší selhání trhu nebo problém soudržnosti. U regionální investiční podpory by intenzita podpory měla být v souladu s přípustnou intenzitou podpory podle map regionální podpory.
(23)
Při výpočtu intenzity podpory by se měly použít pouze způsobilé náklady. Na základě nařízení nebude vyňata podpora, která přesahuje relevantní intenzitu podpory v důsledku toho, že obsahuje nezpůsobilé náklady. Identifikace způsobilých nákladů by měla být podpořena jednoznačnými, konkrétními a aktuálními doklady. Všechny použité číselné údaje by se měly uvádět před srážkou daně nebo jiných poplatků. Podpora splatná v několika splátkách by měla být diskontována na hodnotu v době jejího poskytnutí. Na hodnotu v době poskytnutí podpory by měly být diskontovány rovněž způsobilé náklady. Úrokovou sazbou, která se použije pro účely diskontování nebo pro výpočet výše podpory, jež nemá podobu dotace, by měla být diskontní, resp. referenční sazba použitelná v době poskytnutí podpory, kterou stanoví sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (10). Je-li podpora poskytnuta ve formě daňového zvýhodnění, měly by být jednotlivé tranše podpory diskontovány pomocí diskontních sazeb použitelných v den, kdy nastane účinnost příslušných daňových zvýhodnění. Mělo by se podporovat využívání podpory ve formě vratných záloh, jelikož tyto nástroje k sdílení rizik přispívají k posílení motivačního účinku podpory. Proto je vhodné stanovit, že je-li podpora poskytnuta ve formě vratných záloh, může být použitelná intenzita podpory stanovená v tomto nařízení navýšena, avšak s výjimkou regionální podpory, jelikož ta může být vyňata pouze v případě, je-li v souladu se schválenými mapami.
(24)
V případě budoucího daňového zvýhodnění je možné, že použitelná diskontní sazba ani přesná výše jednotlivých tranší podpory nejsou předem známy. V těchto případech by členské státy měly předem stanovit horní limit diskontované hodnoty podpory, který respektuje příslušnou intenzitu podpory. Jakmile bude následně výše tranše podpory k danému dni známa, lze diskontování provést pomocí diskontní sazby platné v tento den. Diskontovaná hodnota jednotlivých tranší podpory by se měla odečítat od celkového horního limitu („omezená částka“).
(25)
Za účelem určení, zda jsou dodrženy prahové hodnoty oznamovací povinnosti a maximální intenzita podpory stanovené v tomto nařízení, měl by se u podporované činnosti nebo projektu brát v úvahu celkový objem opatření státní podpory. Toto nařízení by mělo mimoto stanovit podmínky, za nichž lze jednotlivé kategorie podpory kumulovat. Podporu vyňatou tímto nařízením a jinou slučitelnou podporu vyňatou podle jiného nařízení nebo podporu schválenou Komisí lze kumulovat, pokud se tato opatření týkají různých způsobilých nákladů, které lze identifikovat. Pokud se různé zdroje podpory týkají týchž - částečně či plně se překrývajících - identifikovatelných způsobilých nákladů, měla by být kumulace přípustná až do dosažení nejvyšší intenzity nebo výše podpory použitelné na danou podporu podle tohoto nařízení. Toto nařízení by mělo stanovit rovněž zvláštní pravidla, jimiž se bude řídit kumulace opatření podpory s identifikovatelnými způsobilými náklady a bez takovýchto nákladů, dále kumulace s podporou de minimis a kumulace s podporou ve prospěch pracovníků se zdravotním postižením. Podpora de minimis často není poskytována na pokrytí konkrétních identifikovatelných způsobilých nákladů nebo není takovýmto nákladům přiřaditelná. V takovém případě by mělo být možné kumulovat bez omezení podporu de minimis se státní podporou vyňatou z oznamovací povinnosti podle tohoto nařízení. Je-li však podpora de minimis poskytnuta k pokrytí týchž identifikovatelných způsobilých nákladů jako státní podpora vyňatá z oznamovací povinnosti podle tohoto nařízení, mělo by možné tyto podpory kumulovat pouze do výše maximální intenzity podpory, kterou stanoví kapitola III tohoto nařízení.
(26)
O státní podporu se nejedná v případě financování z prostředků Unie, které centrálně spravují orgány, agentury, společné podniky a jiné subjekty Unie a které není přímo ani nepřímo pod kontrolou členských států. Je-li toto financování z prostředků Unie kombinováno se státní podporou, pak při určování, zda jsou dodrženy prahové hodnoty oznamovací povinnosti a maximální intenzita podpory, by měla být brána v potaz pouze tato státní podpora, a to za předpokladu, že celková výše veřejných finančních prostředků poskytnutých k úhradě týchž způsobilých nákladů nepřekračuje nejvýhodnější sazbu financování, kterou stanoví použitelná ustanovení práva Unie.
(27)
Jelikož je státní podpora ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v zásadě zakázána, je důležité, aby byly všechny strany s to ověřit, zda je podpora poskytnuta v souladu s použitelnými pravidly. Transparentnost státních podpor je proto nezbytná pro správné uplatňování pravidel Smlouvy a vede k lepšímu dodržování pravidel, větší odpovědnosti, vzájemnému hodnocení a nakonec k efektivnějšímu vynakládání veřejných prostředků. V zájmu transparentnosti by členským státům mělo být uloženo, aby na regionální nebo vnitrostátní úrovni zřídily souhrnné internetové stránky věnované státní podpoře, které by uváděly souhrnné informace o jednotlivých opatřeních podpory vyňatých podle tohoto nařízení. Tato povinnost by měla být podmínkou slučitelnosti jednotlivé podpory s vnitřním trhem. V souladu se zavedenou praxí při zveřejňování informací, jež vyplývá ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/37/ES ze dne 26. června 2013, kterou se mění směrnice 2003/98/ES o opakovaném použití informací veřejného sektoru (11), by měl být používán standardní formát, který umožňuje informace vyhledávat, stahovat a snadno zveřejňovat na internetu. Odkazy na internetové stránky všech členských států věnované státním podporám by měly být zveřejněny na internetových stránkách Komise. Souhrnné informace o jednotlivých opatřeních podpory vyňatých podle tohoto nařízení by měly být zveřejněny na internetové stránce Komise v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 994/98 ve znění nařízení (EU) č. 733/2013.
(28)
V zájmu účinné kontroly opatření podpory v souladu s nařízením (ES) č. 994/98 ve znění nařízení (EU) č. 733/2013 je vhodné stanovit požadavky na zprávy členských států týkající se opatření podpory, která byla vyňata podle tohoto nařízení, a uplatňování tohoto nařízení. Mimoto je vhodné stanovit pravidla pro záznamy, které by členské státy měly uchovávat o podpoře vyňaté tímto nařízením, s ohledem na promlčecí lhůtu stanovenou v článku 15 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (12).
(29)
K posílení účinnosti podmínek slučitelnosti podle tohoto nařízení by mělo být možné, aby Komise odňala výhodu blokové výjimky budoucím opatřením podpory v případě, že tyto požadavky nebudou plněny. Komise by měla mít možnost omezit toto odnětí výhody blokové výjimky jen na určité druhy podpory, určité příjemce nebo opatření podpory přijatá určitými orgány, a to v případě, že se nedodržení tohoto nařízení týká pouze omezené skupiny opatření nebo některých orgánů. Takové cílené odnětí výhody by mělo být přiměřeným prostředkem nápravy, který by přímo souvisel se zjištěným případem nedodržení tohoto nařízení. V případě nedodržení podmínek slučitelnosti, které jsou stanoveny v kapitole I a III, se na poskytnutou podporu toto nařízení nevztahuje, a ta tudíž představuje protiprávní podporu, kterou Komise přezkoumá v rámci příslušného postupu podle nařízení (ES) č. 659/1999. V případě nesplnění požadavků stanovených v kapitole II není odnětí výhody blokové výjimky budoucím opatřením podpory ovlivněno skutečností, že se na minulá opatření, jež splňovala požadavky tohoto nařízení, bloková výjimka vztahovala.
(30)
Za účelem odstranění rozdílů, které mohou vést k narušení hospodářské soutěže, v zájmu koordinace mezi různými iniciativami Unie a členských států, které se zaměřují na malé a střední podniky, jakož i z důvodu administrativní transparentnosti a právní jistoty by definice malých a středních podniků použitá pro účely tohoto nařízení měla vycházet z definice v doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků, malých a středních podniků (13).
(31)
Regionální podpora řeší nedostatky znevýhodněných regionů, a tím podporuje hospodářskou, sociální a územní soudržnost členských států a celé Unie. Cílem regionální podpory je napomáhat rozvoji nejvíce znevýhodněných regionů prostřednictvím podpory investic a vytváření pracovních příležitostí udržitelným způsobem. V oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy lze regionální podporu poskytnout na založení nové provozovny, rozšíření kapacity stávající provozovny, rozšíření výrobního sortimentu provozovny nebo zásadní změnu celkového výrobního postupu stávající provozovny. Vzhledem ke skutečnosti, že při investování v oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy jsou velké podniky dotčeny regionálními nevýhodami méně než podniky malé a střední, měla by být regionální podpora poskytnutá velkým podnikům vyňata z oznamovací povinnosti pouze v případě počátečních investic, které jsou v těchto oblastech realizovány do nových hospodářských činností.
(32)
Je-li režim regionální podpory zaměřen jen na vybraná hospodářská odvětví, je možné, že jeho cíl a pravděpodobné účinky jsou odvětvové, a nikoli horizontální povahy. Odvětvové režimy proto nemohou být z oznamovací povinnosti vyňaty. Komise však může po oznámení posoudit jejich případné kladné účinky na základě příslušných pokynů, rámců nebo rozhodnutí. Tak je tomu zejména v případě režimů podpory hospodářských činností v uhelném průmyslu a v odvětvích stavby lodí a dopravy. U odvětví oceli a výroby syntetických vláken se má vzhledem k jejich konkrétním charakteristikám za to, že negativní účinky regionální podpory v těchto odvětvích nelze vyvážit kladnými účinky, jež tato podpora má z hlediska soudržnosti; z těchto důvodů nelze regionální podporu v těchto odvětvích poskytnout. Významnou roli v národním hospodářství hrají v neposlední řadě odvětví cestovního ruchu a širokopásmové infrastruktury, jež mají všeobecně velmi pozitivní účinky na regionální rozvoj. Režimy regionální podpory zaměřené na cestovní ruch a širokopásmovou infrastrukturu by proto měly být vyňaty z oznamovací povinnosti. Silnou vazbu na místní a regionální ekonomiku má též zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh a mělo být mít možnost využívat blokové výjimky.
(33)
Výroba a distribuce energie a energetická infrastruktura jsou předmětem zvláštních odvětvových právních předpisů o vnitřním trhu, což se odráží v kritériích, jež mají zajistit, aby byla podpora v těchto oblastech slučitelná s vnitřním trhem a v souladu s environmentální a energetickou politikou Unie. Regionální podpora poskytovaná podle oddílu 1 tohoto nařízení sleduje cíle spočívající v hospodářském rozvoji a soudržnosti, a platí pro ni tedy velmi odlišné podmínky slučitelnosti. Na opatření v oblasti výroby a distribuce energie a energetické infrastruktury by se tedy ustanovení tohoto nařízení týkající se regionální podpory neměla použít.
(34)
Fungování trhů s energií přímo neovlivňují investice, jež podnikům umožňují řídit se přísnějšími normami, než jsou normy Unie, nebo zvyšovat ochranu životního prostředí v případě, že norma Unie neexistuje, ani investice za účelem včasného přizpůsobení budoucím normám Unie, investice do opatření ke zvýšení energetické účinnosti včetně projektů ke zvýšení energetické účinnosti budov, investice do sanace kontaminovaných lokalit či podpora na ekologické studie. Současně mohou takové investice přispívat k cílům regionální politiky i k cílům Evropské unie na poli energetiky a ochrany životního prostředí. V takových případech mohou být použitelná ustanovení tohoto nařízení týkající se jak regionální podpory, tak podpory na ochranu životního prostředí, a to v závislosti na hlavním cíli, jejž dané opatření sleduje.
(35)
Aby se nezvýhodňovaly kapitálové investice před investicemi do nákladů na pracovní sílu, mělo by být možné měřit regionální investiční podporu buď podle investičních nákladů, nebo podle mzdových nákladů spojených s vytvořením nových pracovních příležitostí v přímé souvislosti s realizací investičního projektu.
(36)
Z oznamovací povinnosti by neměla být vyňata regionální investiční podpora, jejíž příjemce v posledních dvou letech před podáním žádosti o regionální investiční podporu ukončil stejnou nebo podobnou činnost v Evropském hospodářském prostoru nebo má v době podání žádosti o podporu konkrétní plány na to, že takovou činnost v dotyčné oblasti ukončí během dvou let od dokončení počáteční investice, pro niž žádá o podporu.
(37)
Komise získala dostatečné zkušenosti s uplatňováním čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy, co se týká regionální provozní podpory na úhradu dodatečných nákladů na dopravu zboží vyrobeného v nejvzdálenějších regionech nebo v řídce osídlených oblastech a zboží v těchto oblastech dále zpracovaného, jakož i na úhradu dodatečných výrobních a provozních nákladů (s výjimkou dodatečných dopravních nákladů), které vznikly příjemcům usazeným v nejvzdálenějších regionech. Vzhledem k tomu, že v odvětví zemědělství existuje riziko nadměrných náhrad dopravních nákladů poskytovaných z dodatečné podpory v rámci programů POSEI, a vzhledem k tomu, že nelze vyloučit, že některé zemědělské produkty nejsou vyráběny v jiné lokalitě, regionální provozní podpora na kompenzaci dodatečných nákladů na dopravu zboží vyrobeného v nejvzdálenějších regionech nebo v řídce osídlených oblastech podle tohoto nařízení by neměla být poskytována v odvětví zemědělství. Regionální provozní podpora na úhradu dodatečných nákladů v nejvzdálenějších regionech (s výjimkou dodatečných dopravních nákladů) by měla být pokládána za slučitelnou s vnitřním trhem a být vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy pouze tehdy, je-li výše této podpory omezena na 15 % hrubé přidané hodnoty, kterou příjemce v daném nejvzdálenějším regionu za rok vytvoří, na 25 % nákladů na pracovní sílu, jež příjemci v daném nejvzdálenějším regionu za rok vzniknou, nebo na 10 % obratu, jehož příjemce v daném nejvzdálenějším regionu za rok dosáhne. Nepřekračuje-li podpora částku vypočtenou pomocí některé z těchto alternativních metod k určení dodatečných provozních nákladů (s výjimkou nákladů dopravních), lze ji pokládat za opodstatněnou z hlediska příspěvku k regionálnímu rozvoji a za přiměřenou nevýhodám, s nimiž se potýkají podniky v nejvzdálenějších regionech.
(38)
Urbanistická podpora přispívá k hospodářské, sociální a územní soudržnosti členských států a Unie jako celku, neboť řeší vysokou koncentraci ekonomických, environmentálních a sociálních problémů v městských oblastech, které se nacházejí v podporovaných oblastech vyznačených v mapách regionální podpory. Selhání trhu, které je nutno urbanistickou podporou řešit, souvisí s podmínkami financování rozvoje měst, s chybějícím uceleným přístupem k rozvoji měst, se schodkem ve financování, v jehož důsledku musí být omezené veřejné prostředky schopny větší měrou aktivovat další finanční zdroje, jakož i s nutností uplatňovat vůči obnově městských oblastí komerčnější přístup. Na urbanistickou podporu, která má pomoci rozvíjet participativní, ucelené a udržitelné strategie k řešení dalších problémů, jež se v podporovaných oblastech vyskytují, by se proto měla vztahovat bloková výjimka.
(39)
Investice, které jsou realizovány v podporovaných oblastech vyznačených v příslušné mapě regionální podpory do ekologických technologií a do přechodu na nízkouhlíkové hospodářství v souladu s prioritami strategie Evropa 2020 (14), by měly být způsobilé k získání vyšší podpory prostřednictvím regionálního bonusu.
(40)
Malé a střední podniky hrají rozhodující roli při tvorbě pracovních příležitostí a obecně jsou faktorem sociální stability a hospodářského rozvoje. Jejich rozvoji však může bránit selhání trhu, v důsledku čehož tyto podniky čelí dále uvedeným typickým nevýhodám. Tyto podniky mají často potíže při získávání kapitálu nebo půjček, které jsou dány přetrvávající neochotou riskovat na straně některých finančních trhů a omezeným zajištěním, které mohou tyto podniky nabídnout. Jejich omezené zdroje jim mohou rovněž zúžit přístup k informacím, zejména o nových technologiích a potenciálních trzích. V zájmu ulehčení rozvoje hospodářské činnosti malých a středních podniků by toto nařízení proto mělo vyjmout některé kategorie podpory, pokud jsou poskytnuty ve prospěch malých a středních podniků. U těchto kategorií podpory by se mělo jednat zejména o investiční podporu určenou malým a středním podnikům a o podporu na účast těchto podniků na veletrzích.
(41)
Malé a střední podniky, které se účastní projektů Evropské územní spolupráce podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 ze dne 17. prosince 2013 o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce (15), se začasté potýkají s potížemi při financování dodatečných nákladů, které jim plynou ze spolupráce s partnery usazenými v různých regionech a různých členských státech či třetích zemích. Vzhledem k významu, který Evropské územní spolupráci připadá v politice soudržnosti, v jejímž rámci probíhají společná opatření a politické výměny mezi aktéry z různých členských států a třetích zemí na vnitrostátní, regionální a místní úrovni, mělo by toto nařízení řešit určité obtíže, na něž projekty Evropské územní spolupráce narážejí, tak aby tyto projekty lépe plnily podmínky souladu s pravidly státní podpory. U těchto specifických otázek Evropské územní spolupráce, které by toto nařízení mělo řešit, se jedná o intenzitu regionální podpory, která se použije na projekty Evropské územní spolupráce, dále o náklady na spolupráci, jež v souvislosti s uvedenými projekty vznikají malým a středním podnikům, a o povinnost zveřejňovat, informovat, podávat zprávy a uchovávat záznamy pro účely monitorování.
(42)
Vzhledem k zvláštním nevýhodám a rozdílům mezi malými a středními podniky lze použít odlišnou základní intenzitu podpory a odlišné bonusy.
(43)
Ze zkušeností s uplatňováním pokynů Společenství pro státní podporu investic rizikového kapitálu do malých a středních podniků (16) vyplývá, že u některých druhů investic v různých fázích rozvoje podniku v Unii nezřídka selhává trh rizikového kapitálu. Toto selhání trhu je dáno nedokonalým sladěním nabídky a poptávky po rizikovém kapitálu. V důsledku toho může být výše rizikového kapitálu poskytovaného na trhu příliš omezená a podniky nemohou získat finanční prostředky, třebaže mají dobrý podnikatelský záměr a perspektivu růstu. Hlavní příčinou tohoto selhání trhů rizikového kapitálu, které negativně ovlivňuje zvláště přístup malých a středních podniků ke kapitálu a které může ospravedlnit veřejný zásah, jsou nedokonalé nebo asymetrické informace. To nejenže ovlivňuje poskytování rizikového kapitálu, nýbrž omezuje to rovněž přístup některých malých a středních podniků k dluhovému financování. Opatření v oblasti rizikového financování, která mají přilákat soukromý kapitál k rizikovému financování nekotovaných malých a středních podniků dotčených nedostatečným financováním a která zajišťují ziskovou orientaci rozhodnutí o financování a komerční způsob řízení finančních zprostředkovatelů, by měla být za určitých podmínek vyňata z oznamovací povinnosti.
(44)
Z oznamovací povinnosti by za určitých podmínek měla být vyňata i podpora na zahájení činnosti malých podniků, podpora určená alternativním obchodním platformám zaměřeným na malé a střední podniky a podpora na náklady spojené s výběrem vhodného malého nebo středního podniku jakožto investičního objektu.
(45)
Podpora výzkumu, vývoje a inovací je schopna napomoci udržitelnému hospodářskému růstu, posílit konkurenceschopnost a podpořit zaměstnanost. Zkušenosti s uplatňováním nařízení (ES) č. 800/2008 a rámce Společenství pro státní podporu výzkumu, vývoje a inovací (17) ukazují, že selhání trhu může bránit v dosažení optimálního výkonu trhu, a tím snižovat efektivitu související s externalitami, veřejnými statky/přeléváním znalostí, s nedokonalými a asymetrickými informacemi, jakož i s nedostatečnou koordinací a selháním sítě.
(46)
Malé a střední podniky se mohou potýkat s potížemi při získávání přístupu k novým technologiím, přenosu znalostí nebo vysoce kvalifikovaným pracovníkům. Podpora na výzkumné a vývojové projekty, podpora na studie proveditelnosti a podpora na inovace určená malým a středním podnikům, včetně podpory na pokrytí nákladů malých a středních podniků na práva průmyslového vlastnictví, může tyto potíže odstranit, a měla by být proto za určitých podmínek vyňata z oznamovací povinnosti.
(47)
Pokud jde o podporu na výzkumné a vývojové projekty, měla by podpořená část výzkumného projektu zcela spadat do kategorií základního výzkumu, průmyslového výzkumu nebo experimentálního vývoje. Zahrnuje-li projekt různé úkoly, měl by být každý z nich zařazen do některé z uvedených kategorií, nebo být klasifikován jako úkol, který nespadá do žádné z nich. Toto zařazení nemusí nutně sledovat chronologický přístup s postupným přesouváním v čase od základního výzkumu k činnostem bližším trhu. V souladu s tím může být úkol, který se provádí v pozdější fázi projektu, považován za průmyslový výzkum. Stejně tak může určitá činnost prováděná v ranější fázi projektu představovat experimentální vývoj. Podporovaná část projektu může zahrnovat rovněž studie proveditelnosti v rámci přípravy výzkumných činností.
(48)
Vysoce kvalitní výzkumná infrastruktura je stále nezbytnější z hlediska průlomového výzkumu a inovací, jelikož láká talenty z celého světa a je nezbytná při podpoře nových informačních a komunikačních technologií a klíčových základních technologií. Veřejná výzkumná infrastruktura by měla pokračovat v partnerské spolupráci s průmyslovým výzkumem. Přístup k veřejně financované výzkumné infrastruktuře by měl být umožněn za transparentních a nediskriminačních tržních podmínek. Nejsou-li tyto podmínky dodrženy, nemělo by být opatření podpory vyňato z oznamovací povinnosti. Danou výzkumnou infrastrukturu může vlastnit, provozovat a využívat více osob a využívat jí mohou společně veřejné subjekty a podniky.
(49)
Výzkumná infrastruktura může vykonávat hospodářské i nehospodářské činnosti. Aby se zamezilo poskytování státní podpory na hospodářské činnosti prostřednictvím veřejného financování činností nehospodářských, měly by být náklady a financování hospodářských a nehospodářských činností zřetelně oddělené. Je-li infrastruktura využívána pro činnosti jak hospodářské, tak nehospodářské povahy, pak státní podporou není financování nákladů na nehospodářské činnosti dané infrastruktury, jež plyne ze státních prostředků. Veřejné financování spadá do působnosti pravidel státní podpory pouze tehdy, pokud pokrývá náklady na činnosti hospodářské. Pouze k těmto hospodářským činnostem by se mělo přihlížet pro účely dodržení prahových hodnot oznamovací povinnosti a maximální intenzity podpory. Je-li infrastruktura využívána téměř výhradně pro nehospodářskou činnost, na její financování se nemusí pravidla státní podpory vztahovat vůbec v případě, že je hospodářské využití čistě vedlejší povahy, tj. činnost, která přímo souvisí s provozováním infrastruktury a je nezbytná pro její provozování nebo je neoddělitelně spojena s hlavním nehospodářským využitím a je svým rozsahem omezena. Tento požadavek by měl být považován za splněný v případě, že hospodářské činnosti spotřebovávají stejné vstupy (např. materiál, zařízení, pracovní sílu, fixní kapitál) jako nehospodářské činnosti a kapacita výzkumné infrastruktury přidělovaná každoročně na tuto hospodářskou činnost nepřekračuje 20 % z celkové roční kapacity.
(50)
Cílem podpory určené inovačním klastrům je řešit selhání trhu související s problémy koordinace, které brzdí rozvoj klastru nebo omezují vzájemné působení a toky poznatků v rámci klastru. Státní podpora může být určena buď na podporu investic do otevřené a společné infrastruktury pro inovační klastr, nebo na podporu provozu klastru tak, aby se zlepšila spolupráce, vytváření sítí a získávání poznatků. Provozní podporu lze však inovačním klastrům poskytnout pouze dočasně po omezenou dobu nejvýše deseti let. Poměr celkové výše poskytnuté podpory k celkovým způsobilým nákladům by neměl během období, kdy je podpora poskytována, překročit 50 %.
(51)
Inovace postupů a organizační inovace mohou být postiženy selháním trhu v podobě nedokonalých informací a kladných externalit, které by měly být řešeny pomocí zvláštních opatření. Podpora na tento druh inovací je důležitá především pro malé a střední podniky, jež čelí překážkám, které mohou bránit jejich schopnosti zlepšit své výrobní postupy nebo metody dodávek nebo významně zdokonalit své obchodní praktiky, zlepšit organizaci pracoviště a vnější vztahy. S cílem stimulovat velké podniky ke spolupráci s malými a středními podniky v oblasti inovací postupů a organizačních inovací by opatření na podporu nákladů velkých podniků pro tyto činnosti měla mít rovněž možnost využívat za určitých podmínek blokové výjimky.
(52)
Podpora vzdělávání a náboru/zaměstnávání znevýhodněných pracovníků a pracovníků se zdravotním postižením je jedním z hlavních cílů hospodářských a sociálních strategií Unie a jejích členských států.
(53)
Vzdělávání obvykle vytváří kladné externality pro společnost jako celek, jelikož zvyšuje rezervu kvalifikovaných pracovníků, kterou mohou využít ostatní podniky, zvyšuje konkurenceschopnost průmyslu Unie a hraje důležitou úlohu ve strategii Unie v oblasti zaměstnanosti. Podpora vzdělávání by proto měla být za určitých podmínek vyňata z oznamovací povinnosti. Vzhledem ke konkrétním nevýhodám, kterým čelí malé a střední podniky, a s ohledem na relativně vyšší náklady, které musí nést, když investují do vzdělávání, by se intenzita podpory vyňaté tímto nařízením měla pro malé a střední podniky zvýšit. Intenzita podpory vyňaté tímto nařízením by se mimoto měla zvýšit, je-li vzdělávání poskytováno znevýhodněným pracovníkům nebo pracovníkům se zdravotním postižením. Charakteristiky vzdělávání v odvětví námořní dopravy ospravedlňují specifický přístup k uvedenému odvětví.
(54)
Určité kategorie znevýhodněných pracovníků a pracovníků se zdravotním postižením se dosud potýkají se zvláštními obtížemi při vstupu na trh práce a setrvání na něm. Proto orgány veřejné moci mohou uplatňovat opatření, která podnikům poskytují pobídky k většímu zaměstnávání těchto kategorií pracovníků, zejména mladých lidí. Vzhledem k tomu, že náklady na zaměstnávání jsou součástí běžných provozních nákladů podniku, podpora na zaměstnávání znevýhodněných pracovníků a pracovníků se zdravotním postižením by měla mít pozitivní dopad na zaměstnanost u těchto kategorií pracovníků, a neměla by proto pouze umožňovat podnikům snižovat náklady, které by jinak musely nést. Tato podpora by proto měla být vyňata z oznamovací povinnosti, je-li pravděpodobné, že těmto kategoriím pracovníků pomůže při vstupu či opětovném vstupu na trh práce a setrvání na něm. Jak vyplývá ze sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů s názvem Evropská strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010-2020: Obnovený závazek pro bezbariérovou Evropu (18), k hlavním prvkům strategie EU pro pomoc osobám se zdravotním postižením patří zákaz diskriminace, rovnost příležitostí a opatření k aktivnímu zapojování těchto osob do života společnosti, přičemž reflektuje Úmluvu Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, jejíž stranou je EU a většina členských států. Na podporu pro pracovníky se zdravotním postižením by mělo toto nařízení odkazovat ve smyslu článku 1 uvedené úmluvy.
(55)
Jak je uvedeno ve sdělení Komise Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (19), udržitelný růst ve službách ekologičtější a konkurenceschopnější ekonomiky účinně využívající zdroje je jedním z hlavních pilířů této strategie zaměřené na inteligentní, udržitelný a inkluzivní růst. Udržitelný rozvoj je mimo jiné založen na vysoké úrovni ochrany a zlepšování kvality životního prostředí. Oblast ochrany životního prostředí čelí selhání trhu, takže za běžných tržních podmínek nemusí být podniky nutně motivovány snižovat znečišťování, které způsobují, jelikož takovéto snižování může zvýšit jejich náklady bez odpovídajících přínosů. Nejsou-li podniky povinny internalizovat náklady znečištění, nese tyto náklady celá společnost.
(56)
Toto selhání trhu může pomoci řešit zavedení závazných environmentálních norem. Silnější ochrany životního prostředí lze dosáhnout investicemi, které jdou nad rámec povinných norem Unie. Podniky by měly být stimulovány k tomu, aby zlepšovaly úroveň ochrany životního prostředí nad rámec těchto povinných norem Unie, a proto by se na státní podporu v této oblasti měla vztahovat bloková výjimka. Jelikož by členské státy neměly být odrazovány od zavádění závazných vnitrostátních norem, které jsou přísnější než odpovídající normy Unie, měla by být taková státní podpora vyňata bez ohledu na to, že jsou závazné vnitrostátní normy přísnější než normy Unie.
(57)
Podpora by v zásadě neměla být poskytována, pokud podniky tyto investice realizují k dosažení souladu s normami Unie, které již byly schváleny, ale dosud nenabyly účinnosti. Státní podpora však může vést podniky k tomu, aby zlepšily své environmentální chování, pokud je stimuluje k tomu, aby se včas přizpůsobily budoucím normám Unie, než tyto normy nabydou účinnosti a pokud se tyto normy nepoužijí se zpětnou účinností. Podpora na přizpůsobení podniků budoucím normám Unie může vést k tomu, že bude vysoké úrovně ochrany životního prostředí dosaženo v předstihu, a tato podpora by tedy měla být vyňata.
(58)
V rámci své strategie Evropa 2020 si Unie vytkla cíl dosáhnout do roku 2020 20 % zvýšení energetické účinnosti, a zejména přijala směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (20), která zavádí společný rámec na podporu energetické účinnosti v Unii, jehož hlavním cílem je uspořit v Unii nejméně 20 % spotřeby primární energie. V zájmu snazšího dosažení těchto cílů by se měla na opatření k podpoře energetické účinnosti, vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny a energeticky účinného dálkového vytápění a chlazení vztahovat bloková výjimka.
(59)
Opatření ke zvýšení energetické účinnosti budov jsou v souladu s prioritami strategie Evropa 2020, pokud jde o přechod na nízkouhlíkové hospodářství. Jelikož k energetické účinnosti budov není zaujímán ucelený přístup, mohou tyto investice nezřídka narážet na nedostatek finančních prostředků, a vzácné veřejné zdroje tak musí aktivovat více soukromých zdrojů. Členské státy by tak měly mít možnost stimulovat investice zaměřené na zvýšení energetické účinnosti budov tím způsobem, že budou poskytovat podporu nejen formou přímých dotací vlastníkům či nájemcům budov v souladu s obecnými ustanoveními o opatřeních ke zvýšení energetické účinnosti, ale i formou půjček a záruk poskytovaných prostřednictvím finančních zprostředkovatelů, kteří budou vybíráni za pomoci transparentních mechanismů podle zvláštních ustanovení o projektech ke zvýšení energetické účinnosti budov.
(60)
V zájmu dosažení cílů Unie v oblasti obnovitelných zdrojů energie vyplývajících ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (21) a v rozsahu, v jakém je kromě regulačního rámce - např. systému Unie pro obchodování s emisemi podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (22) - by se na podporu poskytovanou na investice podněcující využívání energie z obnovitelných zdrojů měla vztahovat bloková výjimka.
(61)
Vzhledem k omezenému narušení obchodu a hospodářské soutěže by se za přesně vymezených podmínek měla bloková výjimka rovněž vztahovat na provozní podporu určenou malým zařízením vyrábějícím energii z obnovitelných zdrojů. Na provozní podporu určenou větším zařízením by se bloková výjimka měla vztahovat tehdy, jestliže jsou případná narušení hospodářské soutěže omezená. Na takovou provozní podporu se bloková výjimka může vztahovat v případě, že se podpora poskytuje na nové a inovativní technologie, jestliže je tato podpora poskytována na základě soutěžního nabídkového řízení, které je otevřeno alespoň jedné takové technologii, a za použití mechanismu, který výrobce energie z obnovitelných zdrojů vystavuje tržním cenám. Celková podpora poskytnutá na tomto základě nemůže být určena na více než 5 % plánované nové kapacity elektrické energie z obnovitelných zdrojů. Na podporu poskytnutou na základě nabídkového řízení, které je otevřeno všem technologiím pro výrobu energie z obnovitelných zdrojů, by se bloková výjimka měla vztahovat v plném rozsahu. Aby se omezilo nepřípustné narušení hospodářské soutěže, režimy provozní podpory by měly být v zásadě otevřeny i jiným zemím EHP a smluvním stranám Energetického společenství. Členské státy se vybízí, aby dříve, než umožní poskytování přeshraniční podpory, zvážily zavedení mechanismu spolupráce. V případě neexistence takového mechanismu spolupráce se energie vyrobená v zařízeních, které se nacházejí v jiných zemích, nebude započítávat pro účely dosažení národního cíle v oblasti energie z obnovitelných zdrojů. Členským státům by měl být s ohledem na tato omezení poskytnut dostatečný časový předstih, aby navrhly vhodné režimy podpory, které jsou otevřeny i jiným zemím. Toto otevření režimů podpory proto není podmínkou pro výjimku z oznamovací povinnosti, jestliže není vyžadováno Smlouvou.
(62)
Pokud jde o podporu na výrobu vodní energie, její dopad může být dvojí. Na straně jedné má tato podpora pozitivní dopad v podobě nízkých emisí skleníkových plynů, na straně druhé by mohla negativně ovlivňovat vodní systémy a biologickou rozmanitost. Proto by členské státy měly při poskytování podpory na vodní energii dodržovat směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (23), a zejména čl. 4 odst. 7 uvedené směrnice, který vymezuje kritéria, za nichž jsou přípustné nové změny vodních útvarů.
(63)
Podpora by měla být poskytována pouze na udržitelné formy energie z obnovitelných zdrojů. Na podporu biopaliv by se toto nařízení mělo vztahovat pouze v případě, je-li poskytována udržitelným biopalivům v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES. Z podpory, na niž se použije toto nařízení, by však měla být vyloučena podpora na biopaliva z potravinářských plodin, tak aby byl stimulován přechod na produkci pokročilejších forem biopaliv. Podpora na biopaliva, na něž se vztahuje povinnost dodávek nebo přimíchávání, by měla být vyloučena z oblasti působnosti blokové výjimky, protože výše uvedená právní povinnost může poskytnout dostatečnou pobídku pro investice do těchto druhů energie z obnovitelných zdrojů.
(64)
Podpora na ochranu životního prostředí podle tohoto nařízení, která má podobu snížení daní podle směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (24), může životnímu prostředí prospět nepřímo. Ekologické daně by však měly reflektovat náklady na emise, jež nese společnost, s tím, že snížení daní může dosažení tohoto cíle negativně ovlivnit. Dobu trvání tohoto snížení je tedy vhodné omezit dobou použitelnosti tohoto nařízení. Po uplynutí tohoto období by měly členské státy vhodnost úlev na daních opětovně posoudit. S cílem minimalizovat narušení hospodářské soutěže by měla být podpora poskytována stejným způsobem všem soutěžitelům, kteří se nacházejí v podobné faktické situaci. S cílem nezkreslovat signál o cenách, který má podnikům environmentální daň dávat, měly by mít členské státy možnost koncipovat režim úlev na daních tak, aby jeho základem byl mechanismus vyplácení pevné roční náhrady (vrácení daně).
(65)
S ohledem na zásadu „znečišťovatel platí“ by náklady na opatření určená k odstranění znečištění měl nést znečišťovatel, který znečištění způsobuje. Podpora na sanaci kontaminovaných lokalit je odůvodněná v případech, kdy nelze zjistit osobu odpovědnou za kontaminaci podle použitelných právních předpisů. Měly by se však použít podmínky odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (25), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (26) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého a o změně směrnice Rady 85/337/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES a 2008/1/ES a nařízení (ES) č. 1013/2006 (27). V zájmu snazší nápravy stávajících škod na životním prostředí by se proto na tento druh podpory měla za určitých podmínek vztahovat bloková výjimka.
(66)
S ohledem na hierarchii odpadů zavedenou rámcovou směrnicí Evropské unie o odpadech řadí sedmý akční program pro životní prostředí opětovné použití a recyklaci odpadů mezi klíčové priority politiky Evropské unie v oblasti životního prostředí. Státní podpora na tyto činnosti může přispět k ochraně životního prostředí za předpokladu, že jsou dodrženy podmínky vyplývající z čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (rámcová směrnice o odpadech) (28). Dále by taková podpora neměla zbavovat znečišťovatele zátěže, kterou by měli podle práva Unie nést, ani zátěže, jež by měla být pokládána za standardní náklady společnosti. Na podporu uvedených činností by se tedy měla bloková výjimka vztahovat i v případě, že se týká odpadu jiných podniků a že by zpracovávaný materiál byl za jiných okolností odstraněn či zpracován ekologicky méně šetrným způsobem.
(67)
Pro integrovaný trh s energií i pro schopnost Unie plnit své cíle na poli ochrany klimatu a energie má zásadní význam moderní energetická infrastruktura. Zejména výstavba a modernizace infrastruktury v podporovaných regionech přispívá k hospodářské, sociální a územní soudržnosti členských států a Unie jako celku, neboť podporuje investice a tvorbu pracovních míst a fungování trhů s energií v nejvíce znevýhodněných regionech. Aby bylo omezeno nepřípustné narušení hospodářské soutěže, jež taková podpora může vyvolávat, měla by se bloková výjimka vztahovat pouze na podporu infrastruktury, kterou upravují právní předpisy o vnitřním trhu s energií a která je s těmito předpisy v souladu.
(68)
Při zjišťování, jaké investice jsou zapotřebí k dosažení vyšší úrovně ochrany životního prostředí, mohou pomoci environmentální studie. Na státní podporu zpracovávání těchto studií, jež mají napomáhat investicím do ochrany životního prostředí v působnosti tohoto nařízení, by se proto měla vztahovat bloková výjimka. Výhoda státní podpory by neměla být poskytována velkým podnikům vzhledem k tomu, že musí povinně provádět energetický audit.
(69)
V souladu s čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy je podpora na náhradu škod způsobených přírodními pohromami slučitelná s vnitřním trhem. V zájmu právní jistoty je nutno vymezit druhy událostí, jež mohou představovat přírodní pohromu, na niž se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení. Za přírodní pohromy by měly být pro účely tohoto nařízení považovány zemětřesení, sesuvy půdy, záplavy, zejména záplavy vyvolané vodami z přetékajících řek a jezer, dále laviny, tornáda, hurikány, sopečné erupce a samovolné požáry lesní a další vegetace. Za přírodní pohromy ve smyslu čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy by neměly být považovány škody způsobené nepříznivými povětrnostními podmínkami, např. mrazem, krupobitím, ledem, deštěm či suchem, k nimž dochází spíše pravidelně. V zájmu toho, aby podpora na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami opravdu spadala do působnosti výjimky, mělo by toto nařízení vymezit podmínky podle zavedených postupů, jejichž splnění zajistí, aby pro režimy uvedené podpory mohla bloková výjimka platit. Tyto podmínky by se měly týkat zejména formálního uznání události za přírodní pohromu ze strany orgánů členských států a přímé příčinné souvislosti mezi přírodní pohromou a škodou vzniklou podniku, který je příjemcem podpory a jímž může být i podnik v obtížích, a měly by zajistit, že nedojde k nepřiměřeně vysoké náhradě škod. Náhrada škody by neměla přesáhnout rámec nezbytný k tomu, aby byl příjemci umožněn návrat ke stavu, který převládal před tím, než došlo k pohromě.
(70)
V letecké a námořní přepravě cestujících má podpora sociální charakter tehdy, pokud řeší problém pravidelného dopravního spojení pro obyvatele odlehlých regionů snížením některých jejich nákladů na jízdné. Tak tomu může být v případě nejvzdálenějších regionů, Malty, Kypru, Ceuty a Melilly, dalších ostrovů, které jsou součástí území členského státu, a řídce osídlených oblastí. Pokud je odlehlý region spojen s Evropským hospodářským prostorem několika dopravními trasami, včetně tras nepřímých, měla by být podpora k dispozici pro všechny tyto trasy a pro všechny dopravce, kteří dopravu na těchto trasách provozují. Pokud jde o totožnost dopravce nebo druh dopravy - včetně zejména pravidelných, nepravidelných a nízkonákladových služeb - měla by být podpora poskytována bez diskriminace.
(71)
Širokopásmové připojení má strategický význam jednak pro dosažení cíle strategie Evropa 2020, kterým jsou inteligentní, udržitelný a inkluzivní růst a inovace, jednak pro sociální a územní soudržnost (29). Cílem investiční podpory na širokopásmovou infrastrukturu je zavádění této infrastruktury a provádění souvisejících stavebních a inženýrských prací v oblastech, kde žádná srovnatelná infrastruktura neexistuje a ani není pravděpodobné, že ji zde v blízké budoucnosti tržní subjekty zavedou. Podle zkušeností Komise taková investiční podpora nezpůsobuje neoprávněné narušení obchodu a hospodářské soutěže za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky. Cílem těchto podmínek by mělo být zejména omezit narušení hospodářské soutěže tím, že se podpora podrobí technologicky neutrálnímu výběru podle pravidel hospodářské soutěže a že se k dotovaným sítím zajistí velkoobchodní přístup s přihlédnutím k podpoře, kterou získal provozovatel sítě. Přestože za určitých podmínek a do doby, než bude získáno více zkušeností, může být za rovnocenné fyzickému zpřístupnění pokládáno zpřístupnění virtuální, je zapotřebí k zodpovězení otázky, zda by měl být v případě zpřístupnění účastnického vedení v rámci kovové nebo optické sítě pokládán za jemu rovnocenný určitý produkt nefyzického či virtuálního velkoobchodního přístupu, vždy provádět individuální posouzení. Z tohoto důvodu a do doby, než bude při budoucím přezkumu možno zohlednit zkušenosti s případy individuální státní podpory a zkušenosti získané s uplatňováním nové regulace, by měl být stanoven požadavek fyzického zpřístupnění, tak aby daná podpora mohla spadat do působnosti tohoto nařízení o blokové výjimce. V případech, kdy je budoucí vývoj nákladů a výnosů nejistý a informace jsou velmi asymetrické, měly by členské státy rovněž schválit modely financování, které zahrnují monitoring a mechanismus zpětného vyžádání prostředků, který by umožnil vyrovnané sdílení neplánovaných zisků. S cílem zabránit neúměrně vysoké zátěži pro malé místní projekty by měly být takovéto modely zavedeny pouze pro projekty překračující určitou minimální hranici.
(72)
U řady opatření, která členské státy přijímají v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví, je možné, že nemají charakter podpory, protože nesplňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například proto, že daná činnost není hospodářskou činností nebo protože není ovlivněn obchod mezi členskými státy. V rozsahu, ve kterém tato opatření spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 Smlouvy, kulturní instituce a projekty obvykle nezpůsobují významné narušení hospodářské soutěže a z rozhodovací praxe vyplývá, že tato podpora má omezené účinky na obchod. Článek 167 Smlouvy uznává význam podpory kultury pro Unii a její členské státy a stanoví, že Unie by ve své činnosti podle ostatních ustanovení Smluv měla přihlížet ke kulturním hlediskům, zejména s cílem uznávat a podporovat rozmanitost svých kultur. Vzhledem k tomu, že přírodní dědictví má často zásadní význam při formování uměleckého a kulturního dědictví, zachování dědictví ve smyslu tohoto nařízení by mělo být chápáno tak, že se vztahuje i na přírodní dědictví, které má vazbu na kulturní dědictví nebo tak bylo formálně uznáno příslušnými orgány veřejné moci daného členského státu. Vzhledem k dvojímu charakteru kultury, která je na jedné straně ekonomickým statkem nabízejícím významné příležitosti k tvorbě bohatství a vytváření pracovních míst a na straně druhé výrazem identity, hodnot a významů, které odrážejí a utvářejí naši společnost, by pravidla pro kontrolu státní podpory měla přihlédnout ke specifické povaze kultury a s ní spojených hospodářských činností. Měl by být vypracován seznam způsobilých kulturních účelů a činností a měly by být upřesněny způsobilé náklady. Bloková výjimka by měla platit jak pro investiční, tak pro provozní podporu, která nedosahuje určených prahových hodnot, za předpokladu, že nebude docházet k nepřiměřeně vysoké náhradě. Bloková výjimka by se obecně neměla vztahovat na činnosti, které sice mohou představovat kulturní hledisko, avšak mají převážně komerční charakter v důsledku vyššího potenciálu narušit hospodářskou soutěž, např. noviny a časopisy (v tištěné i elektronické podobě). Na seznam způsobilých kulturních účelů a činností by dále neměly být zařazeny komerční činnosti, k nimž patří např. móda, design či videohry.
(73)
Při utváření evropské identity hrají významnou úlohu audiovizuální díla, jež jsou odrazem různých tradic členských států a regionů. Ačkoli je mezi filmy vyrobenými mimo Unii silná konkurence, dostávají se evropské filmy do oběhu mimo svou zemi původu již méně v důsledku roztříštěnosti trhu na trhy vnitrostátní a regionální. Pro toto odvětví jsou typické vysoké investiční náklady a vnímaná nedostatečná ziskovost, která je dána omezeným okruhem diváků a potížemi při získávání dalších finančních prostředků ze soukromých zdrojů. Vzhledem k těmto faktorům vypracovala Komise zvláštní kritéria, podle nichž lze posoudit nezbytnost, přiměřenost a vhodnost podpory na psaní scénářů, rozvoj, produkci, distribuci a propagaci audiovizuálních děl. Nová kritéria, jež byla stanovena ve sdělení Komise o státní podpoře filmů a dalších audiovizuálních děl (30), by se měla promítnout i do pravidel, podle nichž bude bloková výjimka uplatňována na režimy podpory audiovizuálních děl. V případě přeshraničních produkcí a koprodukcí, kde je pravděpodobnější, že budou distribuovány v několika členských státech, je odůvodněné povolit vyšší intenzitu podpory.
(74)
Na opatření investiční podpory na sportovní infrastrukturu by se měla vztahovat bloková výjimka, pokud splňují podmínky tohoto nařízení a představují státní podporu. U řady opatření přijatých členskými státy ve sportovním odvětví je možné, že nepředstavují státní podporu, protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo opatření nemá žádné účinky na obchod mezi členskými státy. Za určitých okolností by tomu tak mohlo být u opatření podpory, která mají čistě místní povahu nebo která byla přijata v odvětví amatérského sportu. Článek 165 Smlouvy uznává podporu evropských hledisek sportu s přihlédnutím k jeho zvláštní povaze, jeho strukturám založeným na dobrovolné činnosti a jeho společenské a výchovné funkci. Na podporu na infrastruktury, které jsou využívány pro více než jeden rekreační účel a jsou tedy multifunkční, by se rovněž měla vztahovat bloková výjimka. Nicméně na podporu na multifunkční infrastrukturu cestovního ruchu, jako jsou například zábavní parky a hotelová zařízení, by se výjimka měla vztahovat pouze tehdy, je-li podpora součástí režimu regionální podpory zaměřeného na cestovní ruch v podporovaném regionu, který má obzvlášť pozitivní účinek na regionální rozvoj. Podmínky slučitelnosti podpory na sportovní a multifunkční infrastrukturu by měly zajišťovat zejména otevřený a nediskriminační přístup k této infrastruktuře a spravedlivý postup udělování koncesí třetím stranám na výstavbu, modernizaci a/nebo provoz infrastruktury, který je v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie a judikaturou Unie. Využívají-li sportovní infrastruktury profesionální sportovní kluby, měly by být cenové podmínky užívání infrastruktury těmito kluby zveřejněny, tak aby byla zajištěna transparentnost a rovné zacházení s uživateli. Mělo by být zajištěno, že nebude docházet k nepřiměřeně vysoké náhradě.
(75)
Jak bylo zdůrazněno v závěrech ze zasedání Evropské rady dne 17. června 2010, v nichž byla schválena strategie Evropa 2020 (31), je třeba usilovat o překonání hlavních překážek, které stojí v cestě růstu na úrovni EU, včetně překážek týkajících se fungování vnitřního trhu a infrastruktury. Dostupnost místní infrastruktury je důležitým předpokladem rozvoje obchodního a spotřebitelského prostředí a modernizace a rozvoje průmyslové základny tak, aby se dosáhlo plné funkčnosti vnitřního trhu, jak vyplývá z doporučení Rady o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (32), které jsou součástí integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020. Tato infrastruktura, je-li dána za otevřených, transparentních a nediskriminačních podmínek k dispozici subjektům, jež o ni projeví zájem, umožňuje vytvářet prostředí příznivé pro soukromé investice a růst, čímž se pozitivně podílí na plnění cílů ve společném zájmu, a zejména na dosahování cílů a priorit vyplývajících ze strategie Evropa 2020 (33), zatímco rizika narušení hospodářské soutěže zůstávají omezena. Řada opatření, jež členské státy přijímají v oblasti místní infrastruktury, nepředstavuje podporu, neboť nesplňuje všechna kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například proto, že příjemce nevykonává hospodářskou činnost, protože nemají účinky na obchod mezi členskými státy nebo protože opatření spočívá v náhradě za službu obecného hospodářského zájmu, která splňuje veškerá kritéria judikatury ve věci Altmark (34). Nicméně v případech, kdy financování této místní infrastruktury skutečně představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, taková podpora by měla být vyňata z oznamovací povinnosti pouze v případě, že je poskytována v malém objemu.
(76)
Vzhledem k tomu, že podpora na jiné druhy infrastruktury může podléhat zvláštním a pečlivě koncipovaným kritériím, jež zajišťují její slučitelnost s vnitřním trhem, ustanovení tohoto nařízení o podpoře na místní infrastrukturu by se neměla uplatňovat na poskytování podpory na tyto druhy infrastruktury: výzkumná infrastruktura, inovační klastry, energeticky účinné dálkové vytápění a chlazení, energetická infrastruktura, recyklace a opětovné použití odpadu, širokopásmová infrastruktura, kultura a zachování kulturního dědictví, sportovní a multifunkční rekreační infrastruktura, letiště a přístavy.
(77)
Na základě zkušeností Komise v této oblasti by politika státní podpory měla podléhat pravidelnému přezkumu. Doba použitelnosti tohoto nařízení by proto měla být omezena. Je vhodné stanovit přechodná ustanovení, včetně pravidel, jimiž se budou na konci doby použitelnosti tohoto nařízení řídit vyňaté režimy podpory. Tato pravidla by měla členským státům poskytnout čas na to, aby se přizpůsobily jakémukoli budoucímu režimu. Toto adaptační období by však nemělo platit pro režimy regionální podpory, včetně režimů regionální urbanistické podpory, v jejichž případě musí účinky jejich vynětí skončit k datu, kdy vyprší platnost schválených map regionální podpory, a dále by nemělo platit pro některé režimy podpory rizikového financování,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
OBSAH
KAPITOLA I
Společná ustanovení 15
KAPITOLA II
Kontrola 36
KAPITOLA III
Zvláštní ustanovení pro různé kategorie podpory 37
Oddíl 1 -
Regionální podpora 37
Oddíl 2 -
Podpora určená malým a středním podnikům 41
Oddíl 3 -
Podpora přístupu malých a středních podniků k financování 43
Oddíl 4 -
Podpora výzkumu, vývoje a inovací 47
Oddíl 5 -
Podpora na vzdělávání 51
Oddíl 6 -
Podpora pro znevýhodněné pracovníky a pracovníky se zdravotním postižením 52
Oddíl 7 -
Podpora na ochranu životního prostředí 53
Oddíl 8 -
Podpora na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami 62
Oddíl 9 -
Sociální podpora na dopravu obyvatel odlehlých regionů 63
Oddíl 10 -
Podpora na širokopásmovou infrastrukturu 63
Oddíl 11 -
Podpora kultury a zachování kulturního dědictví 64
Oddíl 12 -
Podpora na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu 67
Oddíl 13 -
Podpora na místní infrastrukturu 68
KAPITOLA IV
Závěrečná ustanovení 68
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na tyto kategorie podpory:
a)
regionální podpora;
b)
podpora určená malým a středním podnikům ve formě investiční podpory, provozní podpory a podpory přístupu malých a středních podniků k financování;
c)
podpora na ochranu životního prostředí;
d)
podpora výzkumu, vývoje a inovací;
e)
podpora na vzdělávání;
f)
podpora na nábor a zaměstnávání znevýhodněných pracovníků a pracovníků se zdravotním postižením;
g)
podpora na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami;
h)
sociální podpora na dopravu obyvatel odlehlých regionů;
i)
podpora na širokopásmovou infrastrukturu;
j)
podpora kultury a zachování kulturního dědictví;
k)
podpora na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu a
l)
podpora na místní infrastrukturu.
2. Toto nařízení se nepoužije na:
a)
režimy podle oddílů 1 (s výjimkou článku 15), 2, 3, 4, 7 (s výjimkou článku 44) a 10 kapitoly III tohoto nařízení, pokud průměrný roční rozpočet státní podpory překračuje 150 milionů EUR, a to po uplynutí šesti měsíců od jejich vstupu v platnost. Komise může na základě hodnocení příslušného plánu hodnocení, který jí byl oznámen členským státem do 20 pracovních dní od vstupu daného režimu v platnost, rozhodnout, že se toto nařízení bude na jakýkoli z těchto režimů podpory používat i po uplynutí výše uvedeného období;
b)
veškeré změny režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a), jestliže se nejedná o změny, které nemohou mít dopad na slučitelnost režimu podpory s tímto nařízením nebo nemohou významně ovlivnit obsah schváleného plánu hodnocení;
c)
podporu činností spojených s vývozem do třetích zemí nebo členských států, a to podporu přímo spojenou s vyváženým množstvím, podporu na zřízení a provoz distribuční sítě nebo na jiné běžné náklady spojené s vývozní činností;
d)
podporu podmíněnou použitím domácího zboží na úkor zboží dováženého.
3. Toto nařízení se nepoužije na:
a)
podporu poskytnutou v odvětví rybolovu a akvakultury, na niž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné organizaci trhů s produkty rybolovu a akvakultury a o změně nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (35), s výjimkou podpory na vzdělávání, podpory přístupu malých a středních podniků k financování, podpory v oblasti výzkumu a vývoje, podpory na inovace určenou malým a středním podnikům a podpory pro znevýhodněné pracovníky a pracovníky se zdravotním postižením;
b)
podporu poskytnutou v odvětví zemědělské prvovýroby, vyjma náhrady dodatečných nákladů (s výjimkou dopravních nákladů) v nejvzdálenějších regionech podle čl. 15 odst. 2 písm. b), podpory na poradenství ve prospěch malých a středních podniků, podpory rizikového financování, podpory výzkumu a vývoje, podpory na inovace určenou malým a středním podnikům, podpory na ochranu životního prostředí, podpory na vzdělávání a podpory pro znevýhodněné pracovníky a pracovníky se zdravotním postižením;
c)
podporu poskytnutou v odvětví zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh v následujících případech:
i)
je-li výše podpory stanovena na základě ceny nebo množství těchto produktů získaných od prvovýrobců nebo uvedených na trh dotyčnými podniky nebo
ii)
je-li poskytnutí podpory závislé na podmínce, že bude zčásti nebo zcela předána prvovýrobcům;
d)
podporu k usnadnění uzavírání nekonkurenceschopných uhelných dolů podle rozhodnutí Rady 2010/787;
e)
kategorie regionální podpory vyňaté v článku 13.
Pokud je určitý podnik činný ve vyňatých odvětvích uvedených v písm. a), b) nebo c) prvního pododstavce a zároveň v jiných odvětvích, která do oblasti působnosti tohoto nařízení spadají, použije se toto nařízení na podporu poskytovanou na tato jiná odvětví nebo činnosti za předpokladu, že členské státy vhodnými způsoby, jako je oddělení činností nebo rozlišení nákladů, zajistí, aby činnosti ve vyňatých odvětvích nebyly předmětem podpory poskytnuté v souladu s tímto nařízením.
4. Toto nařízení se nepoužije na:
a)
režimy podpory, které výslovně nevylučují vyplacení jednotlivé podpory ve prospěch podniku, vůči němuž byl v návaznosti na rozhodnutí Komise, jímž je podpora prohlášena za protiprávní a neslučitelnou s vnitřním trhem, vystaven inkasní příkaz; výjimku představují režimy podpory na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami;
b)
podporu ad hoc ve prospěch podniku uvedeného v písmeni a);
c)
podporu určenou podnikům v obtížích, s výjimkou režimů podpory na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami.
5. Toto nařízení se nepoužije na opatření státní podpory, která jako taková, podmínkami, které jsou s nimi spojeny, nebo způsobem svého financování vedou k porušení práva Unie, jež je s těmito opatřeními neoddělitelně spjato, zejména:
a)
opatření podpory, jejíž poskytnutí je podmíněno povinností příjemce mít ústředí v příslušném členském státě nebo být usazen převážně v tomto členském státě. Přípustný je však požadavek, aby v okamžiku vyplacení podpory měl příjemce v členském státě, jenž podporu poskytuje, provozovnu či pobočku;
b)
opatření podpory, jejíž poskytnutí je podmíněno povinností příjemce používat domácí zboží nebo služby;
c)
opatření podpory omezující možnost příjemců využívat v jiných členských státech výsledků výzkumu, vývoje a inovací.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí následující definice:
1)
„podporou“ se rozumí opatření, jež splňuje všechna kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy;
2)
„malými a středními podniky“ se rozumějí podniky, které splňují kritéria stanovená v příloze I;
3)
„pracovníkem se zdravotním postižením“ se rozumí osoba, která:
a)
je uznána za pracovníka se zdravotním postižením podle vnitrostátních právních předpisů nebo
b)
má jedno či více dlouhodobých fyzických, mentálních, duševních nebo smyslových postižení, která v interakci s různými překážkami mohou bránit jejímu plnému a účinnému zapojení do pracovního života stejným způsobem, jakým jsou do něj zapojeni ostatní pracovníci;
4)
„znevýhodněným pracovníkem“ se rozumí osoba, která:
a)
během předchozích šesti měsíců neměla pravidelné placené zaměstnání nebo
b)
je ve věku od 15 do 24 let nebo
c)
nezískala střední vzdělání ukončené maturitou nebo odbornou kvalifikaci (mezinárodní standardní klasifikace vzdělávání 3) nebo během dvou let od ukončení řádného denního studia dosud nezískala první pravidelné placené zaměstnání; nebo
d)
je starší 50 let nebo
e)
žije jako svobodná dospělá osoba s jednou nebo několika závislými osobami nebo
f)
pracuje v odvětví nebo v profesi v členském státě, kde je nerovnováha mezi zastoupením mužů a žen alespoň o 25 % vyšší než průměrná nerovnováha mezi zastoupením mužů a žen ve všech hospodářských odvětvích v daném členském státě, a která patří do příslušné menšiny, nebo
g)
je příslušníkem etnické menšiny v členském státě a potřebuje rozvíjet své jazykové a odborné vzdělání nebo pracovní zkušenosti, aby zlepšila své vyhlídky na získání přístupu k trvalému zaměstnání;
5)
„dopravou“ se rozumí letecká, námořní, silniční, železniční a vnitrozemská vodní přeprava cestujících nebo nákladu pro cizí potřebu;
6)
„dopravními náklady“ se rozumí náklady na dopravu pro cizí potřebu skutečně vynaložené příjemci s ohledem na danou trasu, které zahrnují:
a)
přepravní poplatky, náklady na manipulaci a dočasné uskladnění, pokud tyto náklady souvisí s danou trasou;
b)
náklady na pojištění nákladu;
c)
daně, cla nebo dávky vztahující se na náklad a případně na nosnost, a to v místě původu i v místě určení, a
d)
náklady na kontroly v souvislosti s bezpečností a ochranou, příplatky za vyšší náklady na pohonné hmoty;
7)
„odlehlými regiony“ se rozumí nejvzdálenější regiony, Malta, Kypr, Ceuta a Melilla, ostrovy, které jsou součástí území členského státu, a řídce osídlené oblasti;
8)
„uváděním zemědělských produktů na trh“ se rozumí přechovávání nebo vystavování produktu za účelem jeho prodeje, nabízení produktu k prodeji, dodávka produktu nebo jakýkoliv další způsob umístění produktu na trh s výjimkou prvního prodeje prvovýrobcem dalším prodejcům nebo zpracovatelům a jakékoliv činnosti související s přípravou produktu k tomuto prvnímu prodeji; prodej konečným spotřebitelům ze strany prvovýrobce se považuje za uvádění na trh, pokud k němu dochází na místech vyhrazených k tomuto účelu;
9)
„zemědělskou prvovýrobou“ se rozumí produkce produktů rostlinné a živočišné výroby uvedených v příloze I Smlouvy, aniž by byly provedeny jakékoli další operace měnící povahu těchto produktů;
10)
„zpracováním zemědělských produktů“ se rozumí jakékoliv upravení zemědělského produktu, jehož výsledkem je produkt, který je též zemědělským produktem, s výjimkou činností probíhajících v zemědělských podnicích a potřebných pro přípravu živočišných nebo rostlinných produktů k prvnímu prodeji;
11)
„zemědělským produktem“ se rozumějí produkty uvedené v příloze I Smlouvy, s výjimkou produktů rybolovu a akvakultury uvedených v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury;
12)
„nejvzdálenějšími regiony“ se rozumí regiony vymezené v článku 349 Smlouvy. V souladu s rozhodnutím Evropské rady 2010/718/EU přestal být ostrov Svatý Bartoloměj ode dne 1. ledna 2012 nejvzdálenějším regionem. V souladu s rozhodnutím Evropské rady 2012/419/EU se ostrov Mayotte stal ode dne 1. ledna 2014 nejvzdálenějším regionem;
13)
„uhlím“ se rozumí uhlí vysoké, střední a nízké kvality, kategorie A a B, ve smyslu mezinárodního systému kodifikace uhlí stanoveného Evropskou hospodářskou komisí OSN a ve smyslu vyjasnění vyplývajícího z rozhodnutí Rady ze dne 10. prosince 2010 o státní podpoře k usnadnění uzavírání nekonkurenceschopných uhelných dolů (36);
14)
„jednotlivou podporou“ se rozumí:
i)
podpora ad hoc a
ii)
podpora, která je poskytnuta jednotlivým příjemcům na základě režimu podpory;
15)
„režimem podpory“ se rozumí akt, na jehož základě může být bez dalších prováděcích opatření poskytnuta jednotlivá podpora podnikům, jež jsou v tomto aktu vymezeny obecným a abstraktním způsobem, a dále akt, na jehož základě může být jednomu nebo několika podnikům poskytnuta na neurčitou dobu nebo v neurčené výši podpora, která není spojena s konkrétním projektem;
16)
„plánem hodnocení“ se rozumí dokument obsahující alespoň tyto minimální prvky: cíle režimu podpory, který má být hodnocen, otázky pro hodnocení, výsledné ukazatele, metodiku, jež se pro účely hodnocení navrhuje, požadavky na sběr údajů, navrhovaný časový harmonogram hodnocení, včetně data předložení závěrečné hodnotící zprávy, popis nezávislého orgánu, který hodnocení provádí, nebo kritérií, která se použijí při jeho výběru, a podmínky pro zajištění dostatečné publicity tohoto hodnocení;
17)
„podporou ad hoc“ se rozumí podpora, která není poskytnuta na základě režimu podpory;
18)
„podnikem v obtížích“ se rozumí podnik, v jehož případě nastane alespoň jedna z následujících okolností:
a)
V případě společnosti s ručením omezeným (která není malým nebo středním podnikem a jejíž existence nepřesahuje tři roky nebo - pro účely způsobilosti pro rizikové financování - která není malým nebo středním podnikem do sedmi let od jeho prvního komerčního prodeje, jenž je na základě hloubkové kontroly provedené vybraným finančním zprostředkovatelem způsobilý pro investice v oblasti rizikového financování), kde v důsledku kumulace ztrát došlo ke ztrátě více než poloviny upsaného základního kapitálu. Tento případ nastává, když je výsledek odečtení kumulovaných ztrát od rezerv (a všech dalších prvků, jež se obecně považují za kapitál společnosti) negativní a svou výší překračuje polovinu upsaného základního kapitálu. Pro účely tohoto ustanovení se za „společnost s ručením omezeným“ považují zejména formy podniků uvedené v příloze I směrnice 2013/34/EU (37) a „základní kapitál“ zahrnuje případně jakékoli emisní ážio.
b)
V případě společnosti, v níž alespoň někteří společníci plně ručí za závazky společnosti (která není malým nebo středním podnikem a jejíž existence nepřesahuje tři roky nebo - pro účely způsobilosti pro rizikové financování - která není malým nebo středním podnikem do sedmi let od jeho prvního komerčního prodeje, jenž je na základě hloubkové kontroly provedené vybraným finančním zprostředkovatelem způsobilý pro investice v oblasti rizikového financování), kde v důsledku kumulace ztrát došlo ke ztrátě více než poloviny jejího kapitálu zaznamenaného v účetnictví této společnosti. Pro účely tohoto ustanovení se za „společnost, v níž alespoň někteří společníci plně ručí za závazky společnosti“ považují zejména formy podniků uvedené v příloze II směrnice 2013/34/EU.
c)
Jestliže vůči podniku bylo zahájeno kolektivní úpadkové řízení nebo tento podnik splňuje kritéria vnitrostátního práva pro zahájení kolektivního úpadkového řízení na žádost svých věřitelů.
d)
Jestliže podnik obdržel podporu na záchranu a zatím nesplatil půjčku nebo neukončil záruku nebo jestliže obdržel podporu na restrukturalizaci a stále se na něj uplatňuje plán restrukturalizace.
e)
V případě podniku, který není malým nebo středním podnikem, kde v uplynulých dvou letech:
1)
účetní poměr dluhu společnosti k vlastnímu kapitálu je vyšší než 7,5 a
2)
poměr úrokového krytí hospodářského výsledku společnosti před úroky, zdaněním a odpisy (EBITDA) je nižší než 1,0.
19)
„povinnou územní vázaností výdajů“ se rozumí povinnost, kterou poskytovatel podpory příjemcům ukládá, aby vynaložili na určitém území určitou minimální částku nebo na tomto území provedli určitý minimální objem produkční činnosti;
20)
„upravenou výší podpory“ se rozumí maximální přípustná výše podpory na velký investiční projekt, která se vypočte podle následujícího vzorce:
maximální výše podpory = R × (A + 0,50 × B + 0 × C),
kde: R je maximální intenzita podpory použitelná v dané oblasti podle schválené mapy regionální podpory a platná k datu poskytnutí podpory, s výjimkou navýšené intenzity podpory určené malým a středním podnikům; A je původních 50 milionů EUR způsobilých nákladů, B je část způsobilých nákladů v rozmezí 50 milionů EUR a 100 milionů EUR a C je část způsobilých nákladů nad 100 milionů EUR;
21)
„vratnou zálohou“ se rozumí půjčka na projekt, která je vyplacena v jedné či více splátkách a za podmínek splacení, které závisejí na výsledku projektu;
22)
„hrubým grantovým ekvivalentem“ se rozumí výše, kterou by podpora dosáhla, kdyby byla příjemci poskytnuta formou dotace před srážkou daně nebo jiných poplatků;
23)
„zahájením prací“ se rozumí buď zahájení stavebních prací v rámci investice, nebo první právně vymahatelný závazek objednat zařízení či jiný závazek, v jehož důsledku se investice stává nezvratnou, podle toho, která událost nastane dříve. Za zahájení prací se nepovažují nákup pozemků a přípravné práce, jako je získání povolení a zpracování studií proveditelnosti. V případě převzetí se „zahájením prací“ rozumí okamžik, kdy je pořízen majetek přímo související s pořízenou provozovnou;
24)
„velkými podniky“ se rozumějí podniky, které nesplňují kritéria stanovená v příloze I;
25)
„následným daňovým režimem“ se rozumí režim v podobě daňových zvýhodnění, který představuje pozměněnou verzi dřívějšího režimu v podobě daňových zvýhodnění a který jej nahrazuje;
26)
„intenzitou podpory“ se rozumí hrubá výše podpory vyjádřená jako procentní podíl způsobilých nákladů před odpočtem daně nebo jiných poplatků;
27)
„podporovanými oblastmi“ se rozumějí oblasti určené ve schválené mapě regionální podpory na období 1.7.2014-31.12.2020 při použití čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy;
28)
„datem poskytnutí podpory“ se rozumí datum, kdy příjemce získá podle platného vnitrostátního právního režimu na tuto podporu právní nárok;
29)
„hmotným majetkem“ se rozumí majetek ve formě pozemků, staveb, zařízení, strojů a vybavení;
30)
„nehmotným majetkem“ se rozumí majetek, který nemá hmotnou nebo finanční podobu, např. patenty, licence, know-how nebo jiná práva duševního vlastnictví;
31)
„mzdovými náklady“ se rozumí celková částka, kterou má příjemce podpory skutečně zaplatit ve vztahu k danému pracovnímu místu a která za vymezené období zahrnuje hrubou mzdu před zdaněním a povinné příspěvky, například poplatky na sociální zabezpečení a náklady na péči o nezaopatřené děti a rodiče;
32)
„čistým zvýšením počtu zaměstnanců“ se rozumí čisté zvýšení počtu zaměstnanců v dotyčné provozovně v porovnání s průměrným počtem za určité období, přičemž je nutno odečíst pracovní místa, která v daném období zanikla, a počet pracovníků s plným úvazkem, pracovníků s částečným úvazkem a sezónních pracovníků je nutno zohlednit ve výši příslušného zlomku roční pracovní jednotky;
33)
„vyhrazenou infrastrukturou“ se rozumí infrastruktura vybudovaná pro jeden či více) předem identifikovatelných podniků a přizpůsobená přesně jejich potřebám;
34)
„finančním zprostředkovatelem“ se rozumí finanční instituce bez ohledu na její formu a vlastnictví, včetně fondu fondů, investičních fondů soukromého kapitálu, veřejných investičních fondů, bank, mikrofinančních institucí a záručních společností;
35)
„trasou“ se rozumí přeprava zboží z místa původu do místa určení, včetně případných meziúseků nebo etap v rámci dotyčného členského státu nebo mimo něj s využitím jednoho či více způsobů dopravy;
36)
„přiměřenou mírou rentability (Fair Rate of Return)“ se rozumí očekávaná rentabilita odpovídající diskontní sazbě upravené o vliv rizika, která odráží úroveň rizika projektu a charakter a objem kapitálu, jejž soukromí investoři plánují investovat;
37)
„celkovým financováním“ se rozumí celková výše investice do způsobilého podniku či projektu podle oddílu 3 nebo podle článků 16 či 39 tohoto nařízení, s výjimkou čistě soukromých investic, které jsou realizovány za tržních podmínek a nejsou předmětem příslušného opaření státní podpory.
38)
„soutěžním nabídkovým řízením“ se rozumí nediskriminační nabídkové řízení, jehož se účastní dostatečný počet podniků a v němž je podpora poskytnuta buď na základě nabídky původně předložené nabízejícím, nebo na základě zúčtovací ceny. Dále platí, že rozpočet či objem stanovený v souvislosti s nabídkovým řízením představuje závazné omezení, v jehož důsledku nemohou podporu obdržet všichni nabízející;
39)
„provozním ziskem“ se rozumí kladný rozdíl mezi diskontovanými výnosy a diskontovanými provozními náklady za příslušnou dobu životnosti investice. K provozním nákladům patří např. osobní náklady, náklady na materiál, služby, komunikaci, energii, údržbu, nájemné a správní náklady, avšak pro účely tohoto nařízení k nim nejsou zahrnovány odpisy a finanční náklady, pokud na ně byla poskytnuta investiční podpora.
Definice platné pro regionální podporu
40)
Na příslušná ustanovení o regionální podpoře se použijí definice v oblasti podpory na širokopásmovou infrastrukturu (oddíl 10).
41)
„regionální investiční podporou“ se rozumí regionální podpora poskytnutá na počáteční investici nebo na počáteční investici do nové hospodářské činnosti;
42)
„regionální provozní podporou“ se rozumí podpora určená k snížení běžných výdajů podniku, které nesouvisí s počáteční investicí. K těmto výdajům patří např. osobní náklady, náklady na materiál, služby, komunikaci, energii, údržbu, nájemné, správní náklady atd., nepatří k nim však odpisy a finanční náklady, pokud byly zahrnuty do způsobilých nákladů při poskytnutí investiční podpory;
43)
„odvětvím oceli“ se rozumí všechny činnosti související s výrobou jednoho nebo několika následujících produktů:
a)
surové železo a feroslitiny:
surové železo pro výrobu oceli, pro slévárenství a jiné druhy surového železa, kovy obsahující mangan a karburovaný ferromangan, mimo ostatní feroslitiny;
b)
surové výrobky a polotovary ze železa, běžné nebo ušlechtilé oceli:
odlévaná ocel bez ohledu na to, zda je nebo není v ingotech, včetně ingotů určených na kování: bloky, předvalky a bramy; kanystry a kotouče; plechy válcované za tepla, s výjimkou výroby odlévané oceli pro odlitky z malých a středních sléváren;
c)
výrobky ze železa s konečnou úpravou za tepla, výrobky z běžné nebo ušlechtilé oceli:
kolejnice, příčné nosníky, desky a styčnice, nosníky, těžké ocelové profily a vodicí kolejnice od 80 mm výše, štětovnice, vodicí kolejnice a profily pod 80 mm a kotouče pod 150 mm, válcovaný drát, kotouče a panely na trubky, pásy válcované za tepla (včetně pásů na trubky), plechy válcované za tepla (pokovené nebo nepokovené), desky a plechy s tloušťkou 3 mm a vyšší, kotouče s průměrem 150 mm a více, s výjimkou drátů a drátěných výrobků, lesklých tyčí a litiny;
d)
hotové výrobky s konečnou úpravou za studena:
pocínovaný plech, plech pokrytý vrstvou olova, černé plechy, pozinkované plechy, jiné plechy opatřené vrstvou kovu, plechy válcované za studena, magnetické plechy, pásy na výrobu cínových pásů, plechy válcované za studena, ve svitcích nebo v listech;
e)
trubky:
všechny bezešvé ocelové trubky, svařované ocelové trubky s průměrem vyšším než 406,4 mm;
44)
„odvětvím výroby syntetických vláken“ se rozumí:
a)
extruze či texturace všech generických typů vláken a příze na bázi polyesteru, polyamidu, akrylátu nebo polypropylenu, bez ohledu na jejich koncové využití nebo
b)
polymerizace (včetně polykondenzace), pokud je na úrovni používaného zařízení integrována do extruze, nebo
c)
jakýkoli vedlejší proces spojený se souběžnou instalací kapacity extruze či texturace budoucím příjemcem nebo jinou společností ze skupiny, k níž náleží, a který je při dané specifické průmyslové činnosti do této kapacity na úrovni používaných zařízení běžně integrován;
45)
„odvětvím dopravy“ se rozumí letecká, námořní, silniční nebo železniční a vnitrozemská vodní přeprava cestujících nebo nákladu pro cizí potřebu; konkrétněji se „odvětvím dopravy“ rozumějí tyto činnosti ve smyslu statistické klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2:
a)
NACE 49: Pozemní a potrubní doprava, s výjimkou NACE 49.32 Taxislužba a pronájem osobních vozů s řidičem, 49.42 Stěhovací služby a 49.5 Potrubní doprava;
b)
NACE 50: Vodní doprava;
c)
NACE 51: Letecká doprava, s výjimkou NACE 51.22 Kosmická doprava.
46)
„režimem zaměřeným na vybraná zvláštní odvětví hospodářské činnosti“ se rozumí režim, jehož předmětem jsou činnosti zařazené do méně než pěti tříd (označených čtyřmístným číselným kódem) statistické klasifikace NACE Revize 2;
47)
„cestovním ruchem“ se rozumí tyto činnosti ve smyslu statistické klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2:
a)
NACE 55: Ubytování;
b)
NACE 56: Stravování a pohostinství;
c)
NACE 79: Činnosti cestovních agentur a kanceláří a jiné rezervační a související činnosti;
d)
NACE 90: Tvůrčí, umělecké a zábavní činnosti;
e)
NACE 91: Činnosti knihoven, archivů, muzeí a jiných kulturních zařízení;
f)
NACE 93: Sportovní, zábavní a rekreační činnosti;
48)
„řídce osídlenými oblastmi“ se rozumí ty oblasti, které Komise jako takové uznala individuálními rozhodnutími o mapách regionální podpory na období 1. 7. 2014-31. 12. 2020;
49)
„počáteční investicí“ se rozumí:
a)
investice do hmotného a nehmotného majetku za účelem založení nové provozovny, rozšíření kapacity stávající provozovny, rozšíření výrobního sortimentu provozovny o výrobky, které nebyly dříve v této provozovně vyráběny, nebo za účelem zásadní změny celkového výrobního postupu stávající provozovny, nebo
b)
pořízení majetku náležejícího provozovně, která byla uzavřena nebo by byla uzavřena, pokud by nedošlo k jejímu odkoupení, a kterou odkoupil investor, který není spřízněný s prodávajícím; počáteční investicí není pouhé nabytí podílů v podniku;
50)
„stejnou nebo podobnou činností“ se rozumí činnosti zařazené do stejné třídy (čtyřmístný číselný kód) statistické klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2, která vyplývá z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se zavádí statistická klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2 a kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3037/90 a některá nařízení ES o specifických statistických oblastech (38);
51)
„počáteční investicí do nové hospodářské činnosti“ se rozumí:
a)
investice do hmotného a nehmotného majetku za účelem založení nové provozovny nebo rozšíření škály činností provozovny, za podmínky, že se u nové činnosti nejedná o stejnou nebo podobnou činnost, jaká byla v dané provozovně vykonávána dříve;
b)
pořízení majetku náležejícího provozovně, která byla uzavřena nebo by byla uzavřena, pokud by nedošlo k jejímu odkoupení, a kterou odkoupil investor, který není spřízněný s prodávajícím, pod podmínkou, že se u nové činnosti, která má být vykonávána pomocí pořízeného majetku, nejedná o stejnou nebo podobnou činnost, jaká byla v dané provozovně vykonávána před pořízením;
52)
„velkým investičním projektem“ se rozumí počáteční investice, jejíž způsobilé náklady vypočtené na základě cen a směnných kurzů k datu poskytnutí podpory přesahují 50 milionů EUR;
53)
„místem určení“ se rozumí místo, kde je zboží vyloženo;
54)
„místem původu“ se rozumí místo, kde je zboží naloženo k přepravě;
55)
„oblastmi způsobilými k získání provozní podpory“ se rozumí nejvzdálenější region podle článku 349 Smlouvy nebo řídce osídlená oblast stanovená ve schválené mapě regionální podpory pro příslušný členský stát na období 1.7.2014-31.12.2020;
56)
„způsobem dopravy“ se rozumí železniční doprava, silniční nákladní doprava, vnitrozemská vodní doprava, námořní doprava, letecká doprava a intermodální doprava;
57)
„fondem urbanistického rozvoje“ se rozumí specializovaný investiční nástroj zřízený za účelem investování do projektů urbanistického rozvoje v rámci opatření urbanistické podpory. Fond urbanistického rozvoje je řízen správcem fondu urbanistického rozvoje;
58)
„správcem fondu urbanistického rozvoje“ se rozumí profesionální správcovská společnost s právní subjektivitou, která vybírá způsobilé urbanistické projekty a investuje do nich;
59)
„urbanistickým projektem“ se rozumí investiční projekt, který má potenciál podpořit intervence v rámci uceleného přístupu k udržitelnému rozvoji měst a přispět k dosažení cílů vymezených tímto přístupem; do této kategorie patří též projekty, jejichž vnitřní výnosové procento (Internal Rate of Return) nemusí postačovat k přilákání financování na čistě komerční bázi. Urbanistický projekt lze koncipovat buď jako samostatný blok financování v rámci právních struktur soukromého investora jakožto příjemce, nebo jako samostatný právní subjekt, např. jako zvláštní účelovou jednotku;
60)
„ucelenou strategií pro udržitelný rozvoj měst“ se rozumí strategie, kterou oficiálně navrhl a ověřil příslušný místní orgán nebo agentura veřejného sektoru, která je vymezena pro konkrétní městskou zeměpisnou oblast a období a která stanoví ucelená opatření za účelem řešení hospodářských, environmentálních, klimatických, demografických a sociálních problémů, jež mají dopad na městské oblasti;
61)
„nepeněžitým plněním“ se rozumí vklad pozemku nebo nemovitosti, jestliže tento pozemek či nemovitost tvoří součást urbanistického projektu;
Definice v oblasti podpory určené malým a středním podnikům
62)
„pracovními místy vytvořenými v přímé souvislosti s investičním projektem“ se rozumějí pracovní místa týkající se činnosti, k níž se investice vztahuje, včetně pracovních míst vytvořených na základě vyššího využití kapacity dosaženého touto investicí;
63)
„organizační spoluprací“ se rozumí vypracování společných podnikatelských strategií nebo struktur řízení, poskytování společných služeb nebo služeb k usnadnění spolupráce, koordinované činnosti, jako je výzkum nebo marketing, podpora sítí a klastrů, zlepšení dostupnosti a komunikace, využívání společných nástrojů na podporu podnikání a obchodování s malými a středními podniky;
64)
„poradenskými službami v oblasti spolupráce“ se rozumí poradenství, pomoc a vzdělávání za účelem výměny poznatků a zkušeností a zlepšení spolupráce;
65)
„podpůrnými službami v oblasti spolupráce“ se rozumí poskytování kancelářských prostor, internetových stránek, databází a knihoven, průzkum trhu, jakož i poskytování příruček a pracovních a vzorových dokumentů;
Definice v oblasti podpory přístupu malých a středních podniků k financování
66)
„kvazikapitálovou investicí“ se rozumí takový typ financování, které stojí mezi kapitálovou investicí a dluhem, je rizikovější než přednostní dluh a méně rizikové než běžná kapitálová investice, jehož výnos pro držitele je založen především na ziscích nebo ztrátách cílového podniku a které není zajištěno pro případ selhání. Kvazikapitálové investice mohou mít strukturu dluhu, nezajištěného a podřízeného, včetně dluhu mezzaninového, který lze v některých případech převést na kapitál nebo na preferenční kapitál;
67)
„zárukou“ v kontextu oddílů 1, 3 a 7 tohoto nařízení se rozumí písemný závazek, kterým ručitel přebírá odpovědnost za všechny nebo některé nové transakce třetí osoby na bázi půjčky, například dluhové nebo leasingové nástroje, jakož i kvazikapitálové nástroje;
68)
„mírou zajištění“ se rozumí procentní sazba, v jejíž výši veřejný investor pokrývá ztrátu z každé jednotlivé transakce, která je způsobilá podle příslušného opatření státní podpory;
69)
„výstupem“ se rozumí likvidace účasti finančního zprostředkovatele či investora, včetně obchodního prodeje, odpisů, vyplacení akcií či splacení půjček, prodeje jinému finančnímu zprostředkovateli či investorovi, prodeje finanční instituci a prodeje cestou veřejné nabídky, včetně primární veřejné nabídky akcií;
70)
„finanční dotací“ se rozumí vratná veřejná investice do finančního zprostředkovatele realizovaná za účelem investic v rámci opatření v oblasti rizikového financování, jejíž veškeré výnosy musí být vráceny veřejnému investorovi;
71)
„investicí rizikového financování“ se rozumí kapitálové a kvazikapitálové investice, půjčky včetně leasingu, záruky nebo kombinace těchto nástrojů, které jsou poskytovány způsobilým podnikům pro účely realizace nových investic;
72)
„nezávislým soukromým investorem“ se rozumí soukromý investor, který není společníkem způsobilého podniku, do nějž investuje, včetně business angels a finančních institucí, a to bez ohledu na jejich vlastnictví a v míře, v níž nesou plné riziko své investice. Při založení nové společnosti se má za to, že jsou soukromí investoři včetně zakladatelů na této společnosti nezávislí;
73)
„fyzickou osobou“ se pro účely článků 21 a 23 rozumí osoba, která není právnickou osobou a není podnikem pro účely čl. 107 odst. 1 Smlouvy;
74)
„kapitálovou investicí“ se rozumí poskytnutí kapitálu ve prospěch podniku s tím, že tento kapitál je investován přímo či nepřímo výměnou za vlastnictví odpovídajícího podílu v tomto podniku;
75)
„prvním komerčním prodejem“ se rozumí první prodej realizovaný společností na trhu výrobků nebo služeb, s výjimkou omezeného prodeje za účelem otestování trhu;
76)
„nekotovaným malým nebo středním podnikem“ se rozumí malý nebo střední podnik, který není uveden na oficiálním seznamu burzy, s výjimkou alternativních obchodních platforem;
77)
„následnou investicí“ se rozumí dodatečná investice rizikového financování do společnosti, jež následuje po jednom či více předchozích kolech investic rizikového financování;
78)
„náhradním kapitálem“ se rozumí koupě stávajících podílů ve společnosti od dřívějšího investora nebo podílníka;
79)
„pověřeným subjektem“ se rozumí Evropská investiční banka a Evropský investiční fond, mezinárodní finanční instituce, jejímž podílníkem je členský stát, nebo finanční instituce usazená v členském státě, jejímž úkolem je plnit veřejný zájem pod kontrolou orgánu veřejné moci, veřejnoprávního subjektu nebo subjektu soukromého práva pověřeného výkonem veřejné služby; pověřený subjekt může být vybrán nebo přímo jmenován v souladu s ustanoveními směrnice 2004/18/ES o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (39) nebo následnými právními předpisy, jež tuto směrnici zčásti či zcela nahradí;
80)
„inovativním podnikem“ se rozumí podnik,
a)
který může prostřednictvím hodnocení provedeného externím odborníkem prokázat, že v dohledné budoucnosti vyvine výrobky, služby nebo postupy, které jsou nové nebo podstatně zdokonalené ve srovnání se současným stavem techniky v daném odvětví a které s sebou nesou riziko technického nebo průmyslového neúspěchu, nebo
b)
jehož náklady na výzkum a vývoj představují přinejmenším 10 % jeho celkových provozních nákladů alespoň v jednom ze tří let předcházejících udělení podpory, nebo v případě začínajícího podniku, který nemůže vykázat svou finanční situaci v předchozích letech, v souladu s auditem za jeho současné účetní období potvrzeným externím auditorem;
81)
„alternativní obchodní platformou“ se rozumí mnohostranný systém obchodování (multilateral trading facility) podle čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2004/39/ES, kde většinu finančních nástrojů přijatých k obchodování emitovaly malé či střední podniky;
82)
„půjčkou“ se rozumí smlouva, která zavazuje poskytovatele půjčky k tomu, aby dal příjemci půjčky k dispozici peněžní částku v dohodnuté výši a na dohodnutou dobu a podle níž je příjemce půjčky povinen splatit tuto částku v dohodnuté lhůtě. Může mít podobu půjčky či jiného nástroje financování včetně leasingu, které zaručují poskytovateli půjčky zejména minimální výnos. Způsobilou půjčkou není refinancování stávající půjčky;
Definice v oblasti podpory výzkumu, vývoje a inovací
83)
„organizací pro výzkum a šíření znalostí“ se rozumí subjekt (např. univerzita nebo výzkumný ústav, agentura pro transfer technologií, zprostředkovatel v oblasti inovací, fyzický nebo virtuální spolupracující subjekt zaměřený na výzkum) bez ohledu na jeho právní postavení (zřízený podle veřejného nebo soukromého práva) nebo způsob financování, jehož hlavním cílem je provádět nezávisle základní výzkum, průmyslový výzkum nebo experimentální vývoj nebo veřejně šířit výsledky těchto činností formou výuky, publikací nebo transferu znalostí. Vykonává-li tento subjekt rovněž hospodářské činnosti, je třeba o financování, nákladech a příjmech souvisejících s těmito činnostmi vést oddělené účetnictví. Podniky, jež mohou uplatňovat rozhodující vliv na takovýto subjekt, například jako podílníci nebo členové, nesmějí mít přednostní přístup k výsledkům, jichž dosáhl;
84)
„základním výzkumem“ se rozumí experimentální nebo teoretická práce vykonávaná především za účelem získání nových poznatků o základních principech jevů a pozorovatelných skutečností, která není zaměřena na přímé komerční uplatnění nebo využití;
85)
„průmyslovým výzkumem“ se rozumí plánovitý výzkum nebo kritické šetření zaměřené na získání nových poznatků a dovedností pro vývoj nových výrobků, postupů nebo služeb nebo k podstatnému zdokonalení stávajících výrobků, postupů nebo služeb. Zahrnuje vytváření dílčích částí složitých systémů a může zahrnovat výrobu prototypů v laboratorním prostředí nebo v prostředí se simulovaným rozhraním se stávajícími systémy a rovněž výrobu pilotních linek, je-li to nezbytné pro průmyslový výzkum, a zejména pro obecné ověřování technologie;
86)
„experimentálním vývojem“ se rozumí získávání, spojování, formování a používání stávajících vědeckých, technologických, obchodních a jiných příslušných poznatků a dovedností za účelem vývoje nových nebo zdokonalených výrobků, postupů nebo služeb. Může se jednat například o činnosti zaměřené na vymezení koncepce, plánování a dokumentaci nových výrobků, postupů nebo služeb.
Experimentální vývoj může zahrnovat vývoj prototypů, demonstrační činnosti, pilotní projekty, testování a ověřování nových nebo zdokonalených výrobků, postupů nebo služeb v prostředí reprezentativním z hlediska reálných provozních podmínek, pokud hlavní cíl spočívá v dalším technickém zlepšení výrobků, postupů nebo služeb, které nejsou z velké části dosud stanoveny. Tyto činnosti mohou zahrnovat vývoj komerčně využitelného prototypu nebo pilotního projektu, který je nutně konečným komerčním produktem a jehož výroba je příliš nákladná na to, aby byl použit pouze pro účely demonstrace a ověření.
Experimentálním vývojem nejsou běžné nebo pravidelné změny stávajících výrobků, výrobních linek, výrobních postupů, služeb a jiných nedokončených operací, i když tyto změny mohou představovat zlepšení;
87)
„studií proveditelnosti“ se rozumí hodnocení a analýza potenciálu projektu, které mají za cíl podpořit proces rozhodování tím, že objektivně a racionálně zjistí silné a slabé stránky projektu, jeho příležitosti a hrozby a určí zdroje potřebné pro jeho uskutečnění, jakož i jeho vyhlídky na úspěch;
88)
„osobními náklady“ se rozumí náklady na výzkumné pracovníky, techniky a ostatní podpůrný personál v rozsahu, který připadá na příslušný projekt nebo činnost;
89)
„obvyklými tržními podmínkami“ se rozumí, že se podmínky transakce mezi smluvními stranami neliší od podmínek, jež by byly sjednány mezi nezávislými podniky, a že nezahrnují prvek tajné dohody. Má se za to, že zásada týkající se obvyklých tržních podmínek je splněna v případě transakce, jíž předcházelo otevřené, transparentní a nediskriminační řízení;
90)
„účinnou spoluprací“ se rozumí spolupráce nejméně dvou nezávislých stran za účelem výměny znalostí či technologií nebo k dosažení společného cíle na základě dělby práce, kde příslušné strany společně stanoví rozsah projektu spolupráce, přispívají k jeho realizaci a sdílejí jeho rizika a výsledky. Náklady na projekt může nést v plné výši jedna či více stran a tím zbavit ostatní strany jejich finančních rizik. Za formy spolupráce nejsou považovány smluvní výzkum a poskytování výzkumných služeb;
91)
„výzkumnou infrastrukturou“ se rozumí zařízení, zdroje a související služby, které vědecká obec využívá k provádění výzkumu v příslušných oborech, zahrnující vědecké vybavení a výzkumný materiál, zdroje založené na znalostech, například sbírky, archivy a strukturované vědecké informace, infrastruktury informačních a komunikačních technologií, například sítě GRID, počítačové a programové vybavení, komunikační prostředky, jakož i veškeré další prvky jedinečné povahy, které jsou nezbytné k provádění výzkumu. Tyto infrastruktury se mohou nacházet na jednom místě nebo mohou být „rozmístěné“ v rámci sítě (organizovaná síť zdrojů) v souladu s čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 723/2009 ze dne 25. června 2009 o právním rámci Společenství pro konsorcium evropské výzkumné infrastruktury (ERIC) (40);
92)
„inovačními klastry“ se rozumí struktury nebo organizovaná seskupení nezávislých subjektů (jako jsou inovativní začínající podniky, malé, střední a velké podniky, jakož i organizace pro výzkum a šíření znalostí, neziskové organizace a další související hospodářské subjekty), jejichž účelem je povzbuzovat inovace podporou, sdílením zařízení a výměnou poznatků a odborných znalostí, jakož i účinným podílem na transferu znalostí, vytváření sítí, šíření informací a spolupráci mezi podniky a dalšími organizacemi klastru;
93)
„vysoce kvalifikovanými pracovníky“ se rozumí pracovníci s vysokoškolským vzděláním a nejméně pětiletou relevantní odbornou praxí, která může zahrnovat rovněž dobu studia v doktorském programu;
94)
„poradenskými službami v oblasti inovací“ se rozumí konzultace, pomoc a vzdělávání v oblasti transferu znalostí, nabývání, ochrany a využívání nehmotného majetku a používání norem a právních předpisů, v nichž jsou tyto normy obsaženy;
95)
„podpůrnými službami v oblasti inovací“ se rozumí poskytování kancelářských prostor, databází a knihoven, průzkum trhu, laboratorní služby, označování, zkoušení a certifikace kvality za účelem vývoje efektivnějších výrobků, postupů nebo služeb;
96)
„organizačními inovacemi“ se rozumí realizace nového způsobu organizace obchodních postupů, pracoviště nebo vnějších vztahů podniku; organizačními inovacemi nejsou změny, které jsou založeny na způsobech organizace, jež jsou již v podniku používány, změny ve strategii řízení, fúze a akvizice, upuštění od používání určitého postupu, prostá obnova nebo rozšíření kapitálu, změny plynoucí výlučně ze změn v cenách výrobních faktorů, úprav, lokalizace, pravidelných sezónních nebo jiných cyklických změn a obchodování s novými nebo podstatně zdokonalenými výrobky;
97)
„inovacemi postupů“ se rozumí uplatňování nového nebo podstatně zdokonaleného způsobu výroby nebo poskytování služeb (včetně významných změn technik, zařízení nebo programového vybavení); inovacemi postupů nejsou menší změny nebo zlepšení, zvýšení výrobní kapacity nebo kapacity k poskytování služeb přidáním výrobních nebo logistických systémů, které jsou velmi podobné již používaným systémům, upuštění od používání určitého postupu, prostá obnova nebo rozšíření kapitálu, změny plynoucí výlučně ze změn v cenách výrobních faktorů, úprav, lokalizace, pravidelných, sezónních a jiných cyklických změn a obchodování s novými nebo podstatně zdokonalenými výrobky;
98)
„vysíláním“ se rozumí dočasné zaměstnávání zaměstnanců příjemcem, které je spojeno s právem zaměstnance vrátit se ke svému předchozímu zaměstnavateli;
Definice v oblasti podpory pro znevýhodněné pracovníky a pracovníky se zdravotním postižením
99)
„vážně znevýhodněným pracovníkem“ se rozumí osoba, která:
a)
neměla pravidelné placené zaměstnání po dobu nejméně 24 měsíců nebo
b)
neměla pravidelné placené zaměstnání po dobu nejméně 12 měsíců a patří do jedné z kategorií uvedených v definici „znevýhodněného pracovníka“ v písmenech b) až g);
100)
„chráněným zaměstnáním“ se rozumí zaměstnání v podniku, kde alespoň 30 % pracovníků tvoří pracovníci se zdravotním postižením.
Definice platné pro podporu na ochranu životního prostředí
101)
„ochranou životního prostředí“ se rozumí činnost určená k odstranění nebo zamezení poškození fyzického přírodního prostředí nebo přírodních zdrojů vlastní činností příjemce, ke snížení nebezpečí takovéhoto poškození nebo vedoucí k účinnějšímu využívání přírodních zdrojů, včetně opatření na úsporu energie a využívání obnovitelných zdrojů energie;
102)
„normou Unie“ se rozumí:
a)
povinná norma Unie stanovující úrovně, jichž mají jednotlivé podniky dosáhnout v souvislosti se životním prostředím, nebo
b)
směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (41) uložená povinnost používat nejlepší dostupné techniky a zajistit, aby úroveň emisí znečišťujících látek nebyla vyšší než při použití těchto nejlepších dostupných technik; v případech, kdy jsou v prováděcích aktech přijatých podle směrnice 2010/75/EU vymezeny úrovně emisí spojené s použitím nejlepších dostupných technik, použijí se pro účely tohoto nařízení tyto úrovně; pokud jsou tyto úrovně vyjádřeny jako rozpětí, použije se mezní hodnota, při níž se poprvé dosáhne úrovně emisí spjaté s nejlepší dostupnou technikou;
103)
„energetickou účinností“ se rozumí množství uspořené energie určené měřením nebo odhadem spotřeby před provedením opatření ke zvýšení energetické účinnosti a po něm při zajištění normalizace vnějších podmínek, které spotřebu energie ovlivňují;
104)
„projektem ke zvýšení energetické účinnosti“ se rozumí investiční projekt, který zvyšuje energetickou účinnost budovy;
105)
„fondem energetické účinnosti“ se rozumí specializovaný investiční nástroj zřízený za účelem investování do projektů určených ke zvýšení energetické účinnosti budov, a to jak v sektoru domácností, tak mimo tento sektor. Tento fond je řízen správcem fondu energetické účinnosti;
106)
„správcem fondu energetické účinnosti“ se rozumí profesionální správcovská společnost s právní subjektivitou, která vybírá způsobilé projekty ke zvýšení energetické účinnosti a investuje do nich;
107)
„vysoce účinnou kombinovanou výrobou tepla a elektřiny“ se rozumí kombinovaná výroba tepla a elektřiny, která splňuje definici v čl. 2 bodu 34 směrnice 2012/27/EU ze dne 25. října o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (42);
108)
„kombinovanou výrobou tepla a elektřiny“ neboli „kogenerací“ (KVET) se rozumí současná výroba tepelné energie a elektrické a/nebo mechanické energie v jednom procesu;
109)
„energií z obnovitelných zdrojů“ se rozumí energie vyrobená v zařízeních, která využívají pouze obnovitelné zdroje energie, a z hlediska výhřevnosti určená část energie vyrobená z obnovitelných zdrojů v hybridních zařízeních, která využívají i konvenční zdroje energie. Patří sem i obnovitelná elektrická energie používaná k doplnění akumulačních systémů, nikoli však elektrická energie vyrobená využitím těchto akumulačních systémů;
110)
„obnovitelnými zdroji energie“ se rozumí následující obnovitelné nefosilní zdroje energie: energie větrná, solární, aerotermální, geotermální, hydrotermální a energie z oceánů, vodní energie, energie z biomasy, ze skládkového plynu, z kalového plynu z čistíren odpadních vod a z bioplynů;
111)
„biopalivem“ se rozumí kapalné nebo plynné palivo používané pro dopravu vyráběné z biomasy;
112)
„udržitelným biopalivem“ se rozumí biopalivo, které splňuje kritéria udržitelnosti stanovená v článku 17 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES;
113)
„biopalivem z potravinářských plodin“ se rozumí biopalivo vyráběné z obilovin a jiných plodin bohatých na škrob, cukronosných plodin a olejnin ve smyslu návrhu předloženého Komisí na přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty a směrnice 2009/28/ES o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (43);
114)
„novou a inovativní technologií“ se rozumí taková technologie, která je ve srovnání se současným stavem techniky v daném odvětví nová a nedoložená a která s sebou nese riziko technického nebo průmyslového neúspěchu, přičemž se nejedná o optimalizace nebo rozšiřování stávající technologie;
115)
„odpovědností za odchylku subjektu zúčtování“ se rozumí odpovědnost za odchylky (tj. rozdíly mezi výrobou, spotřebou a komerčními transakcemi), kterou nese účastník trhu nebo jeho zvolený zástupce, tzv. „subjekt zúčtování“, v rámci určitého období, které se označuje jako „časový interval pro vypořádání odchylky“;
116)
„běžnou odpovědností za odchylku subjektu zúčtování“ se rozumí odpovědnost za odchylku subjektu zúčtování, kterou nesou bez rozdílu všichni výrobci bez ohledu na použitou technologii;
117)
„biomasou“ se rozumí biologicky rozložitelná část produktů, odpadů a zbytků biologického původu ze zemědělství (včetně rostlinných a živočišných látek), z lesnictví a souvisejících průmyslových odvětví včetně rybolovu a akvakultury, jakož i bioplyn a biologicky rozložitelná část průmyslových a komunálních odpadů;
118)
„celkovými měrnými náklady na výrobu energie“ (Total Levelized Costs of Producing Energy) se rozumí kalkulované náklady na výrobu elektrické energie v místě připojení do odběrného místa či elektrické sítě. Jejich kalkulace vychází z počátečního kapitálu, diskontní sazby a z nákladů na nepřetržitý provoz, palivo a údržbu;
119)
„ekologickou daní“ se rozumí daň, jejíž specifický základ má jednoznačně nepříznivý účinek na životní prostředí nebo která upravuje zdanění určitých činností, zboží nebo služeb za účelem zahrnutí environmentálních nákladů do jejich ceny a/nebo zaměření výrobce a spotřebitele na činnosti, které více respektují životní prostředí;
120)
„minimální úrovní zdanění v Unii“ se rozumí minimální úroveň zdanění stanovená právními předpisy Unie; v případě energetických produktů a elektřiny se jí rozumí minimální úroveň zdanění uvedená v příloze I směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (44);
121)
„kontaminovanou lokalitou“ se rozumí lokalita, kde byla potvrzena přítomnost nebezpečných látek způsobená člověkem v takové míře, že představuje značné riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí s ohledem na stávající a budoucí schválené využívání půdy v této lokalitě;
122)
„zásadou znečišťovatel platí“ se rozumí skutečnost, že by náklady na opatření určená k odstranění znečištění měl nést znečišťovatel, který znečištění způsobil;
123)
„znečištěním“ se rozumí škoda, kterou znečišťovatel přímo nebo nepřímo způsobil poškozením životního prostředí nebo vytvořením podmínek vedoucích ke vzniku této škody na fyzickém okolí nebo přírodních zdrojích;
124)
„energeticky účinným dálkovým vytápěním a chlazením“ se rozumí soustava dálkového vytápění a chlazení, která splňuje definici soustavy účinného dálkového vytápění a chlazení v čl. 2 bodech 41 a 42 směrnice 2012/27/EU; definice zahrnuje i zařízení pro výrobu tepla/chladicí zařízení a síť (včetně souvisejících zařízení) pro rozvod tepla/chladu z výrobních zařízení do prostor zákazníka;
125)
„znečišťovatelem“ se rozumí osoba, která přímo nebo nepřímo poškozuje životní prostředí nebo vytváří podmínky, které k takovému poškození vedou;
126)
„opětovným použitím“ se rozumí jakýkoliv postup, kterým jsou výrobky nebo jejich části, které nejsou odpadem, znovu použity pro tentýž účel, pro který byly původně určeny;
127)
„přípravou k opětovnému použití“ se rozumí způsoby využití zahrnující kontrolu, čištění nebo opravu a spočívající v tom, že jsou výrobky nebo části výrobků, které se staly odpady, upraveny tak, že budou opětovně použity bez dalšího předzpracování;
128)
„recyklací“ jakýkoli způsob využití, jímž je odpad znovu zpracován na výrobky, materiály nebo látky, ať pro původní nebo pro jiné účely. Zahrnuje přepracování organických materiálů, ale nezahrnuje energetické využití a přepracování na materiály, které mají být použity jako palivo nebo jako zásypový materiál;
129)
„současnému stavu techniky“ odpovídá takový proces, ve kterém je opětovné použití odpadu při výrobě koncového produktu běžná praxe přinášející zisk. V případě potřeby musí být pojem „současný stav techniky“ vykládán z hlediska technologií a vnitřního trhu Unie;
130)
„energetickou infrastrukturou“ se rozumí jakékoli fyzické vybavení nebo zařízení nacházející se v Unii nebo propojující Unii a jednu nebo více třetích zemí, které spadá do jedné z těchto kategorií:
a)
v oblasti elektrické energie:
i)
infrastruktura pro přenos ve smyslu čl. 2 bodu 3 směrnice 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (45),
ii)
infrastruktura pro distribuci ve smyslu čl. 2 bodu 5 směrnice 2009/72/ES,
iii)
skladování elektřiny definované jako zařízení pro trvalé nebo dočasné skladování elektřiny v nadzemní či podzemní infrastruktuře nebo v geologických úložištích za předpokladu, že jsou přímo připojena k přenosovému vedení vysokého napětí zkonstruovanému pro napětí 110 kV či více,
iv)
veškeré vybavení nebo zařízení nezbytné pro bezpečný, zabezpečený a efektivní provoz systémů uvedených v bodech i) až iii), včetně ochranných, monitorovacích a kontrolních systémů na všech úrovních napětí a ve všech trakčních napájecích stanicích, a
v)
inteligentní sítě definované jako veškeré vybavení, pevná přípojka, kabelové připojení nebo zařízení jak na přenosové, tak na distribuční úrovni nízkého a středně vysokého napětí, jehož cílem je obousměrná digitální komunikace v reálném čase nebo téměř v reálném čase, interaktivní a inteligentní sledování a řízení výroby, přenosu, distribuce a spotřeby elektřiny v rámci elektrické sítě směřující k rozvoji sítě, která efektivně začlení chování a akce všech uživatelů na ni napojených - výrobců, spotřebitelů a těch, kteří představují obě skupiny - s cílem zajistit ekonomicky efektivní a udržitelnou elektrickou soustavu s malými ztrátami a vysokou úrovní jakosti a zabezpečení dodávek a bezpečnosti;
b)
v oblasti zemního plynu:
i)
plynovody pro přepravu a distribuci zemního plynu a bioplynu, které jsou součástí sítě s výjimkou vysokotlakých plynovodů používaných pro přívod zemního plynu,
ii)
podzemní zásobníky napojené na vysokotlaké a velmi vysokotlaké plynovody uvedené v bodu i),
iii)
přijímací, skladovací a znovuzplynovací nebo dekompresní zařízení pro zkapalněný zemní plyn (LNG) či stlačený zemní plyn (CNG) a
iv)
veškeré vybavení nebo zařízení nezbytné pro bezpečný, spolehlivý a efektivní provoz systému nebo pro zajištění obousměrné kapacity, včetně kompresorových stanic;
c)
v oblasti ropy:
i)
ropovody sloužící k přepravě ropy,
ii)
čerpací stanice a skladovací prostory nutné pro provoz ropovodů a
iii)
veškeré vybavení nebo zařízení nezbytné pro řádné, bezpečné a efektivní fungování daného systému včetně ochranných, monitorovacích a kontrolních systémů a zařízení umožňujících zpětný tok;
d)
v oblasti CO2: síť plynovodů, včetně připojených kompresních stanic, pro přepravu CO2 do úložišť s cílem zajistit jeho injektáž do vhodných podzemních geologických formací za účelem trvalého uložení;
131)
„právní předpisy o vnitřním trhu s energií“ zahrnují směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou, směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem (46), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (47), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou (48) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (49) nebo veškeré následné právní předpisy, jež tyto akty zcela nebo zčásti nahradí;
Definice platné pro oblast sociální podpory na dopravu obyvatel odlehlých regionů
132)
„obvyklým bydlištěm“ se rozumí místo, kde fyzická osoba žije alespoň 185 dní v každém kalendářním roce z důvodu osobních a profesních vazeb; v případě osoby, jejíž profesní vazby jsou spojeny s místem jiným než její osobní vazby a která žije ve dvou nebo více členských státech, se za místo jejího obvyklého bydliště považuje místo jejích osobních vazeb, pokud se na něj pravidelně vrací; pokud žije osoba v určitém členském státě proto, aby v něm vykonala úkol, který je časově omezen, považuje se za její bydliště místo, k němuž má osobní vazby, bez ohledu na to, zda se tam v průběhu výkonu uvedené činnosti vrací; docházka na vysokou školu nebo do školy v jiném členském státě se nepovažuje za přesun obvyklého bydliště; alternativně má „obvyklé bydliště“ význam, který tento pojem má podle vnitrostátních právních předpisů členských států;
Definice v oblasti podpory na širokopásmovou infrastrukturu
133)
„základní širokopásmovou sítí“ se rozumí sítě se základními funkcemi, které jsou založeny na technologických platformách, jako například asymetrické digitální účastnické přípojky (až po sítě ADSL2+), tradiční kabelové sítě (např. DOCSIS 2.0), mobilní sítě třetí generace (UMTS) a satelitní systémy;
134)
„stavebními a inženýrskými pracemi souvisejícími s širokopásmovou infrastrukturou“ se rozumí stavební a inženýrské práce nezbytné pro zavedení širokopásmové sítě, například výkopy komunikací s cílem umožnit umístění (širokopásmových) kabelovodů;
135)
„kabelovody“ se rozumí podzemní potrubí nebo vedení používané k uložení kabelů (optických, kovových či koaxiálních) širokopásmové sítě;
136)
„fyzickým zpřístupněním“ je poskytnut přístup k přístupové lince koncového zákazníka a přenosovým systémům konkurenta je umožněno přenášet přes tuto linku přímo;
137)
„pasivní širokopásmovou infrastrukturou“ se rozumí širokopásmová síť bez jakýchkoli jiných aktivních komponentů. Obvykle se skládá z infrastruktury inženýrských sítí, kabelovodů, nenasvícených vláken a rozvodných skříní;
138)
„přístupovými sítěmi nové generace (sítěmi NGA)“ se rozumí vyspělé sítě, které mají alespoň tyto vlastnosti: a) spolehlivé poskytování služeb při současném zajištění velmi vysoké rychlosti na účastníka - pomocí páteřní sítě z optických vláken (nebo rovnocenné technologie) a v dostatečné blízkosti prostor uživatele tak, aby se zajistilo skutečné vysokorychlostní připojení; b) podpora nejrůznějších vyspělých digitálních služeb včetně konvergovaných služeb spočívajících plně na technologii IP a c) podstatně vyšší rychlost uploadu (ve srovnání se základními širokopásmovými sítěmi). V současném stadiu vývoje trhu a technologií jsou sítěmi NGA: a) přístupové sítě z optických vláken (FTTx), b) vyspělé modernizované kabelové sítě a c) některé vyspělé bezdrátové přístupové sítě, díky kterým lze účastníkovi poskytnout spolehlivé vysokorychlostní připojení;
139)
„velkoobchodním přístupem“ se rozumí přístup, který umožňuje provozovateli využít zařízení jiného provozovatele. Co nejširší přístup, který je třeba poskytnout v rámci příslušné sítě, zahrnuje na základě současného technického rozvoje alespoň následující přístupové produkty. Pro sítě FTTH/FTTB: přístup ke kabelovodům, přístup k nenasvíceným vláknům, zpřístupnění účastnického vedení a přístup k bitovému toku. Pro kabelové sítě: přístup ke kabelovodům a přístup k bitovému toku. Pro sítě FTTC: přístup ke kabelovodům, zpřístupnění úseků účastnického vedení a přístup k bitovému toku. Pro pasivní síťovou infrastrukturu: přístup ke kabelovodům, přístup k nenasvíceným vláknům a/nebo zpřístupnění účastnického vedení. Pro širokopásmové sítě založené na ADSL: zpřístupnění účastnického vedení a přístup k bitovému toku. Pro mobilní a bezdrátové sítě: přístup k bitovému toku, sdílení fyzických stožárů a přístup k sítím páteřního propojení. Pro satelitní platformy: přístup k bitovému toku;
Definice v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví
140)
„náročnými audiovizuálními díly“ se rozumí díla, jež jako taková členské státy označí na základě předem vymezených kritérií při zavádění režimů nebo poskytování podpory; k těmto dílům mohou patřit filmy, jejichž jediný originál existuje v jazyce členského státu s menší rozlohou, nízkým počtem obyvatel či omezenou jazykovou oblastí, krátké filmy, filmy začínajících režisérů, dokumentární filmy, nízkorozpočtová či jinak komerčně problematická díla;
141)
„seznamem Výboru pro rozvojovou pomoc (DAC) organizace OECD“ se rozumí seznam všech zemí a území způsobilých k získání oficiální rozvojové pomoci, jejž sestavila Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD);
142)
„přiměřený zisk“ se stanoví s ohledem na zisky běžné v dotčeném odvětví. V každém případě se za přiměřenou bude považovat taková míra rentability kapitálu, která nepřevyšuje relevantní swapovou sazbu navýšenou o 100 bazických bodů;
Definice v oblasti podpory na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu
143)
„profesionálním sportem“ se rozumí provozování sportu jakožto výdělečného zaměstnání nebo placené služby bez ohledu na to, zda profesionální sportovec a příslušná sportovní organizace uzavřou formální pracovněprávní smlouvu, jestliže odměna sportovce překračuje náklady na účast a tvoří významnou část jeho příjmů. Za odměnu pro účely tohoto nařízení se nepovažují náhrady cestovních nákladů a nákladů na ubytování souvisejících s účastí na sportovní akci.
Článek 3
Podmínky vynětí
Režimy podpory, jednotlivá podpora poskytnutá na základě těchto režimů a podpora ad hoc jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 nebo 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud tato podpora splňuje všechny podmínky stanovené v kapitole I tohoto nařízení a rovněž zvláštní podmínky platné pro příslušnou kategorii podpory stanovené v kapitole III tohoto nařízení.
Článek 4
Prahové hodnoty oznamovací povinnosti
1. Toto nařízení se nepoužije na podporu, jejíž výše přesahuje tyto prahové hodnoty:
a)
u regionální investiční podpory: „upravená výše podpory“ vypočtená podle vzorce v čl. 2 bodě 20 v případě investice se způsobilými náklady ve výši 100 milionů EUR;
b)
u regionální urbanistické podpory: 20 milionů EUR jak je stanoveno v čl. 16 odst. 3;
c)
u investiční podpory určené malým a středním podnikům: 7,5 milionu EUR na podnik a investiční projekt;
d)
u podpory na poradenské služby ve prospěch malých a středních podniků: 2 miliony EUR na podnik a projekt;
e)
u podpory na účast malých a středních podniků na veletrzích: 2 miliony EUR ročně na podnik;
f)
u podpory poskytované malým a středním podnikům na náklady spolupráce vynaložené na účast na projektech Evropské územní spolupráce: 2 miliony EUR na podnik a projekt;
g)
u podpory rizikového financování: 15 milionů EUR na způsobilý podnik, jak je stanoveno v čl. 21 odst. 9;
h)
u podpory na zahájení činnosti: výše podpory stanovené pro jednotlivé podniky v čl. 22 odst. 3, 4 a 5;
i)
u podpory výzkumu a vývoje:
i)
je-li předmětem projektu převážně základní výzkum: 40 milionů EUR na podnik a projekt; o takový případ se jedná tehdy, jestliže více než polovina způsobilých nákladů na projekt vzniká při činnostech, jež spadají do kategorie základního výzkumu,
ii)
je-li předmětem projektu převážně průmyslový výzkum: 20 milionů EUR na podnik a projekt; o takový případ se jedná tehdy, jestliže více než polovina způsobilých nákladů na projekt vzniká při činnostech, jež spadají do kategorie průmyslového výzkumu nebo společně do kategorií průmyslového i základního výzkumu,
iii)
je-li předmětem projektu převážně experimentální vývoj: 15 milionů EUR na podnik a projekt; o takový případ se jedná tehdy, jestliže více než polovina způsobilých nákladů na projekt vzniká při činnostech, jež spadají do kategorie experimentálního vývoje,
iv)
částky uvedené v bodech i) až iii) se zdvojnásobují, jedná-li se o projekt Eureka nebo je-li projekt prováděn v rámci společného podniku zřízeného na základě článku 185 nebo 187 Smlouvy,
v)
částky uvedené v bodech i) až iv) se navyšují o 50 %, jestliže je podpora na výzkumné a vývojové projekty poskytnuta ve formě vratných záloh, které jsou v důsledku neexistence schválené metodiky pro výpočet jejich hrubého grantového ekvivalentu vyjádřeny procentem způsobilých nákladů, a jestliže opatření stanoví, že v případě úspěšného výsledku projektu stanoveného na základě přiměřené a uvážlivé hypotézy budou zálohy vráceny spolu s úroky, jejichž sazba bude stanovena alespoň ve výši diskontní sazby použitelné v době poskytnutí podpory,
vi)
podpora na studie proveditelnosti v rámci přípravy výzkumných činností: 7,5 milionu EUR na studii;
j)
u investiční podpory na výzkumnou infrastrukturu: 20 milionů EUR na infrastrukturu;
k)
u podpory určená inovačním klastrům: 7,5 milionu EUR na klastr;
l)
u podpory na inovace určené malým a středním podnikům: 5 milionů EUR na podnik a projekt;
m)
u podpory na inovace postupů a organizační inovace: 7,5 milionu EUR na podnik a projekt;
n)
u podpory na vzdělávání: 2 miliony EUR na vzdělávací projekt;
o)
u podpory na nábor znevýhodněných pracovníků: 5 milionů EUR ročně na podnik;
p)
u podpory na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením v podobě subvencování mzdových nákladů: 10 milionů EUR ročně na podnik;
q)
u podpory na úhradu dodatečných nákladů na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením: 10 milionů EUR ročně na podnik;
r)
u podpory na náhradu nákladů na asistenci poskytovanou znevýhodněným pracovníkům: 5 milionů EUR ročně na podnik;
s)
u investiční podpory na ochranu životního prostředí, s výjimkou investiční podpory na sanaci kontaminovaných lokalit a podpory ve prospěch distribuční sítě, která je součástí zařízení energeticky účinného dálkového vytápění a chlazení: 15 milionů EUR na podnik a investiční projekt;
t)
u investiční podpory na projekty ke zvýšení energetické účinnosti: 10 milionů EUR, jak je stanoveno v čl. 39 odst. 5;
u)
u investiční podpory na sanaci kontaminovaných lokalit: 20 milionů EUR na podnik a investiční projekt;
v)
u provozní podpory elektrické energie z obnovitelných zdrojů a provozní podpory energie z obnovitelných zdrojů v malých zařízeních: 15 milionů EUR na podnik a projekt; Je-li podpora poskytována na základě soutěžního nabídkového řízení podle článku 42: 150 milionů EUR ročně, přičemž se zohlední spojený rozpočet všech režimů podpory, na které se vztahuje článek 42;
w)
u investiční podpory distribuční sítě dálkového vytápění a chlazení: 20 milionů EUR na podnik a investiční projekt;
x)
u investiční podpory na energetickou infrastrukturu: 50 milionů EUR na podnik a investiční projekt;
y)
u podpory na širokopásmovou infrastrukturu: celkové náklady ve výši 70 milionů EUR na projekt;
z)
u investiční podpory kultury a zachování kulturního dědictví: 100 milionů EUR na projekt; u provozní podpory kultury a zachování kulturního dědictví: 50 milionů EUR na podnik ročně;
aa)
u režimů podpory audiovizuálních děl: 50 milionů EUR na režim ročně;
bb)
u investiční podpory na sportovní a multifunkční infrastrukturu: 15 milionů EUR nebo část celkových nákladů přesahující 50 milionů EUR na projekt; u provozní podpory na sportovní infrastrukturu: 2 miliony EUR na infrastrukturu ročně, a
cc)
u investiční podpora na místní infrastrukturu: 10 milionů EUR nebo část celkových nákladů přesahující 20 milionů EUR na tutéž infrastrukturu.
2. Prahové hodnoty uvedené v odstavci 1 nesmí být obcházeny tím způsobem, že se režimy či projekty podpory uměle rozdělí.
Článek 5
Transparentnost podpory
1. Toto nařízení se použije pouze na podporu, u níž lze předem přesně vypočítat hrubý grantový ekvivalent bez nutnosti provádět hodnocení rizik („transparentní podpora“).
2. Za transparentní se považují níže uvedené kategorie podpory:
a)
podpora sestávající z dotací a ze subvencí úrokových sazeb;
b)
podpora poskytovaná formou půjček, jestliže byl její hrubý grantový ekvivalent vypočten pomocí referenční sazby platné v době poskytnutí podpory;
c)
podpora obsažená v zárukách:
i)
jestliže byl hrubý grantový ekvivalent vypočítán na základě prémií „safe-harbour“ stanovených ve sdělení Komise nebo
ii)
jestliže před provedením opatření byla Komisi - v souladu s jejím nařízením v oblasti státních podpor platným v době oznámení - oznámena metodika pro výpočet hrubého grantového ekvivalentu záruky, jestliže Komise tuto metodiku schválila na základě sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (50), příp. sdělení následného, a jestliže se tato schválená metodika výslovně týká daného typu záruky a daného typu hlavní transakce, o něž se v souvislosti s uplatňováním tohoto nařízení jedná;
d)
podpora poskytovaná formou daňových zvýhodnění, pokud dané opatření stanoví horní mez, která zajišťuje, že nebude překročena příslušná prahová hodnota;
e)
regionální urbanistická podpora, jsou-li splněny podmínky článku 16;
f)
podpora obsažená v opatřeních v oblasti rizikového financování, jsou-li splněny podmínky článku 21;
g)
podpora na zahájení činnosti, jsou-li splněny podmínky článku 22;
h)
podpora na projekty ke zvýšení energetické účinnosti, jsou-li splněny podmínky článku 39;
i)
podpora ve formě prémií vyplácených nad rámec tržní ceny, jsou-li splněny podmínky článku 42;
j)
podpora ve formě vratných záloh, pokud celková nominální výše vratné zálohy nepřesahuje příslušné prahové hodnoty podle tohoto nařízení, nebo pokud byla předtím, než bylo opatření provedeno, Komisi oznámena metodika pro výpočet hrubého grantového ekvivalentu vratné zálohy a Komise tuto metodiku schválila.
Článek 6
Motivační účinek
1. Toto nařízení se použije pouze na podporu, která má motivační účinek.
2. Podpora se považuje za podporu s motivačním účinkem, pokud příjemce předložil dotyčnému členskému státu písemnou žádost o podporu před zahájením prací na projektu nebo činnosti. V žádosti o podporu se uvedou alespoň tyto údaje:
a)
název a velikost podniku;
b)
popis projektu, včetně termínu jeho zahájení a ukončení,
c)
umístění projektu;
d)
seznam nákladů projektu;
e)
druh podpory (dotace, půjčka, záruka, vratná záloha, kapitálová injekce nebo jiné) a výše veřejného financování, které je pro daný projekt zapotřebí.
3. Podpora ad hoc poskytnutá velkým podnikům se považuje za podporu s motivačním účinkem, pokud je zajištěno splnění podmínky podle odstavce 2 a pokud členský stát před poskytnutím podpory ověřil, že dokumentace vyhotovená příjemcem dokládá, že podpora povede alespoň k jednomu z následujících výsledků:
a)
v případě regionální investiční podpory: je realizován projekt, který by bez poskytnutí podpory nebyl v dané oblasti realizován nebo by nebyl pro příjemce v dané oblasti dostatečně ziskový;
b)
ve všech ostatních případech, že existuje:
-
významný nárůst rozsahu projektu či činnosti v důsledku podpory nebo
-
významné zvýšení celkové částky vynaložené příjemcem na projekt či činnost v důsledku podpory nebo
-
významné urychlení při dokončování příslušného projektu či činnosti.
4. Odchylně od odstavců 2 a 3 se má za to, že opatření v podobě daňových zvýhodnění mají motivační účinek, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opatření zakládá právo na podporu na základě objektivních kritérií a bez dalšího uplatnění rozhodovací pravomoci členského státu a
b)
opatření bylo přijato a nabylo účinnosti před tím, než byly zahájeny práce na podporovaném projektu nebo činnosti; s výjimkou následných daňových režimů, pokud se na danou činnost vztahoval již předchozí režim podpory v podobě daňových zvýhodnění.
5. Odchylně od odstavců 2, 3 a 4 se u následujících kategorií podpory nevyžaduje motivační účinek nebo se má za to, že podpora má motivační účinek:
a)
regionální provozní podpora, jsou-li splněny podmínky článku 15;
b)
podpora přístupu malých a středních podniků k financování, jsou-li splněny příslušné podmínky vyplývající z článků 21 a 22;
c)
podpora na nábor znevýhodněných pracovníků v podobě subvencování mzdových nákladů a podpora na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením v podobě subvencování mzdových nákladů, jsou-li splněny příslušné podmínky vyplývající z článků 32, resp. 33;
d)
podpora na úhradu dodatečných nákladů na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením, jsou-li splněny podmínky vyplývající z článku 34;
e)
podpora v podobě úlev na ekologických daních podle směrnice 2003/96/ES, jsou-li splněny podmínky článku 44 tohoto nařízení;
f)
podpora na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami, jsou-li splněny podmínky článku 50;
g)
sociální podpora na dopravu obyvatel odlehlých regionů, jsou-li splněny podmínky článku 51;
h)
podpora kultury a zachování kulturního dědictví, jsou-li splněny podmínky článku 53.
Článek 7
Intenzita podpory a způsobilé náklady
1. Pro účely výpočtu intenzity podpory a způsobilých nákladů se všechny použité číselné údaje uvádějí před srážkou daně nebo jiných poplatků. Způsobilé náklady musí být doloženy písemnými doklady, které musí být jasné, konkrétní a aktuální.
2. Je-li podpora poskytnuta jinak než formou grantu, stanoví se její výše jako hrubý grantový ekvivalent podpory.
3. Podpora splatná v několika splátkách se diskontuje na svou hodnotu v okamžiku poskytnutí. Způsobilé náklady jsou diskontovány na hodnotu platnou v době, kdy byla podpora poskytnuta. Úrokovou sazbou, která se použije pro účely diskontace, je diskontní sazba platná v době, kdy byla podpora poskytnuta.
4. Je-li podpora poskytnuta formou daňového zvýhodnění, jsou jednotlivé tranše podpory diskontovány pomocí diskontní sazby platné v jednotlivých obdobích, kdy nastala účinnost daňového zvýhodnění.
5. Je-li podpora poskytnuta formou vratných záloh, které jsou vzhledem k neexistenci schválené metodiky pro výpočet jejich hrubého grantového ekvivalentu vyjádřeny procentem způsobilých nákladů, a jestliže opatření stanoví, že v případě úspěšného výsledku projektu, stanoveného na základě přiměřené a uvážlivé hypotézy, budou zálohy vráceny spolu s úroky, jejichž sazba bude stanovena alespoň ve výši diskontní sazby platné v době, kdy je podpora poskytnuta, lze maximální intenzitu podpory stanovenou v kapitole III navýšit o 10 procentních bodů.
6. Je-li formou vratných záloh poskytnuta regionální podpora, nelze navýšit maximální intenzitu podpory stanovenou v mapě regionální podpory platné v době, kdy je podpora poskytnuta.
Článek 8
Kumulace
1. Při zjišťování, zda jsou dodrženy prahové hodnoty oznamovací povinnosti podle článku 4 a maximální intenzita podpory podle kapitoly III, se přihlíží k celkové výši státní podpory na podpořenou činnost, projekt nebo podnik.
2. Je-li financování z prostředků Unie, které centrálně spravují orgány, agentury, společné podniky a jiné subjekty Unie a které není přímo ani nepřímo pod kontrolou členských států, kombinováno se státní podporou, pak je při určování, zda jsou dodrženy prahové hodnoty oznamovací povinnosti a maximální intenzita či výše podpory, brána v potaz pouze tato státní podpora, a to za předpokladu, že celková výše veřejných finančních prostředků poskytnutých k úhradě týchž způsobilých nákladů nepřekračuje nejvýhodnější sazbu financování, kterou stanoví použitelná ustanovení práva Unie.
3. Podporu vyňatou podle tohoto nařízení, u níž lze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s:
a)
jinou státní podporou, pokud se tato opatření týkají různých identifikovatelných způsobilých nákladů;
b)
jinou státní podporou na úhradu týchž - částečně či plně se překrývajících - způsobilých nákladů, avšak pouze tehdy, nevede-li taková kumulace k překročení nejvyšší intenzity nebo výše podpory, která se na danou podporu použije podle tohoto nařízení.
4. Podporu vyňatou podle článků 21, 22 a 23 tohoto nařízení, u níž nelze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s jinou státní podporou, u níž způsobilé náklady identifikovat lze. Podporu, u níž nelze identifikovat způsobilé náklady, lze kumulovat s jinou státní podporou, u níž tyto náklady nelze identifikovat, pokud není překročena příslušná maximální prahová hodnota pro celkové financování, kterou stanoví za zvláštních okolností v jednotlivém případě toto či jiné nařízení o blokové výjimce či rozhodnutí Komise.
5. Státní podporu vyňatou tímto nařízením nelze kumulovat s podporou de minimis na tytéž způsobilé náklady, pokud by taková kumulace vedla k překročení intenzity podpory stanovené v kapitole III tohoto nařízení.
6. Odchylně od odst. 3 písm. b) lze podporu ve prospěch pracovníků se zdravotním postižením podle článků 33 a 34 kumulovat s jinou podporou na tytéž způsobilé náklady vyňatou podle tohoto nařízení při současném překročení nejvyšší prahové hodnoty použitelnou podle tohoto nařízení, pokud v důsledku této kumulace nepřekročí intenzita podpory 100 % příslušných nákladů za období, během nějž jsou dotyční pracovníci zaměstnáváni.
Článek 9
Zveřejňování a informování
1. Dotyčný členský stát zajistí, aby se na souhrnné internetové stránce věnované státní podpoře na celostátní nebo regionální úrovni zveřejnily:
a)
souhrnné informace podle článku 11 ve standardizovaném formátu uvedeném v příloze II nebo odkaz na tyto informace;
b)
úplné znění každého opatření podpory podle článku 11 nebo odkaz umožňující přístup k úplnému znění;
c)
informace uvedené v příloze III týkající se každého poskytnutí jednotlivé podpory, která přesahuje 500 000 EUR.
Pokud jde o podporu poskytovanou na projekty Evropské územní spolupráce, informace uvedené v tomto odstavci se zveřejní na internetových stránkách členského státu, v němž se nachází příslušný řídicí orgán definovaný v článku 21 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013. Zúčastněné členské státy se mohou alternativně rozhodnout, že každý z nich poskytne na příslušných internetových stránkách informace týkající se opatření podpory na svém území.
2. V případě režimů v podobě daňových zvýhodnění a režimů, na které se vztahují články 16 a 21 (51), se podmínky odst. 1 písm. c) tohoto článku pokládají za splněné v případě, že členský stát zveřejní požadované údaje k výši jednotlivých podpor v následujících rozpětích (v milionech EUR):
0,5-1;
1-2;
2-5;
5-10;
10-30 a
30 a více.
3. V případě režimů podpory podle článku 51 tohoto nařízení se povinnost zveřejňování informací vyplývající z tohoto článku nevztahuje na konečné spotřebitele.
4. Informace uvedené v odst. 1 písm. c) tohoto článku musí být uspořádány a být přístupné ve standardizovaném formátu, který je specifikován v příloze III, a musí být možné je efektivně vyhledávat a stahovat. Informace uvedené v odstavci 1 se zveřejní ve lhůtě šesti měsíců od poskytnutí podpory nebo v případě podpory v podobě daňových zvýhodnění ve lhůtě jednoho roku od data, k němuž se předkládá daňové přiznání, a jsou k dispozici po dobu alespoň deseti let ode dne, kdy byla podpora poskytnuta.
5. Komise na svých internetových stránkách zveřejňuje:
a)
odkazy na internetové stránky věnované státní podpoře uvedené v odstavci 1 tohoto článku;
b)
souhrnné informace uvedené v článku 11.
6. Členské státy musí dosáhnout souladu s ustanovením tohoto článku nejpozději do dvou let od vstupu tohoto nařízení v platnost.
KAPITOLA II
KONTROLA
Článek 10
Odnětí výhody blokové výjimky
Pokud členský stát poskytne podporu, která je údajně vyňata z oznamovací povinnosti podle tohoto nařízení, aniž by splňovala podmínky stanovené v kapitolách I až III, může Komise poté, co danému členskému státu umožní sdělit své stanovisko, přijmout rozhodnutí, podle nějž veškerá nebo některá budoucí opatření podpory, která dotyčný členský stát přijme a která by jinak splňovala požadavky tohoto nařízení, musí být oznámena Komisi podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Oznamovací povinnost lze omezit na opatření, jimiž se poskytují určité druhy podpory či nebo která byla poskytnuta ve prospěch určitých příjemců, nebo na opatření podpory, která přijaly určité orgány dotyčného členského státu.
Článek 11
Podávání zpráv
Členské státy, resp. v případě podpory poskytnuté na projekty Evropské územní spolupráce alternativně členský stát, kde se nachází řídicí orgán definovaný v článku 21 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013, předloží Komisi:
a)
prostřednictvím systému Komise pro elektronické oznamování souhrnné informace o každém opatření podpory vyňatém podle tohoto nařízení, které jsou ve standardizovaném formátu uvedeném v příloze II, společně s odkazem umožňujícím přístup k úplnému znění opatření podpory, včetně jeho změn, a to do dvaceti pracovních dnů ode dne, kdy opatření nabylo účinnosti;
b)
výroční zprávu o uplatňování tohoto nařízení, která je uvedena v nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (52), ve znění pozdějších předpisů, je sestavena v elektronické podobě a obsahuje informace stanovené v prováděcím nařízení, a to za každý celý rok nebo část roku, během něhož se toto nařízení používá
Článek 12
Kontrola
Aby mohla Komise kontrolovat podporu, která je tímto nařízením vyňata z oznamovací povinnosti, jsou členské státy, respektive v případě podpory poskytnuté na projekty Evropské územní spolupráce členský stát, v němž se nachází řídicí orgán, povinny vést podrobné záznamy s informacemi a podklady, které jsou nezbytné k ověření, zda jsou splněny všechny podmínky tohoto nařízení. Tyto záznamy se uchovávají po dobu deseti let ode dne poskytnutí podpory ad hoc nebo ode dne, kdy byla v rámci příslušného režimu poskytnuta poslední podpora. Dotčený členský stát poskytne Komisi ve lhůtě dvaceti pracovních dnů nebo ve lhůtě delší, která je stanovena v žádosti, všechny informace a podklady, které Komise považuje za nezbytné ke kontrole uplatňování tohoto nařízení.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO RŮZNÉ KATEGORIE PODPORY
ODDÍL 1
Regionální podpora
Pododdíl A
Regionální investiční a provozní podpora
Článek 13
Rozsah regionální podpory
Tento oddíl se nepoužije na:
a)
podporu ve prospěch činností v odvětví oceli, v uhelném průmyslu, v odvětví stavby lodí, v odvětví výroby syntetických vláken, v odvětví dopravy, jakož i v odvětví související infrastruktury, ve výrobě a distribuci energie a v oblasti energetické infrastruktury;
b)
regionální podporu ve formě režimů, které jsou zaměřeny na vybraná zvláštní odvětví hospodářské činnosti; za režimy zaměřené na zvláštní odvětví hospodářské činnosti se nepovažují režimy zaměřené na cestovní ruch, širokopásmovou infrastrukturu a zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh;
c)
regionální podporu ve formě režimů na úhradu nákladů na dopravu zboží vyrobeného v nejvzdálenějších regionech nebo v řídce osídlených oblastech a poskytnutou ve prospěch:
i)
výroby, zpracování nebo uvádění produktů uvedených v příloze I Smlouvy na trh nebo
ii)
ve prospěch činností klasifikovaných v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se zavádí statistická klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2 a kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3037/90 a některá nařízení ES o specifických statistických oblastech (53), jako zemědělství, lesnictví a rybolov v sekci A statistické klasifikace ekonomických činností NACE Rev. 2, těžba a dobývání v sekci B klasifikace NACE Rev. 2 a dodávání elektřiny, plynu, páry a klimatizovaného vzduchu v sekci D klasifikace NACE Rev. 2, nebo
iii)
přepravy zboží potrubím;
d)
jednotlivou regionální investiční podporu poskytnutou příjemci, který v posledních dvou letech před podáním žádosti o regionální investiční podporu ukončil stejnou nebo podobnou činnost v Evropském hospodářském prostoru nebo který má - v době podání žádosti o podporu - konkrétní plány na to, že tuto činnost ukončí během dvou let poté, co v dotyčné oblasti dokončí počáteční investici, pro niž žádá o podporu;
e)
regionální provozní podporu poskytnutou podnikům, jejichž hlavní činnosti spadají do oddílu K „Peněžnictví a pojišťovnictví“ klasifikace NACE Rev. 2, nebo podnikům, které provádějí činnosti v rámci skupiny a jejichž hlavní činnosti spadají do třídy 70.10 „Činnosti vedení podniků“ nebo 70.22 „Ostatní poradenství v oblasti podnikání a řízení“ klasifikace NACE Rev. 2.
Článek 14
Regionální investiční podpora
1. Opatření regionální investiční podpory jsou slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a jsou vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Tato podpora musí být poskytnuta v podporovaných oblastech.
3. V podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy lze podporu na počáteční investici poskytnout bez ohledu na velikost příjemce. V podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy lze malým a středním podnikům poskytnout podporu na jakoukoli formu počáteční investice. Podporu velkým podnikům lze poskytovat pouze na počáteční investici ve prospěch nové hospodářské činnosti v dané oblasti.
4. Způsobilé jsou tyto náklady:
a)
náklady na investice do hmotného a nehmotného majetku;
b)
mzdové náklady odhadované na období dvou let, jež jsou spojeny s pracovními místy vytvořenými počáteční investicí, nebo
c)
kombinace nákladů podle písmene a) a b), přičemž nesmí být překročena vyšší z částek podle písmene a) nebo b).
5. Investice musí být v přijímající oblasti zachována po dokončení investice po dobu alespoň pěti let, nebo - v případě malých a středních podniků - po dobu alespoň tří let. Toto nebrání reprodukci zařízení nebo vybavení, které během tohoto období zastará nebo se porouchá, za podmínky, že dotyčná hospodářská činnost zůstane v dané oblasti zachována po relevantní minimální dobu.
6. Pořízený majetek musí být nový, s výjimkou malých a středních podniků a s výjimkou pořízení provozovny. Náklady související s pronájmem hmotného majetku lze zohlednit za těchto podmínek:
a)
u pozemků a budov musí nájem pokračovat alespoň po dobu pěti let od předpokládaného data ukončení investičního projektu v případě velkých podniků a po dobu tří let v případě podniků malých a středních;
b)
v případě zařízení nebo strojů musí mít nájem podobu finančního leasingu a být spojen s povinností příjemce odkoupit tento majetek po uplynutí sjednané doby nájmu.
V případě pořízení majetku provozovny ve smyslu čl. 2 bodu 49 se zohlední pouze náklady na nákup majetku od třetích osob, které nejsou spřízněny s kupujícím. Tato transakce se musí uskutečnit za tržních podmínek. Pokud již byla poskytnuta podpora na pořízení majetku před jeho nákupem, pak se náklady na tento majetek odečítají od způsobilých nákladů na pořízení provozovny. Jestliže se malý podnik převádí na rodinného příslušníka původního vlastníka nebo na zaměstnance, podmínka, že majetek musí být koupen od třetích osob nespřízněných s kupujícím, se nepoužije. Nabytí podílů se nepovažuje za počáteční investici.
7. V případě podpory na zásadní změnu výrobního postupu musí být způsobilé náklady vyšší než odpisy provedené za předcházející tři účetní období z majetku užívaného při činnosti, jež má být modernizována. V případě podpory na rozšíření výrobního sortimentu stávající provozovny musí být způsobilé náklady o nejméně 200 % vyšší než účetní hodnota znovu použitého majetku, která je zachycena v účetním období předcházejícím zahájení prací.
8. Nehmotný majetek je způsobilý pro výpočet investičních nákladů, jestliže splňuje tyto podmínky:
a)
musí se používat výlučně jen v provozovně, která je příjemcem podpory;
b)
musí se jednat o odepisovaný majetek;
c)
musí být pořízen za tržních podmínek od třetích osob nespřízněných s kupujícím; a
d)
musí být zařazen do majetku podniku, který je příjemcem podpory, a musí být využíván při projektu, na nějž je poskytnuta podpora, po dobu nejméně pěti let nebo - v případě malých a středních podniků - tří let.
U velkých podniků jsou náklady na nehmotný majetek způsobilé pouze do výše 50 % celkových způsobilých investičních nákladů na počáteční investici.
9. Jsou-li způsobilé náklady vypočteny na základě odhadovaných mzdových nákladů podle odst. 4 písm. b), musí být splněny tyto podmínky:
a)
investiční projekt musí v příslušné provozovně vést k čistému zvýšení počtu zaměstnanců oproti průměrnému stavu za předchozích dvanáct měsíců, což znamená, že od počtu zjevně vytvořených pracovních míst se odečtou pracovní místa, jež za uvedené období zanikla;
b)
všechna pracovní místa musí být obsazena do tří let od dokončení prací; a
c)
všechna pracovní místa vytvořená investicí musí ode dne svého prvního obsazení zůstat v dotyčné oblasti zachována po dobu alespoň pěti let, resp. - v případě malých a středních podniků - po dobu tří let.
10. Regionální podpora na rozvoj širokopásmové sítě musí splňovat tyto podmínky:
a)
podpora musí být poskytnuta pouze v oblastech, kde neexistuje síť stejné kategorie (buď základní širokopásmová síť nebo NGA) a kde je nepravděpodobné, že taková síť bude do tří let od přijetí rozhodnutí o poskytnutí podpory vybudována za komerčních podmínek, a
b)
provozovatel dotované sítě musí nabízet aktivní i pasivní velkoobchodní přístup za spravedlivých a nediskriminačních podmínek, včetně fyzického zpřístupnění v případě sítí NGA, a
c)
podpora musí být přidělena na základě soutěžního výběrového řízení.
11. Regionální podpora na výzkumnou infrastrukturu je poskytována pouze tehdy, je-li podmíněna poskytnutím transparentního a nediskriminačního přístupu k podporované infrastruktuře.
12. Intenzita podpory vyjádřená hrubým grantovým ekvivalentem nesmí přesáhnout maximální intenzitu podpory, která je pro dotyčnou oblast stanovena v mapě regionální podpory platné v době poskytnutí podpory. Je-li intenzita podpory vypočtena podle odst. 4 písm. c), nesmí být maximální intenzitou podpory překročena nejvýhodnější částka, která se vypočte použitím této intenzity na investiční nebo mzdové náklady. V případě velkých investičních projektů nesmí výše podpory přesahovat upravenou výši podpory, která se vypočte pomocí mechanismu uvedeného v čl. 2 bodě 20.
13. Počáteční investice, kterou tentýž příjemce (na úrovni skupiny) zahájí během tří let ode dne, kdy byly zahájeny práce na jiné podpořené investici v témže regionu úrovně 3 klasifikace územních statistických jednotek, se považuje za součást jediného investičního projektu. Jedná-li se u tohoto jediného investičního projektu o velký investiční projekt, pak celková výše podpory poskytnuté na tento jediný investiční projekt nesmí překročit upravenou výši podpory povolené u velkých investičních projektů.
14. Příjemce podpory musí poskytnout finanční příspěvek ve výši alespoň 25 % způsobilých nákladů, buď z vlastních zdrojů, nebo prostřednictvím externího financování, a to ve formě, která neobsahuje žádnou veřejnou podporu. Malý a střední podnik, který realizuje investici v některém z nejvzdálenějších regionů, může získat podporu, jejíž maximální intenzita přesahuje 75 %; v takovém případě zbývající část poskytne příjemce podpory formou finančního příspěvku.
15. V případě počáteční investice související s projekty Evropské územní spolupráce, na které se vztahuje nařízení (EU) č. 1299/2013, se intenzita podpory platná pro oblast, kde se počáteční investice nachází, použije na všechny příjemce, kteří se projektu účastní. Je-li počáteční investice realizována ve dvou či více podporovaných oblastech, je maximální intenzitou podpory intenzita podpory použitelná v podporované oblasti, v níž vznikla největší část způsobilých nákladů. V podporovaných oblastech způsobilých pro podporu podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy se toto ustanovení použije na velké podniky pouze v případě, je-li předmětem počáteční investice nová hospodářská činnost.
Článek 15
Regionální provozní podpora
1. Režimy regionální provozní podpory v nejvzdálenějších regionech a řídce osídlených oblastech vymezených členskými státy v regionální mapě podpory, kterou Komise schválila v souladu s bodem 161 pokynů k regionální státní podpoře na období 2014-2020 (54), jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I
2. Režimy regionální provozní podpory poskytují náhradu za:
a)
dodatečné náklady na dopravu zboží, které bylo vyrobeno v oblastech způsobilých pro provozní podporu, jakož i dodatečné náklady na dopravu zboží, které je v těchto oblastech dále zpracováváno, a to za následujících podmínek:
i)
příjemci vyvíjejí v těchto oblastech svou výrobní činnost,
ii)
podpora je objektivně předem vyčíslitelná pevnou částkou, v tunách na kilometr nebo v jiné vhodné jednotce,
iii)
tyto dodatečné náklady na dopravu zboží jsou vypočteny na základě trasy zboží v rámci vnitrostátních hranic dotčeného členského státu za použití dopravních prostředků, jež jsou pro příjemce spojeny s nejnižšími náklady. Pouze v případě nejvzdálenějších regionů mohou dodatečné náklady na dopravu zboží, které je v těchto oblastech dále zpracováváno, zahrnovat náklady na dopravu zboží z místa produkce do těchto oblastí;
b)
dodatečné provozní náklady (s výjimkou dopravních nákladů), které vznikly v nejvzdálenějších regionech v přímém důsledku jednoho či více trvalých znevýhodnění uvedených v článku 349 Smlouvy, za těchto podmínek:
i)
příjemci vyvíjejí v některém z nejvzdálenějších regionů svou hospodářskou činnost;
ii)
roční výše podpory na příjemce v rámci všech režimů provozní podpory nepřekračuje:
-
15 % hrubé přidané hodnoty, kterou za rok vytvoří příjemce v dotyčném nejvzdálenějším regionu, nebo
-
25 % nákladů na pracovní sílu, které za rok vzniknou příjemci v dotyčném nejvzdálenějším regionu nebo
-
10 % ročního obratu, jehož příjemce dosáhl v dotyčném nejvzdálenějším regionu.
3. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 100 % způsobilých dodatečných nákladů stanovených v tomto článku.
Pododdíl B
Urbanistická podpora
Článek 16
Regionální urbanistická podpora
1. Regionální urbanistická podpora je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Urbanistické projekty musí splňovat následující kritéria:
a)
projekty jsou realizovány v podporovaných oblastech prostřednictvím fondů urbanistického rozvoje;
b)
jsou spolufinancovány z evropských strukturálních a investičních fondů;
c)
podporují provádění „ucelené strategie pro udržitelný rozvoj měst“.
3. Celková investice do urbanistického projektu v rámci opatření urbanistické podpory nesmí přesáhnout 20 milionů EUR.
4. Způsobilé jsou celkové náklady na urbanistický projekt, nakolik splňují požadavky článků 65 a 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.1303/2013 (55).
5. Podpora, kterou fond urbanistického rozvoje poskytuje na způsobilé urbanistické projekty, může mít podobu kapitálu, kvazikapitálu, půjček, záruk nebo kombinace těchto nástrojů.
6. Urbanistická podpora musí na úrovni fondu urbanistického rozvoje nebo urbanistických projektů aktivovat dodatečné investice od soukromých investorů, tak aby výsledná celková částka dosahovala alespoň 30 % z celkových finančních prostředků poskytnutých na daný urbanistický projekt.
7. Soukromí a veřejní investoři mohou na realizaci urbanistického projektu poskytnout peněžité nebo nepeněžité plnění nebo jejich kombinaci. Nepeněžité plnění se ocení tržní hodnotou, kterou osvědčí nezávislý způsobilý znalec nebo oprávněný úřední orgán.
8. Opatření v oblasti urbanistického rozvoje musí splňovat tyto podmínky:
a)
správci fondu urbanistického rozvoje musí být vybráni na základě otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátními právními předpisy. Zejména nesmí být mezi správci fondů urbanistického rozvoje rozlišováno podle jejich místa usazení či sídla v určitém členském státě. Po správcích fondů urbanistického rozvoje může být požadováno, aby splnili určitá předem stanovená kritéria, která jsou objektivně odůvodněna povahou investic;
b)
nezávislí soukromí investoři musí být vybráni prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení, které je vedeno v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a jehož cílem je uzavřít pro jiné investice, než jsou záruky, odpovídající ujednání o sdílení rizik a odměny s tím, že asymetrickému sdílení zisku je dávána přednost před stanovením horního limitu ztráty (Downside Protection). Nejsou-li soukromí investoři vybráni prostřednictvím takovéhoto řízení, musí přiměřenou míru rentability (fair rate of return) investic soukromých investorů určit nezávislý znalec vybraný prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení;
c)
v případě asymetrického sdílení ztrát mezi veřejnými a soukromými investory musí být první ztráta převzatá veřejným investorem omezena na nejvýše 25 % celkové investice;
d)
v případě záruk poskytnutých soukromým investorům na urbanistické projekty musí být míra zajištění omezena na 80 % a celkové ztráty převzaté členským státem musí být omezeny na nejvýše 25 % podkladového portfolia krytého zárukou;
e)
investoři musí mít možnost být zastoupeni ve správních orgánech fondu urbanistického rozvoje, např. v dozorčí radě nebo poradním výboru;
f)
fond urbanistického rozvoje musí být založen podle použitelných právních předpisů. Členské státy stanoví, že musí být provedena hloubková kontrola, která ověří komerční solidnost investiční strategie pro účely realizace opatření urbanistické podpory.
9. Fondy urbanistického rozvoje musí být řízeny podle komerčních zásad a jejich rozhodování o financování musí být orientováno na zisk. Takový stav se předpokládá, jestliže správci fondu urbanistického rozvoje splňují tyto podmínky:
a)
správci fondů urbanistického rozvoje musí být ze zákona nebo na základě smlouvy povinni jednat s péčí řádného hospodáře, v dobré víře a vyhýbat se střetu zájmů; použijí se osvědčené postupy a regulatorní dohled;
b)
odměna správců fondů urbanistického rozvoje musí odpovídat tržním podmínkám. Má se za to, že je tento požadavek splněn, je-li správce vybrán prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení podle objektivních kritérií, jimiž je hodnocena praxe, odborné znalosti a provozní a finanční způsobilost;
c)
odměna, kterou správci fondů urbanistického rozvoje pobírají, musí být vázána na výkon nebo se musejí správci podílet na části investičních rizik tím způsobem, že spoluinvestují vlastní zdroje, tak aby bylo zajištěno, že jsou jejich zájmy trvale sladěny se zájmy veřejných investorů;
d)
správci fondů urbanistického rozvoje musí vypracovat investiční strategii a kritéria a navrhnout harmonogram investic do urbanistických projektů, které předem dokládají finanční životaschopnost investic a jejich očekávaný dopad na urbanistický rozvoj;
e)
pro jednotlivé kapitálové a kvazikapitálové investice je stanovena jasná a realistická výstupní strategie.
10. Jestliže se z fondu urbanistického rozvoje poskytují půjčky nebo záruky na urbanistické projekty, musí být splněny tyto podmínky:
a)
v případě půjček se při výpočtu maximální výše investice pro účely odstavce 3 tohoto článku vychází z nominální výše půjčky;
b)
v případě záruk se při výpočtu maximální výše investice pro účely odstavce 3 tohoto článku vychází z nominální výše podkladové půjčky.
11. Členský stát může provádění opatření v oblasti urbanistického rozvoje uložit pověřenému subjektu.
ODDÍL 2
Podpora určená malým a středním podnikům
Článek 17
Investiční podpora určená malým a středním podnikům
1. Investiční podpora určená malým a středním podnikům, jež působí na území Unie či mimo něj, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilé náklady mohou zahrnovat jak libovolnou z níže uvedených kategorií nákladů, tak obě tyto kategorie:
a)
náklady na investice do hmotného a nehmotného majetku;
b)
odhadované mzdové náklady spojené s pracovními místy vytvořenými v přímé souvislosti s investičním projektem a vypočtené za období dvou let.
3. Aby byly náklady považovány pro účely tohoto článku za způsobilé, musí investice sestávat z:
a)
investice do hmotného nebo nehmotného majetku za účelem založení nové provozovny, rozšíření stávající provozovny, rozšíření výrobního sortimentu provozovny o nové, dodatečné výrobky nebo za účelem zásadní změny celkového výrobního postupu stávající provozovny; nebo
b)
pořízení majetku náležejícího provozovně, jestliže jsou splněny tyto podmínky:
-
provozovna byla uzavřena nebo by byla uzavřena, pokud by nedošlo k jejímu odkoupení,
-
majetek byl koupen od třetích osob nespřízněných s kupujícím,
-
transakce se uskutečňuje za tržních podmínek.
Jestliže se malý podnik převádí na rodinného příslušníka původního vlastníka nebo na zaměstnance, podmínka, že majetek musí být koupen od třetích osob nespřízněných s kupujícím, se nepoužije. Za investici se nepovažuje pouhé nabytí podílů podniku.
4. Nehmotný majetek musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
používá se výlučně jen v provozovně, která je příjemcem podpory;
b)
nakládá se s ním jako s odpisovaným majetkem;
c)
je pořízen za tržních podmínek od třetích osob nespřízněných s kupujícím;
d)
je zařazen do majetku podniku alespoň po dobu tří let.
5. Pracovní místa vytvořená v přímé souvislosti s investičním projektem musí splňovat tyto podmínky:
a)
jsou vytvořena do tří let od dokončení investice;
b)
v příslušné provozovně vedou k čistému zvýšení počtu zaměstnanců oproti průměrnému stavu za předchozích dvanáct měsíců;
c)
jsou zachována nejméně po dobu tří let ode dne, kdy byla poprvé obsazena.
6. Intenzita podpory nesmí přesáhnout:
a)
20 % způsobilých nákladů v případě malých podniků;
b)
10 % způsobilých nákladů v případě středních podniků.
Článek 18
Podpora na poradenské služby ve prospěch malých a středních podniků
1. Podpora na poradenské služby ve prospěch malých a středních podniků je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
3. Způsobilými náklady jsou náklady na poradenské služby poskytnuté externími poradci.
4. Uvedené služby nemají charakter stálé nebo pravidelné činnosti ani nesouvisejí s obvyklými provozními náklady podniku na služby jako například běžné daňové poradenství, pravidelné právní služby nebo reklama.
Článek 19
Podpora na účast malých a středních podniků na veletrzích
1. Podpora na účast malých a středních podniků na veletrzích je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilými náklady jsou náklady vynaložené na nájem, zřízení a provoz stánku při účasti podniku na konkrétním veletrhu nebo výstavě.
3. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
Článek 20
Podpora na náklady spolupráce vzniklé malým a středním podnikům, které se účastní projektů v rámci Evropské územní spolupráce
1. Podpora na náklady spolupráce vzniklé malým a středním podnikům, které se účastní projektů v rámci Evropské územní spolupráce, na něž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilé jsou tyto náklady:
a)
náklady na organizační spolupráci, včetně nákladů na zaměstnance a kancelářské prostory, a to v rozsahu, který připadá na projekt spolupráce;
b)
náklady na poradenské a podpůrné služby spojené se spoluprací a poskytované externími poradci a poskytovateli služeb;
c)
cestovní výdaje, výdaje na vybavení a investiční výdaje přímo spojené s projektem a odpisy nástrojů a vybavení přímo používaného pro projekt.
3. U služeb uvedených v odst. 2 písm. b) se nesmí jednat o trvalou nebo pravidelnou činnost a tyto služby nesmějí souviset ani s obvyklými provozními náklady podniku, jako je tomu v případě běžného daňového poradenství, pravidelných právních služeb nebo běžné reklamy.
4. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 3
Podpora přístupu malých a středních podniků k financování
Článek 21
Podpora rizikového financování
1. Režimy podpory rizikového financování ve prospěch malých a středních podniků jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Na úrovni finančních zprostředkovatelů může mít podpora rizikového financování určená nezávislým soukromým investorům jednu z následujících forem:
a)
kapitálová či kvazikapitálová investice nebo finanční dotace, z níž jsou přímo či nepřímo realizovány investice rizikového financování do způsobilých podniků;
b)
půjčky, z nichž jsou přímo či nepřímo realizovány investice rizikového financování do způsobilých podniků;
c)
záruky na pokrytí ztrát, jež plynou z investic rizikového financování realizovaných přímo či nepřímo do způsobilých podniků.
3. Na úrovni nezávislých soukromých investorů může mít podpora rizikového financování formy uvedené v odstavci 2 tohoto článku nebo formu daňových pobídek určených soukromým investorům, kteří jsou fyzickými osobami poskytujícími způsobilým podnikům přímo či nepřímo rizikové financování.
4. Na úrovni způsobilých podniků může mít podpora rizikového financování formu kapitálových či kvazikapitálových investic, půjček, záruk nebo jejich kombinace.
5. Způsobilé jsou podniky, jež jsou v době počáteční investice rizikového financování nekotovanými malými či středními podniky a splňují alespoň jednu z níže uvedených podmínek:
a)
nepůsobí na žádném trhu;
b)
působí na libovolném trhu po dobu kratší než sedm let od svého prvního komerčního prodeje;
c)
potřebují počáteční investici rizikového financování, která podle podnikatelského záměru zpracovaného pro účely vstupu na nový výrobkový nebo zeměpisný trh přesahuje 50 % jejich průměrného ročního obratu za předchozích pět let.
6. Podporu rizikového financování lze poskytnout též následným investicím, které jsou do způsobilých podniků realizovány, a to i po uplynutí sedmiletého období podle odst. 5 písm. b), jsou-li kumulativně splněny tyto podmínky:
a)
není překročena celková výše rizikového financování podle odstavce 9;
b)
možnost následných investic se předpokládala v původním podnikatelském záměru;
c)
podnik, do nějž je realizována následná investice, se nestal propojeným podnikem ve smyslu článku 3 odst. 3 přílohy I jiného podniku, u kterého se nejedná o finančního zprostředkovatele ani nezávislého soukromého investora, jenž rizikové financování v rámci daného opatření poskytuje, pokud tento nový subjekt nenaplňuje znaky definice malého nebo středního podniku.
7. V případě kapitálových a kvazikapitálových investic do způsobilých podniků lze opatřením v oblasti rizikového financování podpořit náhradní financování (náhradní kapitál) pouze v případě, je-li způsobilému podniku současně poskytnut i čerstvý kapitál, na nějž v jednotlivých kolech investování připadá nejméně 50 %.
8. U kapitálových a kvazikapitálových investic podle odst. 2 písm. a) lze pro účely řízení likvidity použít nejvýše 30 % z celkového kapitálového vkladu finančního zprostředkovatele a přislíbeného, avšak nesplaceného kapitálu.
9. Celková výše rizikového financování podle odstavce 4 nesmí v rámci libovolného opatření v oblasti rizikového financování přesáhnout 15 milionů EUR na způsobilý podnik.
10. Opatření v oblasti rizikového financování, která spočívají v kapitálových či kvazikapitálových investicích nebo v půjčkách pro způsobilé podniky, musí na úrovni finančních zprostředkovatelů nebo způsobilého podniku aktivovat dodatečné zdroje financování od nezávislých soukromých investorů, tak aby celkový podíl soukromé účasti dosahoval těchto minimálních prahových hodnot:
a)
10 % rizikového financování poskytnutého způsobilým podnikům předtím, než na trhu uskuteční první komerční prodej;
b)
40 % rizikového financování poskytnutého způsobilým podnikům uvedeným v odst. 5 písm. b) tohoto článku;
c)
60 % rizikového financování v případě investic, které jsou realizovány do způsobilých podniků uvedených v odst. 5 písm. c) tohoto článku, a v případě následných investic do způsobilých podniků po uplynutí sedmiletého období podle odst. 5 písm. b) tohoto článku.
11. Je-li opatření v oblasti rizikového financování realizováno prostřednictvím finančního zprostředkovatele, zaměřuje se na způsobilé podniky v různých fázích vývoje podle odstavce 10 a na úrovni způsobilých podniků neposkytuje účast soukromých investorů, finanční zprostředkovatel musí dosáhnout takového celkového podílu soukromé účasti, který odpovídá alespoň váženému průměru, který vychází z objemu jednotlivých investic v podkladovém portfoliu a odpovídá uplatnění minimálních podílů účasti na tyto investice podle odstavce 10.
12. Opatření v oblasti rizikového financování nesmí rozlišovat mezi finančními zprostředkovateli podle jejich místa usazení či sídla v určitém členském státě. Po finančních zprostředkovatelích může být požadováno, aby splnili určitá předem stanovená kritéria, která jsou objektivně odůvodněna povahou investic.
13. Opatření v oblasti rizikového financování musí splňovat tyto podmínky:
a)
provádí je jeden nebo více finančních zprostředkovatelů, s výjimkou daňových pobídek pro soukromé investory, které se týkají jejich přímých investic do způsobilých podniků;
b)
finanční zprostředkovatelé, investoři a správci fondů jsou vybráni prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení, které je vedeno v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a jehož cílem je uzavřít odpovídající ujednání o sdílení rizik a odměny s tím, že - v případě investic, u nichž se nejedná o záruky - je asymetrickému sdílení zisku dávána přednost před stanovením horního limitu ztráty za účelem ochrany investice (Downside Protection);
c)
v případě asymetrického sdílení ztrát mezi veřejnými a soukromými investory musí být první ztráta převzatá veřejným investorem omezena na nejvýše 25 % celkové investice;
d)
v případě záruk podle odst. 2 písm. c) je míra zajištění omezena na 80 % a celkové ztráty převzaté členským státem jsou omezeny na nejvýše 25 % podkladového portfolia krytého zárukou. Bezúplatně lze poskytnout pouze záruku, která pokrývá očekávané ztráty z jí krytého podkladového portfolia. Vztahuje-li se záruka rovněž na neočekávané ztráty, je finanční zprostředkovatel povinen za tuto část záruky, která neočekávané ztráty pokrývá, zaplatit prémii v obvyklé tržní výši.
14. Opatření v oblasti rizikového financování musí zajistit, aby se rozhodování o financování orientovalo na zisk. Toho je dosaženo, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
finanční zprostředkovatelé musí být založeni podle použitelných právních předpisů;
b)
členský stát nebo subjekt odpovídající za realizaci opatření zajistí hloubkovou kontrolu, která ověří komerční solidnost investiční strategie pro účely realizace opatření v oblasti rizikového financování, včetně náležité strategie diverzifikace rizik, jejímž cílem je dosáhnout hospodářské životaschopnosti a efektivního rozsahu z hlediska objemu a zeměpisného pokrytí relevantního investičního portfolia;
c)
rizikové financování poskytnuté způsobilým podnikům musí vycházet z životaschopného podnikatelského záměru, který obsahuje podrobnosti o vývoji výrobku, tržeb a ziskovosti a předem dokládá finanční životaschopnost;
d)
pro jednotlivé kapitálové a kvazikapitálové investice je stanovena jasná a realistická výstupní strategie.
15. Finanční zprostředkovatelé musí být řízeni podle komerčních zásad. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud finanční zprostředkovatel a - v závislosti na druhu opatření v oblasti rizikového financování - správce fondu splňují tyto podmínky:
a)
musí být ze zákona nebo na základě smlouvy povinni jednat s péčí řádného hospodáře a v dobré víře a vyhýbat se střetu zájmů; použijí se osvědčené postupy a regulatorní dohled;
b)
jejich odměna musí odpovídat tržním podmínkám. Má se za to, že je tento požadavek splněn, je-li správce nebo finanční zprostředkovatel vybrán prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení podle objektivních kritérií, jimiž je hodnocena praxe, odborné znalosti a provozní a finanční způsobilost;
c)
jimi pobíraná odměna musí být vázána na výkon nebo se musejí podílet na části investičních rizik tím způsobem, že spoluinvestují vlastní zdroje, tak aby bylo zajištěno, že jsou jejich zájmy trvale sladěny se zájmy veřejného investora;
d)
musí vypracovat investiční strategii a kritéria a navrhnout harmonogram investic;
e)
investoři musí mít možnost být zastoupeni ve správních orgánech investičního fondu, např. v dozorčí radě nebo poradním výboru.
16. Opatření v oblasti rizikového financování, jímž jsou způsobilým podnikům poskytnuty záruky či půjčky, musí splňovat tyto podmínky:
a)
v důsledku opatření musí finanční zprostředkovatel realizovat investice, které by nebyly bez poskytnutí podpory realizovány nebo by byly realizovány v omezeném rozsahu či odlišným způsobem. Finanční zprostředkovatel musí být schopen prokázat, že provozuje mechanismus, který zajišťuje, aby veškeré výhody v podobě vyššího objemu financování, rizikovějších portfolií, méně přísných požadavků na zajištění, nižších prémií za záruky nebo nižších úrokových sazeb byly v co největším rozsahu postupovány konečným příjemcům;
b)
v případě půjček musí být při výpočtu maximální výše investic pro účely odstavce 9 zohledněna nominální výše půjčky;
c)
v případě záruk musí být při výpočtu maximální výše investic pro účely odstavce 9 zohledněna nominální výše podkladové půjčky. Záruka nesmí převýšit 80 % podkladové půjčky;
17. Členský stát může provádění opatření v oblasti rizikového financování uložit pověřenému subjektu.
18. Podpora rizikového financování určená malým a středním podnikům, které nesplňují podmínky odstavce 5, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, jestliže
a)
na úrovni malých a středních podniků splňuje podmínky nařízení (EU) č. 1407/2013 a
b)
jsou splněny všechny podmínky tohoto článku, s výjimkou podmínek odstavců 5, 6, 9, 10 a 11 a
c)
opatření v oblasti rizikového financování, která spočívají v kapitálových či kvazikapitálových investicích nebo v půjčkách pro způsobilé podniky, musí na úrovni finančních zprostředkovatelů nebo malých a středních podniků aktivovat dodatečné zdroje financování od nezávislých soukromých investorů, tak aby celkový podíl soukromé účasti na rizikovém financování poskytnutém malým a středním podnikům dosahoval alespoň 60 %.
Článek 22
Podpora na zahájení činnosti
1. Režimy podpory na zahájení činnosti jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilými podniky jsou nekotované malé podniky v době do pěti let od své registrace, které dosud nerozdělovaly zisk a nevznikly spojením podniků. Pokud jde o způsobilé podniky, které nepodléhají registraci, za počátek pětiletého období způsobilosti lze považovat okamžik, kdy podnik zahájil svou hospodářskou činnost, nebo kdy mu vznikla daňová povinnost z hospodářské činnosti.
3. Podpora na zahájení činnosti má podobu:
a)
půjček, jejichž úrokové sazby neodpovídají tržním podmínkám, jež jsou poskytnuty na dobu deseti let a jejichž nominální výše dosahuje maximálně 1 milionu EUR, nebo - v případě podniků usazených v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy - 1,5 milionu EUR, nebo - v případě podniků usazených v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy - 2 milionů EUR. V případě půjček s dobou splatnosti od pěti do deseti let lze tyto maximální částky upravit tím způsobem, že se výše uvedené částky vynásobí podílem deseti let a skutečné doby splatnosti půjčky. U půjček s dobou splatnosti kratší pěti let je maximální částka stejná jako u půjček s dobou splatnosti pěti let;
b)
záruk, jejichž prémie neodpovídají tržním podmínkám, jež jsou poskytnuty na dobu deseti let a u nichž dosahuje částka krytá zárukou maximálně 1,5 milionu EUR, nebo - v případě podniků usazených v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy - 2,25 milionu EUR, nebo - v případě podniků usazených v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy - 3 milionů EUR. V případě záruk s dobou platnosti od pěti do deseti let lze tuto maximální částku krytou zárukou upravit tím způsobem, že se výše uvedené částky vynásobí podílem deseti let a skutečné doby platnosti záruky. U záruk s dobou platnosti kratší pěti let je maximální částka krytá zárukou stejná jako u záruk s dobou platnosti pěti let. Záruka nesmí převýšit 80 % podkladové půjčky;
c)
dotace včetně kapitálových a kvazikapitálových investic, snížení úrokových sazeb a prémií za poskytnutí záruk, jejichž hrubý grantový ekvivalent činí nejvýše 0,4 milionu EUR, nebo - v případě podniků usazených v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy - 0,6 milionu EUR, nebo - v případě podniků usazených v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy - 0,8 milionu EUR.
4. Příjemci lze poskytnout podporu z více nástrojů uvedených v odstavci 3 tohoto článku za předpokladu, že podíl částky poskytnuté z jednoho nástroje, která se vypočte z maximální výše podpory přípustné za tento nástroj, je vzat jako základ k určení zbývajícího podílu maximální výše podpory přípustné za ostatní nástroje, z nichž je tato kombinovaná podpora poskytována.
5. V případě malých a inovativních podniků lze maximální částky uvedené v odstavci 3 zdvojnásobit.
Článek 23
Podpora určená alternativním obchodním platformám zaměřeným na malé a střední podniky
1. Podpora ve prospěch alternativních obchodních platforem zaměřených na malé a střední podniky je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Je-li provozovatelem platformy malý podnik, může mít opatření podpory podobu podpory na zahájení činnosti provozovatele platformy, přičemž v tomto případě se použijí podmínky článku 22.
Opatření podpory může mít podobu daňových pobídek pro nezávislé soukromé investory, kteří své investice v rámci rizikového financování realizované do podniků způsobilých podle článku 21 uskutečňují jakožto fyzické osoby prostřednictvím alternativní obchodní platformy.
Článek 24
Podpora na náklady spojené s výběrem vhodného investičního objektu
1. Podpora na náklady spojené s výběrem vhodného investičního objektu je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilé jsou náklady na počáteční přezkum a formální hloubkovou kontrolu, které provádějí správci finančních zprostředkovatelů nebo investoři s cílem nalézt podniky způsobilé podle článků 21 a 22.
3. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 4
Podpora výzkumu, vývoje a inovací
Článek 25
Podpora na výzkumné a vývojové projekty
1. Podpora na výzkumné a vývojové projekty je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpořená část výzkumného a vývojového projektu musí plně spadat do jedné či několika z těchto kategorií:
a)
základní výzkum;
b)
průmyslový výzkum;
c)
experimentální vývoj;
d)
studie proveditelnosti.
3. Způsobilé náklady na výzkumné a vývojové projekty musí být přiděleny na konkrétní kategorie výzkumu a vývoje a tvoří je:
a)
osobní náklady: výzkumní pracovníci, technici a ostatní podpůrný personál v rozsahu nezbytném pro účely projektu;
b)
náklady na nástroje a vybavení v rozsahu a po dobu, kdy jsou využívány pro účely projektu. Jestliže nejsou tyto nástroje a vybavení používány v rámci projektu po celou dobu své životnosti, jsou za způsobilé náklady považovány pouze odpisy za dobu trvání projektu vypočítané na základě všeobecně uznávaných účetních zásad;
c)
náklady na budovy a pozemky v rozsahu a po dobu, kdy jsou využívány pro účely projektu. U budov jsou způsobilými náklady pouze odpisy za dobu trvání projektu vypočítané na základě všeobecně uznávaných účetních zásad. V případě pozemků se za způsobilé náklady považují náklady na obchodní převod nebo skutečně vzniklé náklady na kapitál;
d)
náklady na smluvní výzkum, poznatky a patenty zakoupené nebo pořízené v rámci licence z vnějších zdrojů za obvyklých tržních podmínek a rovněž náklady na poradenské a rovnocenné služby využité výlučně pro účely projektu;
e)
dodatečné režijní a ostatní provozní náklady včetně nákladů na materiál, dodávky a podobné výrobky, které vznikly bezprostředně v důsledku projektu.
4. U studií proveditelnosti jsou způsobilé náklady na studii.
5. Intenzita podpory nesmí u žádného z příjemců přesáhnout:
a)
100 % způsobilých nákladů u základního výzkumu;
b)
50 % způsobilých nákladů u průmyslového výzkumu;
c)
25 % způsobilých nákladů u experimentálního vývoje;
d)
50 % způsobilých nákladů na studie proveditelnosti.
6. Intenzitu podpory průmyslového výzkumu a experimentálního vývoje lze zvýšit až na 80 % způsobilých nákladů takto:
a)
o 10 procentních bodů u středních podniků a o 20 procentních bodů u malých podniků;
b)
o 15 procentních bodů, je-li splněna jedna z těchto podmínek:
i)
projekt zahrnuje účinnou spolupráci:
-
mezi podniky, z nichž alespoň jeden je malým nebo středním podnikem, nebo k této spolupráci dochází alespoň ve dvou členských státech nebo v členském státě a v státě, který je smluvní stranou Dohody o EHP, a jednotlivý podnik nehradí více než 70 % způsobilých nákladů, nebo
-
mezi podnikem a jednou nebo více organizacemi pro výzkum a šíření znalostí, jestliže tato organizace nese alespoň 10 % způsobilých nákladů a má právo zveřejňovat výsledky vlastního výzkumu,
ii)
výsledky projektu jsou veřejně šířeny prostřednictvím konferencí, publikací, zdrojů s otevřeným přístupem nebo prostřednictvím volného softwaru nebo softwaru s otevřeným zdrojovým kódem.
7. Intenzitu podpory na studie proveditelnosti lze u středních podniků zvýšit o 10 procentních bodů a u malých podniků o 20 procentních bodů.
Článek 26
Investiční podpora na výzkumnou infrastrukturu
1. Podpora na výstavbu nebo modernizaci výzkumné infrastruktury, která vykonává hospodářské činnosti, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Jestliže výzkumná infrastruktura vykonává hospodářské i nehospodářské činnosti, musí být příslušné financování, náklady a výnosy jednotlivých druhů činností účtovány odděleně na základě důsledně uplatňovaných a objektivně zdůvodnitelných zásad nákladového účetnictví.
3. Cena účtovaná za provoz nebo užívání infrastruktury musí odpovídat ceně tržní.
4. Přístup k infrastruktuře musí být umožněn více uživatelům za transparentních a nediskriminačních podmínek. Podniky, které financovaly alespoň 10 % investičních nákladů na infrastrukturu, mohou získat přednostní přístup se zvýhodněnými podmínkami. Tento přístup musí být přiměřený příspěvku daného podniku na investiční náklady a tyto podmínky musí být zveřejněny, aby nedocházelo k nadměrné kompenzaci.
5. Způsobilými náklady jsou náklady na investice do nehmotného a hmotného majetku.
6. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
7. V případě výzkumné infrastruktury, která dostává příspěvky z veřejných zdrojů na své hospodářské i nehospodářské činnosti, musí členské státy zavést mechanismus monitorování a zpětného vymáhání podpory, tak aby v důsledku navýšení v podílu hospodářských činností oproti stavu, který se předpokládal v době poskytnutí podpory, nedocházelo k překročení použitelné intenzity podpory.
Článek 27
Podpora určená inovačním klastrům
1. Podpora určená inovačním klastrům je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora určená inovačním klastrům se poskytuje výhradně právnické osobě, která inovační klastr provozuje (klastrová organizace).
3. Přístup do provozoven klastru a k jeho zařízení a činnostem musí být umožněn více uživatelům za transparentních a nediskriminačních podmínek. Podniky, které financovaly alespoň 10 % investičních nákladů na inovační klastr, mohou získat přednostní přístup se zvýhodněnými podmínkami. Tento přístup musí být přiměřený příspěvku daného podniku na investiční náklady a tyto podmínky musí být zveřejněny, aby nedocházelo k nadměrné kompenzaci.
4. Poplatky účtované za využívání zařízení daného klastru a podílení se na jeho činnostech musí odpovídat tržní ceně nebo odrážet příslušné náklady klastru.
5. Na výstavbu či modernizaci inovačních klastrů lze poskytnout investiční podporu. Způsobilými náklady jsou náklady na investice do nehmotného a hmotného majetku.
6. Intenzita investiční podpory určené inovačním klastrům nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů. V případě inovačních klastrů, které se nacházejí v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, lze intenzitu podpory navýšit o 15 procentních bodů a v případě inovačních klastrů, které se nacházejí v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, o 5 procentních bodů.
7. Na provoz inovačních klastrů lze poskytnout provozní podporu. Doba poskytování podpory nesmí přesáhnout deset let.
8. Způsobilými náklady v případě provozní podpory určené inovačním klastrům jsou osobní a správní náklady (včetně režijních) související s těmito činnostmi:
a)
řízení a provoz klastru s cílem usnadnit spolupráci, sdílení informací a poskytování nebo zprostředkování specializovaných a personalizovaných služeb pro podporu podnikání,
b)
marketing klastru s cílem zvýšit účast nových podniků nebo organizací a zviditelnění,
c)
správa zařízení klastru; organizace vzdělávacích programů, seminářů a konferencí na podporu výměny znalostí a vytváření sítí a nadnárodní spolupráce.
9. V případě provozní podpory nesmí intenzita podpory přesáhnout 50 % celkových způsobilých nákladů za období, kdy je podpora poskytována.
Článek 28
Podpora na inovace určená malým a středním podnikům
1. Podpora na inovace určená malým a středním podnikům je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilé jsou tyto náklady:
a)
náklady na získání, uznání a obranu patentů a dalších nehmotných aktiv;
b)
náklady na vyslání vysoce kvalifikovaných pracovníků z organizace pro výzkum a šíření znalostí nebo velkého podniku, kteří u příjemce podpory pracují na činnostech v oblasti výzkumu, vývoje a inovací v nově vytvořené funkci, avšak nenahrazují jiné pracovníky;
c)
náklady na poradenské a podpůrné služby v oblasti inovací.
3. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
4. Pouze v případě podpory na poradenské a podpůrné služby v oblasti inovací lze intenzitu podpory zvýšit až na 100 % způsobilých nákladů za předpokladu, že celková výše podpory na tyto poradenské a podpůrné služby poskytnutá v kterémkoli období tří let nepřesáhne 200 000 EUR na jeden podnik.
Článek 29
Podpora na inovace postupů a organizační inovace
1. Podpora na inovace postupů a organizační inovace je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora určená velkým podnikům je slučitelná pouze tehdy, pokud tyto podniky v podporované činnosti účinně spolupracují s malými a středními podniky, přičemž spolupracujícím malým a středním podnikům musí vzniknout nejméně 30 % z celkových způsobilých nákladů.
3. Způsobilé jsou tyto náklady:
a)
osobní náklady;
b)
náklady na nástroje, vybavení, budovy a pozemky v rozsahu a za období, kdy jsou využívány pro projekt;
c)
náklady na smluvní výzkum, poznatky a patenty, které byly zakoupeny nebo na něž byla pořízena licence od vnějších zdrojů za obvyklých tržních podmínek;
d)
dodatečné režijní a ostatní provozní náklady včetně nákladů na materiál, dodávky a podobné výrobky, které vznikly přímo v důsledku provádění projektu.
4. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 15 % způsobilých nákladů u velkých podniků a 50 % způsobilých nákladů u malých a středních podniků.
Článek 30
Podpora výzkumu a vývoje v odvětví rybolovu a akvakultury
1. Podpora výzkumu a vývoje v odvětví rybolovu a akvakultury je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podporovaný projekt je předmětem zájmu všech podniků v příslušném konkrétním odvětví nebo pododvětví.
3. Přede dnem zahájení podporovaného projektu musí být na internetu zveřejněny tyto informace:
a)
skutečnost, že podporovaný projekt proběhne;
b)
jaké jsou cíle podporovaného projektu;
c)
přibližné datum, k němuž budou zveřejněny očekávané výsledky podporovaného projektu, a místo jejich zveřejnění na internetu;
d)
odkaz na to, že výsledky podporovaného projektu budou zdarma k dispozici všem podnikům činným v příslušném konkrétním odvětví nebo pododvětví.
4. Výsledky podporovaného projektu musí být zveřejněny na internetu ode dne ukončení podporovaného projektu nebo ode dne, kdy byly informace o těchto výsledcích dány k dispozici členům určité organizace, podle toho, která událost nastane dříve. Výsledky musí být na internetu zpřístupněny po dobu nejméně pěti let ode dne ukončení podporovaného projektu.
5. Podpora musí být poskytnuta přímo organizaci, jež se zabývá výzkumem a šířením poznatků, s tím, že její součástí není přímá podpora na nevýzkumné činnosti ve prospěch podniku, který vyrábí, zpracovává nebo uvádí na trh produkty rybolovu či akvakultury.
6. Způsobilé jsou náklady uvedené v čl. 25 odst. 3.
7. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 100 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 5
Podpora na vzdělávání
Článek 31
Podpora na vzdělávání
1. Podpora na vzdělávání je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora nesmí být poskytnuta na vzdělávání, které podnik organizuje za účelem, aby dodržel závazné vnitrostátní normy vzdělávání.
3. Způsobilé jsou tyto náklady:
a)
osobní náklady školitelů za hodiny, během kterých se školitelé účastní vzdělávání;
b)
provozní náklady školitelů a školených osob přímo spojené s projektem vzdělávání, např. cestovní výdaje, výdaje na materiál a vybavení přímo spojené s projektem, odpisy nástrojů a vybavení v rozsahu, který připadá na jejich výlučné používání pro projekt vzdělávání. Náklady na ubytování způsobilé nejsou, s výjimkou minimálních nezbytných nákladů na ubytování školených osob, jedná-li se o pracovníky se zdravotním postižením;
c)
náklady na poradenské služby týkající se projektu vzdělávání;
d)
osobní náklady školených osob a obecné nepřímé náklady (správní náklady, nájemné, režijní náklady) připadající na hodiny, během nichž se školené osoby účastní vzdělávání.
4. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů. Lze ji navýšit až na 70 % způsobilých nákladů takto:
a)
o 10 procentních bodů, je-li vzdělávání poskytováno pracovníkům se zdravotním postižením nebo znevýhodněným pracovníkům;
b)
o 10 procentních bodů, je-li podpora poskytnuta středním podnikům, a o 20 procentních bodů, je-li podpora poskytnuta malým podnikům.
5. Pokud se podpora poskytuje v odvětví námořní dopravy, lze intenzitu podpory zvýšit na 100 % způsobilých nákladů, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
školené osoby nejsou aktivními členy posádky, ale jsou na palubě nadpočetné, a
b)
školení se provádí na palubě lodí zapsaných v registrech Unie.
ODDÍL 6
Podpora pro znevýhodněné pracovníky a pracovníky se zdravotním postižením
Článek 32
Podpora na nábor znevýhodněných pracovníků v podobě subvencování mzdových nákladů
1. Režimy podpory na nábor znevýhodněných pracovníků je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilé jsou mzdové náklady za dobu nejvýše dvanácti měsíců od náboru znevýhodněného pracovníka. Jedná-li se u příslušného pracovníka o pracovníka vážně znevýhodněného, jsou způsobilé mzdové náklady za období nepřesahující 24 měsíců po jeho náboru.
3. Jestliže nábor nepředstavuje čisté zvýšení počtu zaměstnanců dotyčného podniku ve srovnání s průměrem za předcházejících dvanáct měsíců, pak důvodem uvolnění dotyčného pracovního místa nebo dotyčných pracovních míst musí být dobrovolný odchod, tělesné postižení, odchod do důchodu z důvodu věku, dobrovolné zkrácení pracovní doby nebo oprávněné propuštění pro porušení pracovních povinností, nikoli však snižování počtu pracovníků.
4. S výjimkou oprávněného propuštění pro porušení pracovních povinností musí mít znevýhodnění pracovníci nárok na nepřetržité zaměstnání alespoň po dobu odpovídající příslušným vnitrostátním právním předpisům nebo kolektivním dohodám, kterými se pracovní smlouvy řídí.
5. Pokud je doba zaměstnání kratší než 12 měsíců, popřípadě 24 měsíců v případě vážně znevýhodněných pracovníků, podpora se poměrně sníží.
6. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
Článek 33
Podpora na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením v podobě subvencování mzdových nákladů
1. Podpora na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilé jsou mzdové náklady za období, během něhož je pracovník se zdravotním postižením zaměstnáván.
3. Jestliže nábor nepředstavuje čisté zvýšení počtu zaměstnanců dotyčného podniku ve srovnání s průměrem za předcházejících dvanáct měsíců, pak důvodem uvolnění dotyčného pracovního místa nebo dotyčných pracovních míst musí být dobrovolný odchod, tělesné postižení, odchod do důchodu z důvodu věku, dobrovolné zkrácení pracovní doby nebo oprávněné propuštění pro porušení pracovních povinností, nikoli však snižování počtu pracovníků.
4. S výjimkou oprávněného propuštění pro porušení pracovních povinností musí mít pracovníci se zdravotním postižením nárok na nepřetržité zaměstnání alespoň po dobu odpovídající příslušným vnitrostátním právním předpisům nebo kolektivním dohodám, které jsou pro podnik právně závazné a jimiž se pracovní smlouvy řídí.
5. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 75 % způsobilých nákladů.
Článek 34
Podpora na úhradu dodatečných nákladů na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením
1. Podpora na úhradu dodatečných nákladů na zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilé jsou tyto náklady:
a)
náklady na přizpůsobení provozovny;
b)
náklady na zaměstnance odpovídající rozsahu doby, která připadá výhradně na asistenci pracovníkům se zdravotním postižením, a náklady na školení těchto zaměstnanců, kteří mají pracovníkům se zdravotním postižením asistovat;
c)
náklady na přizpůsobení či pořízení vybavení nebo náklady na pořízení a ověření počítačového programového vybavení, které mají používat pracovníci se zdravotním postižením, včetně přizpůsobených a pomocných technologických zařízení, které jdou nad rámec nákladů, jež by příjemci vznikly, pokud by zaměstnával pracovníky, kteří nemají zdravotní postižení;
d)
náklady přímo spojené s dopravou pracovníků se zdravotním postižením na místo výkonu práce a činností s prací souvisejících;
e)
mzdové náklady připadající na hodiny, jež pracovník se zdravotním postižením stráví na rehabilitaci;
f)
jestliže příjemce poskytuje chráněné zaměstnání, jsou způsobilé náklady na výstavbu, vestavbu nebo modernizaci výrobních jednotek dotyčného podniku a dále všechny správní a dopravní náklady, které ze zaměstnávání pracovníků se zdravotním postižením přímo vyplývají.
3. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 100 % způsobilých nákladů.
Článek 35
Podpora na úhradu nákladů na asistenci poskytovanou znevýhodněným pracovníkům
1. Podpora na náhradu nákladů na asistenci poskytovanou znevýhodněným pracovníkům je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilými náklady jsou náklady na:
a)
zaměstnávání pracovníků výhradně na tu část pracovní doby, kterou věnují asistenci znevýhodněným pracovníkům, za období nepřesahující dvanáct měsíců po přijetí znevýhodněného pracovníka nebo za období nepřesahující 24 měsíců po přijetí pracovníka vážně znevýhodněného;
b)
náklady na školení zaměstnanců, kteří mají znevýhodněným pracovníkům asistovat.
3. Poskytovaná asistence spočívá v opatřeních na podporu samostatnosti znevýhodněného pracovníka a jeho přizpůsobení se pracovnímu prostředí, v pomoci pracovníkovi v rámci sociálních procesů i administrativních postupů a v usnadnění komunikace se zaměstnavatelem a ve zvládání konfliktů.
4. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 7
Podpora na ochranu životního prostředí
Článek 36
Investiční podpora, která podnikům umožní řídit se přísnějšími environmentálními normami, než jsou normy Unie, nebo zvyšovat ochranu životního prostředí v případě, že norma Unie neexistuje
1. Investiční podpora, která podnikům umožní řídit se přísnějšími environmentálními normami, než jsou normy Unie, nebo zvyšovat ochranu životního prostředí v případě, že norma Unie neexistuje, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Investice musí splňovat jednu z těchto podmínek:
a)
investice příjemci umožňuje, aby v rámci svých činností, bez ohledu na existenci závazných vnitrostátních norem, které jsou přísnější než normy Unie, plnil přísnější požadavky, než vyžadují platné normy Unie, a tím zvyšoval ochranu životního prostředí;
b)
investice příjemci umožňuje, aby v rámci svých činností zvyšoval ochranu životního prostředí v případě, že norma Unie neexistuje.
3. Podporu nelze poskytnout v případě, má-li být realizací investic dosaženo toho, aby podniky splnily normy Unie, které již byly schváleny, ale dosud nenabyly účinnosti.
4. Odchylně od odstavce 3 může být podpora poskytnuta na
a)
pořízení nových dopravních prostředků pro dopravu po silnici, železnici, vnitrozemských vodních cestách a moři, které splňují schválené normy Unie, pokud k pořízení dojde předtím, než tyto normy nabydou účinnosti, a pokud se tyto nové normy poté, co se stanou závaznými, nepoužijí na dopravní prostředky již zakoupené před tímto datem;
b)
dodatečné montáže zařízení do stávajících dopravních prostředků pro dopravu po silnici, železnici, vnitrozemských vodních cestách a moři, pokud v okamžiku uvedení těchto dopravních prostředků do provozu nebyly normy Unie dosud účinné a pokud se tyto nové normy poté, co se stanou závaznými, nepoužijí na tyto dopravní prostředky se zpětnou účinností.
5. Způsobilé náklady jsou dodatečné investiční náklady nezbytné k tomu, aby bylo možné řídit se přísnějšími normami, než jsou použitelné normy Unie, nebo zvýšit ochranu životního prostředí v případě, že norma Unie neexistuje. Způsobilé náklady se určují takto:
a)
pokud lze náklady na investici do ochrany životního prostředí identifikovat v celkových investičních nákladech jako samostatnou investici, jsou způsobilými náklady tyto náklady spojené s ochranou životního prostředí;
b)
ve všech ostatních případech se náklady na investici do ochrany životního prostředí určují na základě srovnání s podobnou investicí, která je méně šetrná k životnímu prostředí a která by byla pravděpodobně realizována, kdyby nedošlo k poskytnutí podpory. Rozdíl mezi náklady na obě investice představuje náklady na ochranu životního prostředí a odpovídá způsobilým nákladům.
Náklady, které nejsou přímo spojeny s dosažením vyšší úrovně ochrany životního prostředí, způsobilé nejsou
6. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 40 % způsobilých nákladů.
7. Intenzitu podpory lze zvýšit o 10 procentních bodů v případě podpory poskytnuté středním podnikům a o 20 procentních bodů v případě podpory poskytnuté malým podnikům.
8. V případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, lze intenzitu podpory navýšit o 15 procentních bodů a v případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, o 5 procentních bodů.
Článek 37
Investiční podpora na včasné přizpůsobení se budoucím normám Unie
1. Podpora, jež povzbuzuje podniky, aby splnily nové normy Unie, které zvyšují ochranu životního prostředí a které dosud nenabyly účinnosti, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Normy Unie musí být schváleny a investice musí být realizována a dokončena nejméně jeden rok přede dnem, kdy příslušná norma nabyla účinnosti.
3. Způsobilými náklady jsou dodatečné investiční náklady nezbytné k tomu, aby bylo možné řídit se přísnějšími normami, než jsou použitelné normy Unie. Způsobilé náklady se určují takto:
a)
pokud lze náklady na investici do ochrany životního prostředí identifikovat v celkových investičních nákladech jako samostatnou investici, jsou způsobilými náklady tyto náklady spojené s ochranou životního prostředí;
b)
ve všech ostatních případech se náklady na investici do ochrany životního prostředí určují na základě srovnání s podobnou investicí, která je méně šetrná k životnímu prostředí a která by byla pravděpodobně realizována, kdyby nedošlo k poskytnutí podpory. Rozdíl mezi náklady na obě investice vymezuje náklady související s ochranou životního prostředí a představuje způsobilé náklady.
Náklady, které nejsou přímo spojeny s dosažením vyšší úrovně ochrany životního prostředí, způsobilé nejsou
4. Intenzita podpory nesmí přesáhnout:
a)
20 % způsobilých nákladů u malých podniků, 15 % způsobilých nákladů u středních podniků a 10 % způsobilých nákladů u velkých podniků, pokud je investice realizována a ukončena více než tři roky přede dnem, kdy nová norma Unie nabývá účinnosti;
b)
15 % způsobilých nákladů u malých podniků, 10 % způsobilých nákladů u středních podniků a 5 % způsobilých nákladů u velkých podniků, pokud je investice realizována a ukončena v rozmezí jednoho až tří let přede dnem, kdy nová norma Unie nabývá účinnosti.
5. V případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, lze intenzitu podpory navýšit o 15 procentních bodů a v případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, o 5 procentních bodů.
Článek 38
Investiční podpora na opatření ke zvýšení energetické účinnosti
1. Investiční podpora, která podnikům umožňuje zvýšit energetickou účinnost, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora se podle tohoto článku nesmí poskytnout v případě, provádí-li se zlepšení za tím účelem, aby podniky splnily normy Unie, které již byly schváleny, ale dosud nenabyly účinnosti.
3. Způsobilými náklady jsou dodatečné investiční náklady nezbytné k dosažení vyšší úrovně energetické účinnosti. Způsobilé náklady se určují takto:
a)
lze-li náklady na investici do energetické účinnosti identifikovat v celkových investičních nákladech jako samostatnou investici, jsou způsobilé tyto náklady související s energetickou účinností;
b)
ve všech ostatních případech se náklady na investici do energetické účinnosti určují na základě srovnání s podobnou investicí, která nedosahuje stejné energetické účinnosti a která by byla pravděpodobně realizována bez poskytnutí podpory. Rozdíl mezi náklady na obě investice vymezuje náklady související s energetickou účinností a představuje způsobilé náklady.
Náklady, které nejsou přímo spojeny s dosažením vyšší úrovně energetické účinnosti, způsobilé nejsou.
4. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 30 % způsobilých nákladů.
5. Intenzitu podpory lze navýšit o 20 procentních bodů v případě podpory poskytnuté malým podnikům a o 10 procentních bodů v případě podpory poskytnuté středním podnikům.
6. V případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, lze intenzitu podpory navýšit o 15 procentních bodů a v případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, o 5 procentních bodů.
Článek 39
Investiční podpora na projekty ke zvýšení energetické účinnosti budov
1. Investiční podpora na projekty ke zvýšení energetické účinnosti budov je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. K získání podpory podle tohoto článku jsou způsobilé projekty ke zvýšení energetické účinnosti budov.
3. Způsobilými náklady jsou celkové náklady na projekt ke zvýšení energetické účinnosti.
4. Podpora se poskytuje v podobě finanční dotace, kapitálové investice, záruky nebo půjčky a je určena fondu energetické účinnosti nebo jinému finančnímu zprostředkovateli, kteří ji v plné výši předají dále konečným příjemcům, tj. vlastníkům nebo nájemníkům budov.
5. Podpora poskytnutá prostřednictvím fondu energetické účinnosti nebo jiného finančního zprostředkovatele na projekty ke zvýšení energetické účinnosti může mít podobu půjček nebo záruk. Nominální hodnota půjčky nebo částka, která je zajištěna zárukou, nesmí na úrovni konečných příjemců přesáhnout 10 milionů EUR na projekt. Záruka by neměla převýšit 80 % podkladové půjčky.
6. Částka, kterou vlastníci budov splácejí fondu energetické účinnosti nebo jinému finančnímu zprostředkovateli, nesmí být nižší než nominální hodnota půjčky.
7. Podpora na zvýšení energetické účinnosti musí aktivovat dodatečné investice od soukromých investorů, jejichž výše musí dosahovat alespoň 30 % z celkových finančních prostředků poskytnutých na daný projekt. Poskytuje-li podporu fond energetické účinnosti, lze soukromé investice aktivovat na úrovni tohoto fondu nebo projektů ke zvýšení energetické účinnosti s cílem dosáhnout celkového podílu soukromých investic ve výši nejméně 30 % z celkových finančních prostředků poskytnutých na daný projekt.
8. Pro účely poskytování podpory ke zvýšení energetické účinnosti mohou členské státy zřídit fondy energetické účinnosti nebo využít finančních zprostředkovatelů. Musí být splněny tyto podmínky:
a)
správci finančního zprostředkovatele a správci fondu energetické účinnosti musí být vybráni prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátními právními předpisy. Zejména nesmí být mezi těmito subjekty rozlišováno podle jejich místa usazení či sídla v určitém členském státě. Po finančních zprostředkovatelích a správcích fondů energetické účinnosti může být požadováno, aby splnili určitá předem stanovená kritéria, která jsou objektivně odůvodněna povahou investic;
b)
nezávislí soukromí investoři musí být vybráni prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení, které je vedeno v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a jehož cílem je uzavřít pro jiné investice, než jsou záruky, odpovídající ujednání o sdílení rizik a odměny s tím, že asymetrickému sdílení zisku je dávána přednost před stanovením horního limitu ztráty za účelem ochrany investice (Downside Protection). Nejsou-li soukromí investoři vybráni prostřednictvím takovéhoto řízení, musí přiměřenou míru rentability (fair rate of return) investic soukromých investorů určit nezávislý znalec vybraný prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení;
c)
v případě asymetrického sdílení ztrát mezi veřejnými a soukromými investory musí být první ztráta převzatá veřejným investorem omezena na nejvýše 25 % celkové investice;
d)
v případě záruk je míra zajištění omezena na 80 % a celkové ztráty převzaté členským státem jsou omezeny na nejvýše 25 % podkladového portfolia krytého zárukou. Bezúplatně lze poskytnout pouze záruku, která pokrývá očekávané ztráty z jí krytého podkladového portfolia. Vztahuje-li se záruka rovněž na neočekávané ztráty, je finanční zprostředkovatel povinen za tuto část záruky, která neočekávané ztráty pokrývá, zaplatit prémii v obvyklé tržní výši.
e)
investoři musí mít možnost být zastoupeni ve správních orgánech fondu energetické účinnosti nebo finančního zprostředkovatele, např. v dozorčí radě nebo poradním výboru;
f)
fond energetické účinnosti nebo finanční zprostředkovatel musí být založen podle použitelných právních předpisů a členské státy zajistí hloubkovou kontrolu, která ověří komerční solidnost investiční strategie pro účely realizace opatření podpory ke zvýšení energetické účinnosti.
9. Finanční zprostředkovatelé, včetně fondů energetické účinnosti musí být spravovány podle komerčních zásad a jejich rozhodování o financování musí být orientováno na zisk. Takový stav se předpokládá, jestliže finanční zprostředkovatel, a případně správci fondu energetické účinnosti splňují tyto podmínky:
a)
jsou ze zákona nebo na základě smlouvy povinni jednat s péčí řádného hospodáře a v dobré víře a vyhýbat se střetu zájmů; použijí se osvědčené postupy a regulatorní dohled;
b)
jejich odměna odpovídá tržním podmínkám. Má se za to, že je tento požadavek splněn, je-li správce vybrán prostřednictvím otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení podle objektivních kritérií, jimiž je hodnocena praxe, odborné znalosti a provozní a finanční způsobilost;
c)
jimi pobíraná odměna musí být vázána na výkon nebo se musejí podílet na části investičních rizik tím způsobem, že spoluinvestují vlastní zdroje, tak aby bylo zajištěno, že jsou jejich zájmy trvale sladěny se zájmy veřejného investora;
d)
musí vypracovat investiční strategii a kritéria a navrhnout harmonogram investic do projektů ke zvýšení energetické účinnosti, které předem dokládají finanční životaschopnost investic a jejich očekávaný dopad na energetickou účinnost;
e)
pro veřejné prostředky investované do fondu energetické účinnosti nebo poskytnuté finančnímu zprostředkovateli musí být stanovena jasná a realistická výstupní strategie, která umožní, aby do projektů ke zvýšení energetické účinnosti investoval trh, až k tomu bude připraven.
10. Výjimka z oznamovací povinnosti podle tohoto článku se nevztahuje na zvýšení energetické účinnosti provedená za tím účelem, aby příjemce splnil již schválené normy Unie.
Článek 40
Investiční podpora na vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektrické energie
1. Investiční podpora na vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektrické energie je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Investiční podporu lze poskytnout pouze na nově instalované nebo modernizované kapacity.
3. Nová kogenerační jednotka musí ve srovnání s oddělenou výrobou tepla a elektřiny dosahovat celkově úspor primární energie stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (56). Vylepšení stávající kogenerační jednotky nebo přebudování stávající jednotky na výrobu energie na kogenerační jednotku musí ve srovnání s původní situací přinést úsporu primární energie.
4. Způsobilými náklady jsou dodatečné náklady na investice do vybavení potřebného k tomu, aby mohlo být zařízení provozováno jako zařízení pro vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, a to ve srovnání s běžným zařízením na výrobu elektřiny nebo tepla se stejnou kapacitou, nebo dodatečné náklady na investice určené k tomu, aby bylo zařízení, které již splňuje limit vysoké energetické účinnosti, modernizováno na vyšší stupeň této účinnosti.
5. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 45 % způsobilých nákladů. Intenzitu podpory lze navýšit o 20 procentních bodů v případě podpory poskytnuté malým podnikům a o 10 procentních bodů v případě podpory poskytnuté středním podnikům.
6. V případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, lze intenzitu podpory navýšit o 15 procentních bodů a v případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, o 5 procentních bodů.
Článek 41
Investiční podpora energie z obnovitelných zdrojů
1. Investiční podpora energie z obnovitelných zdrojů je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Investiční podpora na výrobu biopaliv je vyňata z oznamovací povinnosti pouze v míře, v níž jsou investice, na které se podpora poskytuje, používány na výrobu udržitelných biopaliv, přičemž se nejedná o biopaliva z potravinářských plodin. Investiční podpora na přeměnu stávajících elektráren na biopaliva z potravinářských plodin v elektrárny na vyspělá biopaliva je však na základě tohoto článku vyňata za předpokladu, že se výroba z potravinářských plodin sníží v rozsahu, který odpovídá nové kapacitě.
3. Podpora nesmí být poskytnuta na biopaliva, na něž se vztahují povinné dodávky nebo povinné přimíchávání.
4. Podpora se nesmí poskytnout ve prospěch vodních elektráren, které nesplňují podmínky vyplývající ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES.
5. Investiční podporu lze poskytnout pouze na nová zařízení. Podpora nesmí být poskytnuta ani vyplacena poté, co zařízení zahájilo provoz, nesmí být závislá na výkonu.
6. Způsobilými náklady jsou dodatečné investiční náklady nezbytné k podpoře výroby energie z obnovitelných zdrojů. Způsobilé náklady se určují takto:
a)
lze-li náklady na investici do výroby energie z obnovitelných zdrojů identifikovat v celkových investičních nákladech jako samostatnou investici, například jako snadno identifikovatelnou doplňkovou složku stávajícího zařízení, jsou způsobilé tyto náklady související s energií z obnovitelných zdrojů;
b)
lze-li náklady na investici do výroby energie z obnovitelných zdrojů určit na základě srovnání s podobnou investicí, která je méně šetrná k životnímu prostředí a která by byla pravděpodobně realizována, kdyby nedošlo k poskytnutí podpory, tento rozdíl mezi náklady na obě investice vymezuje náklady související s výrobou energie z obnovitelných zdrojů a představuje způsobilé náklady;
c)
v případě některých malých zařízení, u nichž nelze investici, která je méně šetrná k životnímu prostředí, identifikovat, protože tak malé elektrárny neexistují, způsobilé náklady představují celkové investiční náklady vynaložené na dosažení vyšší úrovně ochrany životního prostředí.
Náklady, které nejsou přímo spojeny s dosažením vyšší úrovně ochrany životního prostředí, způsobilé nejsou.
7. Intenzita podpory nesmí přesáhnout:
a)
45 % způsobilých nákladů, jsou-li způsobilé náklady vypočítávány na základě odst. 6 písm. a) nebo odst. 6 písm. b);
b)
30 % způsobilých nákladů, jsou-li způsobilé náklady vypočítávány na základě odst. 6 písm. c).
8. Intenzitu podpory lze navýšit o 20 procentních bodů v případě podpory poskytnuté malým podnikům a o 10 procentních bodů v případě podpory poskytnuté středním podnikům.
9. V případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, lze intenzitu podpory navýšit o 15 procentních bodů a v případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, o 5 procentních bodů.
10. Je-li podpora poskytována na základě jednoznačných, transparentních a nediskriminačních kritérií v soutěžním nabídkovém řízení, může intenzita podpory dosáhnout 100 % způsobilých nákladů. Toto nabídkové řízení musí být nediskriminační a musí zajistit účast všech zájemců z řad podniků. Rozpočet stanovený v souvislosti s nabídkovým řízením představuje závazné omezení v tom smyslu, že podporu nemohou obdržet všechny subjekty, které se řízení účastní, a že se podpora poskytne na základě původní nabídky předložené nabízejícím subjektem, čímž se vylučují následná vyjednávání.
Článek 42
Provozní podpora elektrické energie z obnovitelných zdrojů
1. Provozní podpora elektrické energie z obnovitelných zdrojů je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora musí být poskytnuta na základě jednoznačných, transparentních a nediskriminačních kritérií v soutěžním nabídkovém řízení, které je za nediskriminačních podmínek otevřené pro všechny výrobce elektrické energie z obnovitelných zdrojů.
3. Nabídkové řízení může být omezeno na konkrétní technologie, pokud by řízení otevřené všem výrobcům energie vedlo k neoptimálnímu výsledku, který nelze vyřešit v rámci návrhu postupu zejména s ohledem na:
i)
potenciál dané nové a inovativní technologie v dlouhodobějším horizontu nebo
ii)
nutnost zajistit diverzifikaci nebo
iii)
omezení sítě a stabilitu rozvodné sítě nebo
iv)
systémové náklady (na integraci) nebo
v)
nutnost zabránit narušením na trzích se surovinami v důsledku podpory biomasy.
Členské státy provedou podrobné posouzení použitelnosti těchto podmínek a předají ho Komisi na základě podmínek vyplývajících z čl. 11 písm. a).
4. Podpora na novou a inovativní technologii výroby energie z obnovitelných zdrojů musí být poskytnuta na základě jednoznačných, transparentních a nediskriminačních kritérií v soutěžním nabídkovém řízení, které je otevřené alespoň pro jednu takovou technologii. Roční podpora nesmí být poskytnuta na více než 5 % celkového objemu plánované nové kapacity výroby elektrické energie z obnovitelných zdrojů.
5. Podpora se poskytuje ve formě příplatků k tržní ceně s tím, že výrobci prodávají vyrobenou elektrickou energii přímo na trhu.
6. Příjemci podpory nesou běžnou odpovědnost za odchylku subjektu zúčtování. Příjemci mohou zajistit, aby jejich jménem nesly odpovědnost za odchylku subjektu zúčtování jiné podniky, např. agregátory.
7. Podpora se nesmí poskytnout, jestliže jsou ceny záporné.
8. I když nebylo vyhlášeno soutěžní nabídkové řízení uvedené v odstavci 2, lze podporu poskytnout ve prospěch zařízení s instalovanou kapacitou na výrobu elektrické energie nižší než 1 MW, pokud jde o výrobu elektrické energie ze všech obnovitelných zdrojů, s výjimkou větrné energie, v jejímž případě lze mimo rámec soutěžního nabídkového řízení podle odstavce 2 poskytnout podporu ve prospěch zařízení s instalovanou kapacitou na výrobu elektrické energie nižší než 6 MW nebo ve prospěch zařízení s méně než šesti výrobními jednotkami. Jestliže se podpora poskytuje mimo rámec soutěžního nabídkového řízení, musí být dodrženy podmínky vyplývající z odstavců 5, 6 a 7; tím není dotčeno ustanovení odstavce 9. Navíc jestliže se podpora poskytuje mimo rámec soutěžního nabídkového řízení, použijí se podmínky vyplývající z čl. 43 odst. 5, 6 a 7.
9. Podmínky vyplývající z odstavců 5, 6 a 7 se nepoužijí na provozní podporu poskytovanou zařízením s instalovanou kapacitou na výrobu elektrické energie nižší než 500 kW, pokud jde o výrobu elektrické energie ze všech obnovitelných zdrojů, s výjimkou větrné energie, v jejímž případě se podmínky nepoužijí na provozní podporu poskytovanou zařízením s instalovanou kapacitou nižší než 3 MW nebo zařízením s méně než třemi výrobními jednotkami.
10. Pro účely výpočtu maximálních kapacit uvedených v odstavcích 8 a 9 se zařízení se společným místem připojení k elektrické síti považují za zařízení jediné.
11. Podporu lze poskytovat pouze po dobu, dokud výrobna elektrické energie z obnovitelných zdrojů není podle všeobecně uznávaných účetních zásad v plném rozsahu odepsána. Od provozní podpory je nutno odečíst případně dříve poskytnutou podporu investiční.
Článek 43
Provozní podpora energie z obnovitelných zdrojů v malých zařízeních
1. Provozní podpora energie z obnovitelných zdrojů v malých zařízeních je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora se poskytuje pouze zařízením s instalovanou kapacitou na výrobu elektrické energie nižší než 500 kW, pokud jde o výrobu elektrické energie ze všech obnovitelných zdrojů, s výjimkou větrné energie, v jejímž případě se podpora poskytuje zařízením s instalovanou kapacitou nižší než 3 MW nebo zařízením s méně než třemi výrobními jednotkami, a s výjimkou biopaliv, v jejichž případě se podpora poskytuje zařízením s instalovanou kapacitou nižší než 50 000 tun ročně. Pro účely výpočtu těchto maximálních kapacit se malá zařízení se společným místem připojení k elektrické síti považují za zařízení jediné.
3. Podpora se poskytuje pouze zařízením, která vyrábějí udržitelná biopaliva, která nejsou biopalivy z potravinářských plodin. Podle tohoto článku je vyňata i provozní podpora určená podnikům vyrábějícím biopaliva z potravinářských plodin, které zahájily svou činnost před dnem 31. prosince 2013 a jejichž účetní hodnota není zatím zcela odepsána; tato výjimka v každém případě platí nejpozději do roku 2020.
4. Podpora nesmí být poskytnuta na biopaliva, na něž se vztahují povinné dodávky nebo povinné přimíchávání.
5. Podpora na jednotku energie nesmí překročit rozdíl mezi celkovými měrnými náklady na výrobu energie z příslušného obnovitelného zdroje a tržní cenou daného druhu energie. Tyto měrné náklady musí být pravidelně aktualizovány, minimálně jednou ročně.
6. Maximální míra rentability použitá při výpočtu měrných nákladů nesmí překročit příslušnou swapovou sazbu navýšenou o prémii ve výši 100 bazických bodů. Příslušnou swapovou sazbou je swapová sazba měny, v níž je podpora poskytnuta, na dobu splatnosti, která odpovídá období odpisování podporovaných zařízení.
7. Podporu lze poskytovat pouze po dobu, dokud zařízení není podle všeobecně uznávaných účetních zásad v plném rozsahu odepsáno. Od provozní podpory poskytnuté danému zařízení se odečte případně dříve poskytnutou podporu investiční.
Článek 44
Podpora v podobě úlev na ekologických daních podle směrnice 2003/96/ES
1. Režimy podpory v podobě úlev na ekologických daních, které splňují podmínky směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (57), jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Příjemci úlev na daních musí být vybráni na základě transparentních a objektivních kritérií a musí zaplatit alespoň odpovídající minimální úroveň zdanění vyplývající ze směrnice 2003/96/ES.
3. Podstatou režimů podpory v podobě úlev na daních je snížení platné sazby ekologické daně, zaplacení pevně stanovené částky vyrovnávací platby nebo kombinace těchto mechanismů.
4. Podpora nesmí být poskytnuta na biopaliva, na něž se vztahují povinné dodávky nebo povinné přimíchávání.
Článek 45
Investiční podpora na sanaci kontaminovaných lokalit
1. Investiční podpora určená podnikům odstraňujícím ekologické škody tím, že provádějí sanaci kontaminovaných lokalit, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Tyto investice musí vést k nápravě škody na životním prostředí, včetně poškození kvality půdy nebo povrchové či podzemní vody.
3. Je-li zjištěna právnická nebo fyzická osoba, která je podle právních předpisů použitelných v daném členském státě odpovědná za vzniklou škodu na životním prostředí, aniž jsou dotčena pravidla Unie v dané oblasti - zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí (58), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu (59), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého a o změně směrnice Rady 85/337/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES a 2008/1/ES a nařízení (ES) č. 1013/2006 (60) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/30/EU ze dne 12. června 2013 o bezpečnosti činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři a o změně směrnice 2004/35/ES (61), musí sanaci financovat tato osoba v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“ s tím, že v takovém případě nelze poskytnout státní podporu. Není-li osoba, která je podle platných právních předpisů odpovědná, zjištěna nebo nelze-li dosáhnout toho, aby nesla související náklady, pak osobě, v jejíž gesci budou v takovém případě sanační či dekontaminační práce probíhat, lze poskytnout státní podporu.
4. Způsobilými náklady jsou náklady na sanační práce, od nichž se odečte navýšení hodnoty pozemku. V případě sanace kontaminovaných lokalit lze za způsobilé investice považovat veškeré náklady, které podnik v rámci sanace své lokality vynaloží, bez ohledu na to, může-li je vykázat ve své účetní rozvaze jako dlouhodobý majetek.
5. Navýšení hodnoty pozemku vyplývající ze sanace musí posoudit nezávislý odborník.
6. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 100 % způsobilých nákladů.
Článek 46
Investiční podpora na energeticky účinné dálkové vytápění a chlazení
1. Investiční podpora na zavedení soustavy energeticky účinného dálkového vytápění a chlazení je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilými náklady na výrobní soustavu jsou dodatečné náklady, které jsou ve srovnání s běžnou soustavou potřebné k výstavbě, rozšíření a rekonstrukci jedné či více výrobních jednotek, které mají fungovat jako soustava energeticky účinného dálkového vytápění a chlazení. Investice musí být nedílnou součástí této soustavy energeticky účinného dálkového vytápění a chlazení.
3. Intenzita podpory na výrobní soustavu nesmí přesáhnout 45 % způsobilých nákladů. Intenzitu podpory lze navýšit o 20 procentních bodů v případě podpory poskytnuté malým podnikům a o 10 procentních bodů v případě podpory poskytnuté středním podnikům.
4. V případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, lze intenzitu podpory na výrobní soustavu navýšit o 15 procentních bodů a v případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, o 5 procentních bodů.
5. Způsobilými náklady v případě distribuční sítě jsou investiční náklady.
6. Výše podpory určené pro distribuční sítě nesmí přesáhnout výši rozdílu mezi způsobilými náklady a provozním ziskem z investice. Od způsobilých nákladů se odečte provozní zisk, a to buď ex ante nebo uplatněním mechanismu zpětného vymáhání podpory.
Článek 47
Investiční podpora na recyklaci a opětovné použití odpadu
1. Investiční podpora na recyklaci a opětovné použití odpadu je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Investiční podpora se poskytuje na recyklaci a opětovné použití odpadu produkovaného jinými podniky.
3. Recyklované nebo opětovně použité materiály, které se zpracovávají, by jinak musely být odstraněny nebo zpracovány způsobem, jenž je méně šetrný k životnímu prostředí. Bloková výjimka podle tohoto článku se nevztahuje na jiné způsoby využití odpadu, než je recyklace.
4. Podpora nesmí nepřímo zbavovat znečišťovatele zátěže, kterou by podle práva Unie měli nést, nebo zátěže, která by měla patřit mezi standardní náklady společnosti.
5. Investice nesmí pouze zvyšovat poptávku po materiálech k recyklaci, aniž by zvýšila míru sběru těchto materiálů.
6. Investice musí směřovat do postupů, které jsou dokonalejší než současný stav techniky.
7. Způsobilými náklady jsou dodatečné investiční náklady nezbytné k realizaci investice, jež vede k lepším nebo účinnějším činnostem v oblasti recyklace a opětovného použití odpadu oproti běžnému postupu opětovného použití a recyklace o stejné kapacitě, který by byl uplatňován bez poskytnutí podpory.
8. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 35 % způsobilých nákladů. Intenzitu podpory lze navýšit o 20 procentních bodů v případě podpory poskytnuté malým podnikům a o 10 procentních bodů v případě podpory poskytnuté středním podnikům.
9. V případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, lze intenzitu podpory navýšit o 15 procentních bodů a v případě investic, které jsou realizovány v podporovaných oblastech splňujících podmínky čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, o 5 procentních bodů.
10. Vynětí z oznamovací povinnosti na základě tohoto článku se nevztahuje na podporu investic příjemce do recyklace a opětovného použití jeho vlastního odpadu.
Článek 48
Investiční podpora na energetickou infrastrukturu
1. Investiční podpora na výstavbu nebo modernizaci energetické infrastruktury je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora se poskytuje ve prospěch energetické infrastruktury, jež se nachází v podporovaných oblastech.
3. Na energetickou infrastrukturu se použije regulace tarifů a regulace přístupu v plném rozsahu podle právních předpisů v oblasti vnitřního trhu s energií.
4. Způsobilými náklady jsou investiční náklady.
5. Výše podpory nesmí přesáhnout výši rozdílu mezi způsobilými náklady a provozním ziskem z investice. Od způsobilých nákladů se odečte provozní zisk, a to buď ex ante nebo uplatněním mechanismu zpětného vymáhání podpory.
6. Vynětí z oznamovací povinnosti na základě tohoto článku se nevztahuje na podporu na investice do projektů skladování elektrické energie a plynu a do ropné infrastruktury.
Článek 49
Podpora na ekologické studie
1. Podpora na studie (včetně energetických auditů) přímo související s investicemi uvedenými v tomto oddíle je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilými náklady jsou náklady na studie uvedené v odstavci 1.
3. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
4. Intenzitu podpory lze navýšit o 20 procentních bodů u studií vypracovaných jménem malých podniků a o 10 procentních bodů u studií vypracovaných jménem středních podniků.
5. Podpora se nesmí poskytnout velkým podnikům na energetické audity prováděné podle čl. 8 odst. 4 směrnice 2012/27/EU s výjimkou případů, kdy se audit provádí vedle povinného energetického auditu podle uvedené směrnice.
ODDÍL 8
Podpora na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami
Článek 50
Režimy podpory na náhradu škod způsobených některými přírodními pohromami
1. Režimy podpory na náhradu škod způsobených zemětřeseními, lavinami, sesuvy půdy, záplavami, tornády, hurikány, sopečnými erupcemi a samovolné požáry lesní a další vegetace jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Na poskytnutí podpory se vztahují tyto podmínky:
a)
příslušné orgány veřejné moci členského státu formálně uznaly, že událost má povahu přírodní pohromy, a
b)
existuje přímá příčinná souvislost mezi přírodní pohromou a škodami, které dotčenému podniku vznikly.
3. Režimy podpory vztahující se na konkrétní přírodní pohromu se zavedou do tří let od doby, kdy k pohromě došlo. Podpora udělená na základě těchto režimů se poskytne do čtyř let od doby, kdy k pohromě došlo.
4. Způsobilými náklady jsou náklady související se škodou vzniklou v přímém důsledku přírodní pohromy, které ocení nezávislý odborník uznaný příslušným vnitrostátním orgánem nebo pojišťovnou. Tyto škody mohou zahrnovat škody na majetku, jako např. budovách, vybavení, strojích či zásobách, a ztrátu příjmů v důsledku úplného nebo částečného pozastavení činnosti po dobu nejvýše šesti měsíců od doby, kdy k pohromě došlo. Výpočet škody na majetku vychází z nákladů na opravu nebo z ekonomické hodnoty daného majetku před pohromou. Jeho výsledek nesmí přesáhnout výši nákladů na opravu nebo částku, o níž se v důsledku pohromy snížila reálná tržní hodnota majetku, tj. rozdíl mezi hodnotou majetku bezprostředně před vznikem pohromy a bezprostředně po ní. Ztráta příjmu se vypočte z finančních ukazatelů dotčeného podniku (zisků před úroky a zdaněním (EBIT), odpisů a nákladů na pracovní sílu, které vykazuje provozovna zasažená přírodní pohromou), a to srovnáním finančních ukazatelů za šest měsíců po vzniku pohromy s průměrem tří let zvolených z období pěti let před vznikem pohromy (vyloučí se rok, v němž byl vykázán nejlepší a nejhorší finanční výsledek), a vypočte se za stejné šestiměsíční období roku. Škoda se vypočítává na úrovni jednotlivého příjemce.
5. Podpora a všechny ostatní platby obdržené jako náhrada škody, včetně plateb z pojistných smluv, nesmí přesáhnout 100 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 9
Sociální podpora na dopravu obyvatel odlehlých regionů
Článek 51
Sociální podpora na dopravu obyvatel odlehlých regionů
1. Podpora na leteckou a námořní přepravu cestujících je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 2 písm. a) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Prospěch z podpory musí v plném rozsahu plynout konečným spotřebitelům, kteří mají obvyklé bydliště v odlehlých regionech.
3. Podpora se poskytuje pro přepravu cestujících na trase mezi letištěm nebo přístavem v odlehlém regionu a jiným letištěm nebo přístavem v Evropském hospodářském prostoru.
4. Pokud jde o totožnost dopravce nebo druh dopravy, poskytuje se podpora bez diskriminace a omezování konkrétní trasy do odlehlého regionu nebo z něj.
5. Způsobilými náklady jsou cena zpáteční letenky či přepravního dokladu z odlehlého regionu nebo do něj, včetně všech daní a poplatků účtovaných dopravcem spotřebiteli.
6. Intenzita podpory nesmí přesáhnout 100 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 10
Podpora na širokopásmovou infrastrukturu
Článek 52
Podpora na širokopásmovou infrastrukturu
1. Investiční podpora na širokopásmovou infrastrukturu je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Způsobilé jsou tyto náklady:
a)
investiční náklady na vybudování pasivní širokopásmové infrastruktury;
b)
investiční náklady na stavební a inženýrské práce související s širokopásmovou infrastrukturou;
c)
investiční náklady na vybudování základních širokopásmových sítí a
d)
investiční náklady na vybudování přístupových sítí nové generace („sítě NGA“).
3. Investice musí být provedeny v oblastech, kde neexistuje infrastruktura stejné kategorie (buď základní širokopásmové sítě nebo sítě NGA) a kde je nepravděpodobné, že tato infrastruktura bude do tří let ode dne zveřejnění plánovaného opatření vybudována za komerčních podmínek, přičemž tento předpoklad je třeba ověřit v otevřené veřejné konzultaci.
4. Podpora se poskytne na základě otevřeného, transparentního a nediskriminačního výběrového řízení za dodržení zásady technologické neutrality.
5. Provozovatel sítě musí nabízet co nejširší aktivní a pasivní velkoobchodní přístup podle čl. 2 bodu 139 tohoto nařízení za spravedlivých a nediskriminačních podmínek, včetně fyzického zpřístupnění v případě sítí NGA. Tento velkoobchodní přístup se poskytuje na dobu alespoň sedmi let a právo na přístup ke kabelovodům nebo stožárům není časově omezeno. V případě podpory na výstavbu kabelovodů musí být kabelovody dostatečně velké na to, aby umožňovaly fungování několika kabelových sítí a různých síťových topologií.
6. Cena za velkoobchodní přístup musí vycházet ze zásad stanovování cen, které určí vnitrostátní regulační orgán, a z referenčních hodnot, které platí v jiných srovnatelných konkurenčnějších oblastech členského státu nebo Unie, při zohlednění podpory, kterou provozovatel sítě obdržel. V otázce podmínek přístupu (včetně stanovování cen) a v případě sporu mezi zájemci o přístup a dotovaným provozovatelem infrastruktury musí být konzultován vnitrostátní regulační orgán.
7. Členské státy zavedou mechanismy monitorování a zpětného vyžádání prostředků, pokud výše podpory poskytnuté na projekt přesahuje 10 milionů EUR.
ODDÍL 11
Podpora kultury a zachování kulturního dědictví
Článek 53
Podpora kultury a zachování kulturního dědictví
1. Podpora kultury a zachování kulturního dědictví je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora se poskytuje na tyto kulturní účely a činnosti:
a)
muzea, archivy, knihovny, umělecká a kulturní centra či prostory, divadla, opery, koncertní síně, další organizace pořádající živá vystoupení, filmové archivy a další podobná umělecká a kulturní zařízení, organizace a instituce;
b)
hmotné dědictví, včetně všech forem movitého a nemovitého kulturního dědictví a archeologických nalezišť, památek, historických památek a budov; přírodní dědictví související s kulturním dědictvím nebo, pokud je formálně uznáno za kulturní nebo přírodní dědictví, příslušnými orgány veřejné moci členského státu;
c)
nehmotné dědictví v jakékoli formě včetně folklorních tradic a řemesel;
d)
umělecké či kulturní akce a vystoupení, festivaly, výstavy a podobné kulturní činnosti;
e)
činnosti v oblasti kulturního a uměleckého vzdělávání, jakož i podpora porozumění významu ochrany a prosazování rozmanitosti kulturního vyjádření prostřednictvím vzdělávání a programů, jež mají zvýšit informovanost veřejnosti, včetně činností využívajících nové technologie;
f)
psaní, editace, produkce, distribuce, digitalizace a vydávání hudby a literatury, včetně překladů;
3. Podpora může mít podobu:
a)
investiční podpory, včetně podpory na výstavbu nebo modernizaci kulturní infrastruktury;
b)
provozní podpory.
4. V případě investiční podpory jsou způsobilé náklady na investice do hmotného a nehmotného majetku, včetně:
a)
nákladů na výstavbu, modernizaci, pořízení, zachování nebo zlepšení infrastruktury, jejíž časová či prostorová kapacita se používá nejméně z 80 % ročně pro kulturní účely;
b)
nákladů na pořízení, včetně leasingu, nákladů na převod vlastnictví nebo fyzické přemístění kulturního dědictví;
c)
nákladů na zajištění, zachování, obnovu a asanaci hmotného a nehmotného kulturního dědictví, včetně dodatečných nákladů na skladování za vhodných podmínek, nákladů na speciální nástroje a materiály a nákladů na dokumentaci, výzkum, digitalizaci a zveřejnění;
d)
nákladů na zlepšení dostupnosti kulturního dědictví pro veřejnost, včetně nákladů na digitalizaci a další nové technologie, dále náklady na zlepšení dostupnosti pro osoby se zvláštními potřebami (zejména rampy a zdviže pro zdravotně postižené osoby, nápisy v Braillově písmu a praktické exponáty v muzeích) a nákladů na propagaci kulturní rozmanitosti souvisejících s prezentací, programy a návštěvníky;
e)
nákladů na kulturní projekty a činnosti, spolupráci a výměnné programy a granty, včetně nákladů na výběrová řízení, nákladů na propagaci a nákladů, které vznikly přímo v důsledku provádění projektu.
5. V případě provozní podpory jsou způsobilé tyto náklady:
a)
náklady, které kulturní instituci nebo lokalitě kulturního dědictví vznikly v souvislosti se stálými nebo pravidelnými činnostmi, včetně výstav, představení a akcí a podobných kulturních činností, k nimž dochází v rámci běžné činnosti;
b)
náklady na činnosti v oblasti kulturního a uměleckého vzdělávání, jakož i podpora porozumění významu ochrany a prosazování rozmanitosti kulturního vyjádření prostřednictvím vzdělávání a programů, jež mají zvýšit informovanost veřejnosti, včetně činností využívajících nové technologie;
c)
náklady na zlepšení přístupu veřejnosti ke kulturním institucím nebo lokalitám a činnostem kulturního dědictví, včetně nákladů na digitalizaci a používání nových technologií, jakož i nákladů na zlepšení přístupu osob se zdravotním postižením;
d)
provozní náklady týkající se přímo kulturního projektu nebo činnosti, jako je pronájem nemovitostí a kulturních prostor, cestovní výdaje, výdaje na materiály a vybavení související přímo s kulturním projektem nebo činností, architektonické konstrukce pro výstavy a jeviště, pronájem, leasing a odpisy nástrojů, softwaru a vybavení, náklady na užití děl chráněných autorskými právy a dalších souvisejících obsahů chráněných právy duševního vlastnictví, náklady na propagaci a náklady, které vznikly přímo v důsledku provádění projektu nebo činnosti; odpisy a finanční náklady jsou způsobilé pouze v případě, že nebyly pokryty investiční podporou;
e)
náklady na personál pracující v kulturní instituci, v lokalitě kulturního dědictví nebo na projektu;
f)
náklady na poradenské a podpůrné služby poskytované externími poradci a poskytovateli služeb, které vznikly přímo v důsledku provádění projektu.
6. Pokud jde o investiční podporu, výše podpory nesmí přesáhnout výši rozdílu mezi způsobilými náklady a provozním ziskem z investice. Od způsobilých nákladů se odečte provozní zisk, a to buď ex ante na základě odůvodněných odhadů nebo uplatněním mechanismu zpětného vymáhání podpory. Provozovatel infrastruktury má právo ponechat si během příslušného období přiměřený zisk.
7. Pokud jde o provozní podporu, výše podpory nesmí přesáhnout částku, která je nezbytná k pokrytí provozních ztrát a vygenerování přiměřeného zisku za příslušné období. Splnění tohoto požadavku se zajistí ex ante na základě odůvodněných předpokladů nebo uplatněním mechanismu zpětného vymáhání podpory.
8. Pokud jde o podporu, která nepřesahuje 1 milion EUR, vedle metod uvedených v odstavcích 6 a 7 lze maximální výši podpory stanovit také jako 80 % způsobilých nákladů.
9. Pokud jde o vydávání hudby a literatury definované v odst. 2 písm. f), maximální výše podpory nesmí přesáhnout buď rozdíl mezi způsobilými náklady a diskontovanými výnosy z projektu, nebo 70 % způsobilých nákladů. Od způsobilých nákladů se odečtou výnosy, a to buď ex ante nebo uplatněním mechanismu zpětného vymáhání podpory. Způsobilými náklady jsou náklady na vydávání hudby a literatury, včetně autorských honorářů (náklady na autorská práva), honorářů překladatelů a editorů, dalších nákladů souvisejících s vydáním (korektura, oprava a revize), náklady na grafickou úpravu, náklady na předtiskovou přípravu a náklady na tisk nebo elektronickou publikaci.
10. Podle tohoto článku není způsobilá podpora pro noviny a časopisy, ať již jsou zveřejňovány v tištěné nebo elektronické podobě.
Článek 54
Režimy podpory audiovizuálních děl
1. Režimy podpory na psaní scénářů a rozvoj, produkci, distribuci a propagaci audiovizuálních děl jsou slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Podpora musí být zaměřena na produkt v oblasti kultury. V zájmu zamezení zjevných chyb při posouzení určitého produktu jakožto produktu v oblasti kultury je každý členský stát povinen zavést účinné postupy, např. výběr návrhů jednou či několika osobami, jež jsou pověřeny jejich výběrem či ověřením podle předem určeného seznamu kulturních kritérií.
3. Podpora může mít podobu:
a)
podpory na produkci audiovizuálních děl;
b)
podpory na přípravu produkce a
c)
podpory na distribuci.
4. Jestliže členské státy stanoví u podpory povinnou územní vázanost výdajů, pak režimy podpory na produkci audiovizuálních děl mohou buď:
a)
požadovat, aby na území členského státu, který podporu poskytuje, bylo vynaloženo až 160 % podpory na produkci určitého audiovizuálního díla, nebo
b)
vypočítávat výši podpory na produkci určitého audiovizuálního díla jako procentní podíl výdajů na produkční činnosti v členském státě, který podporu poskytuje; tento postup se obvykle použije u režimů podpory v podobě daňových pobídek.
V obou případech, pokud členský stát vyžaduje, aby produkční činnosti na projektech, jež mají být způsobilé z hlediska podpory, dosáhly na dotyčném území určitého minimálního objemu, nesmí tento objem překročit 50 % z celkového rozpočtu produkce. Mimoto nesmí maximální výdaje, pro něž platí povinnost územní vázanosti, překročit v žádném případě 80 % z celkového rozpočtu produkce.
5. Způsobilé jsou tyto náklady:
a)
pokud jde o podporu na produkci: celkové náklady na produkci audiovizuálních děl, včetně nákladů na zlepšení přístupnosti pro osoby s tělesným postižením;
b)
pokud jde o podporu na přípravu produkce: náklady na psaní scénářů a na rozvoj audiovizuálních děl;
c)
pokud jde o podporu na distribuci: náklady na distribuci a propagaci audiovizuálních děl.
6. Intenzita podpory na produkci audiovizuálních děl nesmí přesáhnout 50 % způsobilých nákladů.
7. Intenzitu podpory lze navýšit takto:
a)
na 60 % způsobilých nákladů v případě přeshraničních produkcí, jež jsou financovány více než jedním členským státem a na nichž se podílí producenti pocházející z více než jednoho členského státu;
b)
na 100 % způsobilých nákladů v případě náročných audiovizuálních děl a koprodukcí, na nichž se podílejí země vedené v seznamu DAC organizace OECD.
8. Intenzita podpory na přípravu produkce nesmí přesáhnout 100 % způsobilých nákladů. Pokud je výsledný scénář či projekt zpracován do podoby audiovizuálního díla, např. je nafilmován, pak se náklady na přípravu produkce začlení do celkového rozpočtu a zohlední při výpočtu intenzity podpory. Intenzita podpory na distribuci musí být stejná jako intenzita podpory na produkci.
9. Podpora nesmí být vyhrazena na konkrétní produkční činnosti ani jednotlivé části produkčního hodnotového řetězce. Způsobilá podle tohoto článku není podpora na infrastrukturu filmových studií.
10. Podpora nesmí být vyhrazena pouze pro státní příslušníky daného členského státu a pro příjemce nesmí být stanoven požadavek, aby měli postavení podniku zřízeného podle vnitrostátního obchodního práva.
ODDÍL 12
Podpora na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu
Článek 55
Podpora na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu
1. Podpora na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Sportovní infrastrukturu nesmí výhradně využívat jediný uživatel v oblasti profesionálního sportu. Jiní uživatelé v oblasti profesionálního nebo amatérského sportu musí ročně využívat danou sportovní infrastrukturu alespoň z 20 % její kapacity. Využívá-li této infrastruktury několik uživatelů současně, je nutno vypočítat odpovídající podíl časové kapacity, jež na ně připadá.
3. Multifunkční rekreační infrastrukturu tvoří rekreační zařízení multifunkční povahy, která nabízejí zejména kulturní a rekreační služby, s výjimkou zábavních parků a hotelových zařízení.
4. Přístup ke sportovní či multifunkční rekreační infrastruktuře musí být umožněn více uživatelům za transparentních a nediskriminačních podmínek. Podniky, které financovaly alespoň 30 % investičních nákladů na infrastrukturu, mohou získat přednostní přístup za zvýhodněných podmínek za předpokladu, že jsou tyto podmínky zveřejněny.
5. Je-li sportovní infrastruktura využívána profesionálními sportovními kluby, členské státy zajistí, aby podmínky stanovování cen za její využívání byly zveřejněny.
6. Jakékoli koncese nebo jiná pověření třetí strany k výstavbě, modernizaci a/nebo provozu sportovní nebo multifunkční rekreační infrastruktury se musí řídit otevřenými, transparentními a nediskriminačními podmínkami s náležitým zohledněním platných pravidel pro zadávání veřejných zakázek.
7. Podpora může mít podobu:
a)
investiční podpory, včetně podpory na výstavbu nebo modernizaci sportovní a multifunkční rekreační infrastruktury;
b)
provozní podpory na sportovní infrastrukturu.
8. V případě investiční podpory na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu jsou způsobilé náklady na investice do hmotného a nehmotného majetku.
9. V případě provozní podpory na sportovní infrastrukturu jsou způsobilými náklady provozní náklady na služby, které infrastruktura poskytuje. Mezi tyto provozní náklady patří takové náklady, jako např. osobní náklady, náklady na materiál, služby, komunikaci, energii, údržbu, nájemné, správní náklady atd., ale nepatří k nim odpisy a finanční náklady, pokud se na ně vztahovala investiční podpora.
10. Pokud jde o investiční podporu na sportovní a multifunkční rekreační infrastrukturu, výše podpory nesmí přesáhnout výši rozdílu mezi způsobilými náklady a provozním ziskem z investice. Od způsobilých nákladů se odečte provozní zisk, a to buď ex ante na základě odůvodněných předpokladů nebo uplatněním mechanismu zpětného vymáhání podpory.
11. Pokud jde o provozní podporu na sportovní infrastrukturu, výše podpory nesmí přesáhnout provozní ztrátu za příslušné období. Splnění tohoto požadavku se zajistí ex ante na základě odůvodněných předpokladů nebo uplatněním mechanismu zpětného vymáhání podpory.
12. Pokud jde o podporu, která nepřesahuje 1 milion EUR, vedle metod uvedených v odstavcích 10 a 11 lze maximální výši podpory stanovit také jako 80 % způsobilých nákladů.
ODDÍL 13
Podpora na místní infrastrukturu
Článek 56
Investiční podpora na místní infrastrukturu
1. Financování výstavby nebo modernizace místní infrastruktury, které se týká infrastruktury, jež na místní úrovni přispívá ke zlepšování podnikatelského a spotřebitelského prostředí a k modernizaci a rozvoji průmyslové základny, je slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 Smlouvy a je vyňato z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku a v kapitole I.
2. Tento článek se nepoužije na podporu infrastruktur, na níž se vztahují jiné oddíly kapitoly III tohoto nařízení, s výjimkou oddílu 1 - Regionální podpora. Tento článek se rovněž nevztahuje na letištní a přístavní infrastrukturu.
3. Infrastruktura musí být k dispozici uživatelům, kteří o to projeví zájem, za otevřených, transparentních a nediskriminačních podmínek. Cena účtovaná za užívání infrastruktury musí odpovídat ceně tržní.
4. Jakékoli koncese nebo jiná pověření třetí strany k provozu infrastruktury se musí řídit otevřenými, transparentními a nediskriminačními podmínkami s náležitým zohledněním platných pravidel pro zadávání veřejných zakázek.
5. Způsobilými náklady jsou náklady na investice do hmotného a nehmotného majetku.
6. Výše podpory nesmí přesáhnout výši rozdílu mezi způsobilými náklady a provozním ziskem z investice. Od způsobilých nákladů se odečte provozní zisk, a to buď ex ante na základě odůvodněných předpokladů nebo uplatněním mechanismu zpětného vymáhání podpory.
7. Výjimka podle tohoto článku se nevztahuje na vyhrazenou infrastrukturu.
KAPITOLA IV
Závěrečná ustanovení
Článek 57
Zrušení
Nařízení (ES) č. 800/2008 se zrušuje.
Článek 58
Přechodná ustanovení
1. Toto nařízení se použije na jednotlivou podporu poskytnutou před jeho vstupem v platnost, pokud tato podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou článku 9.
2. Podporu, která není vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy na základě tohoto nařízení ani jiných dříve platných nařízení přijatých podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98, posuzuje Komise v souladu s příslušnými rámci, pokyny, sděleními a oznámeními.
3. Podpora, jež byla poskytnuta před 1. lednem 2015 na základě tehdy platného nařízení přijatého podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98, je slučitelná s vnitřním trhem a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy s výjimkou regionální podpory. Režimy podpory v podobě rizikového kapitálu ve prospěch malých a středních podniků, které byly zavedeny před 1. červencem 2014 a které jsou podle nařízení č. 800/2008 vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, zůstávají z této povinnosti vyňaty a jsou slučitelné s vnitřním trhem až do ukončení dohody o financování, a to za předpokladu, že příslib poskytnutí veřejných prostředků podporovanému investičnímu fondu soukromého kapitálu byl na základě takové dohody učiněn před 1. lednem 2015 a že jsou nadále splněny ostatní podmínky pro vynětí z oznamovací povinnosti.
4. Po skončení doby platnosti tohoto nařízení zůstávají režimy podpor, které jsou vyňaty podle tohoto nařízení, vyňaty ještě po adaptační období v délce šesti měsíců, s výjimkou režimů regionální podpory. Vynětí režimů regionální podpory pozbývá platnosti v den, kdy končí platnost schválených map regionální podpory. Vynětí podpory rizikového financování podle čl. 21 odst. 2 písm. a) ukončí svou platnost uplynutím období podle dohody o financování, jestliže příslib poskytnutí veřejných prostředků podporovanému investičnímu fondu soukromého kapitálu byl na základě takové dohody učiněn během šesti měsíců následujících po skončení doby platnosti tohoto nařízení, a jestliže jsou nadále splněny všechny ostatní podmínky pro vynětí z oznamovací povinnosti.
Článek 59
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2014.
Použije se do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. června 2014.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 651/2014
z dne 17. junija 2014
o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive z notranjim trgom pri uporabi členov 107 in 108 Pogodbe
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 108(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 994/98 z dne 7. maja 1998 o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za določene vrste horizontalne državne pomoči (1) ter zlasti člena 1(1)(a) in (b) Uredbe,
po posvetovanju s Svetovalnim odborom za državno pomoč,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Dodeljevanje državnih sredstev, ki izpolnjuje merila iz člena 107(1) Pogodbe, pomeni državno pomoč, ki jo je treba priglasiti Komisiji v skladu s členom 108(3) Pogodbe. Vendar lahko v skladu s členom 109 Pogodbe Svet določi vrste pomoči, ki so izvzete iz obveznosti priglasitve. Komisija lahko v skladu s členom 108(4) Pogodbe sprejme uredbe glede navedenih vrst državne pomoči. Z Uredbo Sveta (ES) št. 994/98 je Komisija pooblaščena, da lahko v skladu s členom 109 Pogodbe razglasi, da so naslednje vrste pomoči pod določenimi pogoji izvzete iz obveznosti priglasitve: pomoč za mala in srednja podjetja („MSP“), pomoč v korist raziskav in razvoja, pomoč v korist varstva okolja, pomoč za zaposlovanje in usposabljanje ter pomoč, ki je v skladu s karto za dodeljevanje regionalne pomoči, ki jo Komisija odobri za vsako državo članico. Na tej podlagi je Komisija sprejela Uredbo (ES) št. 800/2008 (2). Uredba (ES) št. 800/2008 se je prvotno uporabljala do 31. decembra 2013, vendar je bila pozneje podaljšana z Uredbo Komisije (EU) št. 1224/2013 z dne 29. novembra 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 800/2008 glede obdobja uporabe (3), zdaj pa preneha veljati 30. junija 2014. Uredba (ES) št. 994/98 je bila spremenjena 22. julija 2013 z Uredbo Sveta (EU) št. 733/2013 z dne 22. julija 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 994/98 o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za določene vrste horizontalne državne pomoči (4), ki Komisijo pooblašča, da razširi skupinske izjeme na nove vrste pomoči, v zvezi s katerimi je mogoče določiti jasne pogoje združljivosti. Te nove vrste pomoči, dodeljene na podlagi skupinskih izjem, vključujejo: pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo nekatere naravne nesreče, socialno pomoč za prevoz za prebivalce oddaljenih regij, pomoč za širokopasovno infrastrukturo, pomoč za inovacije, pomoč za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine, pomoči za športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo. Pod pogojem, da se na podlagi zadostnih izkušenj dodatno oblikujejo operativna merila za izvzetje, ki bi zagotovila predhodno združljivost drugih vrst pomoči, namerava Komisija pregledati področje uporabe te uredbe, da bi vključila nekatere vrste pomoči s teh področij. Komisija zlasti predvideva, da bo do decembra 2015 oblikovala merila za pristaniško in letališko infrastrukturo.
(2)
Komisija je s Sporočilom o posodobitvi področja državnih pomoči EU (5) začela širši pregled pravil o državni pomoči. Glavni cilji te posodobitve so: (i) dosežek trajnostne, pametne in vključujoče rasti na konkurenčnem notranjem trgu ter hkrati prispevanje k prizadevanjem držav članic za učinkovitejšo porabo javnih financ; (ii) osredotočanje predhodnega preverjanja ukrepov pomoči, ki ga izvaja Komisija, na primere pomoči z največjim vplivom na notranji trg, hkrati pa krepitev sodelovanja držav članic pri izvajanju pravil o državni pomoči; in (iii) racionaliziranje pravil ter zagotovitev hitrejšega, bolje obveščenega in verodostojnejšega sprejemanja odločitev na podlagi jasnih ekonomskih razlogov, skupnega pristopa in jasnih obveznosti. Pregled Uredbe (ES) št. 800/2008 je osrednji element posodobitve področja državnih pomoči.
(3)
Ta uredba bi morala omogočati boljše določanje prednostnih nalog izvrševanja ter večjo poenostavitev ter zagotoviti večjo preglednost, učinkovito ocenjevanje in nadzor skladnosti s pravili o državni pomoči na nacionalni ravni in na ravni Unije, pri tem pa ohraniti institucionalne pristojnosti Komisije in držav članic. V skladu z načelom sorazmernosti ta uredba ne presega tega, kar je potrebno za uresničitev navedenih ciljev.
(4)
Zaradi izkušenj pri uporabi Uredbe (ES) št. 800/2008 je Komisija lahko bolje opredelila pogoje, pod katerimi se nekatere vrste pomoči lahko štejejo za združljive z notranjim trgom, in razširila področje uporabe skupinskih izjem. Izkušnje so tudi pokazale, da je treba okrepiti preglednost, spremljanje in pravilno oceno zelo velikih shem glede na njihov vpliv na konkurenco na notranjem trgu.
(5)
Splošne pogoje za uporabo te uredbe bi bilo treba opredeliti na podlagi vrste skupnih načel, ki zagotavljajo, da je pomoč namenjena skupnemu interesu, ima jasen spodbuden učinek, je ustrezna in sorazmerna, povsem pregledno dodeljena, je predmet nadzornega mehanizma in rednega ocenjevanja ter ne škodi pogojem trgovanja v obsegu, ki je v nasprotju s skupnim interesom.
(6)
Pomoč, ki izpolnjuje vse pogoje iz te uredbe, tako splošne pogoje kot pogoje za posamezne zadevne vrste pomoči, bi bilo treba izvzeti iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe.
(7)
Za državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, ki je ta uredba ne vključuje, se še naprej uporablja obveznost priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe. Ta uredba ne posega v možnost držav članic, da priglasijo pomoč, katere cilji ustrezajo ciljem, ki jih zajema ta uredba.
(8)
Zaradi večje možnosti učinka velikih shem na trgovino in konkurenco, bi morale sheme pomoči, katerih povprečni letni proračun državne pomoči presega prag, temelječ na absolutni vrednosti, načeloma biti predmet ocene državne pomoči. Vrednotenje bi moralo biti usmerjeno v preverjanje, ali so bile dosežene predpostavke in pogoji, ki so podlaga za združljivost sheme, kot tudi učinkovitost ukrepa pomoči glede na njegove splošne in posebne cilje, ter zagotoviti navedbe o učinku sheme na konkurenco in trgovino. Da bi se zagotovila enaka obravnava, je treba ocenjevanje državne pomoči izvesti na podlagi načrta ocenjevanja, ki ga odobri Komisija. Čeprav bi bilo tak načrt običajno treba pripraviti ob oblikovanju sheme in odobriti pravočasno, da shema lahko začne veljati, to morda ni mogoče v vseh primerih. Da zato ne bi prišlo do zamude pri začetku njihove veljavnosti, se bo ta uredba uporabljala za take sheme največ šest mesecev. Komisija se lahko odloči, da to obdobje podaljša na podlagi odobritve načrta ocenjevanja. V ta namen bi bilo treba načrt ocenjevanja priglasiti Komisiji v 20 delovnih dneh po začetku veljavnosti sheme. Komisija se lahko tudi izjemoma odloči, da ocena ni nujna glede na posebnosti primera. Komisija bi morala od države članice prejeti potrebne informacije, da bi lahko ocenila načrt ocenjevanja in zahtevala dodatne informacije brez nepotrebnega odlašanja, kar bi državi članici omogočilo, da dopolni manjkajoče elemente, da bi Komisija lahko sprejela odločitev. Glede na novost tega postopka bo Komisija v ločenem dokumentu zagotovila podrobne smernice o postopku, ki se uporablja v obdobju šestih mesecev, predvidenih za odobritev načrta ocenjevanja, in ustrezne predloge, na podlagi katerih bo treba predložiti načrte ocenjevanja. Spremembe shem, ki so predmet ocenjevanja, razen preoblikovanja, ki ne morejo vplivati na združljivost sheme pomoči na podlagi te uredbe ali ne morejo znatno vplivati na vsebino odobrenega načrta ocenjevanja, bi bilo treba oceniti ob upoštevanju rezultatov takega ocenjevanja ter jih izključiti iz področja uporabe te uredbe. Za spremembe, kot so povsem formalna preoblikovanja, upravna preoblikovanja ali spremembe, izvedene v okviru sofinanciranih ukrepov EU, načeloma ne bi smelo veljati, da znatno vplivajo na vsebino odobrenega načrta ocenjevanja.
(9)
Ta uredba se ne bi smela uporabljati za pomoč, ki je odvisna od uporabe domačih proizvodov v breme uvoženih proizvodov, ali pomoč dejavnostim, povezanim z izvozom. Zlasti se ta uredba ne bi smela uporabljati za pomoč, s katero se financirata vzpostavitev in delovanje distribucijske mreže v drugih državah. Pomoč za kritje stroškov sodelovanja na sejmih, študija ali svetovalnih storitev, potrebnih za uvajanje novega ali obstoječega proizvoda na novem trgu v drugi državi članici ali tretji državi, se običajno ne šteje za pomoč dejavnostim, povezanim z izvozom.
(10)
Načeloma bi se morala ta uredba uporabljati v večini gospodarskih sektorjev. Vendar bi moralo biti področje uporabe v nekaterih sektorjih, kot so ribištvo in akvakultura ter primarna kmetijska proizvodnja, omejeno glede na posebna pravila, ki se uporabljajo.
(11)
Ta uredba bi se morala uporabljati za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov, če so izpolnjeni nekateri pogoji. Za namene te uredbe se za predelavo ali trženje ne bi smele šteti niti dejavnosti na kmetiji, ki so potrebne za pripravo proizvoda za prvo prodajo, niti prva prodaja s strani primarnega proizvajalca prodajnemu posredniku ali predelovalcu niti vse dejavnosti priprave proizvoda za prvo prodajo.
(12)
Ta uredba se ne bi smela uporabljati za pomoč za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov, kar je predmet Sklepa Sveta 2010/787/EU z dne 10. decembra 2010 o državnih pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov. (6) Uporabljati bi se morala za druge vrste pomoči v sektorju premogovništva, z izjemo regionalne pomoči.
(13)
Komisija bi morala zagotoviti, da odobrena pomoč nima škodljivega vpliva na pogoje trgovanja, ki bi bili v nasprotju s skupnim interesom. Zato bi bilo treba iz področja uporabe te uredbe izključiti pomoč, dodeljeno upravičencu, ki je naslovnik neporavnanega naloga za izterjavo zaradi predhodnega sklepa Komisije o razglasitvi pomoči za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom, z izjemo sheme pomoči za povrnitev škode, ki so jo povzročile nekatere naravne nesreče.
(14)
Pomoč, dodeljeno podjetjem v težavah, bi bilo treba izključiti iz področja uporabe te uredbe, saj bi bilo takšno pomoč treba oceniti v skladu s Smernicami Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah z dne 1. oktobra 2004 (7), podaljšane s Sporočilom Komisije o podaljšanju uporabe Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah z dne 1. oktobra 2004, (8) ali smernicami, ki jih nasledijo, da bi preprečili njihovo izogibanje, z izjemo pomoči za odpravo škode, ki jo povzročijo nekatere naravne nesreče. Zaradi zagotovitve pravne varnosti je primerno za opredelitev, da gre za podjetje v težavah za namene te uredbe, določiti jasna merila, ki ne zahtevajo ocene vseh posebnosti stanja podjetja.
(15)
Izvrševanje pravil o državni pomoči je zelo odvisno od sodelovanja držav članic. Zato bi morale države članice sprejeti vse potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti s to uredbo, vključno s skladnostjo individualnih pomoči, dodeljenih v okviru shem skupinskih izjem.
(16)
Zaradi velikega tveganja, da bo to negativno vplivalo na pogoje trgovanja, bi morala Komisija po priglasitvi oceniti velike zneske pomoči, dodeljene individualno ali kumulativno. Zato bi bilo treba za vsako vrsto pomoči določiti pragove, ki spadajo v področje uporabe te uredbe, in sicer na ravni, ki upošteva zadevno vrsto pomoči ter njen morebiten vpliv na pogoje trgovanja. Vsako pomoč, katere znesek presega navedene pragove, bi bilo treba obvezno priglasiti v skladu s členom 108(3) Pogodbe. Pragovi določeni v tej uredbi, se ne bi smeli zaobiti z umetno delitvijo shem ali projektov pomoči na več shem ali projektov pomoči, ki imajo podobne značilnosti, cilje ali upravičence.
(17)
Zaradi preglednosti, enakega obravnavanja in učinkovitega spremljanja bi bilo treba to uredbo uporabljati le za pomoč, za katero je mogoče vnaprej in brez ocene tveganja natančno izračunati bruto ekvivalent nepovratnih sredstev (v nadaljnjem besedilu: pregledna pomoč). Za nekatere posebne instrumente pomoči, kot so posojila, jamstva, davčni ukrepi, ukrepi financiranja tveganja in zlasti vračljivi predujmi, bi morala ta uredba opredeliti, pod kakšnimi pogoji se lahko obravnavajo kot pregledni. Kapitalske injekcije se ne bi smele obravnavati kot pregledna pomoč, brez poseganja v posebne pogoje glede financiranja tveganja in pomoči za novoustanovljena podjetja. Pomoč v obliki jamstev bi bilo treba šteti za pregledno, če je bil bruto ekvivalent nepovratnih sredstev izračunan na podlagi premij varnega pristana, določenih za ustrezno vrsto podjetja. V primeru malih in srednjih podjetij Obvestilo Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (9) določa ravni letnih premij, nad katerimi se državno jamstvo ne bi štelo za pomoč.
(18)
Za zagotovitev nujnosti pomoči in njenega spodbudnega delovanja na razvoj nadaljnjih dejavnosti ali projektov se ta uredba ne bi smela uporabljati v primeru pomoči za dejavnosti, ki bi jih upravičenec izvajal v vsakem primeru, tudi če ne bi bilo pomoči. Pomoč bi se morala iz obveznosti priglasitve iz te uredbe izvzeti samo, če se delo na projektu ali dejavnosti, ki prejema pomoč, začne po tem, ko je upravičenec predložil pisni zahtevek za pomoč.
(19)
Kar zadeva katero koli ad hoc pomoč, ki jo zajema ta uredba in je dodeljena upravičencu, ki je veliko podjetje, bi morala država članica poleg pogojev, ki se uporabljajo za spodbujevalni učinek za upravičence, ki so MSP, zagotoviti, da je upravičenec v notranjem dokumentu analiziral, ali je projekt ali dejavnost, ki prejema pomoč, izvedljiv s pomočjo in brez nje. Država članica bi morala preveriti, ali ta notranji dokument potrjuje bistveno povečanje obsega projekta ali dejavnosti ali bistveno povišanje skupnega zneska, ki ga je upravičenec porabil za subvencionirani projekt ali dejavnost, ali bistveno povečanje hitrosti zaključka zadevnega projekta ali dejavnosti. Regionalna pomoč bi se morala šteti, da ima spodbujevalni učinek, če naložbeni projekt brez opomoči ne bi bil izveden v zadevni regiji, ki prejema pomoč.
(20)
Za samodejne sheme pomoči v obliki davčnih ugodnosti bi moral še naprej veljati poseben pogoj glede spodbujevalnega učinka, ker je ta vrsta pomoči dodeljena v okviru drugačnih postopkov kot pri drugih vrstah pomoči. Take sheme bi se morale sprejeti že pred začetkom izvajanja projekta ali dejavnosti, ki prejema pomoč. Vendar se ta pogoj ne bi smel uporabljati v primeru naslednic davčnih shem, če je bila dejavnost zajeta že v prejšnjih davčnih shemah v obliki davčnih ugodnosti. Za oceno spodbujevalnega učinka takih shem je ključni trenutek takrat, ko je bil davčni ukrep prvič določen v prvotni shemi, ki jo nato nadomesti naslednica sheme.
(21)
Kar zadeva regionalno pomoč za tekoče poslovanje, regionalno pomoč za razvoj mestnih območij, pomoč za dostop do finančnih sredstev za MSP, pomoč za zaposlovanje prikrajšanih delavcev, pomoč za zaposlovanje invalidnih delavcev in pomoč za nadomestilo dodatnih stroškov zaradi zaposlovanja invalidnih delavcev, pomoč v obliki znižanja okoljskih davkov, pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo nekatere naravne nesreče, socialno pomoč za prevoz za prebivalce oddaljenih regij in pomoč za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine, se zahteva glede obstoja spodbujevalnega učinka ne uporablja oziroma je treba predpostavljati, da je ta zahteva izpolnjena, če so izpolnjeni posebni pogoji za navedene vrste pomoči iz te uredbe.
(22)
Da bi zagotovili sorazmernost pomoči in njeno omejenost na potrebni znesek, bi bilo treba najvišje zneske pomoči, kadar koli je to mogoče, opredeliti v obliki intenzivnosti pomoči glede na sveženj upravičenih stroškov. Kadar največje intenzivnosti pomoči ni mogoče določiti, ker upravičenih stroškov ni mogoče opredeliti, ali da bi zagotovili enostavnejše instrumente za majhne zneske, bi bilo treba določiti najvišje nominalne zneske pomoči, da bi zagotovili sorazmernost ukrepov pomoči. Glede na izkušnje Komisije bi bilo treba intenzivnost pomoči in najvišje zneske pomoči določiti na ravni, na kateri pride do najmanjšega izkrivljanja konkurence v sektorju, ki prejema pomoč, in na kateri se ustrezno odpravlja nedelovanje trga ali rešuje vprašanje kohezije. Pri regionalni pomoči za naložbe bi morala intenzivnost pomoči ustrezati dovoljeni intenzivnosti pomoči v okviru kart regionalne pomoči.
(23)
V izračun intenzivnosti pomoči bi bilo treba vključiti samo upravičene stroške. Uredba ne izvzema pomoči, ki presega ustrezno intenzivnost pomoči, ker so vključeni neupravičeni stroški. Opredelitev upravičenih stroškov bi morala biti podprta z razumljivimi, podrobnimi in posodobljenimi dokumentarnimi dokazili. Upoštevati bi bilo treba vse zneske pred kakršnim koli odbitkom davkov ali drugih dajatev. Pomoč, plačljivo v več obrokih, bi bilo treba diskontirati na vrednost, ki jo je imela ob dodelitvi. Upravičene stroške bi bilo prav tako treba diskontirati na vrednost, ki so jo imeli ob dodelitvi. Obrestna mera, ki jo je treba uporabiti za diskontiranje in izračun zneska pomoči v primeru pomoči, ki ni v obliki nepovratnih sredstev, bi morala biti diskontna stopnja oziroma referenčna mera, veljavna ob dodelitvi, kot je določeno v Sporočilu Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (10). Kadar je pomoč dodeljena v obliki davčnih ugodnosti, bi morali biti obroki pomoči diskontirani na podlagi diskontnih stopenj, veljavnih na različne dni začetka veljavnosti davčnih ugodnosti. Spodbujati bi bilo treba uporabo pomoči v obliki vračljivih predujmov, saj so taki instrumenti za porazdelitev tveganja ugodni za krepitev spodbujevalnega učinka pomoči. Zato je primerno določiti, da se veljavne intenzivnosti pomoči iz te uredbe lahko povečajo, kadar je pomoč dodeljena v obliki vračljivih predujmov, z izjemo regionalne pomoči, ker se slednja lahko izvzame samo, če je v skladu z odobrenimi kartami.
(24)
V primeru davčnih ugodnosti za davke, ki jih je treba plačati v prihodnosti, veljavna diskontna stopnja in točni znesek obrokov pomoči morda nista znana vnaprej. Države članice bi morale v takih primerih ob upoštevanju veljavne intenzivnosti pomoči vnaprej določiti najvišjo diskontirano vrednost pomoči. Ko je znesek obroka pomoči na določen dan znan, se nato lahko diskontiranje opravi na podlagi diskontne stopnje, ki se takrat uporablja. Diskontirano vrednost vsakega obroka pomoči bi bilo treba odšteti od skupne zgornje meje.
(25)
Da bi ugotovili, ali se spoštujejo pragovi za priglasitev in največje intenzivnosti pomoči iz te uredbe, bi bilo treba upoštevati skupni znesek ukrepov državne pomoči za dejavnost ali projekt, ki prejema pomoč. Poleg tega bi bilo treba v tej uredbi podrobno opredeliti okoliščine, v katerih se lahko različne vrste pomoči kumulirajo. Pomoči, izvzete s to uredbo, in vse druge združljive pomoči, izvzete z drugo uredbo ali ki jih odobri Komisija, se lahko kumulirajo, dokler se navedeni podporni ukrepi nanašajo na različne opredeljive upravičene stroške. Kadar se različni viri pomoči nanašajo na iste opredeljive upravičene stroške, ki se deloma ali v celoti prekrivajo, bi morala biti kumulacija dovoljena do največje intenzivnosti pomoči ali zneska pomoči, ki se uporablja za navedeno pomoč v skladu s to uredbo. S to uredbo bi bilo treba določiti tudi posebna pravila za kumulacijo ukrepov pomoči z opredeljivimi upravičenimi stroški in brez njih, za kumulacijo s pomočjo de minimis in za kumulacijo s pomočjo za invalidne delavce. Pomoč de minimis se pogosto ne dodeli za specifične opredeljive upravičene stroške in se jim pogosto tudi ne pripisuje. V takšnem primeru bi morala obstajati možnost proste kumulacije pomoči de minimis z državno pomočjo, ki je izvzeta v skladu s to uredbo. Če pa je pomoč de minimis dodeljena za iste opredeljive upravičene stroške kot državna pomoč, izvzeta v skladu s to uredbo, bi se morala kumulacija dovoliti samo do največje intenzivnosti pomoči, kot je določeno v poglavju III te uredbe.
(26)
Finančna sredstva Unije, ki jih centralno upravljajo institucije, agencije, skupna podjetja ali drugi organi Unije, ki niso pod neposrednim ali posrednim nadzorom držav članic, ne pomenijo državne pomoči. Kadar se takšna finančna sredstva Unije kombinirajo z državno pomočjo, je treba upoštevati le slednjo pri ugotavljanju, ali se upoštevajo pragovi za priglasitev in največje intenzivnosti pomoči, če skupni znesek javnih finančnih sredstev, ki je bil dodeljen v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ne presega najugodnejše stopnje financiranja, kot je določena z veljavnimi predpisi prava Unije.
(27)
Ker je državna pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe načeloma prepovedana, je pomembno, da lahko vse strani preverijo, ali je pomoč dodeljena v skladu z veljavnimi predpisi. Preglednost državne pomoči je zato ključnega pomena za pravilno uporabo pravil Pogodbe in prispeva k večji skladnosti, večji odgovornosti, medsebojnim strokovnim pregledom in nenazadnje k učinkovitejši javni porabi. Da se zagotovi preglednost, bi morale države članice vzpostaviti celovita spletišča na regionalni ali nacionalni ravni s povzetki informacij o vsakem ukrepu pomoči, izvzetem v skladu s to uredbo. Navedena obveznost bi morala biti pogoj za združljivost individualne pomoči z notranjim trgom. V skladu s standardno prakso glede objavljanja informacij iz Direktive 2013/37/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o spremembi Direktive 2003/98/ES o ponovni uporabi informacij javnega sektorja (11), bi bilo treba uporabiti standardno obliko, ki omogoča iskanje po informacijah ter njihov prenos in enostavno objavo na spletu. Povezave na spletišča za državno pomoč vseh držav članic bi morale biti objavljene na spletišču Komisije. V skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 994/98, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 733/2013, bi bilo treba na spletišču Komisije objaviti povzetek informacij o vsakem ukrepu pomoči, izvzetem na podlagi te uredbe.
(28)
Da bi zagotovili učinkovito spremljanje ukrepov pomoči v skladu z Uredbo (ES) št. 994/98, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 733/2013, je primerno, da se določijo zahteve v zvezi s poročanjem držav članic o ukrepih pomoči, ki so bili izvzeti na podlagi te uredbe, ter o uporabi te uredbe. Glede na zastaralni rok iz člena 15 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (12) je prav tako primerno določiti pravila glede evidenc, ki bi jih morale imeti države članice o pomoči, izvzete po tej uredbi.
(29)
Za večjo učinkovitost pogojev združljivosti iz te uredbe bi morala imeti Komisija možnost, da odvzame ugodnosti skupinskih izjem za prihodnje ukrepe pomoči v primeru neizpolnjevanja teh zahtev. Komisija bi morala imeti možnost, da omeji odvzem ugodnosti skupinske izjeme na nekatere vrste pomoči, nekatere upravičence ali ukrepe pomoči, ki so jih sprejeli nekateri organi, kadar neskladnost s to uredbo vpliva le na omejeno število ukrepov ali nekatere organe. Takšen ciljni odvzem bi moral zagotoviti sorazmerno popravo, neposredno povezano z ugotovljeno neskladnostjo s to uredbo. V primeru neizpolnjevanja pogojev o združljivosti iz poglavij I in III dodeljena pomoč ni zajeta s to uredbo in posledično predstavlja nezakonito pomoč, ki jo bo Komisija preučila v okviru ustreznega postopka iz Uredbe (ES) št. 659/1999. V primeru neizpolnjevanja zahtev iz poglavja II odvzem ugodnosti skupinskih izjem za prihodnje ukrepe pomoči ne vpliva na dejstvo, da so za pretekle ukrepe, ki so v skladu s to uredbo, veljale skupinske izjeme.
(30)
Da bi odpravili razlike, ki bi lahko povzročile izkrivljanje konkurence, olajšali usklajevanja med različnimi pobudami Unije in nacionalnimi pobudami v zvezi z MSP ter izboljšali jasnost upravnih postopkov in pravno varnost, bi morala opredelitev MSP v tej uredbi temeljiti na opredelitvi iz Priporočila Komisije 2003/361/ES z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, malih in srednjih podjetij (13).
(31)
Z odpravljanjem omejitev prikrajšanih regij regionalna pomoč spodbuja gospodarsko, socialno in ozemeljsko kohezijo držav članic ter Unije kot celote. Namen regionalne pomoči je pomagati pri razvoju najbolj prikrajšanih območij, s tem da na trajnosten način podpira naložbe in ustvarjanje delovnih mest. Na območjih, ki izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, se regionalna pomoč lahko dodeli za spodbujanje vzpostavitve novih poslovnih enot, širitev zmogljivosti obstoječih poslovnih enot, diverzifikacijo proizvodnje poslovne enote ali bistveno spremembo v celotnem proizvodnem procesu obstoječe poslovne enote. Ker so velika podjetja manj prizadeta zaradi regionalnih omejitev od MSP pri naložbah v območje, ki izpolnjuje pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe, bi bilo treba regionalno pomoč za velika podjetja izvzeti iz obveznosti priglasitve samo za začetne naložbe v korist novih gospodarskih dejavnosti na teh območjih.
(32)
Kadar je shema regionalne pomoči namenjena omejenemu številu gospodarskih sektorjev, so cilji in morebitni učinki sheme lahko sektorski, ne pa horizontalni. Zato sektorskih shem ni mogoče izvzeti iz obveznosti priglasitve. Vendar lahko Komisija po priglasitvi oceni njihove morebitne pozitivne učinke v skladu z veljavnimi smernicami, okviri ali sklepi. To velja zlasti za sheme pomoči, ki zajemajo gospodarske dejavnosti v sektorjih premogovništva in ladjedelništva ter v prometnem sektorju. Zaradi posebnih lastnosti sektorjev jeklarstva in sintetičnih vlaken poleg tega velja, da pozitivni kohezijski učinki ne morejo odtehtati negativnih učinkov regionalne pomoči v navedenih sektorjih; iz teh razlogov regionalne pomoči ni mogoče dodeliti v teh sektorjih. Poleg tega imata tudi turizem in širokopasovni sektor pomembno vlogo v nacionalnih gospodarstvih in na splošno posebej pozitivno vplivata na regionalni razvoj. Sheme regionalnih pomoči, namenjene turističnim dejavnostim in širokopasovnemu sektorju, bi bilo treba tako izvzeti iz obveznosti priglasitve. Predelava in trženje kmetijskih proizvodov sta tudi močno povezana z lokalnim in regionalnim gospodarstvom in bi morala biti upravičena do skupinske izjeme.
(33)
Za proizvodnjo in distribucijo energije ter energetsko infrastrukturo velja sektorska zakonodaja notranjega trga, kar se odraža v merilih, ki zagotavljajo združljivost pomoči na teh področjih z notranjim trgom in doslednost politike Unije na področju okolja in energije. Regionalna pomoč, dodeljena v skladu z oddelkom 1 te uredbe, uresničuje cilje gospodarskega razvoja in kohezije, tako da zanjo veljajo zelo drugačni pogoji združljivosti. Določbe o regionalni pomoči v tej uredbi se zato ne bi smele uporabljati za ukrepe, ki se nanašajo na proizvodnjo in distribucijo energije ter energetsko infrastrukturo.
(34)
Naložbe, ki podjetjem omogočajo preseganje standardov Unije oziroma višjo raven varstva okolja v odsotnosti standardov Unije, naložbe za čimprejšnjo prilagoditev na prihodnje standarde Unije, naložbe v ukrepe energetske učinkovitosti, vključno z energetsko učinkovitostjo stavb, naložbe v projekte za sanacijo onesnaženih območij ter pomoč za okoljske študije ne vplivajo neposredno na delovanje energetskih trgov. Hkrati pa take naložbe lahko prispevalo k izpolnjevanju ciljev regionalne politike ter energetskih in okoljskih ciljev Evropske unije. V takih primerih se lahko uporabljajo določbe te uredbe tako za regionalno pomoč kot za pomoč za varstvo okolja, odvisno od glavnega cilja, ki se poskuša doseči z zadevnim ukrepom.
(35)
Da se ne bi dajala prednost kapitalskim naložbam pred naložbami v stroške dela, bi se moralo omogočiti merjenje regionalne pomoči za naložbe na podlagi stroškov naložbe ali stroškov plač za delovna mesta, ki so bila ustvarjena neposredno z naložbenim projektom.
(36)
Regionalna pomoč za naložbe ne bi smela biti izvzeta iz priglasitve, kadar je dodeljena upravičencu, ki je zaprl enako ali podobno dejavnost v Evropskem gospodarskem prostoru v dveh letih pred zahtevkom za regionalno pomoč za naložbe, ali ki ima v času zahtevka za pomoč konkretne načrte za zaprtje takšne dejavnosti v obdobju do dveh let po dokončanju začetne naložbe, za katero je bila zaprošena pomoč, na zadevnem območju.
(37)
Komisija je pridobila dovolj izkušenj pri uporabi člena 107(3)(a) in (c) Pogodbe v zvezi z regionalno pomočjo za tekoče poslovanje, ki nadomešča dodatne stroške prevoza blaga, proizvedenega v najbolj oddaljenih regijah ali na redko poseljenih območjih, ter dodatno predelanega blaga na navedenih področjih, kot tudi dodatne stroške proizvodnje in stroške poslovanja (razen dodatnih stroškov prevoza), ki jih imajo upravičenci s sedežem v najbolj oddaljenih regijah. Ker obstaja tveganje prekomernega nadomestila za stroške prevoza zaradi dodatne podpore v okviru programov možnosti za oddaljene in otoške regije (POSEI) v kmetijskem sektorju in ker ni mogoče izključiti, da se nekateri kmetijski proizvodi ne proizvajajo na alternativni lokaciji, bi bilo treba kmetijski sektor izključiti iz regionalne pomoči za tekoče poslovanje, da se nadomesti dodatne stroške prevoza blaga, proizvedenega v najbolj oddaljenih regijah ali v redko poseljenih območjih v skladu s to uredbo. Regionalna pomoč za tekoče poslovanje kot nadomestilo za dodatne stroške v najbolj oddaljenih regijah, razen dodatnih prevoznih stroškov, se lahko šteje za združljivo le z notranjim trgom in je lahko izvzeta iz zahteve priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če je raven te pomoči omejena na 15 % bruto dodane vrednosti, ki jo letno ustvari upravičenec v zadevni najbolj oddaljeni regiji, ali na 25 % letnih stroškov dela upravičenca v zadevni najbolj oddaljeni regiji, ali na 10 % letnega prometa upravičenca v zadevni najbolj oddaljeni regiji. Kadar pomoč ne preseže zneska, ki ga daje ena od teh alternativnih metod določanja dodatnih stroškov poslovanja (razen prevoznih stroškov), se lahko šteje za upravičeno v obliki prispevka k regionalnemu razvoju in sorazmerno z ovirami, s katerimi se srečujejo podjetja v najbolj oddaljenih regijah.
(38)
Pomoč za razvoj mestnih območij rešuje visoko koncentracijo gospodarskih, okoljskih in socialnih težav v mestnih območjih, ki prejemajo pomoč in so opredeljena v karti regionalne pomoči, ter tako prispeva h gospodarski, socialni in ozemeljski koheziji držav članic in Unije kot celote. Nedelovanje trga, ki ga odpravlja pomoč za razvoj mestnih območij, se nanaša na okolje financiranja razvoja mestnih območij, pomanjkanje celostnega pristopa k razvoju mestnih okolij in pomanjkanje financiranja, ki zahteva večji izkoristek nezadostnih javnih sredstev ter potrebo po bolj komercialnem pristopu k obnovi mestnih območij. Pomoč za razvoj mestnih območij v podporo razvoja participativne, celostne in trajnostne strategije za reševanje dodatnih problemov, ki so bili ugotovljeni v območjih, ki prejemajo pomoč, bi morala biti zajeta v skupinski izjemi.
(39)
Naložbe v skladu s prednostnimi nalogami Evrope 2020 (14) na področju zelenih tehnologij in prehoda na nizkoogljično gospodarstvo, ki se izvajajo na območjih, ki prejemajo pomoč, in so opredeljena v zadevni karti regionalne pomoči, bi morale biti upravičene do višjih zneskov pomoči iz regionalnega dodatka.
(40)
MSP imajo odločilno vlogo pri ustvarjanju delovnih mest ter so na splošno dejavnik družbene stabilnosti in gospodarskega razvoja. Vendar lahko nedelovanje trga ovira razvoj MSP, zaradi česar imajo ta podjetja naslednje značilne omejitve. MSP imajo pogosto težave pri pridobivanju kapitala ali posojil, ker nekateri finančni trgi niso naklonjeni tveganjem in lahko nudijo zavarovanje le do omejene mere. Njihovi omejeni viri lahko tudi omejijo dostop do informacij, zlasti glede nove tehnologije in morebitnih trgov. Kadar se nekatere vrste pomoči dodelijo za MSP, bi bilo treba tako pomoč izvzeti iz te uredbe, da se olajša razvoj gospodarskih dejavnosti MSP. Te vrste bi morale zlasti vključevati pomoč za naložbe v korist MSP in pomoč za udeležbo MSP na sejmih.
(41)
MSP, ki sodelujejo v okviru evropskih projektov za teritorialno sodelovanje, ki so zajeti v Uredbi (EU) št. 1299/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o posebnih določbah za podporo cilju „evropsko teritorialno sodelovanje“ iz Evropskega sklada za regionalni razvoj (15), se pogosto soočajo s težavami pri financiranju dodatnih stroškov, ki izhajajo iz sodelovanja med partnerji iz različnih regij in v različnih državah članicah ali tretjih državah. Glede na pomen evropskega teritorialnega sodelovanja za kohezijsko politiko, ki zagotavlja okvir za izvajanje skupnih ukrepov in izmenjav politik med nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi udeleženci iz različnih držav članic ali tretjih držav, bi morala ta uredba obravnavati nekatere težave, s katerimi se soočajo projekti evropskega teritorialnega sodelovanja, da se olajša njihova skladnost s pravili o državni pomoči. Vprašanja, povezana z evropskim teritorialnim sodelovanjem, ki bi jih morala obravnavati ta uredba, se nanašajo na veljavne regionalne intenzivnosti pomoči za projekte evropskega teritorialnega sodelovanja, stroške MSP v zvezi s projekti evropskega teritorialnega sodelovanja ter na obveznosti objave, obveščanja, poročanja in vodenja evidenc za namene spremljanja.
(42)
Ob upoštevanju posebnih omejitev in razlik med MSP se lahko uporabljajo različne stopnje osnovne intenzivnosti pomoči ter različni dodatki.
(43)
Na podlagi izkušenj, pridobljenih pri uporabi Smernic Skupnosti o državnih pomočeh za spodbujanje naložb tveganega kapitala v MSP (16), obstaja več posebnih primerov nedelovanja trga v zvezi s tveganim kapitalom v Uniji glede na nekatere vrste naložb na različnih stopnjah razvoja podjetij. To nedelovanje trga izhaja iz nezadostne usklajenosti ponudbe tveganega kapitala in povpraševanja po njem. Posledično je stopnja predvidenega tveganega kapitala na trgu morda preveč omejena, podjetja pa kljub dobremu poslovnemu načrtu in možnostim za rast ne dobijo finančne podpore. Glavni razlog za nedelovanje trga, povezanega s trgi tveganega kapitala, ki še posebej vpliva na dostop do kapitala za MSP ter ki lahko upraviči javno intervencijo, se nanaša na nepopolne in asimetrične informacije. Ne vpliva samo na zagotavljanje tveganega kapitala, ampak nekaterim MSP ovira tudi dostop do dolžniškega financiranja. Zato bi bilo treba iz obveznosti priglasitve pod določenimi pogoji izvzeti ukrepe financiranja tveganja, katerih namen je privabiti zasebni kapital za zagotavljanje financiranja tveganja za MSP, ki ne kotirajo na borzi in tvegajo likvidnostno vrzel, ter ki zagotavljajo pridobitno naravnane finančne odločitve in komercialno upravljanje finančnih posrednikov.
(44)
Pod določenimi pogoji bi bilo treba izvzeti iz zahteve po priglasitvi tudi zagonsko pomoč za mala podjetja, pomoč za alternativne platforme za trgovanje, specializirane za MSP, ter pomoč za stroške poizvedb MSP.
(45)
Pomoč za raziskave in razvoj ter pomoč za inovacije lahko prispevata k trajnostni gospodarski rasti, okrepita konkurenčnost in spodbudita zaposlovanje. Izkušnje pri uporabi Uredbe (ES) št. 800/2008 in okvira Skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije (17) kažejo, da lahko nedelovanje trga prepreči optimalni donos trga in povzroči neučinkovitost, povezano z zunanjimi učinki, prelivanjem javnih dobrin ali znanja, nepopolnimi in asimetričnimi informacijami ter usklajevalnimi in mrežnimi nepopolnostmi.
(46)
MSP imajo lahko težave pri dostopu do novih dosežkov tehnološkega razvoja, prenosa znanja ali visokokvalificiranega osebja. Pomoč za raziskovalne in razvojne projekte, pomoč za študije izvedljivosti ter pomoč za inovacije za MSP, vključno s pomočjo za kritje stroškov pravic industrijske lastnine, lahko te težave odpravijo, zato bi jih bilo treba pod določenimi pogoji izvzeti iz obveznosti priglasitve.
(47)
Kar zadeva pomoč za raziskovalne in razvojne projekte, bi moral del raziskovalnega projekta, ki prejema pomoč, v celoti spadati v kategorijo temeljnih raziskav, industrijskih raziskav ali eksperimentalnega razvoja. Kadar projekt obsega različne naloge, bi se morala vsaka naloga opredeliti, kot da spada v eno od teh kategorij ali kot da ne spada v nobeno od teh kategorij. To razvrščanje ni nujno kronološko in se lahko sčasoma premakne od temeljnih raziskav k dejavnostim, ki so bližje trgu. Zato se nalogo, ki se izvaja v poznejši fazi projekta, lahko opredeli kot industrijsko raziskavo. Podobno se dejavnost, ki se je izvajala v zgodnejši fazi, lahko opredeli kot eksperimentalni razvoj. Del projekta, ki prejema pomoč, lahko vključuje tudi študije izvedljivosti za pripravo na raziskovalne dejavnosti.
(48)
Visokokakovostne raziskovalne infrastrukture so vse bolj potrebne za pionirske raziskave in inovacije, ker privabljajo nadarjene posameznike s celega sveta ter so bistvenega pomena za podporo nove informacijske in komunikacijske tehnologije in ključne omogočitvene tehnologije. Javne raziskovalne infrastrukture bi morale nadaljevati partnerstvo z industrijskimi raziskavami. Dostop do javno financiranih raziskovalnih infrastruktur bi moral biti odobren na pregledni in nediskriminatorni osnovi ter po tržnih pogojih. Če se ti pogoji ne spoštujejo, se ukrepa pomoči ne bi smelo izvzeti iz obveznosti priglasitve. Več strani si lahko lasti, upravlja in uporablja določeno raziskovalno infrastrukturo, javni subjekti in podjetja pa lahko skupaj uporabljajo infrastrukturo.
(49)
Raziskovalne infrastrukture lahko opravljajo gospodarske in negospodarske dejavnosti. Da bi se izognili dodeljevanju državne pomoči za gospodarske dejavnosti prek javnega financiranja negospodarskih dejavnosti, bi bilo treba stroške in financiranje gospodarskih in negospodarskih dejavnosti jasno ločiti. Kadar se uporablja infrastruktura za gospodarske in negospodarske dejavnosti, financiranje stroškov za negospodarske dejavnosti te infrastrukture iz državnih virov ne pomeni državne pomoči. Javno financiranje spada pod pravila o državni pomoči samo, če zajema stroške, povezane z gospodarskimi dejavnostmi. Samo slednje bi bilo treba upoštevati, da bi se zagotovila skladnost s pragovi za priglasitev in največje intenzivnosti pomoči. Če se infrastruktura uporablja skoraj izključno za negospodarske dejavnosti, lahko njeno financiranje v celoti spada izven področja uporabe pravil o državni pomoči, če se še naprej uporablja za popolnoma pomožno gospodarsko dejavnost, tj. dejavnost, ki je neposredno povezana z delovanjem infrastrukture in je zanjo potrebna ali pa je neločljivo povezana z njeno glavno negospodarsko rabo, po obsegu pa je omejena. Temu je tako, če se gospodarske dejavnosti potrebujejo enake vložke (kot so material, oprema, delo in osnovna sredstva) kot negospodarske dejavnosti, zmogljivost, dodeljena vsako leto za tako gospodarsko dejavnost, pa ne presega 20 % celotne letne zmogljivosti raziskovalne infrastrukture.
(50)
Pomoč za inovacijske grozde je usmerjena v obravnavo tržnih nepopolnosti, povezanih s težavami pri usklajevanju, ki ovirajo razvoj grozdov ali omejujejo medsebojno delovanje in pretok znanja znotraj grozdov. Državna pomoč lahko podpira naložbe v odprte in deljene infrastrukture za inovacijske grozde ali pa podpira dejavnosti grozdov, da se okrepi sodelovanje, mrežno povezovanje in učenje. Vendar bi se morala pomoč za tekoče poslovanje za inovacijske grozde dovoliti le začasno in za omejeno obdobje, ki ne preseže 10 let. Razmerje med skupnim zneskom dodeljene pomoči in skupnimi upravičenimi stroški ne bi smelo presegati 50 % v obdobju, v katerem je pomoč dodeljena.
(51)
Na procesne in organizacijske inovacije lahko negativno vplivajo tržne nepopolnosti v obliki nepopolnih informacij in pozitivnih zunanjih dejavnikov, kar bi bilo treba reševati s posebnimi ukrepi. Pomoč za tovrstne inovacije je relevantna predvsem za MSP, saj se soočajo z omejitvami, ki lahko zmanjšujejo njihovo zmožnost za izboljšanje proizvodnih in storitvenih zmogljivosti ali za občutno izboljšanje poslovnih praks, organizacije delovnega mesta in zunanjih odnosov. Da se večja podjetja spodbudi k sodelovanju z MSP pri dejavnostih procesnih in organizacijskih inovacij, bi morala Uredba o skupinskih izjemah pod določenimi pogoji veljati tudi za ukrepe pomoči za stroške, ki jih imajo velika podjetja s takimi dejavnostmi.
(52)
Spodbujanje usposabljanja in zaposlovanja prikrajšanih in invalidnih delavcev je osrednji cilj ekonomskih in socialnih politik Unije in njenih držav članic.
(53)
Usposabljanje običajno ustvari pozitivne zunanje učinke za celotno družbo, ker povečuje obseg kvalificirane delovne sile, iz katere lahko podjetja pritegnejo zaposlene, izboljšuje konkurenčnost industrije Unije ter ima pomembno vlogo v strategiji zaposlovanja Unije. Zato bi bilo treba pomoč za spodbujanje izpopolnjevanja pod določenimi pogoji izvzeti iz obveznosti priglasitve. Zaradi posebnih omejitev, s katerimi se srečujejo MSP, in zaradi višjih relativnih stroškov pri vlaganju v usposabljanje, bi bilo treba za MSP povečati intenzivnost pomoči, ki je izvzeta s to uredbo. Poleg tega bi bilo treba intenzivnost pomoči, izvzeto s to uredbo, povečati, če je usposabljanje namenjeno prikrajšanim ali invalidnim delavcem. Značilnosti usposabljanja v sektorju pomorskega prevoza upravičujejo poseben pristop k navedenemu sektorju.
(54)
Nekatere kategorije prikrajšanih in invalidnih delavcev še vedno zelo težko vstopijo na trg dela in na njem tudi ostanejo. Zato lahko javni organi uporabijo ukrepe, ki podjetja spodbujajo k povečanju stopnje zaposlenosti teh kategorij delavcev, zlasti mladih. Ker stroški dela tvorijo del običajnih poslovnih stroškov katerega koli podjetja, bi morala pomoč za zaposlovanje prikrajšanih in invalidnih delavcev imeti pozitiven vpliv na stopnjo zaposlenosti teh kategorij delavcev in podjetjem ne omogoča le zmanjševanja stroškov, ki bi jih morala sicer nositi. Tako pomoč bi bilo treba zato izvzeti iz obveznosti priglasitve, kadar lahko tem kategorijam delavcev pomaga pri vstopanju ali ponovnem vstopanju na trg dela in ostajanju na tem trgu. Kot je navedeno v Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij - Evropska strategija o invalidnosti za obdobje 2010-2020: Obnovljena zaveza za Evropo brez ovir (18), osrednji elementi strategije EU za invalidnost, združuje ukrepe protidiskriminacije, enakih možnosti in dejavnega vključevanja ter odraža Konvencijo Združenih narodov o pravicah invalidov, katere podpisnice so EU in večina držav članic. Ta uredba bi se morala nanašati na pomoč za invalidne delavce v smislu člena 1 Konvencije.
(55)
Kot je navedeno v sporočilu Komisije z naslovom Evropa 2020: nova evropska strategija za delovna mesta in rast (19), je trajnostna rast za bolj konkurenčno in zeleno gospodarstvo, ki gospodarneje izkorišča vire, eden od glavnih stebrov cilja strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast. Trajnostni razvoj med drugim temelji na visoki ravni varstva in izboljšanju kakovosti okolja. Področje varstva okolja se srečuje z nedelovanjem trga, tako da v normalnih tržnih pogojih podjetja nimajo nujno spodbud, da bi zmanjšala onesnaževanje, ki ga povzročajo, saj lahko tako zmanjševanje poveča njihove stroške brez ustreznih koristi. Kadar podjetjem ni treba vračunati stroškov onesnaževanja, jih mora kriti družba kot celota.
(56)
Uvedba obveznih okoljskih standardov lahko odpravi take tržne nepopolnosti. Višjo raven varstva okolja je mogoče doseči z naložbami, ki presegajo obvezne standarde Unije. Za spodbuditev podjetij, da bi dosegli stopnjo varstva okolja, ki presega obvezne standarde Unije, bi morala biti državna pomoč na tem področju zajeta v skupinsko izjemo. Da se držav članic ne bi odvrnilo od določanja obveznih nacionalnih standardov, ki so strožji od ustreznih standardov Unije, bi se morala državna pomoč izvzeti, ne glede na obstoj obveznih nacionalnih standardov, ki so strožji od standardov Unije.
(57)
Načeloma se pomoč ne dodeli, če bi naložbe privedle le do uskladitve podjetij s standardi Unije, ki so že sprejeti, vendar še ne veljajo. Vendar je možno, da podjetja zaradi državne pomoči izboljšajo svoje okoljsko ravnanje, če jih ta državna pomoč spodbudi, da se predčasno prilagodijo na prihodnje standarde Unije, preden začnejo veljati, v kolikor se ti standardi ne uporabljajo retroaktivno. Pomoč podjetjem za prilagoditev na prihodnje standarde Unije lahko bolj zgodaj privede do visoke stopnje varstva okolja, zato bi morala biti izvzeta.
(58)
Kot del strategije Evropa 2020 si je Unija zadala cilj, da bo dosegla 20-odstotno povečanje energetske učinkovitosti do leta 2020 in je zlasti sprejela Direktivo 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (20), ki določa skupni okvir za spodbujanje energetske učinkovitosti v Uniji in tako poskuša doseči splošni cilj vsaj 20-odstotnega prihranka porabe primarne energije v Uniji. Za lažje doseganje navedenih ciljev bi bilo treba ukrepe za podporo energetske učinkovitosti, soproizvodnje z visokim izkoristkom ter energetsko učinkovitega daljinskega ogrevanja in hlajenja uvrstiti med skupinske izjeme.
(59)
Ukrepi, ki povečujejo energetsko učinkovitost stavb, so v skladu s prednostnimi nalogami strategije Evropa 2020 za premik v smeri nizkoogljičnega gospodarstva. Ker celostni pristop k energetski učinkovitosti stavb ne obstaja, se lahko take naložbe pogosto soočajo s pomanjkanjem financiranja, kar zahteva večji izkoristek nezadostnih javnih sredstev. Države članice bi morale zato imeti možnost, da podprejo naložbe v energetsko učinkovitost stavb tako, da dodelijo pomoč v obliki neposrednih nepovratnih sredstev lastnikom ali najemnikom stavb in tudi v obliki posojil in jamstev prek finančnih posrednikov, izbranih na podlagi preglednega izbirnega mehanizma v skladu s posebnimi določbami za projekte energetske učinkovitosti v stavbah.
(60)
Da se dosežejo cilji Unije glede obnovljivih virov energije iz Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov in spremembi ter poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (21) in v kolikor je potrebna dodatna pomoč poleg pravnega okvira, kot je sistem trgovanja z emisijami na ravni EU v Direktivi 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (22), bi pomoč, ki se dodeli za naložbe v podporo energiji iz obnovljivih virov, morala biti zajeta s skupinsko izjemo.
(61)
Glede na omejeno izkrivljanje trgovine in konkurence bi morala biti s skupinsko izjemo zajeta tudi pomoč za tekoče poslovanje za manjše obrate, ki proizvajajo energijo iz obnovljivih virov, v skladu z natančno določenimi pogoji. Pomoč za tekoče poslovanje za večje obrate bi morala biti zajeta s skupinsko izjemo, kadar so izkrivljanja konkurence omejena. Zato je lahko taka pomoč za tekoče poslovanje izvzeta, ko je dodeljena za nove in inovativne tehnologije, če se pomoč dodeli na podlagi konkurenčnega postopka zbiranja ponudb, pri katerem lahko sodeluje vsaj ena taka tehnologija z uporabo mehanizma, s katerim so proizvajalci energije iz obnovljivih virov izpostavljeni tržnim cenam. Skupne pomoči, dodeljene na tej podlagi, ni mogoče dodeliti za več kot 5 % načrtovane nove električne zmogljivosti iz obnovljivih virov energije. Pomoč, dodeljena prek postopkov zbiranja ponudb, pri katerih lahko sodelujejo vse tehnologije obnovljivih virov energije, bi morala biti v celoti zajeta s skupinsko izjemo. Sheme pomoči za tekoče poslovanje bi morale biti načeloma odprte za druge države EGP in pogodbenice Energetske skupnosti, da se omejijo splošni izkrivljajoči učinki. Države članice so pozvane, da razmislijo o vzpostavitvi mehanizma za sodelovanje, preden dovolijo čezmejno podporo. Če mehanizem sodelovanja ni vzpostavljen, se proizvodnja v obratih v drugih državah ne bo prištela k njihovim nacionalnim ciljem glede obnovljivih virov energije. Glede na te omejitve je treba državam članicam omogočiti dovolj časa, da pripravijo ustrezne sheme podpore, pri katerih lahko sodelujejo druge države. Zato taka odprtost ni pogoj za izvzetje iz priglasitve, če se ne zahteva v skladu s Pogodbo.
(62)
Pomoč za proizvodnjo vodne energije ima lahko dva učinka. Na eni strani ima pozitiven učinek v smislu nizkih emisij toplogrednih plinov, na drugi strani pa bi lahko tudi negativno vplivala na vodne sisteme in biotsko raznovrstnost. Zato bi morale biti države članice pri dodeljevanju pomoči za vodno energijo skladne z Direktivo 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (23) in zlasti členom 4(7), ki določa merila v zvezi z dovoljenji za nova preoblikovanja vodnih teles.
(63)
Pomoč bi bilo treba odobriti le za trajnostne oblike obnovljivih virov energije. Ta uredba bi morala zajemati pomoč za biogoriva samo, če je podeljena za trajnostna biogoriva v skladu z Direktivo 2009/28/ES. Vendar bi bilo treba pomoč za biogoriva iz poljščin izključiti iz pomoči, ki jo zajema ta uredba, da bi spodbudili prehod na proizvodnjo naprednejših oblik biogoriv. Pomoč za biogoriva, ki so predmet obveznosti dobave ali dodajanja, bi morala biti izključena iz področja uporabe skupinske izjeme, saj navedena pravna obveznost lahko zagotovi zadostno spodbudo za naložbe v te vrste energije iz obnovljivih virov.
(64)
Pomoč v obliki znižanja davkov v skladu z Direktivo Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (24), ki daje prednost varstvu okolja, ki ga zajema ta uredba, lahko posredno koristi okolju. Vendar bi morali okoljski davki odražati socialno ceno emisij, medtem ko lahko znižanje davkov negativno vpliva na ta cilj. Zato se zdi ustrezno, da se omeji njihovo trajanje na obdobje uporabe te uredbe. Po preteku tega obdobja bi morale države članice znova oceniti primernost zadevnih znižanj davkov. Da bi zmanjšali izkrivljanje konkurence, mora biti pomoč dodeljena na enak način za vse konkurente, za katere je ugotovljeno, da so v podobnih dejanskih okoliščinah. Da bi se bolje ohranil signal cene za podjetja, ki si ga okoljski davek prizadeva podati, bi morale države članice imeti možnost, da oblikujejo shemo znižanja davkov na podlagi mehanizma za izplačilo fiksnega letnega zneska nadomestila (vračilo davka).
(65)
Glede na načelo „onesnaževalec plača“ mora stroške ukrepov za boj proti onesnaževanju nositi onesnaževalec, ki onesnaževanje povzroča. Pomoč za sanacijo onesnaženih območij je upravičena v primerih, ko osebo, ki je odgovorna po veljavni zakonodaji za onesnaženje, ni mogoče določiti. Vendar bi se morali uporabljati pogoji o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode, kot so opredeljeni v Direktivi 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (25), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti ter o spremembi Direktive 2004/35/ES (26), in Direktivi 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida in spremembi Direktive Sveta 85/337/EGS, direktiv 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES, 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 1013/2006 (27). Za spodbuditev odprave obstoječe okoljske škode bi zato ta vrsta pomoči morala biti zajeta s skupinsko izjemo pod določenimi pogoji.
(66)
V skladu s hierarhijo ravnanja z odpadki, določeno v okvirni direktivi o odpadkih, sedmi okoljski akcijski program opredeljuje ponovno uporabo in recikliranje odpadkov kot ključni prednostni nalogi okoljske politike Evropske unije. Državna pomoč za te dejavnosti lahko prispeva k varstvu okolja, če se upošteva člen 4(1) Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (28) (okvirna direktiva o odpadkih). Poleg tega taka pomoč ne bi smela posredno razreševati onesnaževalce bremena, ki bi ga morali nositi na podlagi prava Unije, ali bremena, ki bi ga bilo treba šteti za običajen strošek podjetja. Zato bi morala biti pomoč v korist takih dejavnosti zajeta v skupinsko izjemo tudi, če zadeva odpadke drugih podjetij in kadar bi se obdelani materiali v nasprotnem primeru odstranili ali obdelali na način, ki je do okolja manj prijazen.
(67)
Sodobna energetska infrastruktura je ključna za vzpostavitev integriranega energetskega trga in za zmožnost Unije, da uresniči svoje podnebne in energetske cilje. V regijah, ki prejemajo pomoč, je to predvsem izgradnja in nadgradnja infrastrukture, ki prispeva h gospodarski, socialni in ozemeljski koheziji držav članic in Unije kot celote, in sicer s podpiranjem naložb in ustvarjanjem delovnih mest ter delovanjem energetskih trgov na najbolj prikrajšanih območjih. Da se omeji vsak pretiran izkrivljajoč učinek te pomoči, bi bilo treba skupinsko izvzeti samo pomoč za infrastrukturo ob upoštevanju zakonodaje na področju notranjega energetskega trga in v skladu z njo.
(68)
Okoljske študije lahko pripomorejo k opredelitvi naložb za doseganje višje stopnje varstva okolja. Državna pomoč za podporo izvajanja okoljskih študij, katerih namen je podpreti naložbe v varstvo okolja, zajete s to uredbo, bi zato morala biti zajeta s skupinsko izjemo. Ker so energetski pregledi obvezni za velika podjetja, ne bi smeli biti upravičeni do državne pomoči.
(69)
V skladu s členom 107(2)(b) Pogodbe je pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo naravne nesreče, združljiva z notranjim trgom. Za zagotovitev pravne varnosti je treba določiti vrsto dogodkov, ki se lahko štejejo za naravne nesreče, izvzete po tej uredbi. Za namene te uredbe je treba potrese in zemeljske plazove, poplave, zlasti poplave zaradi vode, ki prestopa rečne in jezerske bregove, snežne plazove, tornade, orkane, vulkanske izbruhe in požare naravnega izvora obravnavati kot dogodke, ki pomenijo naravno nesrečo. Škoda, ki jo povzročijo slabe vremenske razmere, kot so slana, toča, zmrzal, deževje ali suša, ki se bolj redno pojavljajo, se ne bi smela šteti za naravno nesrečo v smislu člena 107(2)(b) Pogodbe. Da se zagotovi, da je dodeljena pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo naravne nesreče, dejansko izvzeta, je treba v tej uredbi določiti pogoje po ustaljeni praksi, njihovo izpolnjevanje pa bo zagotovilo, da bodo sheme pomoči za odpravo škode, ki jo povzročijo naravne nesreče, upravičene do skupinske izjeme. Ti pogoji bi se morali nanašati zlasti na formalno priznanje značaja dogodka kot naravne nesreče s strani pristojnih organov držav članic ter na neposredno vzročno zvezo med naravno nesrečo in škodo, ki jo je utrpelo upravičeno podjetje, ki je lahko tudi podjetje v težavah, morali pa bi tudi preprečevati prekomerna nadomestila. Nadomestilo ne bi smelo presegati tistega, kar je potrebno za to, da se upravičenec povrne v podoben položaj kot pred nesrečo.
(70)
Pomoč za zračni in pomorski potniški promet ima socialni značaj, kadar je namenjena zagotavljanju stalnih povezav za prebivalce oddaljenih regij z znižanjem cen nekaterih stroškov vozovnic. To lahko velja za najbolj oddaljene regije, Malto, Ciper, Ceuto in Melillo, druge otoke, ki so del ozemlja držav članic, in redko poseljena območja. Če je oddaljena regija z Evropskim gospodarskim prostorom povezana z več prometnimi potmi, vključno s posrednimi potmi, bi morale biti vse te poti upravičene do pomoči, prav tako pa tudi prevoz z vsemi prevozniki, ki delujejo na teh poteh. Pomoč bi se morala dodeliti brez diskriminacije glede na identiteto prevoznika ali vrsto storitve in lahko vključuje redne, čarterske in nizkocenovne storitve.
(71)
Širokopasovna povezljivost ima strateški pomen za doseganje cilja Evrope 2020 glede pametne, trajnostne in vključujoče rasti in inovacij ter socialne in ozemeljske kohezije (29). Pomoč za naložbe v širokopasovno infrastrukturo je namenjena spodbujanju vzpostavitve take infrastrukture in povezanih gradbenih del na območjih, kjer ni primerljive infrastrukture ali ni verjetno, da bi jo udeleženci na trgu vzpostavili v bližnji prihodnosti. Glede na izkušnje Komisije taka pomoč za naložbe ne povzroča nesprejemljivega izkrivljanja trgovine in konkurence, če so izpolnjeni določeni pogoji. Namen teh pogojev je predvsem omejevanje izkrivljanja konkurence s tem, da se pomoč dodeli na podlagi tehnološko nevtralne konkurenčne izbire, ter z zagotavljanjem veleprodajnega dostopa do subvencioniranih omrežij, ob upoštevanju pomoči, ki jo prejme operater omrežja. Čeprav se pod določenimi pogoji virtualna razvezava lahko šteje za enakovredno fizični razvezavi, dokler se ne pridobi več izkušenj, je treba za vsak primer posebej oceniti, ali je treba neki proizvod nefizičnega oziroma virtualnega grosističnega dostopa šteti za enakovrednega razvezavi lokalne zanke omrežja iz bakrenih ali optičnih kablov. Zaradi tega in dokler se v prihodnjem pregledu ne upoštevajo izkušnje pri primerih individualne državne pomoči ali v predhodnem regulativnem okviru, bi bilo treba zahtevati fizično razvezavo, da bi se lahko uporabila ta uredba o skupinskih izjemah. Če je prihodnji razvoj stroškov in prihodkov negotov in če so informacije zelo asimetrične, bi države članice morale tudi prilagoditi modele financiranja, ki vključujejo spremljanje in elemente vračila sredstev, da se omogoči uravnotežena porazdelitev nepredvidenih dobičkov. Da bi se izognili nesorazmernemu bremenu za manjše lokalne projekte, je treba take modele uvesti le za projekte, ki presegajo najnižji prag.
(72)
Nekateri ukrepi držav članic na področju kulture in ohranjanja kulturne dediščine se morda ne štejejo za pomoč, ker ne izpolnjujejo vseh meril iz člena 107(1) Pogodbe, na primer zato, ker ne gre za gospodarsko dejavnost ali ker ukrepi ne vplivajo na trgovino med državami članicami. Kolikor so taki ukrepi zajeti v členu 107(1) Pogodbe, kulturne ustanove in projekti običajno ne povzročajo večjega izkrivljanja konkurence, iz prakse pa je razvidno, da ima taka pomoč omejen učinek na trgovino. Člen 167 Pogodbe priznava pomen spodbujanja kulture za Unijo in njene države članice ter določa, da Unija pri svoji dejavnosti na podlagi drugih določb Pogodbe upošteva kulturne vidike, zlasti zaradi spoštovanja in spodbujanja raznolikosti svojih kultur. Ker je naravna dediščina pogosto ključna za oblikovanje umetnostne in kulturne dediščine, je treba ohranjanje dediščine v smislu te uredbe razumeti tako, da zajema tudi naravno dediščino, povezano s kulturno dediščino ali uradno priznano s strani pristojnih javnih organov države članice. Zaradi dvojne narave kulture, ki je po eni strani gospodarska dobrina in nudi pomembne priložnosti za ustvarjanje bogastva in delovnih mest, po drugi strani pa je nosilka identitet, vrednot in pomenov, ki odraža in ustvarja našo družbo, bi morala pravila o državni pomoči upoštevati posebnosti kulture in z njo povezanih gospodarskih dejavnosti. Sestaviti bi bilo treba seznam upravičenih kulturnih namenov in dejavnosti ter navesti upravičene stroške. Skupinske izjeme bi morale zajemati tako pomoč za naložbe kot za tekoče poslovanje pod določenimi pragovi, če je prekomerno nadomestilo izključeno. Na splošno dejavnosti, ki bi sicer lahko imele kulturni vidik, vendar so predvsem komercialne narave zaradi večjih možnosti izkrivljanja konkurence, na primer tisk in revije (tiskani ali elektronski), ne bi smele biti zajete. Poleg tega seznam upravičenih kulturnih namenov in dejavnosti ne bi smel zajemati komercialne dejavnosti, kot so moda, oblikovanje in videoigre.
(73)
Avdiovizualna dela imajo pomembno vlogo pri oblikovanju evropskih identitet in odražajo različne tradicije držav članic in regij. Čeprav obstaja močna konkurenca med filmi, posnetimi zunaj Unije, je kroženje evropskih filmov zunaj izvorne države omejeno zaradi razdrobljenosti v nacionalne ali regionalne trge. Za ta sektor so značilni visoki investicijski stroški, domnevno pomanjkanje dobičkonosnosti zaradi omejenega občinstva in težave pri pridobivanju dodatnega zasebnega financiranja. Zaradi teh dejavnikov je Komisija razvila posebna merila, da bi ocenila potrebnost, sorazmernost in zadostnost pomoči za scenaristiko, razvoj, produkcijo, distribucijo in promocijo avdiovizualnih del. Nova merila so bila določena v Sporočilu Komisije o državni pomoči za filmsko produkcijo in produkcijo drugih avdiovizualnih del (30) in bi se morala odražati v pravilih o skupinskih izjemah za sheme pomoči za avdiovizualna dela. Višje intenzivnosti pomoči so upravičene za čezmejne produkcije in koprodukcije, za katere je bolj verjetno, da bodo distribuirane v več državah članicah.
(74)
Ukrepi pomoči za naložbe v športno infrastrukturo bi morali biti zajeti s skupinsko izjemo, če izpolnjujejo pogoje iz te uredbe, kolikor pomenijo državno pomoč. V športnem sektorju številni ukrepi držav članic ne pomenijo nujno državne pomoči, ker upravičenec ne izvaja gospodarske dejavnosti ali ker ni učinka na trgovino med državami članicami. To lahko v nekaterih okoliščinah velja za ukrepe pomoči, ki so v celoti lokalnega značaja ali spadajo na področje amaterskega športa. Člen 165 Pogodbe priznava pomen spodbujanja evropske razsežnosti v športu ob upoštevanju njegove posebne narave, na prostovoljstvu temelječih struktur ter njegove družbene in vzgojne vloge. Tudi za pomoč za večnamenske objekte na področju rekreacije bi morala biti zajeta s skupinsko izjemo. Za večnamensko turistično infrastrukturo, kot so zabaviščni parki in hoteli, pa bi morala skupinska izjema veljati le, če gre za del sheme regionalne pomoči, namenjene turističnim dejavnostim v regijah, ki prejemajo pomoč, ki imajo posebej pozitiven učinek na regionalni razvoj. Pogoji združljivosti glede pomoči za športno ali večnamensko infrastrukturo morajo za gradnjo, nadgradnjo in/ali obratovanje infrastrukture zlasti zagotoviti odprt in nediskriminatoren dostop do infrastrukture in pravični postopek dodelitve koncesij na tretjo osebo v skladu z ustreznimi določbami prava Unije in sodne prakse Unije. Če športno infrastrukturo uporabljajo poklicni športni klubi, bi morali biti pogoji oblikovanja cen za uporabo infrastrukture s strani teh klubov dostopni javnosti, da se zagotovi preglednost in enakopravna obravnava uporabnikov. Zagotoviti je treba preprečevanje prekomernih nadomestil.
(75)
Kot je poudarjeno v sklepih Evropskega sveta z dne 17. junija 2010, v katerih je bila podprta strategija Evropa 2020 (31), bi si bilo treba prizadevati za odpravo najpomembnejših ovir, ki upočasnjujejo rast na ravni EU, pa tudi ovir, povezanih z delovanjem notranjega trga in infrastrukturo. Razpoložljivost lokalne infrastrukture je pomemben predpogoj za razvoj poslovnega in potrošniškega okolja ter za posodabljanje in razvoj industrijske osnove, da se zagotovi popolno delovanje notranjega trga iz Priporočila Sveta o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (32), ki so del integriranih smernic Evropa 2020. Take infrastrukture, ki so na voljo zainteresiranim stranem na odprti, pregledni in nediskriminatorni osnovi, omogočajo ustvarjanje okolja, ki spodbuja zasebne naložbe in rast, s čimer pozitivno prispevajo k ciljem skupnega interesa, zlasti k prednostnim nalogam in ciljem strategije Evropa 2020 (33), pri tem pa tveganje za izkrivljanje ostaja omejeno. Nekateri ukrepi na področju infrastrukture, ki jih sprejmejo države članice, ne pomenijo državne pomoči, ker ne izpolnjujejo vseh pogojev iz člena 107(1) Pogodbe, na primer zato, ker prejemnik ne izvaja gospodarske dejavnosti, ker ukrep ne vpliva na trgovino med državami članicami, ali ker je ukrep kompenzacija za storitev splošnega gospodarskega pomena, ki izpolnjuje vse pogoje iz sodne prakse v zvezi z zadevo Altmark (34). Vendar kadar financiranje take lokalne infrastrukture pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, bi bilo treba tako pomoč izvzeti iz obveznosti priglasitve, kadar se dodelijo le majhni zneski pomoči.
(76)
Ker je pomoč za druge vrste infrastrukture lahko predmet posebnih in dobro oblikovanih meril, ki zagotavljajo njihovo združljivost z notranjim trgom, se določbe te uredbe o pomoči za lokalne infrastrukture ne bi smele uporabljati za pomoč za naslednje vrste infrastrukture: raziskovalna infrastruktura, inovativni grozdi, energetsko učinkovito daljinsko ogrevanje in hlajenje, energetska infrastruktura, recikliranje in ponovna uporaba odpadkov, širokopasovna infrastruktura, kultura in ohranjanje kulturne dediščine, športna in večnamenska rekreacijska infrastruktura, letališča in pristanišča.
(77)
Glede na dosedanje izkušnje Komisije na tem področju, bi bilo treba politiko državnih pomoči redno revidirati. Zato bi bilo treba omejiti obdobje uporabe te uredbe. Primerno je določiti prehodne določbe, vključno s pravili, ki se uporabljajo za izvzete sheme pomoči na koncu obdobja uporabe te uredbe. Taka pravila naj bi dala državam članicam dovolj časa za prilagoditev na vsako prihodnjo ureditev. Prilagoditveno obdobje pa se ne bi smelo uporabljati za sheme regionalne pomoči, vključno za regionalne sheme pomoči za razvoj mestnih območij, katerih izjema mora prenehati veljati na dan prenehanja veljavnosti odobrenih kart regionalne pomoči, ter za nekatere sheme pomoči za financiranje tveganja -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
KAZALO
POGLAVJE I -
Skupne določbe 15
POGLAVJE II -
Spremljanje 36
POGLAVJE III -
Posebne določbe za različne vrste pomoči 37
Oddelek 1 -
Regionalna pomoč 37
Oddelek 2 -
Pomoč za MSP 41
Oddelek 3 -
Pomoč za dostop do finančnih sredstev za MSP 43
Oddelek 4 -
Pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije 47
Oddelek 5 -
Pomoč za usposabljanje 51
Oddelek 6 -
Pomoč za prikrajšane in invalidne delavce 52
Oddelek 7 -
Pomoč za varstvo okolja 53
Oddelek 8 -
Pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo nekatere naravne nesreče 62
Oddelek 9 -
Socialna pomoč za prevoz za prebivalce oddaljenih regij 63
Oddelek 10 -
Pomoč za širokopasovno infrastrukturo 63
Oddelek 11 -
Pomoč za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine 64
Oddelek 12 -
Pomoč za športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo 67
Oddelek 13 -
Pomoč za lokalno infrastrukturo 68
POGLAVJE IV -
Končne določbe 68
POGLAVJE I
Skupne določbe
Člen 1
Področje uporabe
1. Ta uredba se uporablja za naslednje vrste pomoči:
(a)
regionalno pomoč;
(b)
pomoč za MSP v obliki pomoči za naložbe, pomoči za tekoče poslovanje in pomoči za dostop do finančnih sredstev za MSP;
(c)
pomoč za varstvo okolja;
(d)
pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije;
(e)
pomoč za usposabljanje;
(f)
pomoč za zaposlovanje prikrajšanih in invalidnih delavcev;
(g)
pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo nekatere naravne nesreče;
(h)
socialno pomoč za prevoz za prebivalce oddaljenih regij;
(i)
pomoč za širokopasovno infrastrukturo;
(j)
pomoč za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine;
(k)
pomoč za športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo in
(l)
pomoč za lokalno infrastrukturo.
2. Ta uredba se ne uporablja za:
(a)
sheme v oddelkih 1 (razen člena 15), 2, 3, 4, 7 (razen člena 44) in 10 poglavja III te uredbe, če povprečni letni proračun državne pomoči presega 150 milijonov EUR, po šestih mesecih po njihovem začetku veljavnosti. Komisija se lahko odloči, da se ta uredba še naprej uporablja za daljše obdobje za vsako od teh shem pomoči, potem ko preuči ustrezne načrte ocenjevanja, ki jih države članice priglasijo Komisiji, in sicer v 20 delovnih dneh od začetka veljavnosti sheme;
(b)
vse spremembe shem iz člena 1(2)(a), razen preoblikovanja, ki ne morejo vplivati na združljivost sheme pomoči na podlagi te uredbe ali ne morejo znatno vplivati na vsebino odobrenega načrta ocenjevanja;
(c)
pomoč za z izvozom povezane dejavnosti v tretje države ali države članice, kot je pomoč, neposredno povezana z izvoženimi količinami, ustanovitvijo in delovanjem distribucijske mreže ali drugimi tekočimi stroški, povezanimi z izvozno dejavnostjo;
(d)
pomoč, ki je odvisna od prednostne uporabe domačega blaga pred uporabo uvoženega blaga.
3. Ta uredba se ne uporablja za:
(a)
pomoč, dodeljeno v sektorju ribištva in akvakulture, kakor jih zajema Uredba (EU) št. 1379/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1184/2006 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 (35), z izjemo pomoči za usposabljanje, pomoči za dostop MSP do finančnih sredstev, pomoči na področju raziskav in razvoja, pomoči za inovacije za MSP ter pomoči za prikrajšane in invalidne delavce;
(b)
pomoč, dodeljeno v primarnem sektorju kmetijske proizvodnje, z izjemo nadomestila za dodatne stroške, ki niso stroški prevoza v najbolj oddaljenih regijah, kakor je določeno v členu 15(2)(b), pomoč za svetovanje v korist MSP, pomoč za financiranje tveganja, pomoč za raziskave in razvoj, pomoč za inovacije za MSP, pomoč za varstvo okolja, pomoč za usposabljanje ter pomoč za prikrajšane delavce in invalide;
(c)
pomoč za sektor predelave in trženja kmetijskih proizvodov, v naslednjih primerih:
(i)
kadar je znesek pomoči določen na podlagi cene oziroma količine takih proizvodov, ki so kupljeni od primarnih proizvajalcev ali jih je na trg dalo zadevno podjetje; ali
(ii)
kadar je pomoč pogojena s tem, da se delno ali v celoti prenese na primarne proizvajalce;
(d)
pomoč za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov, kakor jo zajema Sklep 2010/787/EU;
(e)
vrste regionalne pomoči, ki so izključene v členu 13.
Če je podjetje dejavno v izključenih sektorjih iz točk (a), (b) ali (c) prvega pododstavka ter sektorjih, ki sodijo na področje uporabe te uredbe, se ta uredba uporablja za pomoč, dodeljeno v zvezi s slednjimi sektorji ali dejavnostmi, če države članice na ustrezen način, kot je ločevanje dejavnosti ali razlikovanje med stroški, zagotovijo, da dejavnosti v izključenih sektorjih ne prejemajo pomoči, dodeljene v skladu s to uredbo.
4. Ta uredba se ne uporablja za:
(a)
sheme pomoči, ki izrecno ne izključujejo plačil individualne pomoči za podjetje, ki je naslovnik neporavnanega naloga za izterjavo zaradi predhodnega sklepa Komisije o razglasitvi pomoči za nezakonito in nezdružljivo z notranjim trgom, z izjemo sheme pomoči za povrnitev škode, ki so jo povzročile nekatere naravne nesreče;
(b)
ad hoc pomoč za podjetje iz točke (a);
(c)
pomoč podjetjem v težavah, z izjemo sheme pomoči za povrnitev škode, ki so jo povzročile nekatere naravne nesreče.
5. Ta uredba se ne uporablja za ukrepe državne pomoči, ki so sami po sebi, zaradi z njimi povezanih pogojev ali zaradi metode njihovega financiranja neločljivo povezani s kršitvijo prava Unije, zlasti za:
(a)
ukrepe pomoči, pri katerih je dodelitev pomoči pogojena z obveznostjo upravičenca, da ima svoj sedež v zadevni državi članici ali da ima tam večino poslovnih enot; vendar se dovoli zahteva, da je v trenutku plačila pomoči poslovna enota ali podružnica v državi članici, ki dodeli pomoč;
(b)
ukrepe pomoči, kadar je dodelitev pomoči pogojena z obveznostjo, da upravičenec uporabi doma proizvedeno blago ali storitve;
(c)
ukrepe pomoči, ki upravičencem omejujejo možnost za izkoriščanje rezultatov raziskav, razvoja in inovacij v drugih državah članicah.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„pomoč“ pomeni vsak ukrep, ki izpolnjuje vse pogoje iz člena 107(1) Pogodbe;
2.
„mala in srednja podjetja“ ali „MSP“ pomeni podjetja, ki izpolnjujejo pogoje iz Priloge I;
3.
„invalidni delavec“ pomeni vsako osebo, ki:
(a)
ima status invalidnega delavca v skladu z nacionalno zakonodajo; ali
(b)
ima dolgotrajne telesne, duševne, intelektualne ali senzorične okvare, ki jo v povezavi z različnimi ovirami lahko omejujejo, da bi polno in učinkovito sodelovala v delovnem okolju na isti ravni kot drugi delavci;
4.
„prikrajšani delavec“ pomeni vsako osebo, ki:
(a)
v preteklih šestih mesecih ni imela redno plačane zaposlitve; ali
(b)
je stara od 15 do 24 let; ali
(c)
nima dokončane višje srednje stopnje izobrazbe ali poklicne kvalifikacije (mednarodna standardna klasifikacija izobrazbe 3) ali je v obdobju dveh let po zaključku rednega izobraževanja in še ni pridobila prve redne plačane zaposlitve; ali
(d)
je starejša od 50 let; ali
(e)
živi sama in ima enega ali več vzdrževanih članov; ali
(f)
dela v sektorju ali ima poklic v državi članici, kjer je neravnovesje med spoloma vsaj 25 % višje od povprečnega neravnovesja med spoloma v vseh gospodarskih sektorjih v zadevni državi članici, in spada v skupino, ki je zastopana v manjšem številu; ali
(g)
je član etnične manjšine v državi članici in ki hoče razvijati svoj lingvistični profil, poklicno usposabljanje ali delovne izkušnje, da poveča svoje možnosti dostopa do redne zaposlitve;
5.
„prevoz“ pomeni prevoz potnikov z letalom, pomorski promet, cestni in železniški prevoz ter prevoz po celinskih plovnih poteh ali storitve komercialnega prevoza tovora;
6.
„stroški prevoza“ pomeni stroške komercialnega prevoza, ki jih upravičenci dejansko plačajo za vožnjo, ki vključuje:
(a)
prevoznino, manipulativne stroške in stroške začasnega skladiščenja, če se ti stroški nanašajo na vožnjo;
(b)
stroške zavarovanja za tovor;
(c)
davke, dajatve ali prelevmane za tovor in, če je ustrezno, za nosilnost, tako na kraju porekla kot na namembnem kraju; in
(d)
stroške nadzora varnosti in zaščite, doplačila za povečanje stroškov goriva;
7.
„oddaljene regije“ pomenijo najbolj oddaljene regije, Malto, Ciper, Ceuto in Melillo, otoke, ki so del ozemlja držav članic, in redko poseljena območja;
8.
„trženje kmetijskih proizvodov“ pomeni imeti na zalogi ali razstavljati z namenom prodaje, ponujati za prodajo, dobavljati ali na kateri koli drug način dajati na trg, razen prve prodaje primarnega proizvajalca prodajnemu posredniku ali predelovalcu, ter vsako dejavnost, s katero se proizvod pripravi za tako prvo prodajo; prodaja končnemu potrošniku, ki jo opravi primarni proizvajalec, se obravnava kot trženje, če poteka v ločenih, za to namenjenih prostorih;
9.
„primarna kmetijska proizvodnja“ pomeni proizvodnjo rastlinskih in živinorejskih proizvodov s seznama v Prilogi I k Pogodbi brez kakršnih koli nadaljnjih postopkov, ki bi spremenili naravo takih proizvodov;
10.
„predelava kmetijskih proizvodov“ pomeni vsak postopek na kmetijskem proizvodu, po katerem proizvod ostane kmetijski proizvod, razen dejavnosti na kmetiji, potrebnih za pripravo živalskega ali rastlinskega proizvoda za prvo prodajo;
11.
„kmetijski proizvod“ pomeni proizvode s seznama v Prilogi I k Pogodbi, razen ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva s seznama v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1379/2013;
12.
„najbolj oddaljene regije“ pomeni regije iz člena 349 Pogodbe. V skladu s Sklepom Evropskega sveta 2010/718/EU je Saint-Barthélemy 1. januarja 2012 prenehal biti najbolj oddaljena regija. V skladu s Sklepom Evropskega sveta 2012/419/EU je 1. januarja 2014 Mayotte postal najbolj oddaljena regija;
13.
„premog“ pomeni premog visoke, srednje in nizke kakovosti kategorije A in B v smislu sistema mednarodne kodifikacije za premog, ki jo je določila Ekonomska komisija Združenih narodov za Evropo, in pojasnjen v sklepu Sveta z dne 10. decembra 2010 o državnih pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov (36);
14.
„individualna pomoč“ pomeni:
(i)
ad hoc pomoč in
(ii)
pomoč, ki je dodeljena posameznim upravičencem na podlagi sheme pomoči;
15.
„shema pomoči“ pomeni vsak akt, na podlagi katerega je mogoče brez nadaljnjih izvedbenih ukrepov dodeliti individualno pomoč podjetjem, opredeljenim v aktu na splošen in abstrakten način, ter vsak akt, na podlagi katerega je mogoče enemu ali več podjetjem dodeliti pomoč, ki ni povezana z določenim projektom, za nedoločen čas in/ali v nedoločenem znesku;
16.
„načrt ocenjevanja“ pomeni dokument, ki vsebuje vsaj naslednje elemente: cilje sheme pomoči, ki se ocenjuje, vprašanja pri ocenjevanju, kazalnike rezultatov, predvideno metodologijo za izvedbo ocene, zahteve za zbiranje podatkov, predlagani časovni okvir ocene, vključno z datumom predložitve končnega ocenjevalnega poročila, opis neodvisnega organa, ki izvaja ocenjevanje, ali meril, ki se bodo uporabila za njegovo izbiro, ter načine za zagotavljanje obveščanja javnosti o ocenjevanju;
17.
„ad hoc pomoč“ pomeni pomoč, ki ni dodeljena na podlagi sheme pomoči;
18.
„podjetje v težavah“ pomeni podjetje, za katerega velja vsaj ena od naslednjih okoliščin:
(a)
če je v primeru družbe z omejeno odgovornostjo (razen MSP, ki obstaja manj kot tri leta ali, za namene upravičenosti do pomoči za financiranje tveganja, MSP v 7 letih po njegovi prvi komercialni prodaji in ki je upravičeno do naložb v financiranje tveganja po skrbnem pregledu izbranega finančnega posrednika) zaradi nakopičenih izgub izginila več kot polovica vpisanega osnovnega kapitala. To je v primeru, ko nakopičene izgube, ki se odštejejo od rezerv (in vseh drugih elementov, ki se na splošno štejejo kot del lastnih sredstev družbe), povzročijo negativen kumulativni znesek, ki presega polovico vpisanega osnovnega kapitala. Za namene te določbe se „družba z omejeno odgovornostjo“ nanaša predvsem na vrste podjetij iz Priloge I k Direktivi 2013/34EU Evropskega parlamenta in Sveta (37), „osnovni kapital“ pa vključuje po potrebi vse vplačane presežke kapitala;
(b)
če je v primeru družbe, kjer vsaj nekaj članov nosi neomejeno odgovornost za dolg družbe (razen MSP, ki obstaja manj kot tri leta ali, za namene upravičenosti do pomoči za financiranje tveganja, MSP v 7 letih po njegovi prvi komercialni prodaji in ki je upravičeno do naložb v financiranje tveganja po skrbnem pregledu izbranega finančnega posrednika), zaradi nakopičenih izgub izginila več kot polovica njenega kapitala, kot prikazujejo računovodski izkazi družbe. Za namene te določbe se „družba, kjer vsaj nekaj članov nosi neomejeno odgovornost za dolg družbe“ nanaša predvsem na vrste podjetij iz Priloge II k Direktivi 2013/34/EU;
(c)
če je podjetje v kolektivnem postopku zaradi insolventnosti ali če v skladu z nacionalno zakonodajo izpolnjuje merila za uvedbo kolektivnega postopka zaradi insolventnosti na zahtevo njegovih upnikov;
(d)
če je podjetje prejelo pomoč za reševanje in posojila še ni vrnilo ali prekinilo jamstva ali če je podjetje prejelo pomoč za reševanje in je še vedno predmet načrta prestrukturiranja;
(e)
če je v primeru podjetja, ki ni MSP, v zadnjih dveh letih:
(1)
knjigovodsko razmerje med dolgovi in lastnim kapitalom večje od 7,5 in
(2)
razmerje med dobičkom podjetja pred obrestmi in davki (EBIT) in kritjem obresti nižje od 1,0.
19.
„obveznosti teritorializacije porabe“ pomeni obveznosti, ki jih organ, ki dodeljuje pomoč, naloži upravičencem, da porabijo minimalni znesek in/ali opravijo minimalen obseg proizvodne dejavnosti na določenem ozemlju;
20.
„prilagojeni znesek pomoči“ pomeni najvišji dovoljeni znesek pomoči za velik naložbeni projekt, ki se izračuna po naslednji enačbi:
najvišji znesek pomoči = R × (A + 0,50 × B + 0 × C)
kjer je R največja intenzivnost pomoči, ki velja na zadevnem območju in je določena v odobreni regionalni karti, ki je v veljavi na dan dodelitve pomoči, razen povečane intenzivnosti pomoči za MSP, A je začetnih 50 milijonov EUR upravičenih stroškov, B je del upravičenih stroškov med 50 milijonov EUR in 100 milijonov EUR, C pa je del upravičenih stroškov nad 100 milijonov EUR;
21.
„vračljiva predplačila“ pomeni posojilo za projekt, ki se izplača v enem ali več obrokih, pogoji za njegovo vračilo pa so odvisni od rezultata projekta;
22.
„bruto ekvivalent nepovratnih sredstev“ pomeni znesek pomoči, predano upravičencu v obliki nepovratnih sredstev pred vsakim odbitkom davkov ali drugih dajatev;
23.
„začetek del“ pomeni bodisi začetek gradbenih del v okviru naložbe bodisi prvo pravno zavezujočo zavezo za naročilo opreme ali vsako drugo zavezo, zaradi katere naložbe ni več mogoče preklicati, če slednja nastopi pred začetkom omenjenih gradbenih del. Nakup zemljišča in pripravljalna dela, kot je pridobivanje dovoljenj in opravljanje predhodnih študij izvedljivosti, se ne štejejo za začetek del. Pri prevzemih „začetek del“ pomeni trenutek, ko se pridobijo sredstva, ki so neposredno povezana s kupljeno poslovno enoto;
24.
„velika podjetja“ pomeni podjetja, ki ne izpolnjujejo pogojev iz Priloge I;
25.
„naslednica davčne sheme“ pomeni shemo v obliki davčnih ugodnosti, ki je spremenjena različica predhodno obstoječe sheme v obliki davčnih ugodnosti in ki jo nadomešča;
26.
„intenzivnost pomoči“ pomeni bruto znesek pomoči, izražen kot odstotek upravičenih stroškov pred odbitkom davkov ali drugih dajatev;
27.
„območja, ki prejemajo pomoč“ pomeni območja, določena v odobreni karti regionalne pomoči za obdobje 1. julij 2014-31. december 2020 pri uporabi člena 107(3)(a) in (c) Pogodbe;
28.
„datum dodelitve pomoči“ pomeni datum, ko se zakonska pravica do prejema pomoči prenese na upravičenca na podlagi veljavnega nacionalnega pravnega režima;
29.
„opredmetena sredstva“ pomeni sredstva, ki jih sestavljajo zemljišča, stavbe in obrati, stroji in oprema;
30.
„neopredmetena sredstva“ pomeni sredstva, ki nimajo fizične ali finančne oblike, kot so patenti, licence, strokovno znanje ali druga intelektualna lastnina;
31.
„stroški plač“ pomeni celoten znesek, ki ga mora prejemnik pomoči dejansko plačati v zvezi z zadevno zaposlitvijo in vključuje v določenem obdobju bruto plačo pred obdavčitvijo ter obvezne prispevke, kot so prispevki za socialno varnost, ter stroški otroškega in starševskega varstva;
32.
„neto povečanje števila zaposlenih“ pomeni neto povečanje števila zaposlenih v zadevni poslovni enoti v primerjavi s povprečjem v določenem obdobju; vsako delovno mesto, izgubljeno v navedenem obdobju, je zato treba odšteti; poleg tega je število oseb, zaposlenih s polnim delovnim časom, skrajšanim delovnim časom in na sezonsko pogodbo, treba obravnavati glede na njihove deleže delovnih enot na leto;
33.
„namenska infrastruktura“ pomeni infrastrukturo, ki je zgrajena za predhodno prepoznavna podjetja in prilagojena njihovim potrebam;
34.
„finančni posrednik“ pomeni vsako finančno institucijo, ne glede na njeno obliko in lastništvo, vključno s skladi skladov, skladi zasebnega lastniškega kapitala, državnimi investicijskimi skladi, bankami, mikrofinančnimi institucijami in jamstvenimi družbami;
35.
„vožnja“ pomeni premik blaga od kraja porekla do namembnega kraja, vključno z vsemi vmesnimi postanki ali fazami v zadevni državi članici ali zunaj nje z enim ali več prevoznimi sredstvi;
36.
„primerna stopnja donosa“ pomeni pričakovano stopnjo donosa, ki je enaka tveganju prilagojeni diskontni stopnji, ki odraža stopnjo tveganja projekta ter vrsto in višino kapitala, ki ga nameravajo vložiti zasebni vlagatelji;
37.
„skupno financiranje“ pomeni celotni znesek naložbe v upravičeno podjetje ali projekt v skladu z oddelkom 3 ali členoma 16 ali 39 te uredbe, izključene pa so povsem zasebne naložbe, ki so na voljo pod tržnimi pogoji in so zunaj področja uporabe zadevnega ukrepa državne pomoči;
38.
„konkurenčni postopek zbiranja ponudb“ pomeni nediskriminatorni postopek zbiranja ponudb, ki določa sodelovanje zadostnega števila podjetij, pomoč pa je dodeljena na podlagi prve ponudbe, ki jo predloži ponudnik, ali pa končne cene. Poleg tega je proračun ali obseg v zvezi s postopkom zbiranja ponudb zavezujoča omejitev, tako da vsi upravičenci ne morejo prejeti pomoči;
39.
„poslovni dobiček“ pomeni razliko med diskontiranimi prihodki in diskontiranimi stroški poslovanja v ustrezni življenjski dobi naložbe, kadar je ta razlika pozitivna. Stroški poslovanja vključujejo stroške, kot so stroški za osebje, materiale, najete storitve, komunikacije, energijo, vzdrževanje, najemnine, administracijo, ne zajemajo pa, za namene te uredbe, stroškov amortizacije in stroškov financiranja, če so ti vključeni v pomoč za naložbe.
Opredelitve pojmov, ki se uporabljajo za regionalno pomoč
40.
Opredelitve pojmov, ki se uporabljajo za pomoč za širokopasovno infrastrukturo (oddelek 10), se uporabljajo za določbe ustrezne regionalne pomoči;
41.
„regionalna pomoč za naložbe“ pomeni regionalno pomoč, dodeljeno za začetno naložbo ali začetno naložbo v korist nove gospodarske dejavnosti;
42.
„regionalna pomoč za tekoče poslovanje“ pomeni pomoč, namenjeno zmanjševanju tekočih izdatkov podjetja, ki ni povezano z začetno naložbo. To vključuje kategorije stroškov, kot so stroški za osebje, materiale, najete storitve, komunikacije, energijo, vzdrževanje, najemnine, administracijo itd., ne zajema pa stroškov amortizacije in stroškov financiranja, če so ti vključeni v upravičene stroške ob dodelitvi pomoči za naložbe;
43.
„sektor jeklarstva“ pomeni vse dejavnosti, povezane s proizvodnjo enega ali več naslednjih proizvodov:
(a)
surovo železo in fero-zlitine:
surovo železo za izdelavo jekla, za litje in drugo surovo železo, zrcalovina in visokoogljični feromangan, brez drugih fero-zlitin;
(b)
surovi izdelki in polizdelki iz železa, navadnega ali posebnega jekla:
tekoče jeklo, lito ali nelito v ingotih, vključno z ingoti, namenjenimi kovanju polizdelkov: blumi, gredice in plošče; bobni in sodi; široki toplo valjani kolobarji, razen proizvodnje tekočega jekla za vlivanje iz malih in srednje velikih livarn;
(c)
vroče valjani končni izdelki iz železa, navadnega ali posebnega jekla:
tirnice, traverze, plošče in palice, tramovi, težki profili 80 mm in več, pregradne plošče, palice in profili pod 80 mm ter plošče pod 150 mm, toplo valjana žica, okroglice in kvadratno jeklo za cevi, toplo valjani trakovi (vključno s trakovi za cevi), toplo valjane pločevine (prevlečene ali neprevlečene), plošče in pločevine debeline 3 mm in več, široke plošče 150 mm in več, razen žic in izdelkov iz žice, svetlih palic ter železnih odlitkov;
(d)
hladno valjani končni proizvodi:
pokositrene pločevine, mat-pločevina, črna pločevina, pocinkane pločevine, druge prevlečene pločevine, hladno valjane pločevine, elektropločevine in trakovi, namenjeni proizvodnji pokositrene pločevine, hladno valjane pločevine v trakovih in listih;
(e)
cevi:
vse brezšivne cevi, zvarjene jeklene cevi, katerih premer presega 406,4 mm;
44.
„sektor sintetičnih vlaken“ pomeni:
(a)
iztiskanje/tkanje vseh generičnih vrst vlaken in preje na podlagi poliestra, poliamida, akrila ali polipropilena, ne glede na njihovo končno uporabo; ali
(b)
polimerizacijo (vključno s polikondenzacijo), kadar je ta vključena v iztiskanje v smislu uporabljenih strojev; ali
(c)
vsak postopek, ki spada zraven in je povezan z istočasno namestitvijo zmogljivosti iztiskanja/tkanja, ki jo opravi prihodnji upravičenec ali drugo podjetje v skupini, ki ji pripada, ter ki je pri zadevni posebni poslovni dejavnosti običajno vključen v to zmogljivost na ravni uporabljenih strojev;
45.
„prevozni sektor“ pomeni prevoz potnikov z letalom, pomorski promet, cestni ali železniški prevoz in prevoz po celinskih plovnih poteh ali storitve komercialnega prevoza tovora; „prevozni sektor“ natančneje pomeni naslednje dejavnosti v skladu z NACE Rev. 2:
(a)
NACE 49: Kopenski promet in cevovodni transport, razen NACE 49.32 Obratovanje taksijev, 49.42 Selitvena dejavnost, 49.5 Cevovodni transport;
(b)
NACE 50: Vodni promet;
(c)
NACE 51: Zračni prevoz, razen NACE 51.22 Vesoljski promet;
46.
„shema, namenjena omejenemu številu posebnih sektorjev gospodarske dejavnosti“ pomeni shemo, ki zajema dejavnosti v obsegu manj kot 5 razredov (štirimestna številčna koda) statistične klasifikacije NACE Rev. 2;
47.
„turistična dejavnost“ pomeni naslednje dejavnosti v skladu z NACE Rev. 2:
(a)
NACE 55: Nastanitev;
(b)
NACE 56: Dejavnosti storitev pijače in hrane;
(c)
NACE 79: Dejavnost potovalnih agencij, organizatorjev potovanj in s potovanji povezanih dejavnosti;
(d)
NACE 90: Kulturne in razvedrilne dejavnosti;
(e)
NACE 91: Dejavnost knjižnic, arhivov, muzejev in druge kulturne dejavnosti;
(f)
NACE 93: Športne in druge dejavnosti za prosti čas;
48.
„redko poseljena območja“ pomeni območja, ki jih Komisija priznava kot taka v posameznih sklepih o kartah regionalne pomoči za obdobje 1. julij 2014-31. december 2020;
49.
„začetna naložba“ pomeni:
(a)
naložbo v opredmetena in neopredmetena sredstva, ki se nanašajo na vzpostavitev nove poslovne enote, širitev zmogljivosti obstoječe poslovne enote, diverzifikacijo proizvodnje poslovne enote v nove proizvode, ki niso bili predhodno proizvedeni v poslovni enoti, ali bistvene spremembe v celotnem proizvodnem procesu obstoječe poslovne enote; ali
(b)
pridobitev sredstev, ki pripadajo poslovni enoti, ki se je zaprla ali bi se zaprla, če ne bi bila kupljena, ter jo kupi vlagatelj, ki ni povezan s prodajalcem, pri čemer je izključena samo pridobitev delnic podjetja;
50.
„enaka ali podobna dejavnost“ pomeni dejavnosti, zajete v istem razredu (štirimestni številčni šifri) statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Rev. 2, kakor je določena v Uredbi (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Revizija 2 in o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3037/90 kakor tudi nekaterih uredb ES o posebnih statističnih področjih (38);
51.
„začetna naložba za potrebe nove gospodarske dejavnosti“ pomeni:
(a)
naložbo v opredmetena in neopredmetena sredstva, ki zadevajo vzpostavitev nove poslovne enote ali diverzifikacijo dejavnosti poslovne enote, pod pogojem, da nova dejavnost ni enaka ali podobna dejavnosti, ki jo je poslovna enota že opravljala;
(b)
pridobitev sredstev, ki pripadajo poslovni enoti, ki je zaprta ali bi bila zaprta, če ne bi bila kupljena, ter jo kupi vlagatelj, ki ni povezan s prodajalcem, pod pogojem, da nova dejavnost, ki se bo izvajala z uporabo pridobljenih sredstev, ni enaka ali podobna dejavnosti, ki se je izvajala v poslovni enoti pred pridobitvijo;
52.
„velik naložbeni projekt“ pomeni začetno naložbo z upravičenimi stroški, ki presegajo 50 milijonov EUR, izračunano na osnovi cen in menjalnih tečajev na dan dodelitve pomoči;
53.
„namembni kraj“ pomeni kraj, kjer se blago raztovori;
54.
„kraj porekla“ pomeni kraj, kjer se blago natovarja za prevoz;
55.
„območja, upravičena do pomoči za tekoče poslovanje“ pomeni najbolj oddaljeno regijo iz člena 349 Pogodbe ali redko poseljeno območje, kakor je določeno v odobreni karti regionalne pomoči za zadevno državno članico za obdobje 1. julij 2014-31. december 2020;
56.
„prevozno sredstvo“ pomeni železniški prevoz, cestni tovorni prevoz, prevoz po celinskih plovnih poteh, pomorski prevoz, letalski prevoz in intermodalni prevoz;
57.
„sklad za razvoj mestnih območij“ pomeni specializiran naložbeni nosilec, vzpostavljen za naložbe v projekte za razvoj mestnih območij na podlagi ukrepa pomoči za razvoj mestnih območij. Sklade za razvoj mestnih območij upravljajo upravljavci sklada za razvoj mestnih območij;
58.
„upravljavec sklada za razvoj mestnih območij“ pomeni pravno osebo v obliki podjetja za strokovno upravljanje, ki izbira naložbe in vlaga v upravičene projekte za razvoj mestnih območij;
59.
„projekt za razvoj mestnih območij“ pomeni naložbeni projekt, ki lahko podpira izvajanje intervencij, predvidenih v celovitem pristopu k trajnostnemu razvoju mestnih območij ter prispeva k doseganju ciljev, opredeljenih v tem projektu, vključno s projekti z notranjo stopnjo donosa, ki morda ni zadostna za pridobitev financiranja na zgolj komercialni podlagi. Projekt za razvoj mestnih območij je lahko organiziran kot poseben sveženj financiranja v pravni strukturi upravičenega zasebnega vlagatelja ali kot ločena pravna oseba, npr. pravni subjekt s posebnim namenom;
60.
„celostna strategija trajnostnega razvoja mestnih območij“ pomeni uradno predloženo strategijo, potrjeno s strani ustreznega lokalnega organa ali agencije javnega sektorja, ki je opredeljena za določeno geografsko mestno območje in obdobje ter ki določa celostne ukrepe za reševanje gospodarskih, okoljskih, podnebnih demografskih in socialnih izzivov, s katerimi se soočajo mestna območja;
61.
„stvarni prispevek“ pomeni prispevek zemljišča ali nepremičnin, pri čemer zemljišče ali nepremičnine tvorijo del projekta za razvoj mestnih območij;
Opredelitve pojmov na področju pomoči za MSP
62.
„delovna mesta, ustvarjena neposredno z naložbenim projektom“ pomeni delovna mesta, povezana z dejavnostjo, na katero se naložba nanaša, vključno z delovnimi mesti, ki so bila ustvarjena, potem ko se je stopnja izkoriščenosti zmogljivosti, ustvarjenih z naložbo, povečala;
63.
„organizacijsko sodelovanje“ pomeni razvoj skupnih poslovnih strategij ali struktur za upravljanje, zagotavljanje skupnih storitev ali storitev za olajšanje sodelovanja, usklajene dejavnosti, kot so raziskave ali trženje, podpora mrež in grozdov, izboljšanje dostopnosti in komunikacije, uporaba skupnih instrumentov za spodbujanje podjetništva ter trgovanje z MSP;
64.
„svetovalne storitve povezane s sodelovanjem“ pomeni svetovanje, pomoč in usposabljanje za izmenjavo znanja in izkušenj ter za izboljšanje sodelovanja;
65.
„podporne storitve povezane s sodelovanjem“ pomeni zagotavljanje pisarniških prostorov, spletišč, bank podatkov, knjižnic, tržnih raziskav, priročnikov, delovnih in vzorčnih dokumentov;
Opredelitve pojmov na področju pomoči za dostop do finančnih sredstev za MSP
66.
„naložba v navidezni lastniški kapital“ pomeni vrsto financiranja, ki se uvršča med lastniškim kapitalom in dolgom, ima večje tveganje kot dolg, ki se plačuje prednostno, in manjše tveganje kot navaden lastniški kapital ter katerega donos za imetnika temelji predvsem na dobičku ali izgubah zadevnega ciljnega podjetja in ki je nezavarovan v primeru neizpolnitve obveznosti. Naložbe v navidezni lastniški kapital so lahko strukturirane kot nezavarovani in podrejeni dolg, vključno z dolžniško-lastniškim dolgom, ki se v nekaterih primerih lahko preoblikuje v lastniški kapital ali prednostni kapital;
67.
„jamstvo“ v smislu oddelkov 1, 3 in 7 Uredbe pomeni pisno zavezo za prevzem odgovornosti od tretje strani za vse ali nekatere nove transakcije posojil, kot so dolžniški instrumenti in instrumenti zakupa ter instrumenti navideznega lastniškega kapitala;
68.
„stopnja jamstva“ pomeni delež kritja izgube s strani javnega vlagatelja za vsako posamezno transakcijo, upravičeno na podlagi zadevnega ukrepa državne pomoči;
69.
„izstop“ pomeni likvidacijo holdingov prek finančnega posrednika ali vlagatelja, ki vključuje prodajo deleža, odpise, odplačilo delnic/posojil, prodajo drugemu finančnemu posredniku ali vlagatelju, prodajo finančni instituciji in prodajo z javno ponudbo, vključno s prvo javno prodajo;
70.
„finančna sredstva“ pomeni vračljivo javno naložbo, dodeljeno finančnemu posredniku za naložbe na podlagi ukrepa za financiranje tveganja, pri čemer se vsi prihodki vrnejo javnemu vlagatelju;
71.
„naložba za financiranje tveganja“ pomeni naložbe v lastniški kapital ali navidezni lastniški kapital, posojila, ki vključujejo zakup, in jamstva ali kombinacijo le-teh za nove naložbe upravičenih podjetij;
72.
„neodvisni zasebni vlagatelj“ pomeni zasebnega vlagatelja, ki ni delničar v upravičenem podjetju, v katerega vlaga, vključno s poslovnimi angeli in finančnimi institucijami, ne glede na njihovo lastništvo, če nosijo celotno tveganje v zvezi s svojo naložbo. Ob ustanovitvi nove družbe se zasebni vlagatelji, vključno z ustanovitelji, štejejo za neodvisne od navedene družbe;
73.
„fizična oseba“ v smislu členov 21 in 23 pomeni osebo, ki ni pravna oseba in ni podjetje v smislu člena 107(1) Pogodbe;
74.
„naložba v kapital“ pomeni zagotovitev kapitala podjetju, ki se vloži neposredno ali posredno v zameno za lastništvo ustreznega deleža navedenega podjetja;
75.
„prva komercialna prodaja“ pomeni prvo prodajo podjetja na trgu proizvodov ali storitev, razen omejene prodaje za preverjanje trga;
76.
„MSP, ki ne kotira na borzi,“ pomeni MSP, ki ni sprejeto v uradno borzno kotacijo, z izjemo alternativnih platform za trgovanje;
77.
„nadaljnja naložba“ pomeni dodatno naložbo za financiranje tveganja v podjetje, ki sledi enemu ali več prejšnjim krogom naložb za financiranje tveganja;
78.
„nadomestni kapital“ pomeni nakup obstoječih delnic v podjetju od prejšnjega vlagatelja ali delničarja;
79.
„pooblaščeni subjekt“ pomeni Evropsko investicijsko banko in Evropski investicijski sklad, mednarodno finančno institucijo, v katerih je kakšna država članica udeležena, ali finančno institucijo, ustanovljeno v državi članici, za uresničevanje javnega interesa pod nadzorom javnega organa, osebe javnega prava ali osebe zasebnega prava, ki opravlja javno službo; pooblaščeni subjekt je lahko izbran ali neposredno imenovan v skladu z določbami Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (39) ali katere koli poznejše zakonodaje, ki v celoti ali delno nadomešča navedeno direktivo;
80.
„inovativno podjetje“ pomeni podjetje:
(a)
ki lahko dokaže z oceno, ki jo izvede zunanji strokovnjak, da bo v bližnji prihodnosti razvilo proizvode, storitve ali procese, ki so novi ali znatno boljši v primerjavi z najsodobnejšimi postopki v svoji gospodarski panogi, in tvega tehnološki ali industrijski neuspeh; ali
(b)
katerega stroški raziskav in razvoja pomenijo najmanj 10 % njegovih skupnih stroškov poslovanja v vsaj enem od treh let pred dodelitvijo pomoči, ali v primeru novoustanovljenega podjetja brez kakršne koli finančne preteklosti, v reviziji trenutnega finančnega obdobja, ki jih potrdi zunanji revizor;
81.
„alternativna platforma za trgovanje“ pomeni večstranski sistem trgovanja, kakor je opredeljen v členu 4(1)(15) Direktive 2004/39/ES, v katerem večino finančnih instrumentov, ki so sprejeti v trgovanje, izdajo MSP;
82.
„posojilo“ pomeni sporazum, ki zavezuje posojilodajalca, da posojilojemalcu da na razpolago dogovorjen znesek denarja za dogovorjeno obdobje in ki posojilojemalca zavezuje, da ta znesek v dogovorjenem obdobju odplača. Lahko je v obliki posojila ali drugega instrumenta financiranja, vključno z zakupom, in ki posojilodajalcu zagotavljajo poglavitni del najnižjega povračila. Refinanciranje obstoječih posojil se ne šteje za upravičeno posojilo;
Opredelitve pojmov na področju pomoči za raziskave in razvoj ter inovacije
83.
„organizacija za raziskovanje in širjenje znanja“ pomeni subjekt (kot so univerze ali raziskovalni inštituti, agencije za prenos tehnologije, posredniki za inovacije ali v raziskave usmerjeni fizični ali virtualni skupni subjekti), ne glede na njegov pravni status (organiziran po javnem ali zasebnem pravu) ali način financiranja, katerega glavni cilj je neodvisna izvedba temeljnih raziskav, industrijskih raziskav ali eksperimentalnega razvoja ali obsežno razširjanje rezultatov teh dejavnosti prek izobraževanja, objav ali prenosa znanja. Kadar tak subjekt opravlja tudi gospodarske dejavnosti, je treba financiranje, stroške in prihodke navedenih gospodarskih dejavnosti knjižiti ločeno. Podjetja, ki imajo lahko odločilen vpliv na tak subjekt, npr. v vlogi delničarjev ali članov, nimajo prednostnega dostopa do rezultatov raziskav, ki jih je subjekt izvedel;
84.
„temeljna raziskava“ pomeni eksperimentalno ali teoretično delo, ki se izvaja predvsem zaradi pridobivanja novega znanja o temeljnih principih pojavov in opazovanih dejstev, ne da bi bilo neposredno usmerjeno v tržno uporabo;
85.
„industrijska raziskava“ pomeni načrtovano raziskavo ali kritično preiskavo, katere namen je pridobivanje novega znanja in spretnosti za razvoj novih proizvodov, procesov ali storitev ali za znatno izboljšanje obstoječih proizvodov, procesov ali storitev. Vključuje oblikovanje komponent kompleksnih sistemov in lahko zajema izdelavo prototipov v laboratorijskem okolju ali okolju s simuliranimi vmesniki obstoječih sistemov ter pilotnih linij, kadar je to potrebno za industrijske raziskave, zlasti za vrednotenje generične tehnologije;
86.
„eksperimentalni razvoj“ pomeni pridobivanje, združevanje, oblikovanje in uporabo obstoječega znanstvenega, tehnološkega, poslovnega in drugega ustreznega znanja in spretnosti, katerih cilj je razvoj novih ali izboljšanih proizvodov, procesov ali storitev. Ti lahko vključujejo npr. tudi dejavnosti, usmerjene v konceptualne opredelitve, načrtovanje in dokumentacijo novih proizvodov, procesov ali storitev.
Eksperimentalni razvoj lahko vključuje izdelavo prototipov, predstavitve, pilotne projekte, preskušanje in potrjevanje novih ali izboljšanih proizvodov, procesov ali storitev v okoljih, ki so tipični za vsakdanje pogoje obratovanja, kadar je osnovni cilj nadalje tehnično izboljšati proizvode, procese ali storitve, ki niso v veliki meri ustaljeni. To lahko vključuje razvoj prototipa ali pilotnega projekta za tržno uporabo, ki je obvezno končni tržni izdelek in je predrag, da bi ga izdelali samo za namene predstavitve in potrjevanja.
Eksperimentalni razvoj ne vključuje rednih ali občasnih sprememb obstoječega proizvoda, proizvodnih linij, proizvodnih procesov, storitev in drugih tekočih dejavnosti, tudi če takšne spremembe lahko pomenijo izboljšanje;
87.
„študija izvedljivosti“ pomeni oceno in analizo potenciala projekta, katerih cilj je podpora procesu odločanja z objektivnim in razumnim ugotavljanjem prednosti in slabosti ter priložnosti in nevarnosti projekta, poleg tega pa tudi opredelitev virov, ki so potrebni pri njegovem izvajanju, in ne nazadnje možnosti, da bo uspešen;
88.
„stroški osebja“ pomeni stroške raziskovalcev, tehnikov in drugega podpornega osebja v obsegu, v katerem so zaposleni v okviru zadevnega projekta ali dejavnosti;
89.
„strogo poslovni odnos“ pomeni, da se pogoji transakcij med pogodbenicami ne razlikujejo od tistih, ki bi bili določeni med neodvisnimi podjetji, in ne vsebujejo nobenega elementa nedovoljenega dogovarjanja. Vsaka transakcija, ki je rezultat odprtega, preglednega in nediskriminatornega postopka, izpolnjuje načelo običajnih tržnih pogojev;
90.
„učinkovito sodelovanje“ pomeni sodelovanje vsaj dveh neodvisnih strani za izmenjavo znanja ali tehnologije ali za uresničitev skupnega cilja na podlagi delitve dela, pri čemer strani skupaj opredelijo obseg skupnega projekta, prispevajo k njegovi izvedbi ter si delijo tveganje in rezultate. Ena ali več strani lahko nosijo celotne stroške projekta in tako razbremenijo druge strani glede svojega finančnega tveganja. Pogodbene raziskave in zagotavljanje raziskovalnih storitev se ne obravnavajo kot oblike sodelovanja;
91.
„raziskovalna infrastruktura“ pomeni objekte in naprave, vire in s tem povezane storitve, ki jih znanstvena skupnost uporablja za izvajanje raziskav na zadevnih področjih, ter zajema znanstveno opremo ali sklope instrumentov, na znanju temelječe vire, kot so zbirke, arhivi ali strukturirane znanstvene informacije, zagotavljanje infrastruktur, temelječih na informacijski in komunikacijski tehnologiji, kot so infrastruktura GRID ter računalniške, programske in komunikacijske infrastrukture, ali kakršna koli druga edinstvena sredstva, bistvena za izvajanje raziskav. Take infrastrukture so lahko „na enem mestu“ ali „razpršene“ (organizirana mreža virov) v skladu s členom 2(a) Uredbe Sveta (ES) št. 723/2009 z dne 25. junija 2009 o pravnem okviru Skupnosti za Konzorcij evropske raziskovalne infrastrukture (ERIC) (40);
92.
„inovacijski grozdi“ pomenijo strukture ali organizirane skupine neodvisnih strani (npr. inovativnih novoustanovljenih podjetij, malih, srednjih in velikih podjetij, pa tudi organizacij za razširjanje raziskav in znanja, neprofitnih organizacij in drugih povezanih ekonomskih udeležencev), namenjene podpori inovativne dejavnosti s spodbujanjem souporabe zmogljivosti in izmenjave znanja in izkušenj ter učinkovitim prispevanjem k prenosu znanja, mreženju, razširjanju informacij in sodelovanju med podjetji in drugimi organizacijami v grozdu;
93.
„visokokvalificirano osebje“ pomeni osebje z diplomo terciarnega izobraževanja in vsaj petimi leti ustreznih strokovnih izkušenj, kar lahko vključuje tudi doktorsko usposabljanje;
94.
„svetovalne storitve za inovacije“ pomeni svetovanje, pomoč in usposabljanje na področju prenosa znanja, pridobitve, zaščite in izkoriščanja neopredmetenih sredstev ter uporabe standardov in predpisov, ki jih zajemajo;
95.
„podporne storitve za inovacije“ pomeni zagotavljanje pisarniških prostorov, bank podatkov, knjižnic, tržnih raziskav, laboratorijev, kakovostnega označevanja, preverjanja in certificiranja, da se razvijejo učinkovitejši proizvodi, procesi ali storitve;
96.
„organizacijske inovacije“ pomenijo izvajanje novih organizacijskih metod v poslovnih praksah podjetja, organizaciji delovnega mesta ali zunanjih odnosih, pri čemer so izključene spremembe, ki temeljijo na organizacijskih metodah, ki jih podjetje že uporablja, spremembe strategije upravljanja, združitve in prevzeme, prenehanje uporabe procesa, preproste kapitalske zamenjave ali razširitve, spremembe, ki izhajajo izključno iz sprememb cen faktorjev, prilagoditve, lokalizacija, redne sezonske in druge ciklične spremembe ter trgovanje z novimi ali znatno izboljšanimi proizvodi;
97.
„procesne inovacije“ pomeni izvajanje novih ali znatno izboljšanih proizvodnih ali dostavnih metod (vključno z znatnimi spremembami tehnik, opreme ali programske opreme), ne pomeni pa manjših sprememb ali izboljšav, povečanja proizvodnih ali storitvenih zmogljivosti z dodajanjem proizvodnih ali logističnih sistemov, zelo podobnih tistim, ki so že v uporabi, prenehanja uporabe procesa, preproste kapitalske zamenjave ali razširitve, sprememb, ki izhajajo izključno iz sprememb cen faktorjev, prilagoditev, lokalizacije, rednih sezonskih in drugih cikličnih sprememb ter trgovanja z novimi ali znatno izboljšanimi proizvodi;
98.
„napotitev“ pomeni začasno zaposlitev osebja s strani upravičenca in s pravico osebja, da se vrne k prejšnjemu delodajalcu;
Opredelitve pojmov na področju pomoči za prikrajšane in invalidne delavce
99.
„resno prikrajšani delavec“ pomeni vsako osebo, ki:
(a)
v preteklih 24 mesecih ni imela redno plačane zaposlitve; ali
(b)
ni imela redno plačane zaposlitve najmanj 12 mesecev in spada v eno od kategorij (b) do (g), ki so navedene pod opredelitvijo „prikrajšani delavec“;
100.
„zaščitena zaposlitev“ pomeni zaposlitev v podjetju, v katerem je od vseh zaposlenih vsaj 30 % invalidnih delavcev;
Opredelitve pojmov na področju pomoči za varstvo okolja
101.
„varstvo okolja“ pomeni vsak ukrep, s katerim se odpravi ali prepreči škoda, ki nastane v fizičnem okolju ali v naravnih virih zaradi dejavnosti upravičenca, s katerim se zmanjša tveganje take škode ali ki vodi k učinkovitejši rabi naravnih virov, vključno z ukrepi varčevanja z energijo in uporabo obnovljivih virov energije;
102.
„standard Unije“ pomeni:
(a)
obvezni standard Unije, ki določa stopnje, ki jih morajo posamezna podjetja doseči pri varstvu okolja; ali
(b)
obveznost na podlagi Direktive 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta (41), da se uporabijo najboljše razpoložljive tehnologije in zagotovi, da vrednosti emisij onesnaževal niso višje kot pri uporabi najboljših razpoložljivih tehnologij; kadar so bile vrednosti emisij, povezane z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami, opredeljene v izvedbenih aktih, sprejetih v skladu z Direktivo 2010/75/EU, se navedene vrednosti uporabljajo za namene te uredbe; če so te vrednosti izražene kot razpon, se uporablja meja, ki se prvič doseže z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami;
103.
„energetska učinkovitost“ pomeni količino prihranjene energije, določeno z meritvijo in/ali oceno porabe pred izvedbo ukrepa za izboljšanje energetske učinkovitosti in po njej, ob zagotovljenih normalnih zunanjih pogojih, ki vplivajo na porabo energije;
104.
„projekt energetske učinkovitosti“ pomeni naložbeni projekt, ki povečuje energetsko učinkovitost neke stavbe;
105.
„sklad za energetsko učinkovitost“ pomeni specializiran naložbeni nosilec, vzpostavljen za naložbe v projekte energetske učinkovitosti, da se izboljša energetska učinkovitost stavb v gospodinjskem in negospodinjskem sektorju. Sklade za energetsko učinkovitost upravljajo upravljavci sklada za energetsko učinkovitost;
106.
„upravljavec sklada za energetsko učinkovitost“ pomeni pravno osebo v obliki podjetja za strokovno upravljanje, ki izbira naložbe in jih vlaga v upravičene projekte energetske učinkovitosti;
107.
„soproizvodnja z visokim izkoristkom“ pomeni soproizvodnjo, ki ustreza opredelitvi pojma soproizvodnje z visokim izkoristkom iz člena 2(34) Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (42);
108.
„soproizvodnja“ ali soproizvodnja toplotne in električne energije pomeni postopek sočasne proizvodnje toplotne in električne in mehanske energije;
109.
„energija iz obnovljivih virov energije“ pomeni energijo, ki jo proizvedejo obrati, ki uporabljajo samo obnovljive vire energije, ter delež v smislu kalorične vrednosti energije, ki jo iz obnovljivih virov energije proizvedejo mešani obrati, ki uporabljajo tudi klasične vire energije. Taka proizvodnja vključuje električno energijo iz obnovljivih virov, ki se uporablja za polnjenje sistemov za skladiščenje, vendar ne vključuje električne energije, proizvedene kot rezultat sistemov za skladiščenje;
110.
„obnovljivi viri energije“ pomeni naslednje obnovljive nefosilne vire energije: veter, sončno energijo, aerotermalno energijo, geotermalno energijo, hidrotermalno energijo in energijo oceanov, hidroelektrarne, biomaso, odlagališčni plin, plin iz naprav za čiščenje odplak in biopline;
111.
„biogorivo“ pomeni tekoče ali plinasto gorivo za prevoz, pridobljeno iz biomase;
112.
„trajnostno biogorivo“ pomeni biogorivo, ki izpolnjuje trajnostna merila, določena v členu 17 Direktive 2009/28/ES;
113.
„biogorivo iz poljščin“ pomeni proizvodnjo biogoriva iz žitaric in drugih poljščin z visoko vsebnostjo škroba, rastlin za pridelavo sladkorja in oljnic, kot je opredeljeno v predlogu Komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 98/70/ES o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive 2009/28/ES o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (43);
114.
„nova in inovativna tehnologija“ pomeni novo in nepreizkušeno tehnologijo v primerjavi z najsodobnejšimi v tej industriji, tvega tehnološki ali industrijski neuspeh in ni optimizacija ali povečanje obstoječe tehnologije;
115.
„odgovornosti za izravnavo odstopanj“ pomeni odgovornost za odstopanja (odklone med proizvodnjo, porabo in tržnimi pogodbami) udeleženca na trgu ali njegovega izbranega zastopnika, tj. „osebe, odgovorne za odstopanja“, v določenem časovnem obdobju, tj. „obdobju izravnave odstopanj“;
116.
„standardne odgovornosti za izravnavo odstopanj“ pomeni nediskriminatorne odgovornosti za izravnavo odstopanj za vse tehnologije, pri čemer iz teh odgovornosti ni izvzet noben proizvajalec;
117.
„biomasa“ pomeni biološko razgradljive dele proizvodov, odpadkov in ostankov iz kmetijstva (vključno s snovmi rastlinskega in živalskega izvora) in gozdarstva ter z njima povezanih industrijskih panog, vključno z ribištvom in ribogojstvom, ter biopline in biološko razgradljive dele industrijskih in komunalnih odpadkov;
118.
„diskontirana lastna cena proizvodnje energije“ je izračun stroškov proizvodnje elektrike na priključni točki napetostnega ali električnega omrežja. To vključuje ustanovni kapital, diskontno stopnjo ter tudi stroške neprekinjenega delovanja, goriva in vzdrževanja;
119.
„okoljski davek“ pomeni davek s posebno davčno osnovo, ki ima jasen negativen vpliv na okolje ali ki skuša obdavčiti določene dejavnosti, blago ali storitve, da bi bili okoljski stroški lahko vključeni v njihovo ceno in/ali da so proizvajalci in potrošniki usmerjeni v dejavnosti, ki bolj spoštujejo okolje;
120.
„najnižja davčna stopnja Unije“ pomeni najnižjo stopnjo davkov, ki je določena v zakonodaji Unije; za energente in električno energijo to pomeni najnižjo davčno stopnjo, določeno v Prilogi I k Direktivi Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (44);
121.
„onesnaženo območje“ pomeni območje, na katerem je potrjena prisotnost nevarnih snovi, ki jih je povzročil človek, do take stopnje, da predstavljajo precejšnje tveganje za zdravje ljudi ali okolje, ob upoštevanju trenutne in odobrene prihodnje uporabe zemljišča;
122.
„načelo ‚onesnaževalec plača‘“ pomeni, da mora stroške ukrepov za boj proti onesnaževanju nositi onesnaževalec, ki onesnaževanje povzroča.
123.
„onesnaževanje“ pomeni škodo, ki jo povzroči onesnaževalec s tem, da neposredno ali posredno škoduje okolju ali ustvarja pogoje za takšno škodovanje fizičnemu okolju ali naravnim virom;
124.
„energetsko učinkovito daljinsko ogrevanje in hlajenje“ pomeni sistem daljinskega ogrevanja in hlajenja, ki ustreza opredelitvi pojma sistema učinkovitega daljinskega ogrevanja in hlajenja iz člena 2(41) in (42) Direktive 2012/27/EU. Opredelitev vključuje proizvodne obrate za ogrevanje/hlajenje in omrežje (vključno s povezanimi obrati), potrebno za distribucijo ogrevanja/hlajenja iz proizvodnih enot v prostore odjemalca;
125.
„onesnaževalec“ pomeni nekoga, ki neposredno ali posredno škoduje okolju ali ki ustvarja pogoje za takšno onesnaževanje;
126.
„ponovna uporaba“ pomeni vsak postopek, pri katerem se proizvodi ali sestavni deli, ki niso odpadki, ponovno uporabijo za enak namen, za katerega so bili prvotno izdelani;
127.
„priprava za ponovno uporabo“ pomeni postopke preverjanja, čiščenja ali popravljanja, s katerimi se proizvodi ali sestavni deli proizvodov, ki so postali odpadki, pripravijo za ponovno uporabo brez kakršne koli druge predobdelave;
128.
„recikliranje“ pomeni vsak postopek predelave, pri katerem se odpadne snovi ponovno predelajo v proizvode, materiale ali snovi za prvotni namen ali druge namene. Opredelitev vključuje ponovno predelavo organskih snovi, ne vključuje pa energetske predelave in ponovne predelave v snovi, ki se bodo uporabile kot gorivo ali za zasipanje;
129.
„najsodobnejši postopek“ pomeni postopek, v katerem je ponovna uporaba odpadnega proizvoda za proizvodnjo končnega proizvoda gospodarsko učinkovita običajna praksa. Kjer je to primerno, je treba pojem „najsodobnejšega postopka“ razlagati s tehnološkega vidika Unije in vidika notranjega trga;
130.
„energetska infrastruktura“ pomeni vso fizično opremo ali obrat, ki je v Uniji ali povezuje Unijo z eno ali več tretjimi državami in ki sodi v naslednje kategorije:
(a)
za električno energijo:
(i)
infrastruktura za prenos, kot je opredeljen v členu 2(3) Direktive 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo (45);
(ii)
infrastruktura za distribucijo, kot je opredeljena v členu 2(5) Direktive 2009/72/ES;
(iii)
skladišče električne energije, ki je opredeljeno kot skladišče za stalno ali začasno shranjevanje električne energije v nadzemni ali podzemni infrastrukturi ali v geoloških skladiščnih lokacijah, če so neposredno povezana z visokonapetostnimi daljnovodi, načrtovanimi za napetost 110 kV ali več;
(iv)
kakršna koli oprema ali naprava, ki je bistvena za varno, zanesljivo in učinkovito delovanje sistemov iz točk (i) do (iii), vključno s sistemi zaščite, spremljanja in nadzora, na vseh ravneh napetosti in razdelilno-transformatorske postaje; in
(v)
inteligentna energetska omrežja, opredeljena kot kakršna koli oprema, vod, kabel ali naprava na ravni prenosa in distribucije pri srednji napetosti za dvosmerno digitalno komunikacijo v realnem času ali čim bolj realnem času, interaktivno in inteligentno spremljanje ter upravljanje proizvodnje, prenosa, distribucije in porabe električne energije v elektroenergetskem omrežju za razvoj omrežja, ki učinkovito povezuje ravnanje in dejanja vseh z njim povezanih uporabnikov, tj. proizvajalcev, odjemalcev in subjektov, ki opravljajo obe nalogi, da se zagotovi ekonomsko učinkovit, trajnosten elektroenergetski sistem z majhnimi izgubami ter visoko stopnjo kakovosti in zanesljivosti oskrbe in varnosti;
(b)
za plin:
(i)
prenosni in distribucijski plinovodi za prenos zemeljskega plina in bioplina, ki so del omrežja, razen visokotlačnih plinovodov, ki se uporabljajo za distribucijo zemeljskega plina višje v prodajni verigi;
(ii)
podzemna skladišča, povezana z visokotlačnimi plinovodi iz točke (i);
(iii)
naprave za sprejem, skladiščenje in ponovno uplinjanje ali raztezanje za utekočinjeni zemeljski plin („LNG“) ali stisnjeni zemeljski plin („CNG“); in
(iv)
kakršna koli oprema ali naprava, ki je bistvena za varno, zanesljivo in učinkovito delovanje sistema ali ki omogoča dvosmerno zmogljivost, vključno s kompresorskimi postajami;
(c)
za nafto:
(i)
naftovodi za prenos surove nafte;
(ii)
črpalne postaje in skladišča, ki so potrebni za delovanje naftovodov za surovo nafto; in
(iii)
kakršna koli oprema ali naprava, ki je bistvena za pravilno, zanesljivo in učinkovito delovanje zadevnega sistema, vključno s sistemi zaščite, spremljanja in nadzora ter napravami za povratni tok;
(d)
za CO2: omrežja plinovodov, vključno s pripadajočimi kompresorskimi postajami za prenos CO2 v skladišča z namenom vbrizgavanja CO2 v primerne podzemne geološke formacije za trajno shranjevanje;
131.
„zakonodaja na področju notranjega energetskega trga“ vključuje Direktivo 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo, Direktivo 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom (46), Uredbo (ES) št. 713/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o ustanovitvi Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (47), Uredbo (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije (48) in Uredbo (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina (49) ali katero koli poznejšo zakonodajo, ki v celoti ali delno nadomešča te akte;
Opredelitve pojmov na področju socialne pomoči za prevoz za prebivalce oddaljenih regij
132.
„običajno prebivališče“ pomeni kraj, kjer oseba živi vsaj 185 dni na koledarsko leto zaradi osebnih ali poklicnih vezi; za osebo, katere poklicne in osebne vezi so v različnih krajih in ki živi v dveh ali več državah članicah, velja za kraj običajnega prebivališča kraj, kjer so njene osebne vezi, pod pogojem, da se tja redno vrača; za osebo, ki v določeni državi članici živi zato, da bi izvedla nalogo z omejenim trajanjem, velja za kraj prebivališča še vedno kraj, kjer so njene osebne vezi, ne glede na to, ali se v času opravljanja te naloge vrača tja; študij in šolanje v drugi državi članici ne pomenita prenosa običajnega prebivališča; „običajno prebivališče“ ima lahko tudi pomen, ki ga določajo nacionalne zakonodaje držav članic;
Opredelitve pojmov na področju pomoči za širokopasovno infrastrukturo
133.
„osnovna širokopasovna omrežja“ pomeni omrežja z osnovnimi funkcijami, ki temeljijo na tehnoloških platformah, kot so asimetrični digitalni naročniški vodi (do omrežij ADSL2+), standardni kabli (npr. DOCSIS 2.0), mobilna omrežja tretje generacije (UMTS) in satelitski sistemi;
134.
„gradbena dela v povezavi s širokopasovno infrastrukturo“ pomeni gradbena dela, ki so potrebna za izgradnjo širokopasovnega omrežja, na primer izkopavanje, da se omogoči postavitev (širokopasovnih) vodov;
135.
„vodi“ pomeni podzemne cevi ali kabelske kanale za namestitev (optičnih, bakrenih ali koaksialnih) kablov širokopasovnih omrežij;
136.
„fizična razvezava“ zagotavlja dostop do dostopovnega voda končnih uporabnikov in omogoča, da sistemi prenosa konkurentov prek njega neposredno prenašajo podatke;
137.
„pasivna širokopasovna infrastruktura“ pomeni širokopasovno omrežje brez aktivnih komponent. Običajno obsega gradbeno infrastrukturo, vode in kable iz temnih optičnih vlaken ter ulične priključne omarice;
138.
„dostopovna omrežja naslednje generacije (NGA)“ pomenijo napredna omrežja, ki imajo vsaj naslednje značilnosti: (a) zanesljivo zagotavljanje zelo hitrih storitev na naročnika prek optičnih zalednih omrežij (ali omrežjih, ki temeljijo na enakovredni tehnologiji), dovolj blizu prostorov uporabnikov za dejansko zagotovitev zelo hitre povezave; (b) podpora različnim naprednim digitalnim storitvam, vključno s konvergiranimi storitvami, ki temeljijo izključno na internetnem protokolu, ter (c) znatno višje hitrosti nalaganja (v primerjavi z osnovnimi širokopasovnimi omrežji). Na trenutni stopnji tržnega in tehnološkega razvoja so dostopovna omrežja naslednje generacije: (a) optična dostopovna omrežja (FTTx); (b) napredna nadgrajena kabelska omrežja in (c) nekatera napredna brezžična dostopovna omrežja, ki omogočajo zanesljivo zagotavljanje zelo hitrih storitev na naročnika;
139.
„veleprodajni dostop“ pomeni dostop, ki operatorju omogoča uporabo zmogljivosti drugega operaterja. Najširši možen dostop do zadevnega omrežja na podlagi tekočega tehnološkega razvoja vključuje vsaj naslednje proizvode na področju dostopa. Za omrežja FTTH/FTTB: dostop do vodov, temnih vlaken, razvezani dostop do krajevne zanke in dostop do bitnega toka. Za kabelska omrežja: dostop do vodov in bitnega toka. Za omrežja FTTC: dostop do vodov, razvezava podzank in dostop do bitnega toka. Za pasivno omrežno infrastrukturo: dostop do vodov, temnih vlaken in/ali razvezani dostop do krajevne zanke. Za širokopasovna omrežja, ki temeljijo na ADSL: razvezani dostop do krajevne zanke in dostop do bitnega toka. Za mobilna ali brezžična omrežja: bitni tok, souporaba fizičnih drogov in dostop do zalednih omrežij. Za satelitske platforme: dostop do bitnega toka;
Opredelitve pojmov na področju pomoči za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine
140.
„zahtevna avdiovizualna dela“ pomeni dela, ki jih kot taka opredeli država članica pri vzpostavitvi shem ali dodeljevanju pomoči, in sicer na podlagi vnaprej določenih meril, zajemajo pa lahko filme, katerih edina prvotna različica je v nacionalnem jeziku države članice z zelo omejenim ozemljem, prebivalstvom in jezikovnim področjem, kratke filme, režiserske prvence in druge filme režiserjev, dokumentarne filme ali nizkoproračunska ali drugače komercialno zahtevna dela;
141.
„seznam Odbora za razvojno pomoč OECD“ pomeni vse države in ozemlja, ki so upravičeni do uradne razvojne pomoči in vključeni na seznam, ki ga sestavi Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD);
142.
„razumen dobiček“ se določi glede na običajni dobiček za zadevni sektor. V vsakem primeru se bo stopnja donosa kapitala, ki ne presega ustrezne menjalne obrestne mere in premije 100 baznih točk, štela za razumno;
Opredelitve pojmov na področju pomoči za športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo
143.
„profesionalni šport“ pomeni ukvarjanje s športom v obliki redne zaposlitve ali plačane storitve ne glede na to, ali je bila med profesionalnim športnikom in zadevno športno organizacijo sklenjena formalna pogodba o zaposlitvi ali ne, kadar plačilo presega stroške sodelovanja ter predstavlja znatni delež športnikovih dohodkov. Potni stroški in stroški nastanitve pri sodelovanju na športnem dogodku se za namene te uredbe ne štejejo za plačilo.
Člen 3
Pogoji za izvzetje
Sheme pomoči, individualna pomoč, dodeljena v okviru shem pomoči, in ad hoc pomoč so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(2) ali (3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe pod pogojem, da taka pomoč izpolnjuje vse pogoje iz poglavja I te uredbe ter posebne pogoje za ustrezne vrste pomoči iz poglavja III te uredbe.
Člen 4
Pragovi za priglasitev
1. Ta uredba se ne uporablja za pomoč, ki presega naslednje pragove:
(a)
regionalna pomoč za naložbe: „prilagojeni znesek pomoči“, kot je izračunan v skladu z mehanizmom, določenim v členu 2(20), za naložbo, katere upravičeni stroški znašajo 100 milijonov EUR;
(b)
regionalna pomoč za razvoj mestnih območij: 20 milijonov EUR, kot je določeno v členu 16(3);
(c)
pomoč za naložbe za MSP: 7,5 milijona EUR na podjetje in na naložbeni projekt;
(d)
pomoč za svetovanje v korist MSP: 2 milijona EUR na podjetje in na projekt;
(e)
pomoč za MSP za udeležbo na sejmih: 2 milijona EUR letno na podjetje;
(f)
pomoč za stroške sodelovanja MSP, ki sodelujejo v okviru projektov evropskega teritorialnega sodelovanja: 2 milijona EUR na podjetje in na projekt;
(g)
pomoč za financiranje tveganja: 15 milijonov EUR na upravičeno podjetje, kot je določeno v členu 21(9);
(h)
pomoč za novoustanovljena podjetja: zneski na podjetje, določeni v členu 22(3), (4) in (5);
(i)
pomoč za raziskave in razvoj:
(i)
če je projekt pretežno temeljna raziskava: 40 milijonov EUR na podjetje in na projekt; to velja, če več kot polovica upravičenih stroškov projekta nastane z dejavnostmi, ki spadajo v kategorijo temeljnih raziskav;
(ii)
če je projekt pretežno industrijska raziskava: 20 milijonov EUR na podjetje in na projekt; to velja, če več kot polovica upravičenih stroškov projekta nastane z dejavnostmi, ki spadajo v kategorijo industrijskih raziskav ali v kategorijo industrijskih in kategorijo temeljnih raziskav kot celoti;
(iii)
če je projekt pretežno eksperimentalni razvoj: 15 milijonov EUR na podjetje in na projekt; to velja, če več kot polovica upravičenih stroškov projekta nastane z dejavnostmi, ki spadajo v kategorijo eksperimentalnega razvoja;
(iv)
če gre za projekt EUREKA ali se izvaja v okviru skupnega podjetja, ustanovljenega na podlagi člena 185 ali člena 187 Pogodbe, se lahko zneski iz točk (i) do (iii) podvojijo;
(v)
če je pomoč za raziskovalne in razvojne projekte dodeljena v obliki vračljivih predplačil, ki so v odsotnosti sprejete metodologije za izračun bruto ekvivalenta nepovratnih sredstev izražena kot odstotek upravičenih stroškov in ukrep določa, da se bodo predplačila v primeru uspešnega izida projekta, kot je opredeljen na podlagi razumne in preudarne domneve, povrnila z obrestno mero, ki je vsaj enaka diskontni stopnji, ki velja v trenutku dodelitve, se lahko zneski iz točk (i) do (iv) povečajo za 50 %;
(vi)
pomoč za študije izvedljivosti za pripravo na raziskovalne dejavnosti: 7,5 milijona EUR na študijo;
(j)
pomoč za naložbe v raziskovalne infrastrukture: 20 milijonov EUR na infrastrukturo;
(k)
pomoč za inovacijske grozde: 7,5 milijona EUR na grozd;
(l)
pomoč za inovacije za MSP: 5 milijonov EUR na podjetje in na projekt;
(m)
pomoč za procesne in organizacijske inovacije: 7,5 milijona EUR na podjetje in na projekt;
(n)
pomoč za usposabljanje: 2 milijona EUR na projekt usposabljanja;
(o)
pomoč za zaposlovanje prikrajšanih delavcev: 5 milijonov EUR letno na podjetje;
(p)
pomoč za zaposlovanje invalidnih delavcev v obliki subvencij plač: 10 milijonov EUR letno na podjetje;
(q)
pomoč za nadomestilo dodatnih stroškov zaradi zaposlovanja invalidnih delavcev: 10 milijonov EUR letno na podjetje;
(r)
pomoč za nadomestilo stroškov pomoči za prikrajšane delavce: 5 milijonov EUR letno na podjetje;
(s)
pomoč za naložbe za varstvo okolja, razen pomoči za naložbe za sanacijo onesnaženih območij in pomoči za distribucijsko mrežo, ki je del obrata energetsko učinkovitega daljinskega ogrevanja in hlajenja: 15 milijonov EUR na podjetje in na naložbeni projekt;
(t)
pomoč za naložbe v projekte za energetsko učinkovitost: 10 milijonov EUR, kot je določeno v členu 39(5);
(u)
pomoč za naložbe v sanacijo onesnaženih območij: 20 milijonov EUR na podjetje in na naložbeni projekt;
(v)
pomoč za tekoče poslovanje za spodbujanje električne energije iz obnovljivih virov in pomoč za tekoče poslovanje za spodbujanje energije iz obnovljivih virov v obratih manjšega obsega: 15 milijonov EUR na podjetje in na projekt. Če je pomoč dodeljena na podlagi konkurenčnega postopka zbiranja ponudb iz člena 42: 150 milijonov EUR na leto ob upoštevanju skupnega proračuna vseh shem iz člena 42;
(w)
pomoč za naložbe v distribucijsko omrežje daljinskega ogrevanja ali hlajenja: 20 milijonov EUR na podjetje in na naložbeni projekt;
(x)
pomoč za naložbe v energetsko infrastrukturo: 50 milijonov EUR na podjetje in na naložbeni projekt;
(y)
pomoč za širokopasovno infrastrukturo: 70 milijonov EUR skupnih stroškov na projekt;
(z)
pomoč za naložbe v kulturo in ohranjanje kulturne dediščine: 100 milijonov EUR na projekt; pomoč za tekoče poslovanje za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine: 50 milijonov EUR letno na podjetje;
(aa)
sheme pomoči za avdiovizualna dela: 50 milijonov EUR letno na shemo;
(bb)
pomoč za naložbe v šport in večnamensko infrastrukturo: 15 milijonov EUR ali skupni stroški, ki presegajo 50 milijonov EUR na projekt; pomoč za tekoče poslovanje za športno infrastrukturo: 2 milijona EUR letno na infrastrukturo; in
(cc)
pomoč za naložbe v lokalno infrastrukturo: 10 milijonov EUR ali skupni stroški, ki presegajo 20 milijonov EUR za isto infrastrukturo.
2. Pragom, določenim ali navedenim v odstavku 1, se ni mogoče izogniti z namerno delitvijo shem ali projektov pomoči.
Člen 5
Preglednost pomoči
1. Ta uredba se uporablja le za pomoč, za katero je mogoče bruto ekvivalent nepovratnih sredstev natančno izračunati vnaprej in brez vsakršne potrebe po oceni tveganja („pregledna pomoč“).
2. Naslednje vrste pomoči se obravnavajo kot pregledne:
(a)
pomoč v obliki nepovratnih sredstev in subvencioniranih obrestnih mer;
(b)
pomoč v obliki posojil, kadar se bruto ekvivalent nepovratnih sredstev izračuna na podlagi referenčne mere, ki velja ob dodelitvi nepovratnih sredstev;
(c)
pomoč v obliki jamstev:
(i)
kadar je bruto ekvivalent nepovratnih sredstev izračunan na podlagi premij varnega pristana, določenih v obvestilu Komisije; ali
(ii)
kadar je bila pred izvajanjem ukrepa metodologija za izračun jamstvenega bruto ekvivalenta nepovratnih sredstev sprejeta na podlagi Obvestila Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (50) ali katerega koli naslednjega obvestila, po priglasitvi te metodologije Komisiji, na podlagi katere koli uredbe, ki jo je sprejela Komisija na področju državnih pomoči, ki so takrat veljale, in odobrena metodologija izrecno obravnava vrsto jamstva in vrsto zadevne osnovne transakcije v smislu uporabe te uredbe;
(d)
pomoč v obliki davčnih ugodnosti, kadar ukrep določa najvišjo vrednost, s katero se zagotovi, da veljavni prag ni presežen;
(e)
pomoč za regionalni razvoj mestnih območij, če so izpolnjeni pogoji iz člena 16;
(f)
pomoč v obliki ukrepov za financiranje tveganja, če so izpolnjeni pogoji iz člena 21;
(g)
pomoč za novoustanovljena podjetja, če so izpolnjeni pogoji iz člena 22;
(h)
pomoč za projekte na področju energetske učinkovitosti, če so izpolnjeni pogoji iz člena 39;
(i)
pomoč v obliki premij poleg tržne cene, če so izpolnjeni pogoji iz člena 42;
(j)
pomoč v obliki vračljivih predujmov, če skupni nominalni znesek vračljivih predujmov ne presega pragov, ki se uporabljajo v skladu s to uredbo, ali če je bila pred izvajanjem ukrepa sprejeta metodologija za izračun bruto ekvivalenta nepovratnih sredstev vračljivih predujmov po priglasitvi Komisiji.
Člen 6
Spodbujevalni učinek
1. Ta uredba se uporablja le za pomoč, ki ima spodbujevalni učinek.
2. Šteje se, da ima pomoč spodbujevalni učinek, če upravičenec zadevni državi članici predloži pisni zahtevek za pomoč pred začetkom izvajanja projekta ali dejavnosti. Zahtevek za odobritev pomoči mora vsebovati najmanj naslednje podatke:
(a)
ime in velikost podjetja;
(b)
opis projekta, vključno z datumi začetka in zaključka;
(c)
lokacija projekta;
(d)
seznam stroškov projekta;
(e)
vrsta pomoči (nepovratna sredstva, posojilo, jamstvo, vračljivo predplačilo, kapitalski vložek ali drugo) in znesek javnega financiranja, potrebnega za projekt.
3. Ad hoc pomoč za velika podjetja ima spodbujevalni učinek, če je država članica zagotovila, da je izpolnjen pogoj iz odstavka 2 in da je pred dodelitvijo zadevne pomoči preverila, da dokumentacija, ki jo je pripravil upravičenec, potrjuje, da bo pomoč dosegla enega ali več naslednjih rezultatov:
(a)
v primeru pomoči za regionalne naložbe: izvede se projekt, ki ne bi bil izveden na zadevnem območju, ali ne bi bil dovolj donosen za upravičenca na ustreznem območju, če ne bi bilo pomoči;
(b)
v vseh drugih primerih, da je:
-
bistvena razširitev obsega projekta/dejavnosti zaradi pomoči; ali
-
bistveno povečanje skupnega zneska, ki ga je upravičenec porabil za projekt/dejavnost zaradi pomoči; ali
-
bistveno povečanje hitrosti zaključka zadevnega projekta/dejavnosti.
4. Z odstopanjem od odstavkov 2 in 3 se za ukrepe v obliki davčnih ugodnosti domneva, da imajo spodbujevalni učinek, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
ukrep uvaja pravico do pomoči v skladu z objektivnimi merili, ne da bi se država članica dodatno odločala po lastnem preudarku, in
(b)
ukrep je bil sprejet in je v veljavi, preden se je projekt ali dejavnost začela izvajati, razen za sheme, ki so naslednice davčnih shem, kadar je dejavnost že zajeta v prejšnjih shemah v obliki davčnih ugodnosti.
5. Z odstopanjem od odstavkov 2, 3 in 4 se za naslednje vrste pomoči ne zahteva spodbujevalni učinek ali se zanje šteje, da imajo spodbujevalni učinek:
(a)
regionalna pomoč za tekoče poslovanje, če so izpolnjeni pogoji iz člena 15;
(b)
pomoč za dostop MSP do finančnih sredstev, če so izpolnjeni pogoji iz členov 21 in 22;
(c)
pomoč za zaposlovanje prikrajšanih delavcev v obliki subvencij plač ali pomoč za zaposlovanje invalidnih delavcev v obliki subvencij plač, če so izpolnjeni pogoji iz členov 32 oziroma 33;
(d)
pomoč za nadomestilo dodatnih stroškov zaradi zaposlovanja invalidnih delavcev, če so izpolnjeni pogoji iz člena 34;
(e)
pomoč v obliki znižanja okoljskih davkov v skladu z Direktivo 2003/96/ES, če so izpolnjeni pogoji iz člena 44 te uredbe;
(f)
pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo nekatere naravne nesreče, če so izpolnjeni pogoji iz člena 50;
(g)
socialna pomoč za prevoz za prebivalce oddaljenih regij, če so izpolnjeni pogoji iz člena 51;
(h)
pomoč za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine, če so izpolnjeni pogoji iz člena 53.
Člen 7
Intenzivnost pomoči in upravičeni stroški
1. Za izračun intenzivnosti pomoči in upravičenih stroškov se uporabijo številčni podatki pred vsakim odbitkom davkov ali drugih dajatev. Upravičeni stroški se podprejo z dokumentarnimi dokazili, ki morajo biti razumljiva, podrobna in posodobljena.
2. Če se pomoč ne dodeli v obliki nepovratnih sredstev, je znesek pomoči enak bruto ekvivalentu nepovratnih sredstev.
3. Pomoč, plačljiva v več obrokih, se diskontira na vrednost, ki jo je imela ob dodelitvi. Upravičeni stroški se diskontirajo na vrednost, ki so jo imeli ob dodelitvi. Obrestna mera, ki se uporablja za diskontiranje, je diskontna stopnja, ki velja ob dodelitvi pomoči.
4. Če je pomoč dodeljena v obliki davčnih ugodnosti, se diskontiranje obrokov pomoči opravi na osnovi diskontnih stopenj, ki se uporabljajo ob časih, ko davčne ugodnosti stopijo v veljavo.
5. Kadar je pomoč dodeljena v obliki vračljivih predplačil, ki so v odsotnosti sprejete metodologije za izračun bruto ekvivalenta nepovratnih sredstev izražena kot odstotek upravičenih stroškov in ukrep določa, da se bodo predplačila v primeru uspešnega izida projekta, kot je opredeljen na podlagi razumne in preudarne domneve, povrnila z obrestno mero, ki je vsaj enaka diskontni stopnji, ki velja v trenutku dodelitve, se lahko največja intenzivnost pomoči iz poglavja III poveča za 10 odstotnih točk.
6. Kadar je regionalna pomoč dodeljena v obliki vračljivih predujmov, največje intenzivnosti pomoči, določene v karti regionalne pomoči in veljavne v trenutku dodelitve pomoči, ni mogoče povečati.
Člen 8
Kumulacija
1. Pri ugotavljanju, ali se spoštujejo pragovi za priglasitev, določeni v členu 4, in največje intenzivnosti pomoči, določene v poglavju III, se upošteva skupni znesek državne pomoči za dejavnost, projekt ali podjetje, ki prejema pomoč.
2. Kadar se finančna sredstva Unije, ki jih centralno upravljajo institucije, agencije, skupna podjetja ali drugi organi Unije, ki niso pod neposrednim ali posrednim nadzorom države članice, kombinirajo z državno pomočjo, je treba upoštevati le slednjo pri ugotavljanju, ali se upoštevajo pragovi za priglasitev in največje intenzivnosti pomoči ali najvišji zneski pomoči, če skupni znesek javnih finančnih sredstev, ki je bil dodeljen v zvezi z istimi upravičenimi stroški ne presega najugodnejše stopnje financiranja, kot je določena z veljavnimi predpisi prava Unije.
3. Pomoč z opredeljivimi upravičenimi stroški, ki je izvzeta v skladu s to uredbo, se lahko kumulira:
(a)
z vsako drugo državno pomočjo, če se ti ukrepi nanašajo na različne opredeljive upravičene stroške;
(b)
z vsako drugo državno pomočjo v zvezi z istimi upravičenimi stroški, ki se deloma ali v celoti prekrivajo, samo če se s tako kumulacijo ne preseže največje intenzivnosti pomoči ali zneska pomoči, ki se uporablja za to pomoč v skladu s to uredbo.
4. Pomoč brez opredeljivih upravičenih stroškov, ki je izvzeta v skladu s členi 21, 22 in 23 te uredbe, se lahko kumulira z vsako drugo državno pomočjo z opredeljivimi upravičenimi stroški. Pomoč brez opredeljivih upravičenih stroškov se lahko kumulira s katero koli drugo državno pomočjo, ki je brez opredeljivih upravičenih stroškov, in sicer do najvišjega zadevnega skupnega praga financiranja, določenega za posebne okoliščine vsakega primera s to ali katero koli drugo uredbo o skupinskih izjemah ali s sklepom, ki ga je sprejela Komisija.
5. Državna pomoč, izvzeta v skladu s to uredbo, se ne kumulira z nobeno pomočjo de minimis v zvezi z istimi upravičenimi stroški, če bi taka kumulacija povzročila intenzivnost pomoči, ki presega intenzivnost pomoči, določeno v poglavju III te uredbe.
6. Z odstopanjem od odstavka 3(b) se lahko pomoč za invalidne delavce, kakor je določena v členih 33 in 34, kumulira z drugo pomočjo, izvzeto v skladu s to uredbo, v zvezi z enakimi upravičenimi stroški nad najvišjim veljavnim pragom v skladu s to uredbo, če s tako kumulacijo intenzivnost pomoči ne preseže 100 % ustreznih stroškov za celotno obdobje, v katerem so zadevni delavci zaposleni.
Člen 9
Objave in informacije
1. Zadevna država članica zagotovi, da se na celovitem spletišču državne pomoči na nacionalni ali regionalni ravni objavi:
(a)
povzetek informacij iz člena 11 v standardizirani obliki, določeni v Prilogi II, ali povezavo, ki omogoča dostop do njega;
(b)
celotno besedilo vsakega ukrepa pomoči, kot je navedeno v členu 11, ali povezavo, ki zagotavlja dostop do celotnega besedila;
(c)
informacije, določene v Prilogi III za vsako dodelitev individualne pomoči, ki presega 500 000 EUR.
Glede pomoči, dodeljene za projekte evropskega teritorialnega sodelovanja, se informacije iz tega odstavka objavijo na spletišču države članice, v kateri se nahaja organ upravljanja, kakor je določeno v členu 21 Uredbe (EU) št. 1299/2013. Druga možnost je, da se sodelujoče države članice odločijo, da vsaka zagotovi informacije v zvezi z ukrepi pomoči na svojem ozemlju na zadevnih spletiščih.
2. Za sheme v obliki davčnih ugodnosti in sheme, ki jih zajemata člena 16 in 21 (51), se šteje, da so pogoji iz odstavka 1(c) tega člena izpolnjeni, če države članice objavijo zahtevane informacije o zneskih individualne pomoči v naslednjih razponih (v milijonih EUR):
0,5-1;
1-2;
2-5;
5-10;
10-30; in
30 in več.
3. Za sheme iz člena 51 te uredbe se obveznost objave, določena v tem členu, ne uporablja za končne potrošnike.
4. Informacije iz odstavka 1(c) tega člena so organizirane in dostopne v standardizirani obliki, kot je opisano v Prilogi III, ter omogočajo učinkoviti funkciji iskanja in prenosa. Informacije iz odstavka 1 se objavijo v 6 mesecih od datuma dodelitve pomoči, za pomoč v obliki davčnih ugodnosti pa v 1 letu od roka za oddajo davčne napovedi, in so na voljo vsaj 10 let od dneva, ko je bila pomoč dodeljena.
5. Komisija objavi na svojem spletišču:
(a)
povezave na spletišča državne pomoči iz odstavka 1 tega člena;
(b)
povzetek informacij iz člena 11.
6. Država članica ravna v skladu z določbami tega člena najpozneje v dveh letih po začetku veljavnosti te uredbe.
POGLAVJE II
Spremljanje
Člen 10
Odvzem ugodnosti skupinskih izjem
Kadar država članica dodeli pomoč, ki je domnevno izvzeta iz obveznosti priglasitve v skladu s to uredbo, ne da bi izpolnila pogoje iz poglavij I do III, lahko Komisija, potem ko zadevni državi članici omogoči, da izrazi svoja stališča, sprejme sklep, da je treba vse ali nekatere prihodnje ukrepe pomoči, ki jih sprejme zadevna država članica in ki bi sicer izpolnjevali zahteve iz te uredbe, priglasiti Komisiji v skladu s členom 108(3) Pogodbe. Ukrepi, ki jih je treba priglasiti, se lahko omejijo na ukrepe, ki dodeljujejo določeno vrsto pomoči ali v korist določenih upravičencev, ali ukrepe pomoči, ki jih sprejmejo določeni organi zadevne države članice.
Člen 11
Poročanje
Države članice, ali v primeru pomoči, dodeljene za projekte evropskega teritorialnega sodelovanja, država članica, v kateri je organ upravljanja, kakor je določeno v členu 21 Uredbe (EU) št. 1299/2013, Komisiji posredujejo:
(a)
prek elektronskega sistema obveščanja Komisije, povzetek informacij o vsakem ukrepu pomoči, izvzetem na podlagi te uredbe, v standardizirani obliki, določeni v Prilogi II, ter povezavo, ki zagotavlja dostop do celotnega besedila ukrepa pomoči, vključno z njegovimi spremembami, in sicer v 20 delovnih dneh po začetku veljavnosti ukrepa;
(b)
letno poročilo iz Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (52), kakor je bila spremenjena, v elektronski obliki, o uporabi te uredbe, ki vsebuje informacije, navedene v Izvedbeni uredbi, in sicer za vsako celotno leto ali vsak del leta, v katerem se ta uredba uporablja.
Člen 12
Spremljanje
Da bi Komisija lahko spremljala pomoč, izvzeto iz priglasitve po tej uredbi, države članice, ali pa v primeru pomoči, dodeljene za projekte evropskega teritorialnega sodelovanja, država članica, v kateri ima sedež organ upravljanja, vodijo podrobno evidenco z informacijami in dodatno dokumentacijo, ki so potrebne za ugotovitev, da so izpolnjeni vsi pogoji iz te uredbe. Take evidence se hranijo 10 let od dneva dodelitve ad hoc pomoči ali od dneva zadnje dodelitve pomoči v okviru sheme. Zadevna država članica Komisiji v 20 delovnih dneh ali daljšem obdobju, če je tako določeno v zahtevi, predloži vse informacije in dokazila, ki so po mnenju Komisije potrebni za spremljanje uporabe te uredbe.
POGLAVJE III
Posebne določbe za različne vrste pomoči
Oddelek 1
Regionalna pomoč
Pododdelek A
Regionalna pomoč za naložbe in pomoč za tekoče poslovanje
Člen 13
Področje uporabe regionalne pomoči
Ta oddelek se ne uporablja za:
(a)
pomoč v korist dejavnostim v sektorjih jeklarstva, premogovništva, ladjedelništva, sintetičnih vlaken, v prometnem sektorju in povezani infrastrukturi, proizvodnji in distribuciji energije ter energetski infrastrukturi;
(b)
pomoč v obliki shem, ki so usmerjene na omejeno število posebnih sektorjev gospodarske dejavnosti; sheme, namenjene turističnim dejavnostim, širokopasovni infrastrukturi ali predelavi in trženju kmetijskih proizvodov, se ne štejejo za sheme, namenjene posebnim sektorjem gospodarskih dejavnosti;
(c)
regionalno pomoč v obliki shem, ki nadomeščajo stroške prevoza blaga, proizvedenega v najbolj oddaljenih regijah ali na redko poseljenih območjih, in dodeljeno v korist:
(i)
dejavnostim v proizvodnji, predelavi in trženju proizvodov, navedenih v Prilogi I k Pogodbi; ali
(ii)
dejavnostim, uvrščenim v Uredbi (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Revizija 2 in o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3037/90 kakor tudi nekaterih uredb ES o posebnih statističnih področjih (53) v področje A statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Rev. 2 (Kmetijstvo in lov, gozdarstvo, ribištvo), področje B NACE Rev. 2 (Rudarstvo) in področje D NACE Rev. 2 (Oskrba z električno energijo, plinom in paro); ali
(iii)
prenosa blaga po cevovodih;
(d)
posamezna regionalna pomoč za naložbe za upravičenca, ki je zaprl enako ali podobno dejavnost v EGP v dveh letih pred zahtevkom za regionalno pomoč za naložbe, ali ki ima v trenutku zahtevka za pomoč konkretne načrte za zaprtje takšne dejavnosti v obdobju do dveh let po dokončanju začetne naložbe, za katero je bila zaprošena pomoč, na zadevnem območju;
(e)
pomoč za tekoče poslovanje, dodeljena podjetjem, katerih glavne dejavnosti spadajo v področje K (Finančne in zavarovalniške dejavnosti) NACE Rev. 2, ali podjetjem, ki izvajajo dejavnosti znotraj skupine, katerih glavne dejavnosti spadajo v razreda 70.10 (Dejavnost uprav podjetij) ali 70.22 (Drugo podjetniško in poslovno svetovanje) NACE Rev. 2.
Člen 14
Regionalna pomoč za naložbe
1. Ukrepi regionalne pomoči za naložbe so združljivi z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in so izvzeti iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč se dodeli na območjih, ki prejemajo pomoč.
3. Na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, se pomoč lahko odobri za začetno naložbo, ne glede na velikost upravičenca. Na območjih, ki prejemajo pomoč, ki izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe, se pomoč lahko dodeli MSP za kakršno koli obliko začetne naložbe. Pomoč za velika podjetja se dodeli samo za začetno naložbo v korist nove gospodarske dejavnosti na zadevnem območju.
4. Upravičeni stroški so naslednji:
(a)
stroški naložbe v opredmetena in neopredmetena sredstva;
(b)
ocenjeni stroški plač, ki so posledica ustvarjanja delovnih mest zaradi začetne naložbe, izračunani za obdobje dveh let; ali
(c)
kombinacija točk (a) in (b), ki ne presega zneska iz (a) ali (b), pri čemer se upošteva višja vrednost.
5. Naložba ostane na območju, ki prejema pomoč, najmanj pet let ali v primeru MSP najmanj tri leta po dokončani naložbi. To ne preprečuje nadomestitve obratov ali opreme, ki so zastareli ali se pokvarili v tem obdobju, če gospodarska dejavnost ostane na zadevnem območju za najkrajše ustrezno obdobje.
6. Pridobljena sredstva so nova, razen za MSP in za nakup poslovne enote. Stroški, povezani z zakupom opredmetenih sredstev, se lahko upoštevajo pod naslednjimi pogoji:
(a)
pri zemljiščih in stavbah se mora za velika podjetja zakup nadaljevati vsaj pet let po pričakovanem datumu zaključka naložbenega projekta, za MSP pa tri leta;
(b)
pri obratih ali strojih mora biti zakup opravljen v obliki finančnega najema in vsebovati obveznost upravičenca do pomoči, da po izteku obdobja najema odkupi sredstvo.
V primeru prevzema sredstev poslovne enote v smislu člena 2(49) se upoštevajo samo stroški nakupa sredstev od tretjih oseb, ki niso povezane s kupcem. Transakcija poteka v skladu s tržnimi pogoji. Če je pomoč za pridobitev sredstev že bila odobrena pred njihovim nakupom, je treba nabavno vrednost teh sredstev odšteti od upravičenih stroškov, povezanih s prevzemom poslovne enote. Kadar član družine prvotnega lastnika ali eden od zaposlenih prevzame malo podjetje, se opusti pogoj, da se morajo sredstva kupiti od tretjih oseb, ki niso povezane s kupcem. Nakup delnic se ne šteje za začetno naložbo.
7. Pri pomoči, dodeljeni za bistveno spremembo v proizvodnem procesu, morajo upravičeni stroški presegati znesek amortizacije sredstev, povezanih z dejavnostjo, ki naj bi se modernizirala, v zadnjih treh poslovnih letih. Pri pomoči, dodeljeni za diverzifikacijo obstoječe poslovne enote, morajo upravičeni stroški za vsaj 200 % presegati knjigovodsko vrednost sredstev, ki se ponovno uporabijo, kot je bila evidentirana v poslovnem letu pred začetkom del.
8. Neopredmetena sredstva so upravičena za izračun stroškov naložbe, če izpolnjujejo naslednje pogoje:
(a)
uporabljati jih je treba izključno v ustanovi, ki je prejemnica pomoči;
(b)
biti morajo taka, da se lahko amortizirajo;
(c)
odkupiti jih je treba pod tržnimi pogoji od tretje osebe, ki ni povezana s kupcem; in
(d)
vključiti jih je treba v sredstva podjetja, ki prejme pomoč, in morajo ostati povezana s projektom, za katerega je dodeljena pomoč, najmanj pet let, v primeru MSP pa najmanj tri leta.
Za velika podjetja so stroški neopredmetenih sredstev upravičeni le do mejne vrednosti v višini 50 % celotnih upravičenih naložbenih stroškov za začetno naložbo.
9. Kadar so upravičeni stroški izračunani glede na ocenjene stroške plač, kot je navedeno v odstavku 4(b), se morajo izpolniti naslednji pogoji:
(a)
zaradi naložbenega projekta se neto poveča število zaposlenih v zadevni poslovni enoti v primerjavi s povprečjem iz prejšnjih 12 mesecev. To pomeni, da se izguba zaposlitve odšteje od dozdevnega števila delovnih mest, ustvarjenih v navedenem obdobju;
(b)
vsa delovna mesta se zasedejo v treh letih po zaključku del; in
(c)
vsako delovno mesto, ustvarjeno z naložbo, se obdrži na zadevnem območju za obdobje najmanj pet let od datuma, ko je bilo prvič zasedeno, oziroma najmanj tri leta v primeru MSP.
10. Regionalna pomoč za razvoj širokopasovnih omrežij mora izpolniti vse naslednje pogoje:
(a)
pomoč se dodeli le za območja, na katerih ni omrežja iste kategorije (osnovno širokopasovno omrežje ali omrežje naslednje generacije) in na katerih se v treh letih od sklepa o dodelitvi pomoči verjetno ne bo razvilo tako omrežje po komercialnih pogojih; in
(b)
subvencioniran omrežni operater mora ponuditi aktiven in pasiven veleprodajni dostop v skladu s pravičnimi in nediskriminatornimi pogoji, vključno s fizično razvezavo v primeru omrežij naslednje generacije; in
(c)
pomoč se dodeli na podlagi konkurenčnega izbirnega postopka.
11. Regionalna pomoč za raziskovalno infrastrukturo se dodeli samo, če je pomoč pogojena s preglednim in nediskriminatornim dostopom do infrastrukture, ki prejema pomoč.
12. Intenzivnost pomoči, izražena v bruto ekvivalentu nepovratnih sredstev, ne presega največje intenzivnosti pomoči, določene v karti regionalne pomoči in ki je v veljavi v času, ko se pomoč dodeli na zadevnem območju. Kadar se intenzivnost pomoči izračuna na podlagi odstavka 4(c), največja intenzivnost pomoči ne presega najugodnejšega zneska, ki sledi iz uporabe navedene intenzivnosti na podlagi stroškov naložbe ali stroškov plač. Za velike naložbene projekte znesek pomoči ne presega prilagojenega zneska pomoči, izračunanega v skladu z mehanizmom iz člena 2(20).
13. Vsaka začetna naložba, ki jo je začel isti upravičenec (na ravni skupine) v obdobju treh let od datuma začetka del na drugi naložbi, ki prejema pomoč, v isti regiji na ravni 3 standardne klasifikacije teritorialnih enot, se šteje za del enotnega naložbenega projekta. Če gre pri takem enotnem naložbenem projektu za velik naložbeni projekt, skupni znesek pomoči za enoten naložbeni projekt ne presega prilagojenega zneska pomoči za velike naložbene projekte.
14. Upravičenec do pomoči mora zagotoviti finančni prispevek v višini vsaj 25 % upravičenih stroškov, in sicer z lastnimi sredstvi ali z zunanjim financiranjem v obliki, ki ni povezana z javno pomočjo. V najbolj oddaljenih regijah lahko naložba MSP prejme pomoč z največjo intenzivnostjo pomoči nad 75 %, v takih primerih se preostanek zagotovi v obliki finančnega prispevka upravičenca do pomoči.
15. Za začetno naložbo, povezano s projekti evropskega teritorialnega sodelovanja, ki jih zajema Uredba (EU) št. 1299/2013, se intenzivnost pomoči za območje, na katerem se izvaja začetna naložba, uporablja za vse upravičence, ki sodelujejo v projektu. Če se začetna naložba izvaja na dveh ali več območjih, ki prejemajo pomoč, je največja intenzivnost pomoči tista, ki se uporablja na tistem območju, ki prejema pomoč, na katerem nastane največ upravičenih stroškov. Na območjih, ki prejemajo pomoč in so upravičeni do pomoči v skladu s členom 107(3)(c) Pogodbe, ta določba velja za velika podjetja samo, če začetna naložba zadeva novo gospodarsko dejavnost.
Člen 15
Regionalna pomoč za tekoče poslovanje
1. Sheme regionalne pomoči za tekoče poslovanje v najbolj oddaljenih regijah in na redko poseljenih območjih, kot jih določijo države članice v svojih kartah regionalne pomoči, ki jih odobri Komisija v skladu z odstavkom 161 Smernic o regionalni državni pomoči za obdobje 2014-2020 (54), so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Sheme regionalne pomoči za tekoče poslovanje določajo nadomestilo v zvezi z naslednjim:
(a)
dodatnimi stroški prevoza blaga, ki je bilo proizvedeno na območjih, upravičenih do pomoči za tekoče poslovanje, ter dodatnimi stroški prevoza blaga, dodatno predelanega na teh območjih, pod naslednjimi pogoji:
(i)
upravičenci imajo proizvodne dejavnosti na teh področjih;
(ii)
pomoč je objektivno izmerljiva vnaprej na podlagi pavšalnega zneska ali razmerja tona/kilometer ali neke druge ustrezne merske enote;
(iii)
ti dodatni prevozni stroški se izračunajo na podlagi vožnje blaga znotraj državnih meja zadevne države članice z uporabo prevoznega sredstva, ki upravičencu povzroči najnižje stroške. Samo za najbolj oddaljene regije lahko dodatni stroški prevoza blaga, dodatno predelanega na teh območjih, vključujejo stroške prevoza blaga od katerega koli kraja njegove proizvodnje do teh območij;
(b)
dodatnimi stroški poslovanja, razen prevoznih stroškov, ki nastanejo v najbolj oddaljenih regijah kot neposredna posledica ene ali več stalnih omejitev iz člena 349 Pogodbe, in sicer pod naslednjimi pogoji:
(i)
upravičenci imajo gospodarsko dejavnost v najbolj oddaljeni regiji;
(ii)
letni znesek pomoči na upravičenca na podlagi vseh shem pomoči za tekoče poslovanje ne presega:
-
15 % bruto dodane vrednosti, ki jo letno ustvari upravičenec v zadevni najbolj oddaljeni regiji, ali
-
25 % letnih stroškov dela, ki jih je imel upravičenec v zadevni najbolj oddaljeni regiji, ali
-
10 % letnega prometa, ki ga je ustvaril upravičenec v zadevni najbolj oddaljeni regiji.
3. Intenzivnost pomoči ne sme presegati 100 % dodatnih upravičenih stroškov, kot je določeno v tem členu.
Pododdelek B
Pomoč za razvoj mestnih območij
Člen 16
Regionalna pomoč za razvoj mestnih območij
1. Regionalna pomoč za razvoj mestnih območij je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Projekti za razvoj mestnih območij izpolnjujejo naslednja merila:
(a)
izvajajo se prek skladov za razvoj mestnih območij na območjih, ki prejemajo pomoč;
(b)
so sofinancirani s strani evropskih strukturnih in investicijskih skladov;
(c)
podpirajo izvajanje „celostne strategije trajnostnega razvoja mestnih območij“.
3. Skupna naložba v projekt za razvoj mestnih območij v okviru katerega koli ukrepa pomoči za razvoj mestnih območij ne presega 20 milijonov EUR.
4. Upravičeni stroški so skupni stroški projekta za razvoj mestnih območij, če so skladni s členoma 65 in 37 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (55).
5. Pomoč, ki jo dodeli sklad za razvoj mestnih območij upravičenim projektom za razvoj mestnih območij, je lahko v obliki lastniškega kapitala, navideznega lastniškega kapitala, posojil, jamstev ali kombinacije le-teh.
6. Pomoč za razvoj mestnih območij spodbuja dodatne naložbe zasebnih vlagateljev na ravni skladov za razvoj mestnih območij ali projektov za razvoj mestnih območij, tako da se doseže skupni znesek najmanj 30 % skupnega financiranja za projekt za razvoj mestnih območij.
7. Zasebni in javni vlagatelji lahko za izvajanje projekta za razvoj mestnih območij zagotovijo gotovino ali stvarni prispevek ali pa kombinacijo obeh. Stvarni prispevek se upošteva po njegovi tržni vrednosti, ki jo potrdi neodvisni kvalificirani strokovnjak ali ustrezno pooblaščeni uradni organ.
8. Ukrepi za razvoj mestnih območij izpolnjujejo naslednje pogoje:
(a)
upravljavci skladov za razvoj mestnih območij se izberejo na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa v skladu z veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo. Zlasti se ne razlikuje med upravljavci skladov za razvoj mestnih območij na podlagi kraja njihovega sedeža ali ustanovitve v kateri koli državi članici. Od upravljavcev skladov za razvoj mestnih območij se lahko zahteva, da izpolnjujejo vnaprej določena merila, ki so objektivno upravičena zaradi narave naložbe;
(b)
finančni posredniki ter vlagatelji ali upravljavci skladov se izberejo na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa, ki se izvede v skladu z veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo, katerega cilj je vzpostavitev ustreznih dogovorov o porazdelitvi tveganj in donosov, pri čemer ima asimetrična udeležba pri dobičku za vse naložbe razen jamstev prednost pred zaščito pred izgubami. Če se zasebni vlagatelji ne izberejo s takšnim razpisom, pravično stopnjo donosa za zasebne vlagatelje določi neodvisni strokovnjak, izbran na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa;
(c)
v primeru asimetrične delitve izgube med javnimi in zasebnimi vlagatelji, se prva izguba, ki jo prevzame javni vlagatelj, omeji na 25 % celotne naložbe;
(d)
v primeru jamstev za zasebne vlagatelje pri projektih za razvoj mestnih območij se jamstvo omeji na 80 %, skupne izgube, ki jih prevzame država članica, pa se omejijo na 25 % osnovnega zajamčenega portfelja;
(e)
vlagatelji so lahko zastopani v upravnih organih sklada za razvoj mestnih območij, kot so nadzorni odbor ali svetovalni odbor;
(f)
sklad za razvoj mestnih območij se vzpostavi v skladu z veljavno zakonodajo. Država članica zagotovi postopek skrbnega pregleda, da se zagotovi tržno utemeljena naložbena strategija za izvajanje ukrepa pomoči za razvoj mestnih območij.
9. Skladi za razvoj mestnih območij se upravljajo na komercialni podlagi in zagotavljajo v dobiček usmerjeno finančno odločanje. To velja, če upravljavci sklada za razvoj mestnih območij izpolnjujejo naslednje pogoje:
(a)
upravljavci skladov za razvoj mestnih območij so zavezani z zakonom ali pogodbo, da delujejo kot skrbni poklicni upravljavci v dobri veri in se izogibajo nasprotij interesov; uporabljajo se najboljše prakse in regulativni nadzor;
(b)
prejemki upravljavcev skladov za razvoj mestnih območij so v skladu s tržno prakso. Ta zahteva velja za izpolnjeno, kadar je upravljavec izbran na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa, ki temelji na objektivnih merilih, povezanih s izkušnjami, strokovnim znanjem ter poslovnimi in finančnimi zmogljivostmi;
(c)
upravljavci skladov za razvoj mestnih območij prejmejo plačilo vezano na uspešnost, ali pa prevzamejo del naložbenih tveganj v obliki skupne naložbe lastnih sredstev, da se zagotovi stalna usklajenost njihovih interesov z interesi javnih vlagateljev;
(d)
upravljavci skladov za razvoj mestnih območij opredelijo naložbeno strategijo, merila in predlagani časovni razpored naložb v projekte za razvoj mestnih območij ter s tem opredelijo predhodno finančno izvedljivost in pričakovan učinek na razvoj mestnih območij;
(e)
za vsako naložbo lastniškega kapitala in navideznega lastniškega kapitala obstaja jasna in realistična strategija izstopa.
10. Kadar sklad za razvoj mestnih območij zagotavlja posojila ali jamstva za projekte za razvoj mestnih območij, je treba izpolniti naslednje pogoje:
(a)
v primeru posojil se pri izračunu največjega zneska naložbe za namene odstavka 3 tega člena upošteva nominalni znesek posojila;
(b)
v primeru jamstev se pri izračunu največjega zneska naložbe za namene odstavka 3 tega člena upošteva nominalni znesek osnovnega posojila.
11. Država članica lahko pooblaščenemu subjektu poveri izvajanje ukrepa pomoči za razvoj mestnih območij.
Oddelek 2
Pomoč za MSP
Člen 17
Pomoč za naložbe za MSP
1. Naložbena pomoč za MSP, ki delujejo na ozemlju Unije ali izven njega, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in iz poglavja I.
2. Upravičeni stroški so eno ali oboje od naslednjega:
(a)
upravičeni stroški naložbe v opredmetena in neopredmetena sredstva;
(b)
ocenjeni stroški plač zaposlene osebe za delovno mesto, ustvarjeno neposredno z naložbenim projektom, izračunani za obdobje dveh let.
3. Da se naložba iz tega člena šteje za upravičene stroške, mora vključevati naslednje:
(a)
naložbo v opredmetena in/ali neopredmetena sredstva, ki se nanašajo na vzpostavitev nove poslovne enote, širitev obstoječe poslovne enote, diverzifikacijo proizvodnje poslovne enote v nove dodatne proizvode ali bistvene spremembe v celotnem proizvodnem procesu obstoječe poslovne enote; ali
(b)
pridobitev sredstev, ki pripadajo poslovni enoti, kadar so izpolnjeni naslednji pogoji:
-
poslovna enota se je zaprla ali bi se zaprla, če ne bi bila kupljena,
-
sredstva, odkupljena od tretjih oseb, ki niso povezane s kupcem,
-
transakcija se izvede po tržnih pogojih.
Kadar član družine prvotnega lastnika ali eden od zaposlenih prevzame malo podjetje, se opusti pogoj, da se morajo sredstva kupiti od tretjih oseb, ki niso povezane s kupcem. Sama pridobitev delnic podjetja ne pomeni naložbe.
4. Neopredmetena sredstva izpolnjujejo vse naslednje pogoje:
(a)
uporabijo se izključno v poslovni enoti, ki je prejemnica pomoči;
(b)
obravnavajo se kot sredstva, ki se amortizirajo;
(c)
odkupijo se po tržnih pogojih od tretje osebe, ki ni povezana s kupcem;
(d)
vključena so v sredstva podjetja vsaj tri leta.
5. Delovna mesta, ustvarjena neposredno z naložbenim projektom, izpolnjujejo naslednje pogoje:
(a)
delovna mesta se ustvarijo v treh letih po dokončani naložbi;
(b)
neto povečanje števila zaposlenih v zadevni poslovni enoti v primerjavi s povprečjem iz prejšnjih 12 mesecev;
(c)
ohranijo se najmanj tri leta od datuma, ko so bila prvič zasedena.
6. Intenzivnost pomoči ne presega:
(a)
20 % upravičenih stroškov v primeru malih podjetij;
(b)
10 % upravičenih stroškov v primeru srednjih podjetij.
Člen 18
Pomoč za svetovanje v korist MSP
1. Pomoč za svetovanje v korist MSP je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
3. Upravičeni stroški so stroški svetovalnih storitev, ki jih zagotovijo zunanji svetovalci.
4. Zadevne storitve niso trajne ali občasne dejavnosti, niti se ne nanašajo na običajne stroške poslovanja podjetja, kot so rutinske storitve davčnega svetovanja, redne pravne storitve ali oglaševanje.
Člen 19
Pomoč za MSP za udeležbo na sejmih
1. Pomoč za MSP za udeležbo na sejmih je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so stroški, ki nastanejo zaradi najema, postavljanja in upravljanja razstavnega prostora, ko se podjetje udeleži katerega koli sejma ali razstave.
3. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
Člen 20
Pomoč za stroške sodelovanja MSP, ki sodelujejo v okviru projektov evropskega teritorialnega sodelovanja
1. Pomoč za stroške sodelovanja, ki jih imajo MSP zaradi sodelovanja v projektih evropskega teritorialnega sodelovanja iz Uredbe (EU) št. 1299/2013, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so naslednji:
(a)
stroški organizacijskega sodelovanja, vključno s stroški osebja in pisarn, kolikor so vezani na projekt sodelovanja;
(b)
stroški svetovalnih in podpornih storitev v zvezi s sodelovanjem, ki jih izvedejo zunanji svetovalci in ponudniki storitev;
(c)
potni stroški, stroški opreme in naložbeni stroški, ki so neposredno povezani s projektom ter amortizacijo orodja in opreme, uporabljenih neposredno za projekt.
3. Storitve iz odstavka 2(b) niso trajne ali občasne dejavnosti niti se ne nanašajo na običajne stroške poslovanja podjetja, kot so rutinsko davčno svetovanje, redne pravne storitve ali oglaševanje.
4. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
Oddelek 3
Pomoč za dostop do finančnih sredstev za MSP
Člen 21
Pomoč za financiranje tveganja
1. Sheme pomoči za MSP za financiranje tveganja so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Na ravni finančnih posrednikov je pomoč za financiranje tveganja za neodvisne zasebne vlagatelje lahko v eni izmed naslednjih oblik:
(a)
lastniški ali navidezni lastniški kapital ali finančna sredstva za neposredno ali posredno zagotovitev naložb v financiranje tveganja za upravičena podjetja;
(b)
posojila za neposredno ali posredno zagotovitev naložb v financiranje tveganja za upravičena podjetja;
(c)
neposredna ali posredna jamstva za upravičena podjetja za pokritje izgub zaradi naložb v financiranje tveganja.
3. Na ravni neodvisnih zasebnih vlagateljev je pomoč za financiranje tveganja lahko v obliki, navedeni v odstavku 2 tega člena, ali v obliki davčne spodbude za zasebne vlagatelje, ki so fizične osebe in upravičenim podjetjem neposredno ali posredno zagotavljajo financiranje tveganja.
4. Na ravni upravičenih podjetij je pomoč za financiranje tveganja lahko v obliki lastniškega kapitala, naložbe navideznega lastniškega kapitala, posojil, jamstev ali kombinacija le-teh.
5. Upravičena podjetja so tista, ki so v trenutku začetne naložbe v financiranje tveganja MSP, ki ne kotirajo na borzi, in ki izpolnjujejo vsaj enega od naslednjih pogojev:
(a)
niso bila dejavna na nobenem trgu;
(b)
poslujejo na katerem koli trgu manj kot 7 let po njihovi prvi komercialni prodaji;
(c)
potrebujejo začetno naložbo za financiranje tveganja, ki je višja od 50 % njihovega povprečnega letnega prometa v zadnjih 5 letih in temelji na poslovnem načrtu, ki je bil pripravljen z namenom vstopa na nov proizvodni ali geografski trg.
6. Pomoč za financiranje tveganja lahko zajema tudi nadaljnje naložbe v upravičena podjetja, tudi po obdobju 7 let iz odstavka 5(b), če so izpolnjeni naslednji kumulativni pogoji:
(a)
skupni znesek financiranja tveganja iz odstavka 9 ni presežen;
(b)
možnost nadaljnjih naložb je bila predvidena v prvotnem poslovnem načrtu;
(c)
podjetje, ki prejema nadaljnje naložbe, ni bilo povezano v smislu člena 3(3) Priloge I z drugim podjetjem, razen s finančnim posrednikom ali neodvisnim zasebnim vlagateljem, ki v okviru ukrepa zagotavlja financiranje tveganja, razen če nov subjekt izpolnjuje pogoje iz opredelitve pojma MSP.
7. Za naložbe lastniškega kapitala ali navideznega lastniškega kapitala v upravičena podjetja lahko ukrep za financiranje tveganja zagotovi podporo za nadomestni kapital le, če je ta združen z novim kapitalom, ki predstavlja vsaj 50 % vsakega naložbenega kroga v upravičena podjetja.
8. Za naložbe lastniškega kapitala in navideznega lastniškega kapitala iz odstavka 2(a) se lahko za namene upravljanja z likvidnostjo uporablja največ 30 % združenega kapitalskega vložka finančnega posrednika in neporabljenega kapitala na vpoklic.
9. Skupni znesek financiranja tveganja iz odstavka 4 ne presega 15 milijonov EUR na upravičeno podjetje v okviru katerega koli ukrepa za financiranje tveganja.
10. Za ukrepe za financiranje tveganja, ki zagotavljajo lastniški kapital, navidezni lastniški kapital ali naložbe v posojila za upravičena podjetja, ukrep za financiranje tveganja spodbudi dodatno financiranje od neodvisnih zasebnih vlagateljev na ravni finančnih posrednikov ali upravičenih podjetij, da se doseže stopnja skupne zasebne udeležbe z naslednjimi minimalnimi pragovi:
(a)
10 % financiranja tveganja, zagotovljenega upravičenim podjetjem pred njihovo prvo komercialno prodajo na katerem koli trgu;
(b)
40 % financiranja tveganja, zagotovljenega upravičenim podjetjem iz odstavka 5(b) tega člena;
(c)
60 % financiranja tveganja za naložbe v upravičena podjetja iz odstavka 5(c) in za nadaljnje naložbe v upravičena podjetja po 7-letnem obdobju iz odstavka 5(b).
11. Kadar se ukrep za financiranje tveganja izvede prek finančnega posrednika, je namenjen upravičenim podjetjem na različnih razvojnih stopnjah, kot je navedeno v odstavku 10, in ne zagotavlja udeležbe zasebnega kapitala na ravni upravičenih podjetij, finančni posrednik doseže zasebno udeležbo, ki predstavlja vsaj tehtano povprečje, ki temelji na količini posameznih naložb v osnovni portfelj, in ki izhaja iz uporabe najnižjih stopenj udeležbe v takšnih naložbah, kakor je navedeno v odstavku 10.
12. Ukrep za financiranje tveganja ne razlikuje med finančnimi posredniki na podlagi kraja njihovega sedeža ali ustanovitve v kateri koli državi članici. Od finančnih posrednikov se lahko zahteva, da izpolnjujejo vnaprej določena merila, ki so objektivno upravičena zaradi narave naložbe.
13. Ukrep za financiranje tveganja izpolnjuje naslednje pogoje:
(a)
izvaja se prek enega ali več finančnih posrednikov, razen za davčne spodbude za zasebne vlagatelje v zvezi z njihovimi neposrednimi naložbami v upravičena podjetja;
(b)
finančni posredniki ter vlagatelji ali upravljavci skladov se izberejo na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa, ki se izvede v skladu z veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo, katerega cilj je vzpostavitev ustreznih dogovorov o porazdelitvi tveganj in donosov, pri čemer ima asimetrična udeležba pri dobičku za vse naložbe razen jamstev prednost pred zaščito pred izgubami;
(c)
v primeru asimetrične delitve izgube med javnimi in zasebnimi vlagatelji, se prva izguba, ki jo prevzame javni vlagatelj, omeji na 25 % celotne naložbe;
(d)
v primeru jamstev iz točke 2(c) se stopnja jamstva omeji na 80 %, skupne izgube, ki jih prevzame država članica, pa se omejijo na največ 25 % osnovnega zajamčenega portfelja. Samo jamstva za kritje pričakovanih izgub osnovnega zajamčenega portfelja se lahko zagotovijo brezplačno. Če jamstvo obsega tudi kritje nepričakovanih izgub, finančni posrednik plača jamstveno premijo v skladu s tržnimi pravili, in sicer za tisti del jamstva, ki krije nepričakovane izgube.
14. Ukrepi za financiranje tveganja zagotavljajo dobičkonosno naravnano finančno odločanje. To velja, kadar so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
finančni posredniki se določijo v skladu z veljavno zakonodajo;
(b)
država članica ali subjekt, ki mu je poverjeno izvajanje ukrepa, zagotovi postopek skrbnega pregleda, da se zagotovi tržno utemeljena naložbena strategija za izvajanje ukrepa za financiranje tveganja, vključno z ustrezno politiko razpršitve tveganja, da se doseže ekonomska sposobnost preživetja in učinkovit obseg v smislu velikosti in geografske porazdelitve zadevnega portfelja naložb;
(c)
financiranje tveganja, zagotovljeno upravičenim podjetjem, temelji na izvedljivem poslovnem načrtu, ki vsebuje podrobnosti o proizvodu, prodaji in izboljšanju donosnosti ter predhodno določa finančno izvedljivost;
(d)
za vsako naložbo lastniškega kapitala in navideznega lastniškega kapitala obstaja jasna in realistična strategija izstopa.
15. Finančni posredniki se upravljajo na komercialni podlagi. Šteje se, da je ta zahteva izpolnjena, kadar finančni posrednik ali upravljavec sklada, odvisno od vrste ukrepa za financiranje tveganja, izpolnjuje naslednje pogoje:
(a)
zavezani so z zakonom ali pogodbo, da delujejo kot skrbni poklicni upravljavci v dobri veri in se izogibajo nasprotij interesov; uporabljajo se najboljše prakse in regulativni nadzor;
(b)
plačilo je v skladu s tržnimi praksami. Ta zahteva se šteje za izpolnjeno, kadar je upravljavec ali finančni posrednik izbran na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega izbirnega postopka, ki temelji na objektivnih merilih, povezanih z izkušnjami, strokovnim znanjem ter operativnimi in finančnimi zmogljivostmi;
(c)
prejemajo plačilo, vezano na uspešnost, ali pa prevzamejo del naložbenih tveganj v obliki skupne naložbe lastnih sredstev, da se zagotovi stalna usklajenost njihovih interesov z interesi javnega vlagatelja;
(d)
oblikujejo naložbeno strategijo, merila in predlagani časovni razpored naložb;
(e)
vlagatelji so lahko zastopani v upravnih organih naložbenega sklada, kot so nadzorni odbor ali svetovalni odbor.
16. Ukrep za financiranje tveganja, ki zagotavlja jamstva ali posojila za upravičena podjetja, izpolnjuje naslednje pogoje:
(a)
na podlagi ukrepa finančni posrednik opravi naložbe, ki ne bi bile izvedene, ali pa bi bile izvedene na omejen ali drugačen način, če ne bi bilo pomoči. Finančni posrednik je sposoben dokazati, da upravlja mehanizem, ki zagotavlja prenos vseh prednosti v največji meri na končne upravičence v obliki večje količine financiranja, portfeljev s povečanim tveganjem, nižjih zahtev glede zavarovanja s premoženjem, nižjih jamstvenih premij ali nižjih obrestnih mer;
(b)
v primeru posojil se pri izračunu največjega zneska naložbe za namene odstavka 9 upošteva nominalni znesek posojila;
(c)
v primeru jamstev se pri izračunu največjega zneska naložbe za namene odstavka 9 upošteva nominalni znesek osnovnega posojila. Jamstvo ne presega 80 % posojila, kateremu je namenjeno.
17. Država članica lahko poveri izvajanje ukrepa za financiranje tveganja pooblaščenemu subjektu.
18. Pomoč za financiranje tveganja za MSP, ki ne izpolnjuje pogojev iz odstavka 5, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz zahteve po priglasitvi iz člena 108(3) Pogodbe, pod pogojem, da:
(a)
pomoč na ravni MSP izpolnjuje pogoje iz Uredbe (EU) št. 1407/2013; in
(b)
so izpolnjeni vsi pogoji iz tega člena, razen tistih iz odstavkov 5, 6, 9, 10 in 11; in
(c)
ukrepe za financiranje tveganja, ki zagotavlja lastniški kapital, navidezni lastniški kapital ali naložbe v posojila za upravičena podjetja, spodbuja dodatno financiranje od neodvisnih zasebnih vlagateljev na ravni finančnih posrednikov ali MSP, da se doseže stopnja skupne zasebne udeležbe vsaj 60 % financiranja tveganja za MSP.
Člen 22
Pomoč za novoustanovljena podjetja
1. Sheme pomoči za novoustanovljena podjetja so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičena podjetja so mala podjetja, ki po petih letih svoje registracije ne kotirajo na borzi, še niso delila dobička in niso nastala z združitvijo. Za upravičena podjetja, ki niso predmet registracije, se petletno obdobje upravičenosti začne takrat, ko podjetje bodisi začne svojo gospodarsko dejavnost ali postane davčno zavezano zaradi svoje gospodarske dejavnosti.
3. Pomoč za novoustanovljena podjetja je v obliki:
(a)
posojil z obrestnimi merami, ki niso skladne s tržnimi pogoji, za obdobje desetih let in z nominalnim zneskom v višini največ 1 milijona EUR ali 1,5 milijona EUR za podjetja s sedežem na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe, ali 2 milijona EUR za podjetja s sedežem na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe. Za posojila za pet do deset let se lahko najvišji zneski spremenijo tako, da se zgornji zneski pomnožijo s količnikom desetih let in dejanskim obdobjem posojila. Za posojila za manj kot pet let je najvišji znesek enak znesku posojila za obdobje petih let;
(b)
jamstev s premijami, ki niso skladne s tržnimi pogoji, za obdobje desetih let in z zajamčenim zneskom v višini največ 1,5 milijona EUR ali 2,25 milijona EUR za podjetja s sedežem na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe, ali 3 milijone EUR za podjetja s sedežem na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe. Za jamstva za pet do deset let se lahko najvišji zajamčeni zneski spremenijo tako, da se zgornji zneski pomnožijo s količnikom desetih let in dejanskim obdobjem jamstva. Za jamstva za manj kot pet let je najvišji zajamčeni znesek enak jamstvu za obdobje petih let. Jamstvo ne presega 80 % posojila, kateremu je namenjeno;
(c)
nepovratnih sredstev, vključno z naložbami lastniškega kapitala in navideznega lastniškega kapitala, obrestne mere in zmanjšanj premij jamstva v višini do 0,4 milijona EUR bruto ekvivalenta nepovratnih sredstev ali 0,6 milijona EUR za podjetja s sedežem na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe, ali 0,8 milijona EUR za podjetja s sedežem na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe.
4. Upravičenec lahko prejme podporo v obliki kombinacije instrumentov pomoči iz odstavka 3 tega člena, če se delež zneska, dodeljenega z enim instrumentom pomoči in izračunanega na podlagi najvišjega dovoljenega zneska pomoči tega instrumenta, upošteva za določitev preostalega deleža najvišjega zneska pomoči, ki je dovoljen za druge instrumente v takšni kombinaciji instrumentov.
5. Za mala in inovativna podjetja se najvišji zneski iz odstavka 3 lahko podvojijo.
Člen 23
Pomoč za alternativne platforme za trgovanje, specializirane za MSP
1. Pomoč za alternativne platforme za trgovanje, specializirane za MSP, so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Kadar je upravljavec malo podjetje, je ukrep pomoči lahko v obliki pomoči za novoustanovljena podjetja za upravljavca platforme, pri čemer se uporabljajo pogoji iz člena 22.
Ukrep pomoči je lahko v obliki davčnih spodbud za neodvisne zasebne vlagatelje, ki so fizične osebe v zvezi z njihovimi naložbami v financiranje tveganja, ki so prek alternativne platforme za trgovanje vložene v upravičena podjetja v skladu s pogoji iz člena 21.
Člen 24
Pomoč za stroške poizvedb
1. Pomoč za stroške poizvedb je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so stroški za začetni pregled in skrbni pregled, ki ju opravijo upravljavci finančnih posrednikov ali vlagatelji, da odkrijejo upravičena podjetja v skladu s členoma 21 in 22.
3. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
Oddelek 4
Pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije
Člen 25
Pomoč za raziskovalne in razvojne projekte
1. Pomoč za raziskovalne in razvojne projekte je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Del raziskovalnega in razvojnega projekta, ki prejema pomoč, spada v celoti v eno ali več naslednjih kategorij:
(a)
temeljne raziskave;
(b)
industrijske raziskave;
(c)
eksperimentalni razvoj;
(d)
študije izvedljivosti.
3. Upravičeni stroški za raziskovalne in razvojne projekte se dodelijo posebni kategoriji raziskav in razvoja ter so naslednji:
(a)
stroški osebja: raziskovalci, tehniki in drugo podporno osebje v obsegu zaposlitve na raziskovalnem projektu;
(b)
stroški instrumentov in opreme v obsegu in za obdobje uporabe v projektu. Kadar se ti instrumenti in oprema ne uporabljajo samo za projekt skozi njihovo celotno življenjsko dobo, se štejejo za upravičene samo stroški amortizacije, izračunani na podlagi splošno sprejetih računovodskih načel, ki ustrezajo trajanju projekta;
(c)
stroški stavb in zemljišča v obsegu in za obdobje, kot se uporabljajo za projekt. Glede stavb se štejejo za upravičene le stroški amortizacije, izračunani na podlagi splošno sprejetih računovodskih načel, ki ustrezajo trajanju projekta. Za zemljišče se štejejo za upravičene stroški komercialnega prenosa ali dejanski stroški kapitala;
(d)
stroški pogodbenih raziskav, znanja in patentov, ki so bili kupljeni ali je bilo zanje pridobljeno licenčno dovoljenje od zunanjih virov po običajnih tržnih pogojih, ter stroški svetovalnih in drugih ustreznih storitev, uporabljenih izključno za projekt;
(e)
dodatni režijski stroški in drugi stroški poslovanja, vključno s stroški materiala, zalog in podobnih izdelkov, nastali neposredno kot posledica projekta.
4. Upravičeni stroški za študije izvedljivosti so stroški študij.
5. Intenzivnost pomoči za vsakega upravičenca ne presega:
(a)
100 % upravičenih stroškov za temeljne raziskave;
(b)
50 % upravičenih stroškov za industrijske raziskave;
(c)
25 % upravičenih stroškov za eksperimentalni razvoj;
(d)
50 % upravičenih stroškov za študije izvedljivosti.
6. Intenzivnost pomoči za industrijske raziskave in eksperimentalni razvoj se lahko poveča do največje intenzivnosti pomoči v višini 80 % upravičenih stroškov v naslednjih primerih:
(a)
za 10 odstotnih točk za srednja podjetja in 20 odstotnih točk za mala podjetja;
(b)
za 15 odstotnih točk, če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:
(i)
projekt vključuje učinkovito sodelovanje:
-
med podjetji, od katerih je vsaj en MSP; ali se projekt izvaja v vsaj dveh državah članicah ali pa v eni državi članici in eni pogodbenici Sporazuma EGP, nobeno posamezno podjetje pa ne nosi več kot 70 % upravičenih stroškov, ali
-
med podjetjem in eno ali več organizacij za raziskovanje in širjenje znanja, kadar slednje krijejo vsaj 10 % upravičenih stroškov in imajo pravico objaviti svoje rezultate raziskav;
(ii)
rezultati projekta se splošno razširjajo prek konferenc, objav, prosto dostopnih zbirk podatkov ali brezplačne in odprte programske opreme.
7. Intenzivnosti pomoči za študije izvedljivosti se lahko povečajo za 10 odstotnih točk za srednja podjetja in za 20 odstotnih točk za mala podjetja.
Člen 26
Pomoč za naložbe v raziskovalne infrastrukture
1. Pomoč za gradnjo ali posodobitev raziskovalnih infrastruktur, ki izvajajo gospodarske dejavnosti, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in iz poglavja I.
2. Kadar raziskovalna infrastruktura opravlja gospodarske in negospodarske dejavnosti, je treba financiranje, stroške in prihodke vsake vrste dejavnosti knjižiti ločeno na podlagi dosledno uporabljenih in objektivno utemeljenih načel stroškovnega računovodstva.
3. Cena, ki se zaračuna za delovanje ali uporabo infrastrukture, ustreza tržni ceni.
4. Dostop do infrastrukture ima več uporabnikov in je dodeljen na pregleden in nediskriminatoren način. Podjetjem, ki so financirala najmanj 10 % naložbenih stroškov infrastrukture, se lahko dodeli prednostni dostop pod ugodnejšimi pogoji. Da bi se izognili prekomerni kompenzaciji, je takšen dostop sorazmeren s prispevkom podjetja za stroške naložb, ti pogoji pa so javno dostopni.
5. Upravičeni stroški so stroški naložbe v neopredmetena in opredmetena sredstva.
6. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
7. Kadar raziskovalna infrastruktura prejme javno financiranje za gospodarske in negospodarske dejavnosti, države članice vzpostavijo mehanizem za spremljanje in vračilo sredstev, da se prepreči preseganje veljavne intenzivnosti pomoči zaradi povečanja deleža gospodarskih dejavnosti v primerjavi s predvidenim stanjem v času dodelitve pomoči.
Člen 27
Pomoč za inovacijske grozde
1. Pomoč za inovacijske grozde je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč za inovacijske grozde se dodeli izključno pravnemu subjektu, ki upravlja inovacijski grozd (organizacija grozdov).
3. Dostop do prostorov, zmogljivosti in dejavnosti grozda je odprt za več uporabnikov, dodeli pa se na pregleden in nediskriminatoren način. Podjetjem, ki so financirala najmanj 10 % stroškov naložbe v inovacijski grozd, se lahko dodeli prednostni dostop pod ugodnejšimi pogoji. Da bi se izognili prekomerni kompenzaciji, je takšen dostop sorazmeren s prispevkom podjetja za stroške naložb, ti pogoji pa so javno dostopni.
4. Pristojbine za uporabo zmogljivosti grozda in za sodelovanje pri njegovih dejavnostih ustrezajo tržni ceni ali odražajo njihove stroške.
5. Pomoč za naložbe se lahko dodeli za izgradnjo ali nadgradnjo inovacijskih grozdov. Upravičeni stroški so stroški naložbe v neopredmetena in opredmetena sredstva.
6. Intenzivnost pomoči za naložbe v inovacijske grozde ne presega 50 % upravičenih stroškov. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 15 odstotnih točk za inovacijske grozde na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, ter za 5 odstotnih točk za inovacijske grozde na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe.
7. Za poslovanje inovacijskih grozdov se lahko dodeli pomoč za tekoče poslovanje. Ta pomoč ne presega desetih let.
8. Upravičeni stroški pomoči za tekoče poslovanje za inovacijske grozde so stroški osebja in upravni stroški (vključno z režijskimi stroški), ki so povezani z naslednjimi dejavnostmi:
(a)
spodbujanje grozdov, da se olajšajo sodelovanje, izmenjava informacij ter zagotavljanje ali usmerjanje specializiranih in uporabniku prilagojenih podpornih storitev za podjetja;
(b)
trženje grozda, da se razširi sodelovanje novih podjetij ali organizacij ter poveča prepoznavnost grozda;
(c)
upravljanje zmogljivosti grozda; organizacija programov usposabljanja, delavnic in konferenc v podporo izmenjavi znanja, mreženju in mednarodnemu sodelovanju.
9. Intenzivnost pomoči za tekoče poslovanje ne presega 50 % skupnih upravičenih stroškov v obdobju, v katerem je pomoč dodeljena.
Člen 28
Pomoč za inovacije za MSP
1. Pomoč za inovacije za MSP je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so naslednji:
(a)
stroški za pridobivanje, potrjevanje in obrambe patentov ter druga neopredmetena sredstva;
(b)
stroški za napotitev visokokvalificiranega osebja iz raziskovalne organizacije za širjenje znanja ali velikega podjetja, ki dela na področju raziskav, razvoja in inovacij na novo ustanovljenem delovnem mestu pri upravičencu in ne nadomešča drugega osebja;
(c)
stroški svetovalnih in podpornih storitev za inovacije.
3. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
4. V posebnem primeru pomoči za svetovalne in podporne storitve za inovacije se lahko intenzivnost pomoči poveča do 100 % upravičenih stroškov pod pogojem, da celotni znesek pomoči za svetovalne in podporne storitve za inovacije ne presega 200 000 EUR na podjetje v katerem koli triletnem obdobju.
Člen 29
Pomoč za procesne in organizacijske inovacije
1. Pomoč za procesne in organizacijske inovacije je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč za velika podjetja je združljiva le, če dejansko sodelujejo z MSP v dejavnosti, ki prejema pomoč, in če sodelujoča MSP povzročijo vsaj 30 % skupnih upravičenih stroškov.
3. Upravičeni stroški so naslednji:
(a)
stroški osebja;
(b)
stroški instrumentov, opreme, objektov in zemljišč v obsegu ter za obdobje uporabe v projektu;
(c)
stroški pogodbenih raziskav, znanja in patentov, ki so bili kupljeni ali je bilo zanje pridobljeno licenčno dovoljenje od zunanjih virov na podlagi pogojev strogo poslovnega odnosa;
(d)
dodatni režijski stroški in drugi stroški poslovanja, vključno s stroški materiala, zalog in podobnih izdelkov, ki so nastali kot neposredna posledica projekta.
4. Intenzivnost pomoči ne presega 15 % upravičenih stroškov za velika podjetja in 50 % upravičenih stroškov za MSP.
Člen 30
Pomoč za raziskave in razvoj v sektorju ribištva in akvakulture
1. Pomoč za raziskave in razvoj v sektorju ribištva in akvakulture je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I te uredbe.
2. Projekt, ki prejema pomoč, je v interesu vseh podjetij v določenem zadevnem sektorju ali podsektorju.
3. Pred datumom začetka projekta, ki prejema pomoč, se na spletu objavijo naslednje informacije:
(a)
da se bo projekt, ki prejema pomoč, izvedel;
(b)
namen projekta, ki prejema pomoč;
(c)
približen datum objave rezultatov, ki se pričakujejo od projekta, ki prejema pomoč, in mesto objave na spletu;
(d)
navedba, da bodo rezultati projekta, ki prejema pomoč, brezplačno na voljo vsem podjetjem, dejavnim v določenem zadevnem sektorju ali podsektorju.
4. Rezultati projekta, ki prejema pomoč, so na voljo na spletu od datuma zaključka projekta, ki prejema pomoč, ali pa od datuma, ko so katere koli informacije o navedenih rezultatih posredovane članom katere koli organizacije, če slednji datum nastopi prej. Rezultati ostanejo na voljo na internetu za obdobje najmanj 5 let od konca projekta, ki prejema pomoč.
5. Pomoč se dodeli neposredno organizaciji za širjenje raziskav in znanja in ne vključuje neposrednega dodeljevanja pomoči, ki ni povezana z raziskavami in je namenjena podjetju, ki proizvaja, predeluje ali trži ribiške proizvode ali proizvode iz akvakulture.
6. Upravičeni stroški so stroški, določeni v členu 25(3).
7. Intenzivnost pomoči ne presega 100 % upravičenih stroškov.
Oddelek 5
Pomoč za usposabljanje
Člen 31
Pomoč za usposabljanje
1. Pomoč za usposabljanje je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč se ne dodeli za usposabljanje, ki ga podjetja zagotavljajo zaradi usklajenosti z obveznimi nacionalnimi standardi za usposabljanje.
3. Upravičeni stroški so naslednji:
(a)
stroški osebja za inštruktorje za ure, ko inštruktorji sodelujejo pri usposabljanju;
(b)
stroški poslovanja v zvezi z inštruktorji in udeleženci usposabljanja, ki so neposredno povezani s projektom usposabljanja, na primer potni stroški, material in zaloge, ki so neposredno povezani s projektom, amortizacija orodja in opreme, če se uporabljajo izključno za projekt usposabljanja. Stroški nastanitve so izključeni, razen najnižji potrebni stroški nastanitve za udeležence usposabljanja, ki so invalidni delavci;
(c)
stroški svetovalnih storitev, povezanih s projektom usposabljanja;
(d)
stroški osebja v zvezi z udeleženci usposabljanja in splošni posredni stroški (upravni stroški, najemnine, režijski stroški) za ure, ko udeleženci usposabljanja sodelujejo pri usposabljanju.
4. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov. Lahko se poveča, in sicer do največje intenzivnosti pomoči v višini 70 % upravičenih stroškov, v naslednjih primerih:
(a)
za 10 odstotnih točk, če je usposabljanje namenjeno invalidnim delavcem ali prikrajšanim delavcem;
(b)
za 10 odstotnih točk, če je pomoč dodeljena srednjemu podjetju, in za 20 odstotnih točk, če je pomoč dodeljena malemu podjetju.
5. Kadar se pomoč dodeli v sektorju pomorskega prevoza, se intenzivnost pomoči lahko poveča na 100 % upravičenih stroškov, če sta izpolnjena naslednja pogoja:
(a)
udeleženci usposabljanja niso aktivni, temveč so pomožni člani posadke; in
(b)
usposabljanje se izvaja na krovih ladij, ki so registrirane v Uniji.
Oddelek 6
Pomoč za prikrajšane in invalidne delavce
Člen 32
Pomoč za zaposlovanje prikrajšanih delavcev v obliki subvencij plač
1. Sheme pomoči za zaposlovanje prikrajšanih delavcev so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so stroški plač za največ 12 mesecev po zaposlitvi prikrajšanega delavca. Upravičeni stroški so stroški plač za največ 24 mesecev po zaposlitvi, če je zadevni delavec resno prikrajšan delavec.
3. Kadar zaposlovanje ne pomeni neto povečanja števila zaposlenih v zadevnem podjetju v primerjavi s povprečjem v preteklih dvanajstih mesecih, postanejo delovna mesta prosta zaradi prostovoljnega odhoda, nezmožnosti opravljanja dela, starostne upokojitve, prostovoljnega skrajšanja delovnega časa ali zakonite odpovedi zaradi nediscipline in ne zaradi presežkov delovne sile.
4. Razen v primeru zakonite odpovedi zaradi kršitve obveznosti, imajo prikrajšani delavci pravico do neprekinjene zaposlitve najmanj za obdobje v skladu z zadevno nacionalno zakonodajo ali katero koli kolektivno pogodbo, ki ureja pogodbe o zaposlitvah.
5. Če je trajanje zaposlitve krajše od 12 mesecev, ali 24 mesecev v primeru resno prikrajšanih delavcev, se pomoč ustrezno sorazmerno zmanjša.
6. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
Člen 33
Pomoč za zaposlovanje invalidnih delavcev v obliki subvencij plač
1. Pomoč za zaposlovanje invalidnih delavcev je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so stroški plač za celotno obdobje, v katerem je invalidni delavec zaposlen.
3. Kadar zaposlovanje ne pomeni neto povečanja števila zaposlenih v zadevnem podjetju v primerjavi s povprečjem v preteklih dvanajstih mesecih, postanejo delovna mesta prosta zaradi prostovoljnega odhoda, invalidnosti, starostne upokojitve, prostovoljnega skrajšanja delovnega časa ali zakonite odpovedi zaradi nediscipline in ne zaradi presežkov delovne sile.
4. Razen v primeru zakonite odpovedi zaradi nediscipline, imajo invalidni delavci pravico do neprekinjene zaposlitve najmanj za obdobje v skladu z zadevno nacionalno zakonodajo ali katero koli kolektivno pogodbo, ki je pravno zavezujoča za podjetje in ureja pogodbe o zaposlitvah.
5. Intenzivnost pomoči ne presega 75 % upravičenih stroškov.
Člen 34
Pomoč za nadomestilo dodatnih stroškov zaradi zaposlovanja invalidnih delavcev
1. Pomoč za nadomestilo dodatnih stroškov zaradi zaposlovanja invalidnih delavcev je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so naslednji:
(a)
stroški prilagoditve prostorov;
(b)
stroški zaposlitve osebja za čas, ki ga porabijo samo za pomoč invalidnim delavcem, in za usposabljanje tega osebja za pomoč invalidnim delavcem;
(c)
stroški prilagoditve ali nakupa opreme oziroma pridobitve in validiranja programske opreme, zato da jo bodo lahko uporabljali invalidni delavci, vključno s prilagojeno in pomožno tehnološko opremo, ki jih je treba dodati stroškom, ki bi jih imel upravičenec, če bi zaposloval delavce, ki niso invalidni delavci;
(d)
stroški, neposredno povezani s prevozom invalidnih delavcev na delovno mesto in z dejavnostmi, povezanimi z delom;
(e)
stroški plač za ure, ki so jih invalidni delavci porabili za rehabilitacijo;
(f)
stroški gradnje, namestitve ali posodobitve proizvodnih enot zadevnega podjetja ter vsi stroški upravljanja in prevoza, če izhajajo neposredno iz zaposlovanja invalidnih delavcev, kadar upravičeno podjetje zagotavlja zaščiteno zaposlitev.
3. Intenzivnost pomoči ne presega 100 % upravičenih stroškov.
Člen 35
Pomoč za nadomestilo stroškov pomoči za prikrajšane delavce
1. Pomoč za nadomestilo stroškov pomoči za prikrajšane delavce je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so stroški:
(a)
zaposlitve osebja samo za čas, ki ga porabijo za pomoč prikrajšanim delavcem v obdobju največ 12 mesecev po zaposlitvi prikrajšanega delavca ali v obdobju največ 24 mesecev po zaposlitvi resno prikrajšanega delavca;
(b)
usposabljanja takega osebja za pomoč prikrajšanim delavcem.
3. Zagotovljena pomoč obsega ukrepe za podporo prikrajšanih delavcev pri njihovem razvoju samostojnosti in prilagajanju na delovno okolje, pri čemer se delavca spremlja v socialnih in upravnih postopkih, pomaga pri komunikaciji s podjetnikom in pri obvladovanju nasprotij.
4. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
Oddelek 7
Pomoč za varstvo okolja
Člen 36
Pomoč za naložbe, ki podjetjem omogoča preseganje standardov Unije za varstvo okolja oziroma povišanje ravni varstva okolja v odsotnosti standardov Unije
1. Pomoč za naložbe, ki podjetjem omogoča preseganje standardov Unije za varstvo okolja oziroma povišanje ravni varstva okolja v odsotnosti standardov Unije, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Naložba izpolnjuje enega od naslednjih pogojev:
(a)
upravičencu omogoča, da poviša raven varstva okolja s svojimi dejavnostmi s preseganjem veljavnih standardov Unije, ne glede na obstoj obveznih nacionalnih standardov, ki so strožji od standardov Unije;
(b)
upravičencu omogoča, da poviša raven varstva okolja s svojimi dejavnostmi v odsotnosti standardov Unije.
3. Pomoč se ne dodeli, kadar naj bi naložbe zagotovile usklajenost podjetij s standardi Unije, ki so že sprejeti, vendar še ne veljajo.
4. Z odstopanjem od odstavka 3 se pomoč lahko dodeli za:
(a)
nakup novih prevoznih sredstev za cestni in železniški prevoz ter prevoz po celinskih plovnih poteh in pomorski prevoz, ki izpolnjujejo sprejete standarde Unije, če je bil nakup opravljen, preden so navedeni standardi začeli veljati, ko pa ti začnejo veljati, se ne uporabljajo za že kupljena prevozna sredstva pred tem datumom;
(b)
naknadno opremljanje obstoječih prevoznih sredstev za cestni in železniški prevoz ter prevoz po celinskih plovnih poteh in pomorski prevoz, če standardi Unije še niso začeli veljati na dan začetka obratovanja navedenih prevoznih sredstev; ko ti standardi začnejo veljati, se ne uporabljajo retroaktivno za navedena prevozna sredstva.
5. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložbe, ki so potrebni za preseganje veljavnih standardov Unije ali zvišanje ravni varstva okolja v odsotnosti standardov Unije. Stroški se določijo na naslednji način:
(a)
kadar se stroški naložb v varstvo okolja lahko opredelijo v skupnih stroških naložb kot ločena naložba, se ti stroški, povezani z varstvom okolja, štejejo za upravičene stroške;
(b)
v vseh drugih primerih se stroški naložb v varstvo okolja opredelijo s primerjavo s podobno, okolju manj prijazno naložbo, ki bi se verodostojno izvedla brez pomoči. Razlika med stroški obeh naložb opredeljuje strošek, povezan z varstvom okolja, in se šteje za upravičene stroške.
Stroški, ki niso neposredno povezani z doseganjem višje ravni varstva okolja, niso upravičeni.
6. Intenzivnost pomoči ne presega 40 % upravičenih stroškov.
7. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem, in za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem.
8. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 15 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, ter za 5 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe.
Člen 37
Pomoč za naložbe za čimprejšnjo prilagoditev na prihodnje standarde Unije
1. Pomoč, ki podjetja spodbuja k uskladitvi z novimi standardi Unije, s katerimi se poviša raven varstva okolja in ki še ne veljajo, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Standardi Unije se sprejmejo, naložba pa se izvede in konča vsaj eno leto pred začetkom veljavnosti zadevnega standarda.
3. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložbe, ki so potrebni za preseganje veljavnih standardov Unije. Stroški se določijo na naslednji način:
(a)
kadar se stroški naložb v varstvo okolja lahko opredelijo v skupnih stroških naložb kot ločena naložba, se ti stroški, povezani z varstvom okolja, štejejo za upravičene stroške;
(b)
v vseh drugih primerih se stroški naložb v varstvo okolja opredelijo s primerjavo s podobno, okolju manj prijazno naložbo, ki bi se verodostojno izvedla brez pomoči. Razlika med stroški obeh naložb opredeljuje strošek, povezan z varstvom okolja, in se šteje za upravičene stroške.
Stroški, ki niso neposredno povezani z doseganjem višje ravni varstva okolja, niso upravičeni.
4. Intenzivnost pomoči ne sme presegati naslednjih ravni:
(a)
20 % upravičenih stroškov za mala podjetja, 15 % upravičenih stroškov za srednja podjetja in 10 % upravičenih stroškov za velika podjetja, če se naložba izvede in konča več kot tri leta pred datumom začetka veljavnosti novega standarda Unije;
(b)
15 % upravičenih stroškov za mala podjetja, 10 % upravičenih stroškov za srednja podjetja in 5 % upravičenih stroškov za velika podjetja, če se naložba izvede in konča med enim in tremi leti pred datumom začetka veljavnosti novega standarda Unije.
5. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 15 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, ter za 5 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe.
Člen 38
Pomoč za naložbe v ukrepe za energetsko učinkovitost
1. Pomoč za naložbe, ki podjetjem omogoča, da dosežejo energetsko učinkovitost, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč se ne dodeli na podlagi tega člena, kadar se izboljšave izvedejo, da se zagotovi usklajenost podjetij s standardi Unije, ki so že sprejeti, vendar še ne veljajo.
3. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložbe, potrebni za doseganje višje ravni energetske učinkovitosti. Stroški se določijo na naslednji način:
(a)
kadar se stroške naložb v energetsko učinkovitost lahko prepozna v skupnih stroških naložb kot ločena naložba, se stroški, povezani z energetsko učinkovitostjo, štejejo za upravičene stroške;
(b)
v vseh drugih primerih se stroški naložb v energetsko učinkovitost opredelijo s primerjavo s podobno, energetsko manj učinkovito naložbo, ki bi se verodostojno izvedla brez pomoči. Razlika med stroški obeh naložb opredeljuje strošek, povezan z energetsko učinkovitostjo, in se šteje za upravičene stroške.
Stroški, ki niso neposredno povezani z doseganjem višje ravni varstva okolja, niso upravičeni.
4. Intenzivnost pomoči ne presega 30 % upravičenih stroškov.
5. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, in za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem.
6. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 15 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, ter za 5 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe.
Člen 39
Pomoč za naložbe v projekte energetske učinkovitosti v stavbah
1. Pomoč za naložbe v projekte energetske učinkovitosti v stavbah je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Projekti na področju energetske učinkovitosti, ki zadevajo stavbe, so upravičeni do pomoči iz tega člena.
3. Upravičeni stroški so skupni stroški projekta energetske učinkovitosti.
4. Pomoč v obliki finančnih sredstev, lastniškega kapitala, jamstva ali posojila se dodeli skladu za energetsko učinkovitost ali drugemu finančnemu posredniku, ki jo v celoti prenese na končne upravičence, tj. lastnike ali najemnike stavbe.
5. Pomoč, ki jo dodeli sklad za energetsko učinkovitost ali drug finančni posrednik za upravičene projekte energetske učinkovitosti, je lahko v obliki posojil ali jamstev. Nominalna vrednost posojila ali zajamčenega zneska ne presega 10 milijonov EUR na projekt na ravni končnih upravičencev. Jamstvo ne bi smelo presegati 80 % osnovnega posojila.
6. Odplačilo lastnikov zgradb skladu za energetsko učinkovitost ali drugemu finančnemu posredniku ni manjše od nominalne vrednosti posojila.
7. Pomoč za energetsko učinkovitost spodbudi dodatne naložbe zasebnih vlagateljev, ki dosežejo najmanj 30 % skupnega financiranja, zagotovljenega projektu na področju energetske učinkovitosti. Če pomoč zagotavlja sklad za izboljšanje energetske učinkovitosti, se zasebne naložbe lahko spodbujajo na ravni sklada za energetsko učinkovitost in/ali na ravni projektov na področju energetske učinkovitosti, da se doseže skupno najmanj 30 % celotnega financiranja, zagotovljenega za projekt na področju energetske učinkovitosti.
8. Države članice lahko vzpostavijo sklade za energetsko učinkovitost in/ali uporabijo finančne posrednike pri zagotavljanju pomoči za energetsko učinkovitost. Za to morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
upravljavci finančnih posrednikov ter upravljavci skladov za energetsko učinkovitost se izberejo na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa v skladu z veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo. Zlasti se med njimi ne razlikuje na podlagi kraja njihovega sedeža ali ustanovitve v kateri koli državi članici. Od finančnih posrednikov in upravljavcev skladov se lahko zahteva, da izpolnjujejo vnaprej določena merila, ki so objektivno upravičena zaradi narave naložbe;
(b)
finančni posredniki ter vlagatelji ali upravljavci skladov se izberejo na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa, ki se izvede v skladu z veljavno zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo, katerega cilj je vzpostavitev ustreznih dogovorov o porazdelitvi tveganj in donosov, pri čemer ima asimetrična udeležba pri dobičku za vse naložbe razen jamstev prednost pred zaščito pred izgubami. Če se zasebni vlagatelji ne izberejo s takšnim razpisom, pravično stopnjo donosa za zasebne vlagatelje določi neodvisni strokovnjak, izbran na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa;
(c)
v primeru asimetrične delitve izgube med javnimi in zasebnimi vlagatelji, se prva izguba, ki jo prevzame javni vlagatelj, omeji na 25 % celotne naložbe;
(d)
v primeru jamstev se stopnja jamstva omeji na 80 %, skupne izgube, ki jih prevzame država članica, pa se omejijo na največ 25 % osnovnega zajamčenega portfelja. Samo jamstva za kritje pričakovanih izgub osnovnega zajamčenega portfelja se lahko zagotovijo brezplačno. Če jamstvo obsega tudi kritje nepričakovanih izgub, finančni posrednik plača jamstveno premijo v skladu s tržnimi pravili, in sicer za tisti del jamstva, ki krije nepričakovane izgube;
(e)
vlagatelji imajo možnost zastopanja v upravnih organih sklada za energetsko učinkovitost ali finančnega posrednika, kot je nadzorni odbor ali svetovalni odbor;
(f)
sklad za energetsko učinkovitost ali finančni posrednik se ustanovi v skladu z veljavno zakonodajo in država članica določi postopek skrbnega pregleda, da se zagotovi tržno utemeljena naložbena strategija za izvajanje ukrepa pomoči za energetsko učinkovitost.
9. Finančni posredniki, vključno s skladi za energetsko učinkovitost, se upravljajo na komercialni podlagi in zagotavljajo pridobitno naravnane naložbene odločitve. To velja, če finančni posrednik ali upravljavci sklada za energetsko učinkovitost izpolnjujejo naslednje pogoje:
(a)
zavezani so z zakonom ali pogodbo, da delujejo kot skrbni poklicni upravljavci v dobri veri in se izogibajo nasprotij interesov; uporabljajo se najboljše prakse in regulativni nadzor;
(b)
njihovo plačilo je v skladu s tržno prakso. Ta zahteva velja za izpolnjeno, kadar je upravljavec izbran na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega razpisa, ki temelji na objektivnih merilih, povezanih z izkušnjami, s strokovnim znanjem ter poslovno in finančno sposobnostjo;
(c)
prejemajo plačilo, vezano na uspešnost, ali pa prevzamejo del naložbenih tveganj v obliki skupne naložbe lastnih sredstev, da se zagotovi stalna usklajenost njihovih interesov z interesi javnega vlagatelja;
(d)
opredelijo naložbeno strategijo, merila in predlagani časovni razpored naložb v projekte na področju energetske učinkovitosti ter s tem opredelijo predhodno finančno izvedljivost in pričakovan učinek na energetsko učinkovitost;
(e)
za javna sredstva, vložena v sklad za energetsko učinkovitost ali dodeljena finančnemu posredniku, obstaja jasna in realistična strategija izstopa, da se omogoči financiranje projektov na področju energetske učinkovitosti na tržni osnovi.
10. Izboljšave energetske učinkovitosti za zagotovitev, da upravičenec izpolnjuje že sprejete standarde Unije, niso izvzete iz obveznosti priglasitve na podlagi tega člena.
Člen 40
Pomoč za naložbe v soproizvodnjo z visokim izkoristkom
1. Pomoč za naložbe v soproizvodnjo toplote in električne energije z visokim izkoristkom je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč za naložbe se dodeli samo za novo nameščene ali prenovljene zmogljivosti.
3. Nov obrat za soproizvodnjo zagotovi splošen prihranek primarne energije v primerjavi z ločeno proizvodnjo toplote in električne energije, kot je določeno v Direktivi 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (56). Izboljšava obstoječega obrata za soproizvodnjo toplote in električne energije ali predelava obstoječega obrata za proizvodnjo energije v obrat za soproizvodnjo toplote in električne energije v primerjavi s prvotnim stanjem povzroči prihranke primarne energije.
4. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložbe za opremo, ki je potrebna za delovanje obrata kot obrata za soproizvodnjo z visokim izkoristkom, v primerjavi z običajnimi obrati za električno energijo ali ogrevanje enake zmogljivosti ali dodatnimi stroški naložbe za posodobitev, ki zagotovi večjo učinkovitost, če obstoječi obrat že izpolnjuje prag visokega izkoristka.
5. Intenzivnost pomoči ne presega 45 % upravičenih stroškov. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, in za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem.
6. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 15 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, ter za 5 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe.
Člen 41
Pomoč za naložbe za spodbujanje energije iz obnovljivih virov
1. Pomoč za naložbe za spodbujanje energije iz obnovljivih virov je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč za naložbe v proizvodnjo biogoriv je izvzeta iz obveznosti priglasitve samo, če se naložbe, ki prejmejo pomoč, uporabijo za proizvodnjo trajnostnih biogoriv, razen biogoriv iz poljščin. Vendar je pomoč za naložbe za preoblikovanje obstoječih obratov za proizvodnjo biogoriv iz poljščin v napredne obrate za proizvodnjo biogoriv izvzeta na podlagi tega člena, če bi se proizvodnja iz poljščin sorazmerno zmanjšala glede na novo zmogljivost.
3. Pomoč se ne dodeli za biogoriva, ki so predmet obveznosti dobave ali dodajanja.
4. Pomoč se ne dodeli za hidroelektrarne, ki niso v skladu z Direktivo 2000/60/ES.
5. Pomoč za naložbe se dodeli samo za nove obrate. Pomoč se ne dodeli ali izplača po začetku obratovanja obrata in ni odvisna od proizvodnje.
6. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložbe, ki so potrebni za spodbujanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov. Stroški se določijo na naslednji način:
(a)
kadar se stroški naložbe v proizvodnjo energije iz obnovljivih virov lahko prepoznajo v skupnem strošku naložbe kot samostojna naložba, na primer kot jasno prepoznaven dodatek k že obstoječemu obratu, se ta strošek, povezan z energijo iz obnovljivih virov, šteje za upravičene stroške;
(b)
kadar se stroške naložbe v proizvodnjo energije iz obnovljivih virov lahko opredeli s sklicevanjem na podobno, okolju manj prijazno naložbo, ki bi jo bilo mogoče verodostojno izvesti brez pomoči, ta razlika med stroški obeh naložb opredeljuje strošek, povezan z energijo iz obnovljivih virov, in šteje za upravičene stroške;
(c)
za nekatere male obrate, pri katerih ni mogoče določiti okolju manj prijazne naložbe, ker obrati majhnega obsega ne obstajajo, se skupni stroški naložb za doseganje višje ravni varstva okolja štejejo za upravičene stroške.
Stroški, ki niso neposredno povezani z doseganjem višje ravni varstva okolja, niso upravičeni.
7. Intenzivnost pomoči ne presega:
(a)
45 % upravičenih stroškov, če so upravičeni stroški izračunani na podlagi točke (6)(a) ali (b);
(b)
30 % upravičenih stroškov, če so upravičeni stroški izračunani na podlagi točke (6)(c).
8. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, in za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem.
9. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 15 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, ter za 5 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe.
10. Kadar je pomoč dodeljena v konkurenčnem postopku zbiranja ponudb na podlagi jasnih, preglednih in nediskriminatornih meril, lahko intenzivnost pomoči doseže 100 % upravičenih stroškov. Tak postopek zbiranja ponudb je nediskriminatoren in omogoča sodelovanje vseh zainteresiranih podjetij. Proračun v zvezi s postopkom zbiranja ponudb je zavezujoča omejitev v smislu, da ne morejo vsi udeleženci prejeti pomoči, pomoč pa se dodeli na podlagi prve ponudbe, ki jo predloži ponudnik, s čimer so izključena nadaljnja pogajanja.
Člen 42
Pomoč za tekoče poslovanje za spodbujanje električne energije iz obnovljivih virov
1. Pomoč za tekoče poslovanje za spodbujanje električne energije iz obnovljivih virov je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč se dodeli v konkurenčnem postopku zbiranja ponudb na podlagi jasnih, preglednih in nediskriminatornih meril, ki je odprt za vse proizvajalce, ki proizvajajo električno energijo iz obnovljivih virov na nediskriminatoren način.
3. Postopek zbiranja ponudb je lahko omejen na posamezne tehnologije, kadar bi postopek, ki bi bil odprt za vse proizvajalce, povzročil manj optimalen rezultat, ki ga ni mogoče obravnavati pri načrtovanju postopka zlasti glede:
(i)
dolgoročnih možnosti določene nove in inovativne tehnologije; ali
(ii)
potrebe, da se doseže diverzifikacija; ali
(iii)
omejitev omrežja in stabilnosti omrežja; ali
(iv)
stroškov sistema (sistemskega povezovanja); ali
(v)
potrebe, da se preprečijo izkrivljanja na trgu surovin zaradi podpore za biogoriva.
Države članice izvedejo podrobno oceno uporabnosti takih pogojev in o tem poročajo Komisiji v skladu z navodili iz člena 11(a).
4. Pomoč se dodeli novim in inovativnim tehnologijam obnovljivih virov energije v konkurenčnem postopku zbiranja ponudb, pri katerem lahko sodeluje vsaj ena taka tehnologija na podlagi jasnih, preglednih in nediskriminatornih meril. Taka pomoč se ne dodeli za več kot 5 % načrtovane nove električne zmogljivosti iz obnovljivih virov letno skupaj.
5. Pomoč se dodeli v obliki premije poleg tržne cene, po kateri proizvajalci prodajajo električno energijo neposredno na trg.
6. Za upravičence do pomoči veljajo standardne odgovornosti za izravnavo odstopanj. Upravičenci lahko odgovornosti za izravnavo odstopanj v svojem imenu prenesejo na druga podjetja, kot so povezovalci.
7. Pomoč se ne dodeli, kadar so cene negativne.
8. Pomoč se lahko dodeli brez konkurenčnega postopka zbiranja ponudb, kot je opisan v odstavku 2, za obrate z instalirano električno zmogljivostjo manj kot 1 MW za proizvodnjo električne energije iz vseh obnovljivih virov, razen za vetrno energijo, kadar se lahko pomoč dodeli brez konkurenčnega postopka zbiranja ponudb, kot je opisan v odstavku 2, za obrate z instalirano električno zmogljivostjo manj kot 6 MW ali za obrate z manj kot 6 proizvodnimi enotami. Brez poseganja v odstavek 9, ko je pomoč dodeljena brez konkurenčnega postopka zbiranja ponudb, se upoštevajo pogoji iz odstavkov 5, 6 in 7. Ko je pomoč dodeljena brez konkurenčnega postopka zbiranja ponudb, se poleg tega upoštevajo pogoji iz člena 43(5), (6) in (7).
9. Pogoji iz odstavkov 5, 6 in 7 se ne uporabljajo za pomoč za tekoče poslovanje, dodeljeno za obrate z instalirano električno zmogljivostjo manj kot 500 kW za proizvodnjo električne energije iz vseh obnovljivih virov, razen za vetrno energijo, kadar se ti pogoji ne uporabljajo za pomoč za tekoče poslovanje, dodeljeno za obrate z instalirano zmogljivostjo manj kot 3 MW ali za obrate z manj kot 3 proizvodnimi enotami.
10. Za izračun navedene najvišje zmogljivosti iz odstavkov 8 in 9 se obrati s skupno točko povezave na elektroenergetsko omrežje štejejo za en sam obrat.
11. Pomoč se odobri samo, dokler ni obrat za proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov v celoti amortiziran v skladu s splošno sprejetimi računovodskimi načeli. Vse predhodno prejete pomoči za naložbe se odštejejo od pomoči za tekoče poslovanje.
Člen 43
Pomoč za tekoče poslovanje za spodbujanje energije iz obnovljivih virov v obratih manjšega obsega
1. Pomoč za tekoče poslovanje za spodbujanje energije iz obnovljivih virov v obratih manjšega obsega je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč se dodeli samo za obrate s proizvodno zmogljivostjo manj kot 500 kW za proizvodnjo energije iz vseh obnovljivih virov, razen za vetrno energijo, kjer se dodeli pomoč za obrate z obstoječo zmogljivostjo manj kot 3 MW ali z manj kot 3 proizvodnimi enotami, ter za biogoriva, kjer se pomoč dodeli za obrate z obstoječo zmogljivostjo manj kot 50 000 ton na leto. Za izračun navedene najvišje zmogljivosti se obrati manjšega obsega s skupno točko povezave na elektroenergetsko omrežje štejejo za en sam obrat.
3. Pomoč se odobri samo za obrate, ki proizvajajo trajnostna biogoriva, ki niso biogoriva iz poljščin. Pomoč za tekoče poslovanje za obrate, ki proizvajajo biogoriva iz poljščin, ki so začeli obratovati pred 31. decembrom 2013 in ki še niso v celoti amortizirani, so izvzeti v skladu s tem členom, vendar v vsakem primeru najpozneje do leta 2020.
4. Pomoč se ne dodeli za biogoriva, ki so predmet obveznosti dobave ali dodajanja.
5. Pomoč na enoto energije ne presega razlike med diskontirano lastno ceno proizvodnje energije iz omenjenih obnovljivih virov in tržno ceno zadevne oblike energije. Diskontirana lastna cena se redno posodablja, in sicer najmanj enkrat letno.
6. Najvišja stopnja donosa, ki se uporablja za izračun diskontirane lastne cene ne presega ustrezne menjalne obrestne mere in premije 100 baznih točk. Ustrezna menjalna obrestna mera je menjalna obrestna mera valute, v kateri se pomoč dodeli za zapadlost, ki odraža obdobje amortizacije naprav, ki prejemajo pomoč.
7. Pomoč se dodeli samo, dokler ni naprava v celoti amortizirana v skladu s splošno sprejetimi računovodskimi načeli. Vsa pomoč za naložbe, dodeljena obratu, se odšteje od pomoči za tekoče poslovanje.
Člen 44
Pomoč v obliki znižanja okoljskih davkov v skladu z Direktivo 2003/96/ES
1. Sheme pomoči v obliki znižanja okoljskih davkov, ki izpolnjujejo pogoje iz Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (57), so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe ter so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičenci znižanja davkov se izberejo na podlagi preglednih in objektivnih meril ter plačajo vsaj ustrezno najnižjo raven obdavčitve, določeno v Direktivi 2003/96/ES.
3. Sheme pomoči v obliki znižanj davkov temelji na znižanju veljavne okoljske davčne stopnje ali na plačilu fiksnega zneska nadomestila ali na podlagi kombinacije teh mehanizmov.
4. Pomoč se ne dodeli za biogoriva, ki so predmet obveznosti dobave ali dodajanja.
Člen 45
Pomoč za naložbe v sanacijo onesnaženih območij
1. Pomoč za naložbe v podjetja, ki popravljajo okoljsko škodo s sanacijo onesnaženih območij, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Cilj naložbe je popraviti okoljsko škodo, kar zajema tudi poslabšanje kakovosti tal ali površinske vode ali podtalnice.
3. Kadar gre za določeno osebo, ki je odgovorna za okoljsko škodo po veljavni zakonodaji v vsaki državi članici, brez poseganja v sprejetje pravil Unije na tem področju (zlasti Direktiva 2004/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode (58), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti (59), Direktiva 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida in spremembi Direktive Sveta 85/337/EGS, direktiv 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES, 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 1013/2006 (60), in Direktiva 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o varnosti naftnih in plinskih dejavnosti na morju in spremembi Direktive 2004/35/ES (61)) mora navedena oseba financirati sanacijo v skladu z načelom „onesnaževalec plača“, državne pomoči pa se ne dodeli. Kadar odgovorne osebe ni mogoče določiti po veljavni zakonodaji ali ji ni mogoče naložiti stroškov, oseba, odgovorna za sanacijo ali odstranitev onesnaževal, lahko prejme državno pomoč.
4. Upravičeni stroški so stroški, ki nastanejo zaradi sanacije z odbitkom povečanja vrednosti zemljišča. Vsi stroški, ki jih ima podjetje zaradi sanacije svojega območja, ne glede na to, ali je takšne stroške mogoče prikazati kot stalna sredstva v bilanci stanja, se pri sanaciji onesnaženih območij lahko štejejo kot upravičena naložba.
5. Oceno povečanja vrednosti zemljišča, ki je posledica sanacije, opravi neodvisni strokovnjak.
6. Intenzivnost pomoči ne presega 100 % upravičenih stroškov.
Člen 46
Pomoč za naložbe v energetsko učinkovito daljinsko ogrevanje in hlajenje
1. Pomoč za naložbe za namestitev energetsko učinkovitega sistema daljinskega ogrevanja in hlajenja je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški za proizvodni obrat so dodatni stroški, ki so potrebni za gradnjo, povečanje, obnovo enega ali več proizvodnih enot, da bi naprava delovala kot energetsko učinkovit sistem daljinskega ogrevanja in hlajenja v primerjavi s klasičnim proizvodnim obratom. Naložba je sestavni del energetsko učinkovitega sistema daljinskega ogrevanja in hlajenja.
3. Intenzivnost pomoči za proizvodni obrat ne presega 45 % upravičenih stroškov. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, in za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem.
4. Intenzivnost pomoči za proizvodni obrat se lahko poveča za 15 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, ter za 5 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe.
5. Upravičeni stroški za distribucijsko omrežje so stroški naložbe.
6. Znesek pomoči za distribucijsko omrežje ne presega razlike med upravičenimi stroški in poslovnim dobičkom. Poslovni dobiček se predhodno odšteje od upravičenih stroškov ali prek mehanizma za vračilo sredstev.
Člen 47
Pomoč za naložbe v recikliranje in ponovno uporabo odpadkov
1. Pomoč za naložbe v recikliranje in ponovno uporabo odpadkov je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč za naložbe se dodeli za recikliranje in ponovno uporabo odpadkov, ki jih ustvarijo druga podjetja.
3. Reciklirani ali ponovno uporabljeni materiali bi se drugače odstranili ali obdelali na okolju manj prijazen način. Pomoč za postopke predelave odpadkov, razen recikliranja, ni predmet skupinske izjeme v skladu s tem členom.
4. Pomoč posredno onesnaževalcev ne razbremeni bremena, ki bi ga morali nositi na podlagi prava Unije, ali bremena, ki bi se moral šteti za običajen strošek podjetja.
5. Naložba ne le povečuje povpraševanje po materialih za recikliranje, temveč povečuje tudi njihovo zbiranje.
6. Naložba presega raven „najsodobnejšega postopka“.
7. Upravičeni stroški so dodatni stroški naložbe, potrebni za izvedbo naložbe, ki omogoča dejavnosti boljšega ali učinkovitejšega recikliranja ali ponovne uporabe v primerjavi s klasičnim postopkom dejavnosti ponovne uporabe in recikliranja z enako zmogljivostjo, ki bi bila vzpostavljena brez dodelitve pomoči.
8. Intenzivnost pomoči ne presega 35 % upravičenih stroškov. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 20 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno malim podjetjem, in za 10 odstotnih točk za pomoč, dodeljeno srednjim podjetjem.
9. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 15 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(a) Pogodbe, ter za 5 odstotnih točk za naložbe na območjih, ki prejemajo pomoč in izpolnjujejo pogoje iz člena 107(3)(c) Pogodbe.
10. Pomoč za naložbe v zvezi z recikliranjem in ponovno uporabo lastnih odpadkov upravičenca ni izvzeta iz obveznosti priglasitve na podlagi tega člena.
Člen 48
Pomoč za naložbe v energetsko infrastrukturo
1. Pomoč za naložbe v izgradnjo ali nadgradnjo energetske infrastrukture je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč se dodeli za energetsko infrastrukturo na območjih, ki prejemajo pomoč.
3. Za energetsko infrastrukturo velja polna tarifa in celotna ureditev za dostop v skladu z zakonodajo na področju notranjega energetskega trga.
4. Upravičeni stroški so stroški naložbe.
5. Znesek ne presega razlike med upravičenimi stroški in poslovnim dobičkom naložbe. Poslovni dobiček se predhodno odšteje od upravičenih stroškov ali prek mehanizma za vračilo sredstev.
6. Pomoč za naložbe v projekte shranjevanja električne energije in plina ter v naftno infrastrukturo ni izvzeta na podlagi tega člena.
Člen 49
Pomoč za okoljske študije
1. Pomoč za študije, vključno z energetskimi pregledi, ki so neposredno povezane z naložbami iz tega oddelka, je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so stroški študij iz odstavka 1.
3. Intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov.
4. Intenzivnost pomoči se lahko poveča za 20 odstotnih točk za študije, ki se opravljajo za mala podjetja, in za 10 odstotnih točk za študije, ki se opravljajo za srednja podjetja.
5. Pomoč se ne dodeli velikim podjetjem za energetske preglede, ki se izvajajo v skladu s členom 8(4) Direktive 2012/27/EU, razen če je energetski pregled izveden poleg obveznega energetskega pregleda v skladu z navedeno direktivo.
Oddelek 8
Pomoč za odpravo škode, ki jo povzročijo nekatere naravne nesreče
Člen 50
Sheme pomoči za odpravo škode, ki jo povzročijo nekatere naravne nesreče
1. Sheme pomoči za odpravo škode, ki jo povzročijo potresi, snežni in zemeljski plazovi, poplave, tornadi, orkani, vulkanski izbruhi in naravni požari naravnega izvora, so združljive z notranjim trgom v smislu člena 107(2)(b) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in iz poglavja I.
2. Za dodelitev pomoči veljata naslednja pogoja:
(a)
pristojni javni organi države članice so uradno priznali značaj dogodka kot naravna nesreča; in
(b)
obstaja neposredna vzročna zveza med naravno nesrečo in škodo, ki jo je utrpelo zadevno podjetje.
3. Sheme pomoči, povezane z določeno naravno nesrečo, je treba sprejeti v treh letih od pojava nesreče. Pomoč na podlagi takih shem se odobri v štirih letih od pojava nesreče.
4. Stroški, ki nastanejo zaradi škode, ki je neposredna posledica naravne nesreče, ocenjene s strani neodvisnega izvedenca, ki ga priznava pristojni nacionalni organ ali zavarovalnica, so upravičeni stroški. Taka škoda lahko vključuje materialno škodo na premoženju, na primer stavbah, opremi, strojih ali zalogah, ter škodo zaradi izpada dohodka zaradi popolnega ali delnega prenehanja dejavnosti za obdobje največ šestih mesecev po pojavu nesreče. Izračun materialne škode temelji na stroških popravila ali ekonomski vrednosti, ki jo je zadevno sredstvo imelo pred nesrečo. Ne presega stroškov popravila ali zmanjšanja poštene tržne vrednosti, ki jo je povzročila nesreča, tj. razlika med vrednostjo premoženja tik pred pojavom nesreče in takoj po njej. Izguba prihodka se izračuna na podlagi finančnih podatkov prizadetega podjetja (dobiček pred obrestmi in davki (EBIT), amortizacija in stroški dela, ki se nanašajo samo na poslovno enoto, ki jo je prizadela naravna nesreča), tako da se primerjajo finančni podatki za šest mesecev po nesreči s povprečjem treh let, izbranih izmed petih let pred nesrečo (pri tem se ne upošteva najboljši in najslabši finančni rezultat), in izračunajo za obdobje istih šestih mesecev v letu. Škoda se izračuna za vsakega upravičenca posebej.
5. Pomoč in vsa druga plačila, prejeta kot nadomestilo za škodo, vključno s plačili iz zavarovalnih polic, ne smejo presegati 100 % upravičenih stroškov.
Oddelek 9
Socialna pomoč za prevoz za prebivalce oddaljenih regij
Člen 51
Socialna pomoč za prevoz za prebivalce oddaljenih regij
1. Pomoč za zračni in pomorski potniški promet je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(2)(a) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Celotna pomoč je namenjena končnim potrošnikom, ki prebivajo v oddaljenih regijah.
3. Pomoč se dodeli za potniški promet na poteh, ki povezujejo letališča in pristanišča v oddaljenih regijah z letališči ali pristanišči v Evropskem gospodarskem prostoru.
4. Pomoč se dodeli brez diskriminacije glede na identiteto prevoznika ali vrsto storitve ter brez omejitev v zvezi s točno potjo v oddaljeno regijo ali iz nje.
5. Med upravičene stroške spada cena povratne vozovnice iz oddaljene regije ali vanjo, vključno z vsemi taksami in stroški, ki jih prevoznik zaračuna potrošniku.
6. Intenzivnost pomoči ne presega 100 % upravičenih stroškov.
Oddelek 10
Pomoč za širokopasovno infrastrukturo
Člen 52
Pomoč za širokopasovno infrastrukturo
1. Pomoč za naložbe v razvoj širokopasovnih omrežij je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Upravičeni stroški so naslednji:
(a)
stroški naložb za izgradnjo pasivne širokopasovne infrastrukture;
(b)
stroški naložb za gradbena dela v povezavi s širokopasovno infrastrukturo;
(c)
stroški naložb za izgradnjo osnovnih širokopasovnih omrežij; in
(d)
stroški naložb za izgradnjo dostopovnih omrežij naslednje generacije (NGA).
3. Naložba je osredotočena na območja, kjer ni infrastrukture enake kategorije (osnovna širokopasovna infrastruktura ali dostopovno omrežje naslednje generacije) in kjer ni verjetno, da bi bila taka infrastruktura razvita pod komercialnimi pogoji v treh letih od trenutka, ko je objavljen načrtovani ukrep pomoči, kar se tudi preveri z odprtim javnim posvetovanjem.
4. Pomoč se dodeli na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminatornega konkurenčnega izbirnega postopka ob spoštovanju načela tehnološke nevtralnosti.
5. Omrežni operater nudi v skladu s členom 2(139) te uredbe najširši možen aktiven in pasiven veleprodajni dostop v skladu s pravičnimi in nediskriminatornimi pogoji, vključno s fizično razvezavo v primeru dostopovnih omrežij naslednje generacije. Tak veleprodajni dostop se odobri za vsaj sedem let, pravica dostopa do vodov in drogov pa ni časovno omejena. Vodi, za katerih izgradnjo se dodeli pomoč, morajo biti dovolj veliki, da se lahko uporabljajo za več kabelskih omrežij in različne omrežne topologije.
6. Cena veleprodajnega dostopa temelji na načelih oblikovanja cen, ki jih določi nacionalni regulativni organ, in na merilih uspešnosti, ki prevladujejo v drugih primerljivih in bolj konkurenčnih območjih v državi članici ali Uniji, upoštevati pa je treba tudi pomoč, ki jo prejme omrežni operater. Z nacionalnim regulativnim organom se opravi posvetovanje glede pogojev dostopa, vključno z oblikovanjem cen, ter v primeru sporov med iskalci dostopa in operaterjem subvencionirane infrastrukture.
7. Države članice vzpostavijo mehanizem za spremljanje in vračilo sredstev, če znesek dodeljene pomoči za projekt presega 10 milijonov EUR.
Oddelek 11
Pomoč za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine
Člen 53
Pomoč za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine
1. Pomoč za kulturo in ohranjanje kulturne dediščine je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč se dodeli za naslednje kulturne namene in dejavnosti:
(a)
muzeji, arhivi, knjižnice, umetniški in kulturni centri ali prostori, gledališča, opere, koncertne dvorane, druge ustanove, ki prirejajo nastope v živo, institucije filmske dediščine ter druge podobne umetniške in kulturne infrastrukture, organizacije in ustanove;
(b)
materialna dediščina, vključno z vsemi oblikami premične in nepremične kulturne dediščine, arheološkimi najdišči, spomeniki, zgodovinskimi znamenitostmi in zgradbami; naravna dediščina, povezana s kulturno dediščino ali formalno priznana kot kulturna ali naravna dediščina s strani pristojnih javnih organov države članice;
(c)
vse vrste nematerialne dediščine, vključno z ljudskimi običaji in obrtmi;
(d)
umetnost ali kulturni dogodki in prireditve, festivali, razstave in druge podobne kulturne dejavnosti;
(e)
dejavnosti kulturne in umetnostne vzgoje ter spodbujanje razumevanja pomena varovanja in spodbujanja raznolikosti kulturnih izrazov z izobraževalnimi programi in s programi za povečevanje ozaveščenosti širše javnosti, vključno z uporabo novih tehnologij;
(f)
pisanje, urejanje, proizvodnja, distribucija, digitalizacija ter objavljanje glasbe in literature, vključno s prevodi.
3. Pomoč je lahko v obliki:
(a)
pomoči za naložbe, vključno s pomočjo za izgradnjo ali nadgradnjo kulturne infrastrukture;
(b)
pomoči za tekoče poslovanje.
4. Upravičeni stroški za pomoč za naložbe so stroški naložbe v neopredmetena in opredmetena sredstva, vključno s:
(a)
stroški za gradnjo, posodobitev, pridobitev, ohranjanje ali izboljšanje infrastrukture, če se na leto vsaj 80 % časa ali prostorske zmogljivosti uporablja za kulturne namene;
(b)
stroški za nakup, vključno z zakupom, prenosom lastnine ali fizično premestitvijo kulturne dediščine;
(c)
stroški zaščite, varstva, restavracije in rehabilitacije materialne in nematerialne kulturne dediščine, vključno z dodatnimi stroški za shranjevanje v ustreznih pogojih, posebnimi orodji, materiali ter stroški dokumentacije, raziskav, digitalizacije in objave;
(d)
stroški za izboljšanje dostopnosti kulturne dediščine javnosti, vključno s stroški digitalizacije in drugih novih tehnologij za izboljšanje dostopnosti za osebe s posebnimi potrebami (zlasti rampe in dvigala za invalidne osebe, napisi v braillovi pisavi in muzejski eksponati, ki se jih je mogoče dotakniti) ter za spodbujanje kulturne raznolikosti, kar zadeva predstavitve, programe in obiskovalce;
(e)
stroški kulturnih projektov in dejavnosti, programov za sodelovanje in izmenjavo ter nepovratnimi sredstvi, vključno s stroški izbirnih postopkov in promocije ter stroški, nastalimi neposredno kot posledica projekta.
5. Upravičeni stroški za pomoč za tekoče poslovanje so zlasti naslednji:
(a)
stroški kulturnih institucij in območij svetovne dediščine, povezani s stalnimi ali periodičnimi dejavnostmi, vključno z razstavami, predstavami in dogodki ter podobnimi kulturnimi dejavnostmi, ki nastanejo med običajnim poslovanjem;
(b)
stroški dejavnosti kulturne in umetnostne vzgoje ter spodbujanja razumevanja pomena varovanja in spodbujanja raznolikosti kulturnih izrazov z izobraževalnimi programi in s programi za povečevanje ozaveščenosti širše javnosti, vključno z uporabo novih tehnologij;
(c)
stroški izboljšanja dostopa javnosti do kulturnih institucij ali do območij dediščine in dejavnosti, povezanih s kulturno dediščino, vključno s stroški digitalizacije in uporabe novih tehnologij, kot tudi stroški za izboljšanje dostopnosti za invalide;
(d)
stroški poslovanja, neposredno povezani s kulturnim projektom ali dejavnostjo, na primer najem ali zakup nepremičnin in kulturnih prizorišč, potni stroški, material in zaloge, neposredno povezani s kulturnim projektom ali dejavnostjo, arhitekturne strukture za razstave in kulise, posojilo, zakup in amortizacija orodja, programskega orodja in opreme, stroški za pravice dostopa do del, zaščitenih z avtorskimi pravicami, in drugih vsebin, zaščitenih s pravicami intelektualne lastnine, stroški promocije in stroški, nastali neposredno kot posledica projekta ali dejavnosti; amortizacijski stroški in stroški financiranja so upravičeni samo, če niso že zajeti v pomoči za naložbe;
(e)
stroški za osebje, ki dela za kulturno ustanovo ali na območju dediščine, ali za projekt;
(f)
stroški svetovalnih in podpornih storitev, ki jih izvajajo zunanji svetovalci in ponudniki storitev, nastali neposredno kot posledica projekta.
6. Znesek pomoči za naložbe ne presega razlike med upravičenimi stroški in poslovnim dobičkom naložbe. Poslovni dobiček se predhodno odšteje od upravičenih stroškov na podlagi realnih napovedi ali prek mehanizma za vračilo sredstev. Operater infrastrukture lahko obdrži razumen dobiček v zadevnem obdobju.
7. Znesek pomoči za tekoče poslovanje ne presega zneska, nujnega za kritje poslovnih izgub, in razumnega dobička v zadevnem obdobju. To se zagotovi predhodno na podlagi realnih napovedi ali prek mehanizma za vračilo sredstev.
8. Za pomoč, ki ne presega 1 milijona EUR, se lahko določi najvišji znesek pomoči, namesto po metodi iz odstavkov 6 in 7, v višini 80 % upravičenih stroškov.
9. Za objavo glasbe in literature, kakor je opredeljeno v odstavku 2(f), najvišji znesek pomoči ne preseže niti razlike med upravičenimi stroški in diskontiranimi dohodki projekta niti 70 % upravičenih stroškov. Prihodke se predhodno odšteje od upravičenih stroškov ali prek mehanizma za vračilo sredstev. Upravičeni stroški so stroški za objavo glasbe in literature, vključno z avtorskimi honorarji (stroški avtorskih pravic), honorarji za prevajalce in založnike, drugi redakcijski stroški (lektoriranje, popravljanje, pregled), stroški oblikovanja in priprave za tisk ali stroški elektronske objave.
10. Pomoč za tisk in revije, objavljene v tiskani ali elektronski obliki, ni upravičena na podlagi tega člena.
Člen 54
Sheme pomoči za avdiovizualna dela
1. Sheme pomoči v podporo scenaristike ter razvoja, produkcije, distribucije in promocije avdiovizualnih del so združljive z notranjim trgom na podlagi člena 107(3) Pogodbe in so izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Pomoč podpira kulturni izdelek. V izogib očitnim napakam pri opredeljevanju izdelka kot kulturnega vsaka država članica vzpostavi učinkovite postopke, kot je izbira predlogov, ki ga opravi ena ali več oseb, kateri je poverjeno izbiranje ali preverjanje glede na vnaprej določen seznam kulturnih meril.
3. Pomoč je lahko v obliki:
(a)
pomoči za produkcijo avdiovizualnih del;
(b)
pomoči za predprodukcijo; in
(c)
pomoči za distribucijo.
4. Kadar država članica zahteva, da je pomoč predmet obveznosti teritorializacije porabe, se za sheme pomoči za produkcijo avdiovizualnih del lahko:
(a)
zahteva, da se do 160 % dodeljene pomoči za produkcijo določenega avdiovizualnega dela porabi na ozemlju države članice, ki odobri pomoč; ali
(b)
izračuna pomoč, dodeljena za produkcijo avdiovizualnega dela, kot odstotek izdatkov za produkcijske dejavnosti v državi članici, ki dodeli pomoč, ki je v primeru shem podpore največkrat v obliki davčnih spodbud.
Če država članica v obeh primerih zahteva minimalno raven produkcijske dejavnosti na zadevnem ozemlju za projekte, ki so upravičeni do pomoči, ta raven ne presega 50 % skupnega proračuna produkcije. Poleg tega najvišji izdatki, ki so predmet teritorializacije porabe, v nobenem primeru ne presežejo 80 % celotnega proračuna produkcije.
5. Upravičeni stroški so naslednji:
(a)
za pomoč za produkcijo: skupni stroški produkcije avdiovizualnih del, vključno s stroški za izboljšanje dostopnosti za invalide;
(b)
za pomoč za predprodukcijo: stroški scenaristike in razvoj avdiovizualnih del;
(c)
za pomoč za distribucijo: stroški distribucije in promocije avdiovizualnih del.
6. Intenzivnost pomoči za produkcijo avdiovizualnih del ne presega 50 % upravičenih stroškov.
7. Intenzivnost pomoči se lahko poveča:
(a)
do 60 % upravičenih stroškov za čezmejne produkcije, ki jih financira več kot ena država članica in v katerih sodelujejo producenti iz več kot ene države članice;
(b)
do 100 % upravičenih stroškov za zahtevna avdiovizualna dela in koprodukcije, ki vključujejo države s seznama Odbora za razvojno pomoč OECD.
8. Intenzivnost pomoči za predprodukcijo ne presega 100 % upravičenih stroškov. Če se nastali scenarij ali projekt preoblikuje v avdiovizualno delo, kot je film, se stroški predprodukcije vključijo v skupni proračun in upoštevajo pri izračunu intenzivnosti pomoči. Intenzivnost pomoči za distribucijo je enaka kot za produkcijo.
9. Pomoč ni omejena na nekatere dejavnosti produkcije ali posamezne dele vrednostne verige produkcije. Pomoč za infrastrukturo filmskega studia ni upravičena na podlagi tega člena.
10. Pomoč ni omejena izključno na državljane in upravičencem ni treba imeti statusa podjetja, ustanovljenega po nacionalnem trgovinskem pravu.
Oddelek 12
Pomoč za športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo
Člen 55
Pomoč za športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo
1. Pomoč za športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo je združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Športne infrastrukture ne uporablja izključno en sam profesionalni športni uporabnik. Uporaba športne infrastrukture s strani drugih profesionalnih ali neprofesionalnih športnih uporabnikov predstavlja vsaj 20 % letne časovne zmogljivosti. Če infrastrukturo uporablja več uporabnikov hkrati, se izračunajo ustrezni deleži uporabe časovne razpoložljivosti.
3. Večnamenska rekreacijska infrastruktura obsega objekte za rekreacijo večnamenske narave, ki nudijo zlasti kulturne in rekreativne dejavnosti, razen zabaviščnih parkov in hotelskih objektov.
4. Dostop do športnih in večnamenskih rekreacijskih infrastruktur ima več uporabnikov in je dodeljen na pregleden in nediskriminatoren način. Podjetjem, ki so financirala najmanj 30 % naložbenih stroškov infrastrukture, se lahko dodeli prednostni dostop pod ugodnejšimi pogoji, če se navedeni pogoji javno dostopni.
5. Če športno infrastrukturo uporabljajo poklicni športni klubi, države članice zagotovijo, da so cenovni pogoji za njeno uporabo na voljo javnosti.
6. Vsaka koncesija tretji osebi ali druga pogodba s tretjo osebo za izgradnjo, nadgradnjo in/ali upravljanje športne ali večnamenske rekreacijske infrastrukture se dodeli na odprt, pregleden in nediskriminatoren način ob upoštevanju veljavnih pravil o javnem naročanju.
7. Pomoč je lahko v obliki:
(a)
pomoči za naložbe, vključno s pomočjo za izgradnjo ali nadgradnjo športne in večnamenske rekreacijske infrastrukture;
(b)
pomoč za tekoče poslovanje športne infrastrukture.
8. Upravičeni stroški za pomoč za naložbe v športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo so stroški naložbe v opredmetena in neopredmetena sredstva.
9. Upravičeni stroški za pomoč za tekoče poslovanje športne infrastrukture so stroški poslovanja pri zagotavljanju storitev s strani zadevne infrastrukture; navedeni stroški poslovanja vključujejo stroške, kot so stroški za osebje, materiale, pogodbene storitve, komunikacijo, energijo, vzdrževanje, najemnine, administracijo itd., izključujejo pa amortizacijske stroške in stroške financiranja, če so ti že zajeti v pomoči za naložbe.
10. Znesek pomoči za naložbe v športno in večnamensko rekreacijsko infrastrukturo ne presega razlike med upravičenimi stroški in poslovnim dobičkom naložbe. Poslovni dobiček se predhodno odšteje od upravičenih stroškov na podlagi realnih napovedi ali prek mehanizma za vračilo sredstev.
11. Znesek pomoči za tekoče poslovanje športne infrastrukture ne preseže poslovnih izgub v zadevnem obdobju. To se zagotovi predhodno na podlagi realnih napovedi ali prek mehanizma za vračilo sredstev.
12. Za pomoč, ki ne presega 1 milijona EUR, se lahko določi najvišji znesek pomoči, namesto po metodi iz odstavkov 10 in 11, v višini 80 % upravičenih stroškov.
Oddelek 13
Pomoč za lokalno infrastrukturo
Člen 56
Pomoč za naložbe v lokalno infrastrukturo
1. Financiranje za izgradnjo ali nadgradnjo lokalne infrastrukture, tj. infrastrukture, ki na lokalni ravni prispeva k izboljšanju poslovnega in potrošniškega okolja ter posodabljanju in razvoju industrijske osnove, je združljivo z notranjim trgom v smislu člena 107(3) Pogodbe in je izvzeto iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz tega člena in poglavja I.
2. Ta člen se ne uporablja za pomoč za infrastrukturo, ki je zajeta z drugimi oddelki poglavja III te uredbe, razen oddelka 1 - Regionalna pomoč. Ta člen se ne uporablja za letališko in pristaniško infrastrukturo.
3. Infrastruktura se daje na voljo zainteresiranim uporabnikom na odprt, pregleden in nediskriminatoren način. Cena, ki se zaračuna za uporabo ali prodajo infrastrukture, ustreza tržni ceni.
4. Kakršna koli koncesija tretji osebi ali druga pooblastitev tretje osebe za upravljanje infrastrukture se dodeli na pregleden in nediskriminatoren način ob upoštevanju veljavnih pravil o javnem naročanju.
5. Stroški naložbe v neopredmetena in opredmetena sredstva so upravičeni stroški.
6. Znesek ne presega razlike med upravičenimi stroški in poslovnim dobičkom naložbe. Poslovni dobiček se predhodno odšteje od upravičenih stroškov na podlagi realnih napovedi ali prek mehanizma za vračilo sredstev.
7. Namenska infrastruktura ni izvzeta na podlagi tega člena.
POGLAVJE IV
Končne določbe
Člen 57
Razveljavitev
Uredba (ES) št. 800/2008 se razveljavi.
Člen 58
Prehodne določbe
1. Ta uredba se uporablja za individualno pomoč, dodeljeno pred njenim začetkom veljavnosti, če pomoč izpolnjuje vse pogoje iz te uredbe, z izjemo člena 9.
2. Vsako pomoč, ki ni izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe na podlagi te uredbe ali drugih prej veljavnih uredb, sprejetih na podlagi člena 1 Uredbe (ES) št. 994/98, Komisija oceni v skladu z ustreznimi okviri, smernicami, sporočili in obvestili.
3. Individualna pomoč, dodeljena pred 1. januarjem 2015 na podlagi katere koli uredbe, sprejete v skladu členom 1 Uredbe (ES) št. 994/98, ki je v veljavi v času dodelitve pomoči, je združljiva z notranjim trgom in izvzeta iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe, z izjemo regionalne pomoči. Sheme pomoči za tvegani kapital za MSP, ki so bile vzpostavljene pred 1. julijem 2014 in izvzete iz obveznosti priglasitve iz člena 108(3) Pogodbe na podlagi Uredbe (ES) št. 800/2008, ostanejo izvzete in združljive z notranjim trgom do prekinitve sporazuma o financiranju, če je bila zaveza javnih sredstev za sklad za naložbe zasebnega kapitala, ki prejema podporo, sprejeta na podlagi takega sporazuma pred 1. januarjem 2015 in so vsi drugi pogoji za izvzetje še vedno izpolnjeni.
4. Ob koncu obdobja veljavnosti te uredbe so vse sheme pomoči, ki so bile izvzete na podlagi te uredbe, še naprej izvzete v prilagoditvenem obdobju šestih mesecev, razen shem regionalne pomoči. Izvzetje shem regionalne pomoči preneha veljati na dan prenehanja veljavnosti odobrenih kart regionalne pomoči. Izvzetje pomoči za financiranje tveganja v skladu s členom 21(2)(a) se izteče na koncu obdobja, predvidenega v sporazumu o financiranju, če je bila zaveza javnih sredstev za sklad za naložbe zasebnega kapitala, ki prejema podporo, sprejeta na podlagi takega sporazuma v 6 mesecih pred koncem obdobja veljavnosti te uredbe in so vsi drugi pogoji za uporabo izvzetja še vedno izpolnjeni.
Člen 59
Ta uredba začne veljati 1. julija 2014.
Uporablja se do 31. decembra 2020.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 16. junija 2014